KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2019/244,

11. veebruar 2019,

millega kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks Argentinast pärit biodiislikütuse impordi suhtes

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2016. aasta määrust (EL) 2016/1037 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed (1) (edaspidi „alusmäärus“), eriti selle artiklit 15,

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

1.1. Algatamine

(1) 31. jaanuaril 2018. aastal algatas Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“) määruse (EL) 2016/1037 artikli 10 alusel subsiidiumivastase uurimise Argentinast (edaspidi „asjaomane riik“) pärit biodiislikütuse Euroopa Liitu impordi suhtes. Komisjon avaldas algatamisteate (edaspidi „algatamisteade“) Euroopa Liidu Teatajas (2).

(2) Komisjon algatas uurimise pärast seda, kui Euroopa Biodiislikütuse Nõukogu (European Biodiesel Board, edaspidi „EBB“ või „kaebuse esitaja“) esitas 18. detsembril 2017 tootjate nimel kaebuse. Kaebuse esitaja toodang moodustab ligikaudu 70 % biodiislikütuse kogutoodangust liidus. Kaebus sisaldas tõendeid subsideerimise ja sellest tuleneva kahju ohu kohta, mida käsitati piisava põhjusena uurimise algatamiseks.

(3) Enne subsiidiumivastase uurimise algatamist teatas komisjon Argentina valitsusele, (3) et on saanud nõuetekohaselt dokumenteeritud kaebuse, ning kutsus Argentina valitsust konsultatsioonidele kooskõlas alusmääruse artikli 10 lõikega 7. Argentina valitsus nõustus osalema konsultatsioonidel, mis toimusid 24. jaanuaril 2018. Konsulteerimise ja Argentina valitsusega toimunud edasise teabevahetuse käigus võeti nõuetekohaselt arvesse Argentina valitsuse märkuseid. Vastastikku kooskõlastatud lahenduseni siiski ei jõutud.

(4) Pärast algatamisteate avaldamist sai komisjon selle kohta märkused Argentina Biokütuste Kojalt (Cámara Argentina de Biocombustibles, edaspidi „CARBIO“). CARBIO kinnitas oma märkustes, et Argentina biodiislikütuse tootmisharu ei subsideerita ning Argentina biodiislikütuse import ei tekita olulise kahju ohtu liidu tootmisharule.

(5) Komisjon tegi algatamisetapis subsideerimise tõendid kättesaadavaks kaebuse avalikus versioonis ning analüüsis neid lisaks tõendite piisavust käsitlevas memorandumis, mille alusel algatati uurimine.

(6) Mis puutub kahju ohu tõenditesse, siis väitis CARBIO, et kaebuse esitaja ei esitanud piisavaid tõendeid alusmääruse artikli 8 lõike 8 kriteeriumide kohta, eelkõige impordi märkimisväärse kasvu, Argentinas vabalt kasutatava tootmisvõimsuse ja Argentina impordi hinnamõju kohta. CARBIO väited põhinesid aga suures osas Argentina ekspordi liiga pessimistlikel prognoosidel 2018. aasta kohta, mis CARBIO hinnangul oli 2018. aastal 480 000 tonni kõikidesse maailma riikidesse, ilma et oleks tõendatud seda madalat arvnäitajat, mis oli 70 % väiksem kui vastav näitaja 2016. ja 2017. aasta puhul (4). Sellisel madalal tasemel ei tekitaks Argentina import väidetavasti kahju ohtu liidu tootmisharule. Komisjon võttis arvesse kaebuses esitatud tõendeid (tuginedes tegelikule impordile kuni 2017. aasta augustini ning 2018. aasta prognoosidele, mis põhinesid GAINi aruandes esitatud tootmismahu näitajatel) (5), mis viitasid palju kõrgemale hinnangulisele imporditasemele. Mis puutub tootmisvõimsusesse, siis CARBIO kinnitas, et Argentina tootmisvõimsus ületab tõepoolest märkimisväärselt omamaise tarbimise rohkem kui 3 miljoni tonni võrra.

(7) Seetõttu lükati need väited tagasi.

1.2. Impordi registreerimine

(8) 21. veebruaril 2018 esitas kaebuse esitaja alusmääruse artikli 24 lõike 5 alusel taotluse Argentinast pärit biodiislikütuse impordi registreerimiseks. 24. mail 2018 avaldas komisjon rakendusmääruse (EL) 2018/756 (edaspidi „registreerimismäärus“), (6) millega kehtestati Argentinast pärit biodiislikütuse impordi registreerimise nõue alates 25. maist 2018.

(9) Vastuseks registreerimise taotlusele esitasid huvitatud isikud märkuseid, mida komisjon käsitles registreerimismääruses. Komisjonile olid kättesaadavad piisavad tõendid, mis põhjendasid impordi registreerimise vajadust.

(10) Vastavalt alusmääruse artikli 24 lõikele 5 tuleb asjaomase toote impordi suhtes kehtestada registreerimisnõue selle tagamiseks, et kui uurimise tulemusena kehtestatakse tasakaalustavad tollimaksud, oleks neid tollimakse vastavate tingimuste täitmise korral võimalik registreeritud impordilt kooskõlas kohaldatavate õigusnormidega sisse nõuda tagasiulatuvalt.

(11) Pärast registreerimismääruse avaldamist sai komisjon selle kohta märkuseid Argentina valitsuselt ja CARBIO-lt.

(12) Argentina valitsuse märkused puudutasid väidet, et komisjon ei esitanud piisavaid tõendeid subsideerimise kohta ega tõendanud, et kahju liidu tootmisharule põhjustas Argentina massiline biodiislikütuse import suhteliselt lühikese aja jooksul.

(13) Nagu selgitatud põhjendustes 5–7, leidis komisjon, et tal on algatamise ajal piisavad tõendid subsideerimise ja kahju ohu kohta. Lisaks esitas komisjon registreerimismääruse põhjenduses 14 tõendid Argentina biodiislikütuse impordi massilise kasvu kohta nii absoluutarvudes kui ka turuosas ajavahemikul augustist 2017 kuni märtsini 2018, mis võis näidata olulise kahju esinemist uurimisperioodi lõpu poole. Seega lükati need väited tagasi.

1.3. Uurimisperiood ja vaatlusalune periood

(14) Subsideerimise ja kahju uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2017 kuni 31. detsembrini 2017 (edaspidi „uurimisperiood“). Kahju hindamise seisukohast oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2014 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood“).

1.4. Huvitatud isikud

(15) Algatamisteates kutsuti huvitatud isikuid uurimises osalemiseks komisjoniga ühendust võtma. Lisaks teavitas komisjon spetsiaalselt kaebuse esitajaid, muid teadaolevaid liidu tootjaid, teadaolevaid eksportivaid tootjaid ning Argentina valitsust, teadaolevaid importijaid, tarnijaid ja kasutajaid, kaubandusettevõtjaid, aga ka teadaolevalt seotud ühendusi uurimise algatamisest ning kutsus neid uurimisel osalema.

(16) Huvitatud isikutel oli võimalus esitada uurimise algatamise kohta märkusi ning taotleda komisjonilt ja/või kaubandusmenetlustes ärakuulamise eest vastutavalt ametnikult enda ärakuulamist.

1.5. Väljavõtteline uuring

(17) Komisjon teatas algatamisteates, et võib kooskõlas alusmääruse artikliga 27 moodustada huvitatud isikutest valimi.

1.5.1. Liidu tootjate väljavõtteline uuring

(18) Komisjon märkis algatamisteates, et on moodustanud liidu tootjatest esialgse valimi. Valimi moodustamisel lähtus komisjon suurimast tüüpilisest tootmismahust, mida oli võimalik ettenähtud aja jooksul uurida.

(19) Esialgne valim koosnes kolmest liidu tootjast ja esindas laia geograafilist ulatust. Valimisse kaasatud liidu tootjate toodang moodustas 19 % liidu tootmisharu kogutoodangust. Komisjon palus huvitatud isikutel esitada esialgse valimi kohta märkusi.

(20) Komisjon sai esialgse valimi kohta põhjendatud märkuseid CARBIO-lt, Greenergy Fuels Limitedilt ja kaebuse esitajalt. Põhjendustes 310–313 on esitatud nende märkuste üksikasjalikum analüüs.

(21) Selle tulemusena asendas komisjon ühe liidu tootjatest esialgses valimis teisega. Lõplik valim koosnes kolmest liidu tootjast, kes asuvad kolmes eri liikmesriigis. Nende toodang moodustas üle 23 % liidu tootmisest.

1.5.2. Importijate väljavõtteline uuring

(22) Selleks et otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ja moodustada vajaduse korral valim, palus komisjon, et sõltumatud importijad esitaksid algatamisteates nimetatud teabe.

(23) Nõutud teabe esitasid kaks sõltumatut importijat, kes nõustusid enda kaasamisega valimisse. Sõltumatuid importijaid oli nii vähe, et komisjon otsustas, et väljavõttelist uuringut ei ole vaja teha.

1.5.3. Argentina eksportivate tootjate väljavõtteline uuring

(24) Selleks et otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ja juhul kui on, moodustada valim, palus komisjon, et kõik Argentina eksportivad tootjad esitaksid algatamisteates nimetatud teabe. Lisaks palus komisjon Argentina ametiasutustel teha kindlaks muud võimalikud eksportivad tootjad, kes võiksid olla uurimises osalemisest huvitatud, ja/või võtta nendega ühendust.

(25) Nõutud teabe esitasid üheksa vaatlusaluse riigi tootjat, kes nõustusid kuuluma valimisse. Komisjon jättis valimist välja ühe äriühingu, sest see ei eksportinud uurimisperioodil biodiiselkütust liitu. Ülejäänud kaheksa äriühingu või äriühingute kontserni eksport moodustas uurimisperioodil 100 % ekspordist liitu. Vastavalt alusmääruse artikli 27 lõike 1 punktile b moodustas komisjon valimi kolmest eksportivate tootjate kontsernist, võttes aluseks suurima tüüpilise liitu suunatud ekspordi mahu, mida oli ettenähtud aja jooksul mõistlikult võimalik uurida: — Renova kontsern (Molinos Agro SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFIyA, Vicentin SAIC), Argentina; — T6 kontsern (Aceitera General Deheza SA, Bunge Argentina SA), Argentina; — Louis Dreyfus Commodities („LDC“) Argentina SA, Argentina.

(26) Valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernid esindasid uurimisperioodil 84 % liitu suunatud vaatlusaluse toote koguekspordist.

(27) Kooskõlas alusmääruse artikli 27 lõikega 2 konsulteeris komisjon valimi moodustamisel kõigi teadaolevate asjaomaste eksportivate tootjatega ja Argentina valitsusega. Komisjon ei saanud märkusi kavandatava valimi kohta.

1.5.4. Individuaalne kontrollimine

(28) Ükski eksportiv tootja, kes ei kuulunud valimisse, ei taotlenud alusmääruse artikli 27 lõike 3 kohast individuaalset kontrollimist.

1.6. Küsimustiku vastused ja kontrollkäigud

(29) Komisjon saatis küsimustikud Argentina valitsusele, kolmele valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernile, kolmele valimisse kaasatud liidu tootjale ja kahele sõltumatule importijatele, kes olid endast teada andnud.

(30) Komisjon sai küsimustiku vastused Argentina valitsuselt, kõikidelt valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernidelt, kõikidelt valimisse kaasatud liidu tootjatelt, ent üksnes ühelt kahest koostööd tegevalt sõltumatult importijalt.

(31) Komisjon kogus ja kontrollis kogu teavet, mida ta pidas vajalikuks subsiidiumi, sellest tuleneva kahju ohu ja liidu huvi kindlakstegemiseks. Argentina põllumajandustööstuse ministeeriumi, välisministeeriumi, tootmisministeeriumi ja maksustamisministeeriumi valdustesse tehti kontrollkäik, milles osalesid ka muude asjaomaste ministeeriumide ametnikud. Kontrollkäigud tehti ka järgmiste pankade valdustesse: Banco de Córdoba, Banco de la Provincia de Buenos Aires, Banco de la Ciudad de Buenos Aires, Banco Central de la República Argentina ja Banco de la Nación Argentina.

(32) Alusmääruse artikli 26 kohased kontrollkäigud tehti EBB ja järgmiste äriühingute valdustesse. Liidu tootjad: — Masol Iberia Biofuel, S.L.U., El Grao (Castellón) ja Barcelona, Hispaania; — Saipol, Grand-Couronne, Prantsusmaa; — Verbio Vereinigte BioEnergie AG, Leipzig, Saksamaa. Valimisse kaasatud eksportivad tootjad Argentinas: — Renova kontsern: — Unitec Bio S.A., Buenos Aires; — Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFIyA, Buenos Aires; — Vicentin SAIC, Buenos Aires. — T6 kontsern: — Aceitera General Deheza SA, Buenos Aires; — Bunge Argentina SA, Buenos Aires; — LDC Argentina SA, Buenos Aires.

1.7. Ajutiste meetmete kehtestamata jätmine ja edasine menetluskäik

(33) Kuna komisjon pidas vajalikuks koguda lisateavet pärast uurimisperioodi toimunud muutuste kohta, mis kinnitaks täiendavalt komisjoni esialgseid järeldusi ning annaks rohkem teavet liidu huvi kohta, otsustas komisjon selle juhtumi puhul esialgseid meetmeid mitte kehtestada.

(34) Komisjon teatas 21. septembril 2018 tema esialgseid järeldusi kirjeldava teabedokumendi kaudu kõikidele huvitatud isikutele, et Argentinast pärit biodiislikütuse liitu impordi suhtes ei kehtestata ajutisi tasakaalustavaid tollimakse. 8. oktoobril 2018 palusid kuus liikmesriiki (Prantsusmaa, Hispaania, Bulgaaria, Poola, Portugal ja Rumeenia) komisjonil kehtestada selle juhtumi puhul esialgsed tasakaalustavad meetmed. Komisjon kinnitas 10. oktoobri 2018. aasta kirjaga, et uurimine jätkub ja lisafakte võetakse arvesse (eelkõige vahetult uurimisperioodile järgnevaid muutuseid).

(35) Mitu huvitatud isikut esitas kirjaliku seisukoha teabedokumendi kohta. Isikutele, kes taotlesid ärakuulamist, anti selleks võimalus, sealhulgas ärakuulamise eest vastutava ametniku juures.

(36) Pärast teabedokumendi avaldamist saadi märkuseid Argentina valitsuselt, CARBIO-lt, kõikidelt valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernidelt ja EBB-lt.

(37) Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist. Teave hõlmas eelkõige lisaküsimustiku vastuseid, mis saadi EBB-lt ja valimisse kaasatud liidu tootjatelt seoses uurimisperioodile järgnenud muutustega, andmeid biodiislikütuse impordi kohta liitu pärast uurimisperioodi ning andmeid, mille esitasid huvitatud isikud pärast teabedokumendi avaldamist.

(38) Komisjon tegi 3. detsembril 2018 kõigile isikutele teatavaks olulised asjaolud ja kaalutlused, mille põhjal ta kavatses kehtestada lõpliku tasakaalustava tollimaksu asjaomase toote liitu impordi suhtes. Kõigile huvitatud isikutele anti aega märkuste esitamiseks lõplike järelduste avalikustamise kohta.

(39) Pärast lõplike järelduste avalikustamist tervitasid EBB, Copa (põllumajanduslike kutseorganisatsioonide komitee), Cogeca (Euroopa Liidu Põllumajandusühistute Liit) ja European Oilseed Alliance komisjoni kavatsust kehtestada lõplik tasakaalustav tollimaks vaatlusaluse toote impordi suhtes liitu.

2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE

2.1. Vaatlusalune toode

(40) Vaatlusalune toode on mittefossiilse päritoluga sünteesi ja/või hüdrogeenimise teel toodetud rasvhappe monoalküülestrid ja/või parafiinsed gaasiõlid kas puhtal kujul või segusse lisatuna (üldtuntud kui biodiislikütus), mis on pärit Argentinast (edaspidi „vaatlusalune toode“).

(41) Uurimine näitas, et Argentinas toodetud biodiislikütus on üksnes sojaõlist saadud sojaoa metüülester (SME), samal ajal kui liidus toodetud biodiislikütus on peamiselt rapsiseemne metüülester (RME), aga seda toodetakse ka muudest lähteainetest, sealhulgas jääkõlidest ja neitsiõlidest.

(42) Nii SME kui ka RME kuuluvad rasvhapete metüülestrite (FAME) kategooriasse. Mõiste „ester“ viitab taimeõlide ümberesterdamisele, nimelt õli segunemisele alkoholiga, mille tulemusena tekib biodiislikütus ja kõrvalsaadusena glütseriin. Mõiste „metüül“ osutab metanoolile, protsessis kõige rohkem kasutatavale alkoholile.

(43) SME biodiislikütust võib kasutada puhtal kujul, aga üldiselt seda segatakse enne kasutamist liidus. Segamise põhjus on see, et SME puhtal kujul ei vasta joodi- ja tsetaaniarvu osas Euroopa standardile EN 14214. SME RMEga segamise põhjus on see, et SME külmfiltri ummistuspunkt (Cold Filter Plugging Point – CFPP) on kõrgem kui RME-l ja seetõttu ei sobi see puhtal kujul Euroopa Liidu külmades piirkondades talvekuudel kasutamiseks.

(44) Biodiislikütuse ja mineraaldiislikütuse segusid kasutatakse transpordisektoris diislikütusega töötavate maanteesõidukite kütusena, näiteks sõiduautodes, veoautodes ja bussides ning samuti rongides. Puhtal kujul või mineraaldiislikütusega segatud biodiislikütust saab kasutada ka katlakütusena kodustes, kaubanduslikes või tööstuslikes kateldes ning generaatorite kütusena elektri tootmiseks. Tehakse katsetusi, et hakata kasutama biodiislikütust lennutranspordis eesmärgiga vähendada lennusektori CO2heitkoguseid.

(45) Vaatlusalune toode kuulub praegu CN-koodide ex 1516 20 98 (TARICi koodid 1516209821, 1516209829 ja 1516209830), ex 1518 00 91 (TARICi koodid 1518009121, 1518009129 ja 1518009130), ex 1518 00 95 (TARICi kood 1518009510), ex 1518 00 99 (TARICi koodid 1518009921, 1518009929 ja 1518009930), ex 2710 19 43 (TARICi koodid 2710194321, 2710194329 ja 2710194330), ex 2710 19 46 (TARICi koodid 2710194621, 2710194629 ja 2710194630), ex 2710 19 47 (TARICi koodid 2710194721, 2710194729 ja 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 99 92 (TARICi koodid 3824999210, 3824999212 ja 3824999220), 3826 00 10 ja ex 3826 00 90 (TARICi koodid 3826009011, 3826009019 ja 3826009030) alla.

2.2. Samasugune toode

(46) Uurimine näitas, et järgmistel toodetel on samasugused põhilised füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused ning samasugused põhilised kasutusotstarbed: a) vaatlusalune toode; b) toode, mida toodetakse ja müüakse Argentina siseturul; c) toode, mida liidu tootmisharu toodab ja müüb liidu turul.

(47) Komisjon otsustas seega käsitada neid tooteid samasuguste toodetena alusmääruse artikli 2 punkti c tähenduses.

2.3. Toote määratlusega seotud väited

(48) Komisjon ei saanud toote määratlusega seotud väited.

3. SUBSIDEERIMINE

3.1. Subsiidiumid ja subsiidiumikavad, mis on kõnealuse uurimisega hõlmatud

(49) Kättesaadava teabe, sealhulgas kaebuses, algatamisteatises ja komisjoni küsimustikule saadud vastustes sisalduva teabe põhjal uuris komisjon Argentina valitsuse väidetavat subsideerimist järgmiste subsiidiumikavade kaudu: 1) valitsuse toetus biodiislikütuse tootmisharule, sealhulgas piisavast väiksema tasu eest sojaubade tarnimise kaudu; 2) valitsuse korraldusega biodiisliost piisavast suurema tasu eest (edaspidi „biodiislikütuse tarneleping“); 3) soodustingimustel laenude andmine ja ekspordi finantseerimine, sh sooduslaenud Argentina rahvuspangalt (Banco de la Nación Argentina, edaspidi „BNA“); 4) valitsuse loobumine tavaliselt laekuvatest tuludest (nt biodiislikütuse tootjate jaoks kiirendatud amortisatsioon 2006. aasta biodiislikütuse seaduse alusel, biodiislikütuse tootjate jaoks väidetav miinimumtulumaksust vabastamine või selle edasilükkamine 2006. aasta biodiislikütuse seaduse alusel; ning 5) provintside ja kohalike omavalitsusüksuste tasandil maksuvabastused: a) provintsi tasandil maksuvabastused, mida võimaldab Cordoba provints; b) provintsi tasandil maksuvabastused, mida võimaldab Buenos Airese provints; c) Santiago del Estero provintsi edendamise ja tööstusarengu kava (PSPID) – provintsi seadus nr 6.750; d) Louis Dreyfus Argentina ja General Lagose kohaliku omavalitsusüksuse vaheline kohalike maksude kokkulepe; e) protsentuaalne maksumäära alandamine dokumendi Pacto Fiscal alusel (dekreet 14/1994) f) kinnisvaramaksu vabastus Santa Fe tööstusseaduse alusel: kinnisvaramaksu tasumisest vabastus tööstuse edendamist käsitleva provintsi seaduse nr 8.478/1979 (artikkel 4) alusel; g) provintsi tasandil maksuvabastused, mida võimaldab Santa Fe provints; h) Santa Fe tempelmaksu vabastuse artikkel 183.29; i) Santa Fe eksportmüügi käibemaksuvabastuse artikkel 127.

3.2. Valitsuse toetus biodiislikütuse tootmisharule, sealhulgas piisavast väiksema tasu eest sojaubade tarnimise kaudu

3.2.1. Alusmääruse artikli 28 lõike 1 kohaldamine

(50) Komisjon teatas Argentina valitsusele, et ta sai kasutada kättesaadavaid fakte vastavalt alusmääruse artikli 28 lõikele 1, et analüüsida muu hulgas piisavast väiksema tasu eest sojaubade pakkumise kaudu biodiislikütuse tootmisharule antud väidetava toetuse olemasolu ja ulatust.

(51) Kõigepealt palus komisjon Argentina valitsusel esitada kõikide asjaomase toote tootmiseks peamist sisendit (sojauba) tarnivate äriühingute kontaktandmed (nimi, aadress, e-posti aadress). Argentina valitsus ei esitanud neid kontaktandmeid.

(52) Kuna sellele küsimusele vastust ei saadud, saadeti Argentina valitsusele 17. aprillil 2018 lisateabe päring seoses teabega, mis puudutas suurimaid sojaubade tootjaid/tarnijaid, kes on tarninud sisendit Argentina biodiislikütuse tootjatele.

(53) Võttes arvesse märkimisväärset arvu äriühinguid, mis pakuvad asjaomase toote jaoks peamist sisendit, küsis komisjon hea koostöö vaimus ja eesmärgiga koguda uurimise jaoks vähemalt mõnesid asjakohaseid andmeid, andmeid üksnes kümnelt kõige olulisemalt sojaubade tootjalt/tarnijalt.

(54) Komisjon ei saanud enamiku nende asjaomase toote tootmiseks sisendi tootjate/tarnijate puhul täielikku teavet. Tegelikult sai komisjon teavet üksnes nendelt biodiislikütuse tootjatelt, kes toodavad ise sojaõli (mitte sojaube). Kümnelt suurimalt sojaubade tootjalt küsitud teavet ei saadud. Selle teabe puudumisel leidis komisjon, et talle oli jäetud esitamata väga oluline teave uurimise selle tahu kohta.

(55) Peale selle küsis komisjon kättesaadavat teavet, mida sooviti eelmises põhjenduses nende sojaoa tarnijate kohta aastatel 2014, 2015 ja 2016 ning uurimisperioodil, milles ei ole Argentina valitsusel osalust või mille puhul ta ei ole suurim osanik. Seda teavet nõuti selleks, et hinnata, kas sojaubade tarnija ja biodiislikütuse tootja on sõltumatud, seotud või sama üksuse osad. Komisjon küsis tõendeid, et Argentina valitsus on püüdnud nende tarnijatega ühendust võtta, või palus näidata komisjonile, kuidas seda teavet saada (nt asjaomaste ühingute kaudu). Argentina valitsus ei lisanud nõutud teavet ega tõendeid Argentina valitsuse püüete kohta nende tarnijatega ühendust võtta.

(56) Argentina valitsuse 15. veebruari 2018. aasta vastuses väideti, et komisjoni nõutavaid andmeid sojaubade kasvatajate kohta võivad esitada neli asutust, millest kaks on ACSOJA (Asociación de la Cadena de la Soja Argentina) ja CARBIO. Komisjoni talitused kohtusid Argentinasse tehtud kontrollkäigu ajal mõlema asutusega, aga sojaubade tarnijate kohta andmeid ei saadud. Teist kahte asutust (7) ei kontrollitud, arvestades kehtivat ajapiirangut. ACSOJA ja CARBIO valiti kontrollimiseks kui kaks asutust, mis suudavad kõige suurema tõenäosusega uurimisel abistada.

(57) Ühinguga ACSOJA peetud kohtumisel esitasid komisjoni esindajad mitu küsimust Argentina sojaubade turu olukorra, ühingu ja biodiislikütuse tootjate vahelise tarnesuhte ning ühingu tegevusele ekspordimaksu poolt avaldatava mõju kohta. ACSOJA esindaja ei andnud neile küsimustele ühtegi sisulist vastust ega esitanud konkreetseid andmeid või tõendeid, mis on uurimise jaoks kasulikud. Oli selge, et ACSOJA esindas üksnes teisi esindavaid organeid sojaubade väärtusahelas ning ei osanud vastata üksikasjalikele päringutele ega anda komisjoni talitustele küsimustikus nõutud teavet sojaubade tootmise kohta.

(58) Samuti andis ACSOJA kontrollkäigu ajal lubaduse saata pressiteated, mis puudutasid sojaubade ekspordimaksu ja selle järgmise etapi tootmist. Komisjon ei ole neid pressiteateid kätte saanud.

(59) Kuna CARBIO on biodiislikütuse tootjate ühendus, ei osanud ta anda komisjonile nõutavaid andmeid sojaubade tootjate kohta.

(60) Seega ei esitanud Argentina valitsus selle kohta, et valitsus pakub väidetavalt sojaube piisavast väiksema tasu eest, vajalikku teavet ja vajalikke tõendeid, mida komisjon nõudis oma küsimustikus, 17. aprilli 2018. aasta kirjas ja kontrollkäigu ajal.

(61) Piisava koostöö puudumine ei võimaldanud komisjonil koguda kogu teavet, mida ta peab selles uurimises oma järelduste tegemiseks asjakohaseks. Täpsemalt ei õnnestunud komisjonil saada teavet ja andmeid sojaubade tootjate turu kohta, mõju kohta, mida valitsuse meetmed (näiteks sojaubade ekspordimaks) avaldavad nende käitumisele, ega biodiislikütuse tootjatele sojaubade tarnimise kohta.

(62) See teave hõlmas sojaubade tootjate käitumist ja otsuseid enne ja pärast ekspordimaksude ja sarnasel määral piiravate meetmete kehtestamist ja nende eri muudatusi, nende tootmisstrateegiaid ja võimalust lülituda ümber teistele põllumajanduskultuuridele, põllumaa kättesaadavust ja juurdepääsu põllumaale, turu omadusi ja muutuseid seoses suurettevõtete ja VKEde eristamisega, nende sise- ja eksporditurgude müügi- ja turustuskanaleid ja -strateegiaid, hindasid ja hinnakujunduspõhimõtteid nende sise- ja eksporditurgudel, rahvusvahelise hinna mõju nende hinnakujunduspõhimõtetele, konkurentsiolukorda siseturul ja eksporditurgudel, nende kasumlikkust aastate jooksul, võimaliku ülevõimsuse ja ladustamisstrateegiate mõju, nende siseturu ja eksporditurgude peamiste klientide importi ja eksporti, sealhulgas sojaubade purustamise sektori rolli ja selle sektori saavutatud lisaväärtust, samuti purustamissektori konkurentsiolukorda Argentinas ja rahvusvahelistel turgudel.

(63) Pealegi vastupidi sellele, mida Argentina valitsus oli väitnud oma vastuses küsimustikule, leidsid komisjoni talitused, et ta teatas kontrollkäigu ajal, et Argentina valitsus on olnud ühe biodiislikütuse tootmisharule sojaubade tarnija, nimelt YPFi omanik (8). Samas kuna YPF on vaid üks sadadest biodiislikütuse tootmisharule sojaubade tarnijatest, oli tema esitatud teave ebapiisav, et teha kindlaks ülejäänud biodiislikütuse tootmisharule sojaubade tarnijate käitumine. Seejuures YPF ei kasvata sojaube, vaid aktsepteerib neid maksena oma väetise ja kütuse eest ning seejärel müüb sojaoad Argentina siseturul maha. Seepärast ei ole see äriühing tüüpiline sojaubade kasvatajatele, kes tarnivad biodiislikütuse tootmisharule.

(64) Argentina valitsuselt saadud vastupidise teabe puudumisel tugines komisjon osaliselt faktidele, mis olid kättesaadavad, et teha oma järeldused nende uurimise aspektide kohta kooskõlas alusmääruse artikliga 28.

(65) Pärast teabedokumendi avaldamist väitis Argentina valitsus uuesti, et ta ei teinud täielikku koostööd seoses sojaubade kasvatajatelt taotletud teabega, ning viitas oma 20. juuli 2018. aasta kirjale. CARBIO väitis ka seda, et komisjon märkis valesti, et Argentina valitsus ei teinud koostööd.

(66) Komisjon kordas, et Argentina valitsus ei esitanud sojaubade kasvatajate kontaktandmeid ning esitas üksnes osalist teavet sojaõli tootjate kohta. ACSOJA ja CARBIO ei esitanud teavet, mida komisjon oli taotlenud küsimustikus, ning ei andnud teavet ka nendega toimunud kohtumiste ajal. Peale selle selgus nende kohtumiste ajal, et ACSOJA esindaja ei oska vastata üksikasjalikele tehnilistele küsimustele ning et CARBIO on biodiislikütuse tootjate ja mitte sojaubade tootjate ühendus.

(67) Komisjon tegi järelduse, et seoses Argentina valitsuse väidetava toetusega biodiislikütuse tootmisharule eelkõige eri meetmete kaudu, sealhulgas pakkudes sojauba piisavast väiksema tasu eest, ei esitanud Argentina valitsus vajalikku teavet ja vajalikke tõendeid, mida komisjon nõudis oma küsimustikus, 17. aprilli 2018. aasta kirjas ja kontrollkäigu ajal. Selle tulemusena pidi komisjon tuginema kättesaadavatele faktidele uurimise selle aspekti kohta.

(68) Kuna Argentina valitsus ei esitanud andmeid sojaubade kasvatajate kohta Argentinas, tugines komisjon andmetele, mille esitasid valimisse kaasatud eksportivad tootjad sojaubade omamaise hinna kohta. Peale selle tugines komisjon avalikult kättesaadavale teabele selle kohta, et Argentina valitsus on andnud sojaubade kasvatajale suuniseid või volitusi müüa sojaube siseturul piisavast väiksema tasu eest, ning Argentina valitsuse kavatsuse kohta toetada selle ja muude seotud meetmete kaudu biodiislikütuse tootmisharu.

(69) Pärast lõplike järelduste avalikustamist ei olnud Argentina valitsus ja CARBIO taas nõus sellega, kuidas komisjon kättesaadavaid fakte kasutas kooskõlas alusmääruse artikliga 28. Nad väitsid, et kättesaadavate faktide kasutamine on õigustatud ainult siis, kui huvitatud isik ei esita „vajalikku teavet“, mis on konkreetse otsuse tegemiseks hädavajalik. Argentina valitsuse ja CARBIO sõnade kohaselt ei tõendanud komisjon kordagi, kuidas taotletud teave on hädavajalik konkreetse otsuse tegemiseks, ning ignoreeris asjaolu, et küsitud teave ei olnud Argentina valitsuse jaoks kättesaadav või see oli rangelt kaitstud maksusaladuse seadusega.

(70) Komisjon selgitas Argentina valitsusega peetud kirjavahetuses põhjalikult põhjuseid, miks ta vajas üksikasjalikumat teavet sojaoa kasvatajate ja sojaõli tootjate kohta. Argentina valitsuse ja CARBIO väidet, et Argentina valitsus ei saanud seda teavet esitada, ei toetanud tõendid, mis kinnitanuks, et see oli nii või et komisjonil oleks olnud muid mõistlikke viise sellise teabe saamiseks. Taotletud teave oli selline, et komisjon võis eeldada, et see oli kas Argentina valitsuse ja/või CARBIO valduses või vähemalt oli Argentina valitsusel sojaoakasvatajate ja sojaõlitootjate üle regulatiivne kontroll, et kõnealust teavet nõuda. Komisjon eeldas ka paremat koostööd sojaoakasvatajatelt ja sojaõlitootjatelt, kui Argentina valitsus nendega ühendust võttis otse ja/või tihedas koostöös komisjoniga.

3.2.2. Analüüs

(71) Kaebuse esitaja väitis, et Argentina valitsus toetab biodiislikütuse tootmisharu eri meetmete kaudu. Kaebuse esitaja väitis eelkõige, et Argentina valitsus on rakendanud kõrgete ekspordimaksude poliitika ja muud määrused seoses sojaubade ja sojaõliga, mis on peamine tooraine, mida kasutatakse biodiislikütuse tootmiseks Argentinas. Seda tehes tagas Argentina valitsus kaebuse esitaja sõnul selle, et biodiislikütuse tootmise toorainete hind püsis märkimisväärselt madalamal kui üleilmsed hinnad.

(72) Nagu märgitud tõendite piisavust käsitlevas komisjoni memorandumis, (9) leidis komisjon, et ekspordimaksud osutusid üheks töövahendiks, mille Argentina valitsus oli välja töötanud, et suunata sojaoa kasvatajad ja sojaõli tootjaid Argentina biodiislikütuse tootmisharu abistama. Komisjon on käesoleval uurimisel analüüsinud mitmeid meetmeid, mille Argentina valitsus on vastu võtnud, et toetada kunstlikult Argentina biodiislikütuse tootmisharu.

(73) Tasakaalustatava subsiidiumi olemasolu kindlakstegemiseks peavad olema täidetud kolm järgmist tingimust: a) rahaline toetus või sissetuleku-/hinnatoetus; b) saadav kasu ja c) konkreetsus (alusmääruse artikkel 3) (10).

(74) Esimese elemendi kohta järelduse tegemiseks analüüsis komisjon seda, kas Argentina valitsuse võetud meetmed toovad kaasa rahalise toetuse sellises vormis, et valitsus pakub Argentina biodiislikütust eksportivatele tootjatele sojaube piisavast väiksema tasu eest, tuginedes alusmääruse artikli 3 lõike 1 punktile a, ja/või kas Argentina valitsuse võetud meetmed kuuluvad biodiislikütuse tootmisharu sissetuleku-/hinnatoetuse kategooria alla alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti b kohaselt.

3.2.2.1. Rahaline toetus

(75) Komisjon täheldas kõigepealt, et kõik valimisse kaasatud äriühingud ostavad sojaube siseturul kas seotud või sõltumatutelt äriühingutelt, et töödelda neid sojaõliks ja seejärel biodiislikütuseks. Valimisse kaasatud eksportivad tootjad ei ostnud sojaõli selle järgnevaks biodiislikütuseks töötlemiseks, sest nad purustasid ise sojaube sojaõliks biodiislikütuse tootmise vaheetapina. Seepärast keskendub järgmistes alapunktides esitatud analüüs sellele, kas Argentina valitsus tarnis sojaube (ja mitte sojaõli) piisavast väiksema tasu eest.

(76) Alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv teises taandes märgitakse, et rahaline toetus on olemas, kui valitsus: „teeb mõnele eraõiguslikule asutusele ülesandeks täita üht või mitut alapunktides i, ii ja iii nimetatud ülesannet, mis on tavaliselt valitsuse ülesanne, ja menetlus ei erine tegelikult valitsuste poolt tavaliselt järgitavast menetlusest“. Alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktis iii kirjeldatud tüüpi funktsioonid esinevad, kui „valitsus pakub kaupu või teenuseid, mis ei kuulu üldisesse infrastruktuuri, või ostab kaupu…“ Kõnealused sätted peegeldavad WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a 1 alapunkte iii ja iv, ning neid tuleb tõlgendada ja rakendada asjakohast WTO menetluspraktikat arvesse võttes.

(77) WTO vaekogu teemal „US – Export restraints“ otsustas, et WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a 1 alapunktis iv märgitud sõnade „volitama“ ja „suunama“ tavatähenduste kohaselt peab valitsuse tegevus sisaldama delegeerimist (volitamise puhul) ja käskude andmist (suunamise puhul) (11). Ta lükkas tagasi Ameerika Ühendriikide „põhjuse ja mõju argumendi“ ning nõudis selget ja kinnitavat delegeerimist või käskude andmist (12).

(78) Siiski oli apellatsioonikogu järgmise vaidluse puhul arvamusel, et sõnade „volitama“ ja „suunama“ asendamine sõnadega „delegeerima“ ja „käske andma“ on standardina liiga jäik (13). Apellatsioonikogu arvamuse kohaselt tähendab „volitamine“, et valitsus paneb vastutuse eraõiguslikule asutusele, ning „suunamine“ tähendab olukorda, kus valitsus teostab oma võimu eraõigusliku asutuse üle (14).

(79) Mõlemal juhul kasutab valitsus eraõiguslikku asutust vahendajana rahalise toetuse andmiseks, ning „enamikel juhtudel on eeldatav, et eraõigusliku asutuse volitamine või suunamine hõlmab mõnel määral ka ähvardust või stiimuleid“ (15). Samal ajal ei lubata WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a 1 alapunktiga iv liikmesriikidel kehtestada toodetele tasakaalustusmeetmeid „kui valitsus rakendab oma üldiseid õigusaktides sätestatud regulatiivseid volitusi“ (16) või kui valitsuse sekkumine „võib või ei pruugi omada erilist tagajärge lihtsalt konkreetsetel faktilistel asjaoludel ning turuosaliste vabal valikul põhinevalt“ (17). Pigem osutavad volitamine ja suunamine „valitsuse aktiivsemale rollile kui lihtsalt stimuleerimine“ (18).

(80) Peale selle ei leidnud WTO, et „eraõiguslikule asutusele kaalutlusõiguse andmine on tingimata vastuolus selle eraõigusliku asutuse volitamise või suunamisega […] Ehkki võib esineda juhtumeid, mille puhul eraõiguslikule asutusele antud kaalutlusõiguse ulatus on selline, et enam ei ole võimalik teha nõuetekohaselt järeldust, et seda eraõiguslikku asutust on volitatud või suunatud (täitma konkreetset ülesannet), on see faktiline/tõendatav küsimus, mis tuleb lahendada iga juhtumi korral eraldi“ (19).

(81) Kooskõlas asjaomaste WTO otsustega ei võrdu kõik valitsuse meetmed, mis annavad kasu, alusmääruse artikli 3 ja WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1 lõike 1 punkti a kohase rahalise toetusega. Peab olema tõendeid valitsuse poliitika või programmi olemasolu kohta, millega soovitakse edendada uurimise all olevat tootmisharu (käesoleval juhul biodiislikütuse/biokütuste tootmisharu), rakendades oma võimu või andes ülesande riiklikele või eraõiguslikele asutustele (siin: sojaubade kasvatajatele) pakkuda sojaube biodiislikütuse tootmisharule piisavast väiksema tasu eest.

(82) Kokkuvõttes on asjaomastes WTO otsustes sätestatud, et: i) selle kindlaks määramisel, kas esineb rahaline toetus WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a 1 alusel, tuleks keskenduda pigem valitsuse tegevuse laadile kui valitsuse tegevuse mõjudele või tulemustele (20). Teisisõnu on hästi teada, et valitsused sekkuvad turul kui reguleerivad asutused ning avaldavad seda tehes turule ja ettevõtjatele mõju. Selles mõttes võib näiteks valitsus kehtestada õiguspäraselt ekspordimaksud, et saada tulu rahvusvahelistel turgudel väga konkurentsivõimelise toorme korral. Seevastu ei ole selline ekspordipiirangute kehtestamine õiguspärane, kui ilmneb, et sellise instrumendi kasutamine koos muude mehhanismidega eesmärgiga hoida tooret siseturul ja sundida tarnijaid müüma alla turuhinna, on osa laiemast valitsuse kavast, millega toetatakse konkreetset tootmisharu või mitut tootmisharu nende konkurentsivõime suurendamiseks. Seega on rahalise toetuse elemendi hindamisel oluline valitsuse tegevuse laad, sealhulgas selle kontekst, objekt ja eesmärk; ii) volitamine või suunamine hõlmaks sõnaselget ja kinnitavat toimingut, mis on suunatud konkreetsele isikule seoses konkreetse ülesande või kohustusega, mis erineb väga suurel määral olukorrast, kus valitsus sekkub turule mingil viisil, millel võib, aga ei pruugi olla konkreetne tulemus, arvestades faktilisi asjaolusid ja sellel turul tegutsevate isikute vaba valiku kasutamist. Lõppkokkuvõttes on volitamise või suunamise mõistete puhul küsimus selles, kas kõnealust käitumist, st rahalist toetust kaupade piisavast väiksema tasu eest pakkumise vormis saab seostada valitsusega või see on endiselt ettevõtjate vaba valik, pidades silmas turu kaalutlusi, näiteks reguleerivaid piiranguid; (21) iii) WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a 1 alapunkt iv on iseenesest kõrvalehoidmise vastane säte ning seega peab volitamise või suunamise kohta järelduse tegemiseks valitsus andma vastutuse erasektori asutusele või kasutama oma volitusi erasektori asutuse üle, et jõustada rahaline toetus. Enamikul juhtudel eeldataks, et eraõigusliku asutuse volitamine või suunamine hõlmab mõnel määral ka ähvardust või stiimuleid, mis võivad omakorda tõendada volitamist või suunamist (22). Samas on valitsustel tõenäoliselt muid kättesaadavaid vahendeid, et kasutada eraõigusliku asutuse üle volitusi, millest mõned võivad olla nii-öelda nõrgemad kui käsk või ei pruugi hõlmata samal määral sundust; (23) iv) peab esinema nö tõendatav seos valitsuse tegevuse ja erasektori asutuse käitumise vahel (24). Ei ole põhjust, miks ei peaks valitsuse volitamise või suunamise eeltingimuseks seadma tõendavate asjaolude olemasolu (näiteks varjatud ja mitteformaalne delegeerimine või käsu andmine), tingimusel et need tõendid on kinnitavad ja sundivad (25). Seoses sellega võivad tõendid valitsuse kavatsuse kohta toetada tootmisharu järgmisi etappe (näiteks avalikult teada antud poliitika või valitsuse otsuste või muude valitsuse toimingute kaudu) või muude valitsuse meetmete olemasolu, mis tagavad konkreetse tulemuse turul (nt ekspordipiirang koos valitsuse meetmega, mis takistab nendele piirangutele alluvaid ettevõtjaid oma tooteid ladustamast), olla asjakohased, et määrata kindlaks rahalise toetuse olemasolu WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a 1 alapunkti iv alusel (eelkõige valitsuse kaudse meetodina pakkuda kaupu, nagu on ette nähtud alapunktis iii). Mõnedel asjaoludel võib valitsuse suunamine olla korraldus (26). Konkreetsete mõjude esinemine turul (näiteks hindade alandamine) võib samuti olla tegur, mida tuleb võtta arvesse koos kõikide muude kättesaadavate tõenditega, mis hõlmab võimalust eeldada neid mõjusid konkreetses kontekstis. Lisaks võib olenevalt asjaoludest eraõiguslik asutus otsustada mitte täita funktsiooni, milleks ta on volitatud või milleks teda on suunatud, olenemata võimalikest negatiivsetest tagajärgedest, mis võivad järgneda. Samas see iseenesest ei näita, et eraõiguslikku asutust ei volitatud või suunatud (27).

(83) Kooskõlas selle menetluspraktikaga on komisjon väga hoolikalt läbi vaadanud valitsuse sekkumise laadi (kas Argentina valitsuse sekkumine hõlmab sojaubade kasvatajate volitamist või suunamist), volitatud asutuste laadi (kas sojaubade kasvatajad on eraõiguslikud asutused alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses) ning volitatud või suunatud asutuste tegevuse (kas volitatud või suunatud sojaubade kasvatajad tarnisid sojaube biodiislikütuse tootmisharule piisavast väiksema tasu eest ning tegutsesid seega valitsuse volitusel). Peale selle on komisjon kontrollinud, kas täidetud ülesanne antaks tavapäraselt valitsusele (kas sojaubade tarnimine sojaõli tootjatele piisavast väiksema tasu eest on Argentinas tavapärane valitsuse tegevus) ning kas see funktsioon ei erine tegelikkuses tavadest, mida valitsused tavaliselt järgivad (kas sojaubade tegelik tarnimine kasvatajate poolt erineb tegelikult sellest, mida valitsus ise oleks teinud).

3.2.2.2. Sojaubade kasvatajate volitamine või suunamine Argentina valitsuse poolt

(84) Võttes arvesse põhjendustes 77–82 osutatud WTO praktikat, analüüsis komisjon esmalt, kas Argentina valitsuse toetus biodiislikütuse tootmisharule põhineb mõnel valitsuse poliitikal või on see lihtsalt õigusaktides sätestatud üldiste regulatiivsete volituste „kõrvalmõju“. Uurimisel keskenduti eriti asjaolule, kas avastatud hinnamoonutused olid osa valitsuse eesmärkidest või kaasnesid madalamad sojaoa hinnad pigem tahtmatult valitsuse üldise regulatiivse tegevusega. Komisjon otsustas kooskõlas põhjenduses 64 toodud järeldustega osaliselt kasutada kättesaadavaid fakte, et määrata kindlaks, kas Argentina valitsus on sojaoa kasvatajaid volitanud või suunanud.

(85) Mitu dokumenti näitab, et Argentina valitsus soovis selgelt toetada ja arendada biodiislikütuse tootmisharu kui poliitilist eesmärki, eelkõige püüdes vähendada sisendmaterjalide (sojaubade) omamaist hinda ja seega pakkudes rahalist toetust biodiislikütuse tootmiseks.

(86) See toetus saavutatakse mitme meetme kaudu, mis on seostatavad Argentina valitsusega (sealhulgas sojaubade ekspordimaksud, subsiidiumid sojaubade tootjatele, et jätkata tootmist ja müüki siseturul biodiislikütuse tootjatele, vastumeetmed muude teraviljade tootmisele, näiteks ekspordikvootide kehtestamise teel, ning avalikud teadaanded, et julgustada sojaubade tootjaid mitte peatama oma tootmist, vaid jätkama müüki siseturul) (28). Neid meetmeid, ehkki mitu korda muudetud alates nende kehtestamisest 1994. aastal, (29) on pidevalt kohaldatud, et alandada, nagu Argentina valitsus on ise õigusaktides kinnitanud (vt põhjendused 89–100), sojaubade omamaist hinda maailmaturu hindade tõusu arvestades ning eesmärgiga arendada Argentinas lisaväärtuse ahelat, mis muu hulgas hõlmab biodiislikütuse tootmisharu.

(87) Sojaubade ekspordimaksud on oluline vahend, mida Argentina valitsus kasutab biodiislikütuse tootmisharu toetamiseks. OECD arvates kehtestab Argentina valitsus eelkõige oma ekspordimaksu korra kaudu „kõrgemad määrad toorainete või sisendi tootjatele, samal ajal kui valmistoodete suhtes kehtivad madalamad määrad. […] Siseturul järgmise etapi tootmisharudele pakutav hinnaeelis võib moonutada ja vähendada konkurentsi nii siseturul kui ka välisturgudel“ (30). Lisaks märkis Rahvusvaheline Taastuvenergia Agentuur (IRENA) Argentinat käsitlevas aruandes, et „diferentseerivad ekspordimaksud biokütustelt võrreldes teiste samast lähteainest saadud toodetega edendasid biokütuste, eriti biodiislikütuse eksporti“ (31). Maailmapank märkis, et Argentina valitsus on kehtestanud suured ekspordimaksud, mis „alandavad lähteaine kulusid siseturul ja edendavad biodiislikütuse eksporti“ (32).

(88) Argentina valitsus väitis, et üheski OECD, IRENA ja Maailmapanga väljaandes ei viidatud Argentina valitsuse selgele eesmärgile toetada Argentina biodiislikütuse tootmisharu. Samas ei vaidlustanud Argentina valitsus komisjoni leitud tsitaatide õigsust. Vastupidi Argentina valitsusele leidis komisjon, et nendes väljaannetes tehtud analüüsid toetavad tema järeldust, et Argentina valitsus toetab selgelt Argentina biodiislikütuse tootmisharu.

(89) Argentinas on sojaubade ekspordimaks kehtinud alates 1994. aastast fikseeritud määraga 3,5 %. Nagu näitavad kõik põhjendustes 91–100 kirjeldatud õigusaktide muudatused, kinnitavad meetmed, mida on kasutatud ekspordimaksu korrigeerimiseks üle esialgse määra, Argentina valitsuse sõnaselget eesmärki vähendada maailmaturu hindade tõusu arvestades omamaiseid hindasid. Uurimise ajal väitis Argentina valitsus, et sojaubade ja sojaõli ekspordimaks on kehtinud tulu suurendamise eesmärgil. Hoolimata komisjoni mitmetest nõuetest esitada seda väidet toetavaid dokumente, ei esitanud Argentina valitsus ühtegi.

(90) Peale selle ei ole alates 2002. aastast üheski õigusaktis, mis on seotud sojaubade, sojaõli või biodiislikütuse ekspordimaksu korrigeerimisega, märgitud tulu suurendamist ekspordimaksu taseme põhjusena. Selle asemel, nagu selgitatud põhjendustes 91–100, märgitakse nendes õigusaktides, et ekspordimaksu eesmärk on innustada sojaoa tarnijaid jätkama omamaist müüki rahvusvahelistest hindadest madalama hinnaga. Seega kasutab Argentina valitsus sojaubade ekspordimakse pigem kui vahendit omamaise biodiislikütuse tootmisharu arendamise toetamiseks kui maksutulu meetmena.

(91) Pärast avalikku erakorralise olukorra deklaratsiooni (33) tõsteti ekspordimaks 2002. aastal otsusega 11/2002 3,5 %-lt 13,5 %ni (34). See otsus sisaldas järgmist väidet: „arvesse võetakse ka põllumajandusliku toodangu rahvusvaheliste hindade võimaliku olulise muutumise mõjusid“ (rõhuasetus lisatud), mis näitab, et see meede võeti eesmärgiga mõjutada sojaubade omamaist hinda võrreldes maailmaturu hinnaga.

(92) Määra tõsteti samal aastal veel ehk 13,5 %-lt 23,5 %ni otsusega 35/2002, (35) milles märgitakse, et „seadusega nr 22415 lubatakse kehtestada tarbimiseks mõeldud kaupade import, et stabiliseerida omamaiseid hindasid, kuni need jõuavad sobivale tasemele ja säilitavad pakkumise, mis vastab siseturu vajadustele“. Õigusakti teksti kohaselt olid need meetmed üleminekumeetmete laadi ja ajutised, kuni valitsevad üldised majanduslikud tingimused püsisid. Samas kehtivad need ekspordimaksud endiselt ja on sarnasel tasemel nagu riigi erakorralise olukorra ajal, samal ajal kui teiste teraviljade puhul on ekspordimaks kehtestatud 0 % tasemel (36).

(93) 2007. aastal alustasid Argentinas tegevust esimesed suured biodiislikütuse tootjad. Sel aastal avaldas Argentina valitsus kaks otsust, millega tõsteti sojaubade ekspordimaks 23,5 %-lt 27,5 %ni (37) ja seejärel veel 35 %ni (38). Mõlemas otsuses märgiti täiendava ekspordimaksu põhjusena, et lisaks nende toodete sise- ja rahvusvahelise nõudluse suurendamisele kasutatakse nende otsustega hõlmatud tooteid (peamiselt sojaubadega seotud tooted) uutes tootmisvaldkondades, tuues sõnaselge näitena biokütused.

(94) Lisaks märgiti otsuses 10/2007 (39) sõnaselgelt, et „teraviljade rahvusvahelised hinnad on märkimisväärselt tõusnud […] täiendavate eksporditollimaksude kehtestamist mitmele ülalnimetatud kaubale peetakse sobivaks“ (rõhuasetus lisatud).

(95) Otsuses 369/2007 (40) märgiti lisaks sõnaselgelt, et ekspordimaksu tõstmine on vajalik selleks, et „alandada omamaiseid hindasid, kindlustades parema sissetuleku jaotumise ja stimuleerides lisaväärtust“ (rõhuasetus lisatud).

(96) 2008. aastal kehtestas Argentina valitsus otsusega 125/2008 (41) valem ekspordimaksu fikseeritud summa arvutamiseks sõltuvalt valitsuse (põllumajandusettevõtluse ministeeriumi) poolt iga päev kehtestatud ametlikust FOB-hinnast.

(97) Otsuses 125/2008 esitati seejärel järgmine poliitika: „ Teraviljade ja õliseemnete rahvusvahelised hinnad on viimastel aastatel märkimisväärselt tõusnud ning nende aastasisesed muutused on olnud väga volatiilsed. Sellise stsenaariumi jätkumine võib avaldada negatiivset mõju majandusele tervikuna, näiteks tekitada kõrged omamaised hinnad , ebaõiglasema jõukuse jaotumise ning kasvava ebakindluse seoses investeerimisotsustega põllumajanduses ja loomakasvatussektoris. Teraviljade ja õliseemnete peamise alarühma suhtes kohaldatavate ekspordimaksude kava kavandatav muudatus on asjakohane vahend ülalnimetatud probleemide lahendamiseks.“ (rõhuasetus lisatud).

(98) Samuti 2008. aastal muutis Argentina valitsus otsusega 64/2008 (42) ekspordimaksu arvutamise valemit ja esitas uuesti sõnaselgelt oma poliitilise eesmärgi: „Muutuvate ekspordimaksude kava eesmärk on vähendada teraviljade ja õliseemnete ning nende kõrvalsaaduste rahvusvaheliste hindade tõusu mõju omamaistele hindadele, mis aitab parandada sissetuleku jaotumist .“ (rõhuasetus lisatud).

(99) 2012. aastal avaldas Argentina valitsus ühisotsuse, milles märgiti, et Argentina on vastu võtnud mitu avalikku poliitikameedet, et tugevdada riigi biodiislikütuse tootmisharu, eriti seaduse nr 26.093 kehtestamisel. Ühisotsuses märgiti lisaks, et biodiislikütuse ja selle segude eksporditollimaksud olid muude õliseemnesektori kõrvalsaaduste suhtes kohaldatavate ekspordimaksudega kooskõlas, võttes arvesse erinevaid tootmiskulusid ja säilitades diferentsiaali, nii et biodiislikütuse tegelik maksumäär oli madalam kui selle peamise sisendi oma, seega edendades Argentinas lisaväärtust ja ergutades biodiislikütuse tootmisharu arengut (43).

(100) Ehkki 2015. aasta lõpus kaotas äsja valitud Argentina valitsus muude teraviljade ekspordimaksu, püsis sojaubade ekspordimaks kõrge. Dekreedis nr 133/2015, (44) millega kehtestati ekspordimaksu kaotamine nisult ning korrigeeriti sojaubade ekspordimaksu määra 30 %ni, seati järgmine poliitiline eesmärk: „Sojaubade ja nende kõrvalsaaduste korral ei ole täisistutatud ala suurenemine ja viimase hooaja rekordiline saak ära hoidnud kogu seonduva väärtusahela konkurentsivõime ja kasumlikkuse vähenemist“ (rõhuasetus lisatud). Väärtusahel on siinkohal seotud muu hulgas biodiislikütuse tootmisharuga.

(101) Pärast teabedokumendi avaldamist kordasid Argentina valitsus ja CARBIO oma väidet, et mõju, mida avaldavad sojaubade suhtes kohaldatavad ekspordimaksud biodiislikütuse tootmisele, on selgelt, juhul kui selline mõju üldse esineb, parimal juhul tulu kogumise meetme kõrvalmõju.

(102) Komisjon ei nõustunud selle väitega. Dekreete, nagu on osutatud põhjendustes 91–100, ei saa pidada „üksnes poliitiliseks avalduseks“. Need õigusaktid kajastavad korduvalt Argentina valitsuse kavatsust toetada biodiislikütuse tootmisharu, samal ajal kui vastupidi Argentina valitsuse seisukohtadele ei nimetata dekreetides tulu kogumist sojaubade suhtes kehtestatud ekspordimaksu eesmärgina. Üheski õigusaktis, mille Argentina valitsus esitas oma seisukohtade raames, ei viidatud sojaubade ekspordimaksu puhul tulu kogumise funktsioonile.

(103) Sojaubade ekspordimaksude kehtestamisega asetab Argentina valitsus sojaubade kasvatajad majanduslikult ebaratsionaalsesse olukorda, mis sunnib neid müüma oma kaupa siseturul madalama hinnaga, kui nad võiksid saada nende ekspordimaksude puudumisel. Seega võetakse neilt ratsionaalne valik ja neid sunnitakse järgima ekspordimaksu poliitilist eesmärki.

(104) Seda ebaratsionaalset olukorda süvendasid muud ekspordipiirangud, nagu muude põllumajandustoodete kui sojaubade ekspordikvoodid alates 2006. aastast kuni 2015. aastani, mis pärssis muude teraviljade eksporti ja suunas kasvatajaid jätkama sojaubade (ja mitte muude teraviljade) tootmist ning alandas omamaist hinda veelgi. Sojaubade kasvatajad jätkasid ka oma tootmist ja toodangu kohalikku müüki, sest ladustamine ei ole selle põllumajandussaaduse puhul asjakohane ning seda saadust ei saa keskmise kuni pika aja jooksul säilitada.

(105) Pärast teabedokumendi avaldamist väitis Argentina valitsus, et maisi ja nisu ekspordikvoote ei ole kümme aastat kehtinud. Samas tegi komisjon järelduse, et see väide on faktiliselt väär. Otsusega 543/2008 (45) reguleeriti sõnaselgelt muu hulgas ka nisu ja maisi maksimaalsete ekspordikoguste kindlaksmääramist. See meede kehtis kuni 2015. aasta lõpuni (46).

(106) Peale selle kehtestas Argentina valitsus 2009. aastal sojaubade suhtes ajutise impordikeelu, märkides, et imporditud toorainetele tuleks eelistada omamaiseid tooraineid, lisades sellega Argentina tootele rahvusvahelisel turul väärtust, ning et kohalikul tasandil toodetud sisendi ajutine import moonutab seda eesmärki (47). 2012. aastal lõi Argentina valitsus registri sojasektori volitatud ettevõtjatele, kaotades impordikeelu (48). Samas oli endiselt väga koormav importida sojaube Argentinasse kuni selle registri edasistele muudatustele 2016. aastal (49). Impordikeeld koos sojaubade ekspordimaksuga kinnitab Argentina valitsuse poliitilist eesmärki ergutada üleni omamaise biodiislikütuse tootmisharu arengut, sealhulgas kohalikke tooteid tarneahelas. See tekitab Argentinas kunstliku ja valitsuse ergutatud sojaubade tootmise, mis on mõeldud sisetarbimiseks, tagades, et kohalik nõudlus sojaubade järele rahuldatakse kohalike tarnete alusel eesmärgiga saavutada kehtestatud poliitikaeesmärgid.

(107) Lisaks sellele on muude põllumajanduskultuuride ekspordipiirangute pikk periood kaasa toonud sojaubade tootmise märkimisväärse kasvu ehk Argentina põllumajanduse nii-öelda sojización'i (50). Isegi pärast ekspordikvootide kaotamist 2015. aastal (51) ei vähenenud sojaubade tootmine märkimisväärselt võrreldes teiste põllumajanduskultuuridega ja on püsinud üsna stabiilne, vt joonis 1. Joonis 1 Argentina sojaoa-, maisi- ja nisutoodang saagiaasta kohta Soja Mais Nisu Toodang miljonites tonnides 2000/01 2001/02 2002/03 2003/04 2004/05 2005/06 2006/07 2007/08 2008/09 2009/10 2010/11 2011/12 2012/13 2013/14 2014/15 2015/16 2016/17 2017/18 Allikas: http://datosestimaciones.magyp.gob.ar/

(108) Lisaks avaldas Argentina valitsus 2017. aastal otsuse, milles kehtestati sojaubade kasvatajatele motivatsioonikava (52) Plan Belgrano tegevuskava osana (53). Plan Belgrano koostati 2016. aastal kui taristu ja tööstuse arendamise kava kümnes Argentina põhjapoolses provintsis, mis on võrreldes ülejäänud riigiga olnud ajalooliselt vähem arenenud. Selle otsusega kehtestati Argentina kümnes kõige vähem arenenud provintsis (54) alates 1. märtsist kuni 31. augustini 2017 sojaubade kasvatajatele rahalised stiimulid ning sellega suunati kasvatajaid sojaubade tootmise juurde ja suurendati sojaubade pakkumist siseturul biodiislikütuse tootmisharu arendamise nimel.

(109) Komisjon leidis, et kättesaadavaid tõendeid silmas pidades võttis Argentina valitsus „aktiivsema rolli kui lihtsalt julgustamine“, nagu nõudis apellatsioonikogu (55). Argentina valitsuse võetud meetmed piiravad sojaubade kasvatajate tegevusvabadust, seades faktiliselt piirangud nende toote müügi hinna suhtes tehtavatele äriotsustele.

(110) Neil ei lasta maksimeerida nende tulu, mida neil oleks võimalik teenida sojaubade ekspordimaksu puudumise korral (näiteks eksportides oma toodangut, et saada kasu kõrgematest hindadest, või tõstes omamaiseid hindasid), samuti sarnasel määral piiravate meetmete korral.

(111) Seda toetavad lisaks dekreedid 133/2015 ja 640/2016, milles Argentina valitsus võtab erimeetmeid, et abistada sojaubade tootmisharu ja selle seonduvat väärtusahelat eesmärgiga panna kogu seonduva väärtusahela konkurentsivõime ja kasumlikkuse vähenemine pöörduma. Seega julgustab või suunab Argentina valitsus sojaubade kasvatajaid siseturu varustamise eesmärgil oma tootmist säilitama, vaatamata asjaolule, et ratsionaalne tarnija kohandaks oma toodangu mahtu ja hindasid olukorras, kus eksport ei ole soodustatud.

(112) Nende meetmetega mõjutab Argentina valitsus sojaubade kasvatajaid sojaube Argentinas hoidma, kuna nad ei saa müüa paremate hindadega, mis kehtiksid Argentinas juhul, kui kõnealuseid meetmeid ei eksisteeriks.

(113) Selles mõttes on sisendi tootjad Argentina valitsuse poolt „volitatud“ või „suunatud“ pakkuma kaupu omamaistele sojaubade kasutajatele, st biodiislikütuse tootjatele piisavast väiksema tasu eest. Sojaubade kasvatajatele on tehtud ülesandeks kunstliku, eraldatud ja madalate hindadega siseturu loomine Argentinas.

(114) Teiste sõnadega – kirjeldatud meetmeid rakendades Argentina valitsus teab, kuidas sojaubade kasvatajad meetmetele reageerivad ja mis tagajärjed sellest tulenevad. Kuigi sojaoa kasvatajad võivad omamaist tootmist veidi alandada, et vastata ekspordimaksudele ja muudele piiravatele meetmetele, näitavad tõendid, et tootmine ei lõppenud, samuti ei vähenenud see oluliselt (vt allpool tabel 1 täiendavad selgitused põhjenduses 139). Komisjon tegi järelduse, et see tuleneb asjaolust, et Argentina valitsus volitab ja suunab sojaubade kasvatajaid jätkama tootmist ja eksporti.

(115) Nagu selgitatud, kohandatakse sojaubade kasvatamise sektoris tootmist vaid vähesel määral, mille tulemusena omamaised hinnad langevad. Sellega seoses tehakse mõju kindlaks eelnevalt ja mitte järgnevalt, ja seetõttu ei ole mõju „tahtmatu“. On olemas „tõendatav seos“ poliitika ning asjaomaste eraõiguslike asutuste käitumise vahel, kes tegutsevad vahendajatena valitsuse poliitika elluviimisel, mis näeb ette sojaubade pakkumise biodiislikütuse tootmisharule piisavast väiksema tasu eest.

(116) Argentina valitsus ise on tunnistanud oma meetmete edu nimetatud poliitilise eesmärgi ehk biodiislikütuse tootmisharu toetamise saavutamisel. 2012. aastal Argentina valitsuse avaldatud ühisotsuses, millele on viidatud allpool, väitis ta, et vastu võetud riiklik poliitika hõlmab mitmeid mehhanisme, et edendada biodiislikütuse tootmisharu. See selgitab edukaid tulemusi selles tootmissektoris, mille peamise sisendi brutomarginaalid ületavad töötlemise etapis 25 % (56). Need marginaalid tunduvad olevat tulenenud suurel määral biodiislikütuse ja sojaubade ekspordimaksude erinevustest.

(117) Kokkuvõttes leidis komisjon, et Argentina valitsus oli volitanud või suunanud sojaubade kasvatajaid ellu viima oma eraldatud siseturu loomise poliitikat ning pakkuma sojaube omamaisele biodiislikütuse tootmisharule piisavast väiksema tasu eest.

(118) Pärast teabedokumendi avaldamist väitis Argentina valitsus, et komisjon laiendas volitamise või suunamise kohaldamisala, rõhutades termineid „stimuleerimine“ ja „suunamine“, samal ajal kui WTO nõuete kohaselt peab vastutuse määramine olema sõnaselge ja kinnitav toiming, olema adresseeritud konkreetsele isikule ning selle eesmärk peab olema konkreetne ülesanne või kohustus. Valitsuse poliitilised avaldused ei saa endast kujutada korraldust ning väidetav korraldus või ülesande andmine ei saa olla tahtmatu või pelgalt valitsuse regulatsiooni kõrvalsaadus.

(119) Komisjon ei nõustunud. Nagu on märgitud põhjenduses 117, leidis komisjon põhjenduses 93 osutatud WTO kohtupraktikat silmas pidades, et Argentina valitsus on võtnud selgeid ja kinnitavaid meetmeid, et anda sojaoakasvatajatele ülesanne müüa oma sojaubasid tegelikust maksumusest väiksema tasu eest biodiislikütuse tootmisharule. Valitsuse tegevuse ja sojaoakasvatajate käitumise vahel on „tõendatav seos“, nii et nende tegevust saab seostada Argentina valitsuse tegevusega. Argentina valitsus ei põhjendanud oma väidet, et komisjoni leitud tõendeid saaks pidada üksnes Argentina valitsuse poliitilisteks avaldusteks. Eelkõige ei vaidlustanud Argentina valitsus neist avaldustest tulenevate märgitud poliitiliste eesmärkide olemasolu; samuti ei eitanud Argentina valitsus avaldusi, millega tunnustati piiravate meetmete edukust Argentina biodiislikütuse tootmisharu toetavate poliitiliste eesmärkide saavutamisel. Seepärast lükati kõnealune väide tagasi.

(120) Peale selle väitis Argentina valitsus, et komisjoni järeldus, et erinevate mehhanismide olemasