ET Euroopa Liidu Teataja C 144/6

NÕUKOGU ARVAMUS

Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2009–2013

2010/C 144/02

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

(1) Nõukogu vaatas 26. aprillil 2010 läbi Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2009–2013 (2).

(2) Ülemaailmne kriis tabas Portugali majandust olukorras, mida iseloomustab peaaegu kümnendi kestnud loid majanduskasv, mis kajastab struktuurilisi nõrkusi, eelkõige madalat tootlikkuse ning potentsiaalse SKP kasvu. Pärast majanduskasvu seiskumist 2008. aastal langes reaalne SKP 2009. aastal 2,7 %, mis peamiselt tulenes sisenõudluse vähenemisest, eelkõige investeeringute ning vähemal määral kodumajapidamiste tarbimise vähenemisest, samas kui netokaubanduse mõju majanduskasvule oli enamasti neutraalne. Töötuse määr suurenes 2009. aasta lõpul 10 %-ni. Valitsemissektori eelarve puudujääk suurenes 2009. aastal 9,4 %-ni SKPst (2008. aastal oli see 2,8 % SKPst), mis tulenes majandustegevuse järsust vähenemisest ning mõningate stimuleerivate meetmete rakendamisest, kuid see kajastab ka varasemaid puudusi, millele osutab kriisieelsete aastate suur, kuigi vähenev, struktuurne puudujääk. Kuna valitsemissektori eelarve kavandatav puudujääk 2009. aastal ületab kontrollväärtuse 3 % SKPst ja suurenev võlg ületab 60 % SKPst, otsustas nõukogu 2009. aasta detsembris, et Portugalil on ülemäärane eelarvepuudujääk ning määras selle kõrvaldamise tähtajaks 2013. aasta. Samal ajal püsib hoolimata SKP äkilisest langusest suur väline tasakaalustamatus ning 2009. aasta lõpul moodustasid netovälislaenud 9,5 % SKPst ja negatiivne rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon ületas 110 % SKPst. Väline tasakaalustamatus on seotud nõrgenenud konkurentsivõimega, mis kajastab nii tootlikkuse madalat kasvu kui ka ebapiisavat tööjõukulude kohandamist, arvestades esiteks kasvanud konkurentsi ülemaailmsetel turgudel, eelkõige tööjõumahukates sektorites, kus Portugalil oli varem konkurentsieelis, ning teiseks mitmeid aastaid kestnud küllaltki soodsaid rahastamistingimusi. Finantsvapustuste mõju kriisi ajal oli siiski piiratud. Majandustulemuste püsiv paranemine eeldab märkimisväärset kohandamist. Riigi rahanduse valdkonnas on konsolideerimine esmatähtis selleks, et piirata avaliku sektori suurenevat võlga, mis kahjustab pikaajalist jätkusuutlikkust. Samal ajal on üldeesmärk kiirendada potentsiaalse SKP kasvu, eelkõige suurendades tootlikkust ning luues töökohti püsival viisil. Jätkuvad pingutused sel eesmärgil aitaksid vähendada ka suurt välist tasakaalustamatust, mis on järgmistel aastatel jätkuvalt peamine rahvatulu pärssiv tegur, arvestades suure välisvõla teenindamist. Välise tasakaalustamatuse vähendamine nõuab SKP kasvu allikate kohandamist välissektori suunas, taastades selleks konkurentsivõime struktuurireformide ja tööjõukulude aeglasema kasvu abil võrreldes kaubanduspartneritega.

(3) Kuigi suur osa reaalse SKP täheldatud vähenemisest kriisi ajal on tsükliline, on see mõjutanud negatiivselt ka potentsiaalse SKP taset. Lisaks võib kriis mõjutada potentsiaalset majanduskasvu ka keskpikas perspektiivis, kuna investeeringud vähenevad, laenuvõimalused on piiratud ja struktuurne tööpuudus suureneb. Lisaks süvendab majanduskriisi mõju elanikkonna vananemisest tulenevat negatiivset mõju potentsiaalsele SKP-le ja riigi rahandusele. Sellega seoses on esmatähtis kiirendada struktuurireformide rakendamist, et suurendada potentsiaalset kasvu. Portugali puhul on oluline eelkõige läbi viia täiendavad reformid hariduse ja koolituse, teenuste ja võrgutööstuse konkurentsi valdkonnas ning tegeleda tööturu üldisemate küsimustega, sealhulgas tööturu killustatusega, pidades silmas ka kohanemisvõime suurendamist majandus- ja rahaliidu kontekstis.

(4) Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis eeldatakse SKP reaalkasvu järkjärgulist kiirenemist 2010. aasta 0,7 %-lt 1,7 %-le 2013. aastal. Majandustegevus peaks hoogustuma peamiselt tänu sisenõudluse taastumisele, mida täiendavalt toetab ka välissektor. Praegu kättesaadava teabe põhjal (3) näib, et kõnealune stsenaarium põhineb mõnevõrra liiga soodsatel prognoosidel, eelkõige programmi lõpuaastate kohta. Prognooside kohaselt on majanduskasv siiski väike ning SKP lõhe püsib negatiivsena kogu programmiperioodi jooksul. Keskpikal perioodil võivad eriti tulu ja seega ka sisenõudluse väljavaated olla võrreldes programmis prognoosituga piiratumad, tulenevalt nii kodumajapidamiste kui ka ettevõtete bilansside kohandamise vajadusest, mis on eelkõige seotud suureneva laenukoormusega. Kavandatud eksporditulemuste saavutamine sõltub eelkõige peamiste kaubanduspartneritepoolse (peamiselt euroala riigid) nõudluse püsivast taastumisest ning Portugali eksportijate konkurentsipositsiooni paranemisest. Programmi inflatsiooniprognoosid 2010. aastaks näivad olevat realistlikud, kuid võivad hilisemate aastate puhul osutuda liiga optimistlikeks. Eeldatakse, et netovälislaenude võtmise vajadus veidi väheneb ning on programmi lõpuaastatel ligikaudu 8,5 % SKPst; see osutab negatiivse rahvusvahelise investeerimispositsiooni edasisele halvenemisele, mis võib programmiperioodi jooksul läheneda 130 %-le SKPst ning mida mõjutab ka nominaalse SKP madalast kasvust tulenev lumepalliefekt.

(5) Programmi kohaselt on valitsemissektori eelarve puudujääk 2009. aastal 9,3 % SKPst (4). Puudujäägi märkimisväärne suurenemine võrreldes 2008. aasta 2,8 %-ga SKPst väljendab peamiselt kriisi mõju riigi rahandusele automaatsete stabilisaatorite vaba toimimise kaudu, kuid oma osa on selles ka stimuleerivatel meetmetel mahus 0,75 % SKPst, mida valitsus võttis vastavalt Euroopa majanduse elavdamise kavale, ning muudel vabalt valitud meetmetel (5). Eelarvepuudujäägi suurenemine tulenes peamiselt valitsemissektori kulude kasvust, kuid koostoimes tulude suure langusega oli eelarvetulemus kehvem (ligikaudu 1,5 % SKPst) kui eeldati 2009. aasta detsembris, mil nõukogu esitas Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 126 lõike 7 kohase soovituse. Programmi kohaselt on kavas muuta 2010. aastal eelarvepoliitika rangemaks, mis on kooskõlas nõukogu soovitatud väljumisstrateegiaga ning eesmärgiga kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2013. aastaks ja taastada riigi rahanduse jätkusuutlik positsioon.

(6) Programmi kohaselt on valitsemissektori eelarve puudujäägi eesmärk 2010. aastal 8,3 % SKPst, mis on täielikult kooskõlas 12. märtsil 2010 vastu võetud 2010. aasta eelarveseadusega (vt joonealune märkus 2). Eesmärgiks seatud puudujäägi vähendamine 2010. aastal 1 protsendipunkti võrra SKPst on plaanitud saavutada kolme neljandiku osas tulude (nimelt maksuvälise tulu) suurenemise ja ühe neljandiku osas kulude (nimelt kapitalikulude) vähenemise kaudu. Lisaks 2009. aastal vastu võetud ajutiste stimuleerivate meetmete lõpetamisele ja avaliku sektori nominaalpalkade külmutamisele ei esitata eelarveseaduses uusi mahukaid konsolideerimismeetmeid. Eelarvepoliitiline hoiak, mõõdetuna struktuurse eelarveseisundi (s.t tsükliliselt kohandatud eelarveseisund ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) muutusena, on kavandatud 2010. aastal olema piirav ning eelarvepositsiooni paranemisega veidi üle 0,75 protsendipunkti SKPst, mis hoolimata kehvemast 2009. aasta puudujäägi tulemusest on vähem kui artikli 126 lõike 7 kohaselt nõukogu soovitatud keskmine aastane eelarvepositsiooni tugevdamine 1,25 % SKPst.

(7) Keskpika perioodi eelarvestrateegia peamine eesmärk on vähendada puudujääk alla kontrollväärtuse 3 % SKPst 2013. aastaks, mis on kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel nõukogu poolt 2. detsembril 2009 antud soovitusega. Ajakohastatud programmis kavandatakse valitsemissektori eelarve puudujäägiks 2011. aastal 6,6 % SKPst, 2012. aastal 4,6 % SKPst ja 2013. aastal 2,8 % SKPst. Sarnaselt püütakse järk-järgult parandada esmast eelarveseisundit 2009. aasta hinnangulisest puudujäägist 6,4 % SKPst puudujäägini 0,6 % SKPst 2012. aastal ning 2013. aastal jõuda ülejääki 1,3 % SKPst. Struktuurne eelarvepositsioon peaks ajavahemikul 2011–2013 paranema keskmiselt ligikaudu 1,75 % SKPst aastas. Puudujäägi kavandatud vähenemine põhineb konsolideerimismeetmetel, mille mõju kokku on 2013. aastaks 3,5 % SKPst. Meetmed hõlmavad erinevaid valdkondi, kuid kõige mahukam eelarvekokkuhoid on seotud sotsiaalsiirete (ligikaudu 1 % SKPst), kapitalikulude (0,75 % SKPst), avaliku sektori palgakulu (0,5 % SKPst) ning üksikisiku tulumaksuga (0,5 % SKPst). Kulude piiramine näib olevat toetatud viimastel aastatel käivitatud meetmetega, mis on seotud valitsemissektori palgakulude ning vanaduspensioni reformidega. Intressikulud peaksid vastupidiselt suurenema 2,9 %-lt SKPst 2009. aastal 4,1 %-le SKPst 2012. ja 2013. aastal, mida mõjutab võla suhte SKPsse prognoositud suurenemine ligikaudu 25 protsendipunkti ajavahemikul 2008. aasta lõpust kuni 2012. aasta lõpuni. Võttes arvesse ka SKP kasvu järkjärgulist kiirenemist ning maksutulu järkjärgulist taastumist SKP suhtes kriisieelse taseme lähedal, siis peaks puudujäägi vähenemisest aastatel 2011–2013 kolm viiendikku tulenema kulude suhte SKPsse vähenemisest ning ülejäänud kaks viiendikku moodustab tulude suhte SKPsse suurenemine. Keskendumine peamiselt kulude poolele on igati põhjendatud. Programmiperioodi jooksul suureneksid tulud ja kulud (nominaalväärtuses) vastavalt ligikaudu 4,5 % ja 1 % aastas (esmased kulud püsiksid ajavahemikul 2011–2013 keskmiselt muutumatuna). Nagu ametiasutuste poolt teatatud, siis on Portugali eelarvepositsiooni keskpika perioodi eelarve-eesmärk struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst. Arvestades kõige hilisemaid prognoose ning võla taset, siis keskpika perioodi eelarve-eesmärk kajastab stabiilsuse ja kasvu pakti eesmärke rohkem kui piisavalt, kuid seda eesmärki ei saavutata siiski programmiperioodi jooksul.

(8) Eelarvetulemused võivad kujuneda programmis prognoositust kehvemaks. Programmis esitatud mõned kulude ja tulude poole konsolideerimise meetmed, eelkõige maksuväline tulu, kapitalikulu ja sotsiaalsiirded, ei pruugi anda oodatud tulemusi sealhulgas 2010. aastal. Alates 2011. aastast seonduvad riskid ka programmiperioodi lõpuaastate mis tahes konsolideerimisstrateegiaga ebakindluse tõttu, mis tuleneb asjaolust, et programmis kirjeldatud konsolideerimismeetmed tuleb alles vastu võtta ning rakendada. Täiendavad riskid tulenevad mõne heakskiidetud meetme ebapiisavast täpsustamisest, eriti seoses kapitalikulude kärbetega, ning mõnevõrra liiga soodsast makromajanduslikust stsenaariumist eelkõige programmiperioodi lõpuaastate puhul. Ka tulude prognoositud kiire taastumine pärast järsku langust 2009. aastal ning maksutulu soodne elastsus sisenõudluse suhtes muudavad võimalikuks stsenaariumi, mille kohaselt tulude kasv osutub madalamaks ning seega seab ohtu eelarve-eesmärgid.

(9) Keskpika perioodi võlaprognoosid kuni 2020. aastani, milles võetakse arvesse viimase aja majandusarengut, ning potentsiaalse majanduskasvu prognoosid osutavad, et programmis kavandatud eelarveareng (nominaalväärtuses) on piisav, et 2020. aastaks stabiliseerida võla suhe SKPsse.

(10) Valitsemissektori koguvõlg 2009. aasta lõpul oli hinnanguliselt 77,2 % SKPst, (6) mis on kõrgem kui 66,3 % 2008. aastal ja mis kajastab nii puudujäägi märgatavat suurenemist kui ka nominaalse SKP vähenemist. Prognooside kohaselt peaks võla suhe programmiperioodi jooksul suurenema veel 12,5 protsendipunkti ning 2012. aastal jõudma tasemele 90,7 % SKPst ja pärast seda 2013. aastal veidi vähenema tasemele 89,8 % SKPst. See areng kajastab valitsemissektori suurt kuid vähenevat puudujääki, mis on seotud nominaalse SKP kiireneva kasvuga. Lumepalliefekt peaks programmiperioodi jooksul olema siiski positiivne, sest kaudne keskmine intressimäär (ajavahemikul 2010–2013 keskmiselt 4,5 % aastas) ületab nominaalse SKP kasvumäära (keskmiselt 3 %). Vastupidiselt on võla areng piiratud erastamisest saadava tuluga, mis moodustab programmiperioodi jooksul kumulatiivselt ligikaudu 3 % SKPst. Arvestades eelarve-eesmärkide täitmise ja makromajandusliku stsenaariumiga seotud ohte, ei kujune ka võla suhte areng tõenäoliselt nii soodsaks kui programmis kavandatud. Valitsemissektori koguvõla suhe ületas 2009. aastal aluslepingu kohast kontrollväärtust ning programmi kohaselt suureneb kuni 2012. aastani.

(11) Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on ELi keskmisest selgelt väiksem, kusjuures pensionikulude kasv on juba läbiviidud pensionireformide tõttu mõnevõrra väiksem. 2009. aasta eelarvepositsioon, mis programmi kohaselt märkimisväärselt halvenes, suurendab veelgi mahajäämust jätkusuutlikkuses, mis tuleneb elanikkonna vananemise mõjust eelarvele. Kõrgema esmase eelarveülejäägi tagamine keskpika perioodi jooksul aitaks vähendada riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riske, mis komisjoni 2009. aasta aruandes jätkusuutlikkuse kohta (7) olid hinnatud keskmisteks.

(12) Programmis teatatakse kavatsusest reformida eelarveraamistikku. Reformi peamine element on liikumine kulutuste aastast ülemmäära hõlmava mitmeaastase eelarveraamistiku suunas. Uuendatud eelarveraamistiku kohta ei ole siiski esitatud mitmeid üksikasju, näiteks seda, kui pikk periood, millised institutsioonid ning kululiigid on hõlmatud, milline on kulueeskirjade vorm või millised on kõrvalekallete korral jõustamis- ja korrektsioonimehhanismid. Lisaks nimetatud muudatustele eelarve eelplaneerimises nähakse ette ka mõningaid edasisi muudatusi eelarve täitmise integreerituma aruandluse suunas. Üldiselt pööratakse tähelepanu kahele aspektile, mille puhul Portugali eelarveraamistik on näidanud vajadust jätkuvate paranduste järele: nimelt eelarvepoliitika planeerimine laiemas keskpikas perspektiivis ja põhjalikum kontroll kulude arengu üle.

(13) Programmis kinnitatakse lisaks eelarve konsolideerimisele ka mitmete teiste oluliste poliitiliste ülesannete olemasolu järgnevatel aastatel, nagu näiteks potentsiaalse SKP kasvu suurendamine ning välise tasakaalustamatuse vähendamine. Programm sisaldab ulatuslikku ülevaadet võetud ja tulevikus võetavatest meetmetest, mille eesmärk on tegeleda nende ning muude tihedalt seotud küsimustega nagu naftast sõltuvuse vähendamine, tööturu reformimine, ärikeskkonna parandamine, teadus- ja arendustegevuse stimuleerimine või ekspordibaasi laiendamine. Mõne kõnealuse meetme rakendamine eelarve tugeva konsolideerimise kontekstis rõhutab vajadust tagada nii avaliku sektori kulutuste tõhusus ja tulemuslikkus kui ka määrata kindlaks prioriteedid seoses reformide ja avaliku sektori kulutustega. Programmis käsitletakse ka kahte Portugali riigi rahandusele asjakohast aspekti: nimelt avaliku ja erasektori partnerlus ning riigi omanduses olevad ettevõtted. Esimese puhul on teatatud ümberkorraldatud üksuse loomisest, et teostada järelevalvet nende partnerluste üle. See näib olevat äärmiselt oluline, arvestades suurenenud toetumist avaliku ja erasektori partnerlusele viimase kümne aasta jooksul, mis on põhjustanud mahukaid kaudseid kohustusi tulevasteks aastateks (eelkõige pärast programmiperioodi lõppu), mida tuleks arvesse võtta riigi rahanduse jätkusuutlikkuse hindamisel ja pikaajalistes kavades. Riigi omanduses olevate ettevõtete puhul on osutatud muudatustele nende valitsemises ja riigi omanduses olevate finantssektoriväliste ettevõtete võla suurenemise piiramisele. Eesmärk on vähendada kahjumiga töötavate ettevõtete koormust riigi rahandusele, sealhulgas vähendada riigi omanduses olevate ettevõtete suurest ja kasvavast põhivõlast tulenevaid kaudseid riske. Kõnealuse võla (kuigi väheneva) nominaalse suurenemise aastased ülemmäärad ületavad SKP nominaalkasvu eeldatavaid määrasid, millega võib kaasneda riigi omanduses olevate ettevõtete kogu grupi võla suhte SKPsse täiendav suurenemine.

(14) Programmis esitatud eelarvestrateegia on nominaalselt kooskõlas nõukogu artikli 126 lõike 7 kohase 2. detsembri 2009. aasta soovitusega. Võttes arvesse eespool nimetatud riske ei pruugi aga eelarvestrateegia olla täielikult kooskõlas nõukogu artikli 126 lõike 7 kohase 2. detsembri 2009. aasta soovitusega. Puudujäägi vähendamise tagamine alla kontrollväärtuse 3 % SKPst 2013. aastaks võib eeldada eelarve mahukamat konsolideerimist võrreldes praegu kavandatuga. Kuigi programmis kirjeldatud eelarvepositsiooni keskmine tugevdamine on kooskõlas soovitatuga (1,25 % SKPst aastas), võib see osutuda ebapiisavaks, pidades silmas nii riske kui ka oodatust märgatavalt kehvemat puudujäägitulemust 2009. aastal. Kõnealune strateegia ei pruugi olla piisav ka selleks, et võla suhe hakkaks taas vähenema. Ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tagamine vastavalt nõukogu soovitusele on vajalik ka silmas pidades nii valitsemissektori võla prognoositud kiiret suurenemist kui ka Portugali süvenenud kohandamisprobleeme, eelkõige suure välise tasakaalustamatuse vähendamist.

(15) Stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis nõutavatest andmetest on programmis esitatud kõik kohustuslikud andmed ja enamik vabatahtlikest andmetest (8). Oma 2. detsembril 2009. aastal artikli 126 lõike 7 kohaselt esitatud soovitustes valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks kutsus nõukogu Portugali üles ka andma kõnealuste soovituste rakendamisel tehtud edusammude kohta aru ajakohastatud stabiilsusprogrammi eraldi peatükis (9).

Üldine järeldus on, et praeguse kriisi mõju Portugali riigi rahandusele on tugev. Siiski kajastab praegune eelarvepositsioon ka eelarvepoliitika varasemaid puudusi, eelkõige suurt struktuurset puudujääki (isegi kui see on vähenev) enne kriisi. Ajakohastatud stabiilsusprogrammi eesmärk on viia valitsemissektori eelarve puudujääk kogu programmiperioodi jooksul toimuva eelarve konsolideerimisega 2013. aastaks alla kontrollväärtuse 3 % SKPst, mis stabiliseeriks võla suhte aastatel 2012–2013 tasemel ligikaudu 90 % SKPst. Eelarve konsolideerimine on koondunud programmiperioodi lõpuaastatele, sest meetmed võetakse peamiselt 2011. aastal ja pärast seda. Eelarve konsolideerimine on esmatähtis, sest kasvav eelarvepuudujääk ja võlg kahjustavad tõenäoliselt keskpika perioodi majanduskasvu, mida juba pärsib suure välisvõla negatiivne mõju siseriiklikule tulule. Eelarve ambitsioonika konsolideerimiskava elluviimine võib eeldada lisaks programmis kirjeldatud meetmetele täiendavaid meetmeid. Esiteks võib keeruliseks osutuda kirjeldatud tulude laekumise ja kulude piiramise saavutamine teatatud meetmetega juba 2010. aastal. Teiseks on oht, et SKP prognoositust madalam kasv piirab tulude kasvu ja seab ohtu kulude suhte SKPsse vähenemise programmiperioodil, ohustades eelarve kavandatud konsolideerimiskava. Selle taustal on keskpika perioodi eelarveraamistiku tõhus toimimine olulise tähtsusega, et piirata eelarve-eesmärkidega seotud ohtusid, eelkõige toetada esmaste kulutuste kavandatud osalist külmutamist. Lisaks on riigi rahanduse kvaliteedi parandamine laiema reformikava kontekstis äärmiselt tähtis selleks, et toetada tootlikkuse ja potentsiaalse SKP kasvu vajalikku suurenemist ning tegeleda Portugali majanduse muude võtmeküsimustega, nagu näiteks konkurentsivõime tõstmine, suure välise tasakaalustamatuse vähendamine ning töökohtade loomise toetamine.

Võttes arvesse eespool esitatud hinnangut ja ka ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt 2. detsembril 2009. aastal antud soovitust, kutsutakse Portugali üles:

i) saavutama 2010. aasta puudujäägi eesmärk 8,3% SKPst, tugevdades eelarve konsolideerimist vajaduse korral täiendavate meetmete abil; toetama strateegiat õigel ajal konkreetsete meetmete võtmisega, et viia eelarvepuudujääk alla 3 % SKPst 2013. aastaks; olema valmis vastu võtma täiendavaid konsolideerimismeetmeid juhul, kui makromajanduslik stsenaarium osutub soodsamaks kui artikli 126 lõike 7 kohase soovituse aluseks olev stsenaarium ja/või esineb kõrvalekaldeid; kasutama ära lisaks eelarvepositsiooni tugevdamisele mis tahes muid võimalusi, sealhulgas soodsamaid majandustingimusi, et kiirendada koguvõla suhte vähenemist kontrollväärtuse 60 % SKPst suunas;

ii) rakendama tõhusat mitmeaastast eelarveraamistikku, et tagada eelarve-eesmärkide järgimine kogu valitsemissektoris ning rangelt piirata kulutusi keskpikas perspektiivis;

iii) parandama riigi rahanduse kvaliteeti vastavalt programmis kirjeldatule, eelkõige parandades avaliku sektori kulutuste tõhusust ja tulemuslikkust valitsuse erinevates tegevusvaldkondades; otsustavalt tegelema riigi omanduses olevate kahjumit tootvate ettevõtete olukorraga ning võtma riigi rahanduse jätkusuutlikkuse hindamisel arvesse avaliku ja erasektori partnerlusest tulenevaid riske ja kulukohustusi;

iv) koondama eelarve konsolideerimise meetmed ning tootlikkuse ja potentsiaalse SKP kasvu jätkusuutlikul viisil suurendamise meetmed, et suurendada konkurentsivõimet ja vähendada suurt välist tasakaalustamatust, mis omakorda aitab parandada ka riigi rahanduse jätkusuutlikkust.

Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus

2008 2009 2010 2011 2012 2013 SKP reaalkasv (muutuse %) SP märts 2010 0,0 –2,7 0,7 0,9 1,3 1,7 KOM nov 2009 0,0 –2,9 0,3 1,0 puudub puudub SP jaan 2009 0,3 –0,8 0,5 1,3 puudub puudub THHI inflatsioon (%) SP märts 2010 2,7 –0,9 0,8 1,9 1,9 2,0 KOM nov 2009 2,7 –1,0 1,3 1,4 puudub puudub SP jaan 2009 2,6 1,2 2,0 2,0 puudub puudub SKP lõhe (10) (% potentsiaalsest SKPst) SP märts 2010 0,5 –2,2 –1,9 –1,6 –1,3 –0,8 KOM nov 2009 (11) –0,1 –2,9 –3,0 –2,6 puudub puudub SP jaan 2009 –0,4 –2,1 –2,5 –2,5 puudub puudub Netolaenuandmine/-võtmine muu maailma suhtes (% SKPst) SP märts 2010 –10,3 –9,4 –9,3 –9,1 –8,7 –8,3 KOM nov 2009 –10,3 –8,5 –8,6 –8,6 puudub puudub SP jaan 2009 –10,5 –9,2 –8,4 –7,6 puudub puudub Valitsemissektori tulud (% SKPst) SP märts 2010 43,2 39,7 40,5 41,1 41,8 42,6 KOM nov 2009 43,2 43,7 43,5 43,3 puudub puudub SP jaan 2009 43,5 44,1 43,6 43,6 puudub puudub Valitsemissektori kulud (% SKPst) SP märts 2010 45,9 49,1 48,8 47,7 46,5 45,4 KOM nov 2009 45,9 51,6 51,5 52,0 puudub puudub SP jaan 2009 45,8 48,0 46,5 45,9 puudub puudub Valitsemissektori eelarve seisund (% SKPst) SP märts 2010 –2,7 –9,3 –8,3 –6,6 –4,6 –2,8 KOM nov 2009 –2,7 –8,0 –8,0 –8,7 puudub puudub SP jaan 2009 –2,2 –3,9 –2,9 –2,3 puudub puudub Esmane eelarveseisund (% SKPst) SP märts 2010 0,2 –6,4 –5,1 –2,8 –0,6 1,3 KOM nov 2009 0,2 –5,0 –4,9 –5,2 puudub puudub SP jaan 2009 0,8 –0,6 0,4 1,1 puudub puudub Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund (10) (% SKPst) SP märts 2010 –2,9 –8,3 –7,5 –5,9 –4,1 –2,5 KOM nov 2009 –2,6 –6,6 –6,7 –7,5 puudub puudub SP jaan 2009 –2,0 –3,0 –1,8 –1,2 puudub puudub Struktuurne eelarveseisund (12) (% SKPst) SP märts 2010 –2,9 –8,3 –7,5 –5,9 –4,1 –2,5 KOM nov 2009 –3,5 –6,6 –6,7 –7,5 puudub puudub SP jaan 2009 –2,0 –3,0 –1,8 –1,2 puudub puudub Valitsemissektori koguvõlg (% SKPst) SP märts 2010 66,3 77,2 86,0 89,4 90,7 89,8 KOM nov 2009 66,3 77,4 84,6 91,1 puudub puudub SP jaan 2009 65,9 69,7 70,5 70,0 puudub puudub Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused.

(1) EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad veebilehel: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_et.htm

(2) Programm esitati hilinemisega peamiselt seoses 2009. aasta septembri lõpus toiminud parlamendivalimistele järgnenud uue valitsuskabineti ametisse nimetamisega ning sellega, et 2010. aasta eelarveseadus võeti vastu alles 2010. aasta märtsis. Programmi arutati Portugali parlamendis 25. märtsil 2010.

(3) Hindamisel võetakse eelkõige arvesse komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosi. Riskihindamisel on kasutatud ka muud hiljem saadud teavet (eriti andmeid SKP ja inflatsiooni kohta).

(4) Portugali statistikaameti poolt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohases 1. aprilli 2010. aasta teatises (pärast programmi esitamist) avaldatud andmete põhjal oli valitsemissektori eelarve puudujääk 9,4 % SKPst.

(5) Need meetmed on eelkõige käibemaksu tavamäära vähendamine 2008. aasta juulis ühe protsendipunkti võrra ning meetmed kodumajapidamiste sissetulekute toetamiseks.

(6) Portugali statistikaameti poolt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohases 1. aprilli 2010 aasta teatises (pärast programmi esitamist) avaldatud andmete kohaselt oli valitsemissektori võlg 76,8 % SKPst.

(7) Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes liikmesriikide rahanduse jätkusuutlikkuse kohta kutsus „nõukogu liikmesriike üles pöörama oma tulevastes stabiilsus- ja lähenemisprogrammides suuremat tähelepanu jätkusuutlikkusele suunatud strateegiatele” ja lisaks kutsus „komisjoni koos majanduspoliitika komiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis peaks avaldatama 2012. aastal.

(8) Eelkõige ei ole esitatud andmeid avaliku sektori tarbimise ja investeeringute kohta ning valitsemissektori kulutuste kohta tegevuste kaupa.

(9) Portugal sisuliselt järgis seda soovitust, kuigi soovituste rakendamist ei käsitletud eraldi peatükis, vaid see esitati keskpika perioodi eelarvestrateegia peatükis.

(10) Programmi raames esitatud teabe alusel komisjoni talituste arvutatud SKP lõhe ja tsükliliselt kohandatud eelarveseisund.

(11) Põhineb hinnangulisel potentsiaalsel kasvul, mis aastatel 2008–2011 on vastavalt 0,6 %, 0,0 %, 0,3 % ja 0,7 %.

(12) Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. Programm ei sisalda ühekordseid ja muid ajutisi meetmed ning komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosis on märgitud ühekordsete ja muude ajutiste meetmetena 2008. aastal 0,8 % SKPst (kõik puudujääki vähendavad).

Allikad:

Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused.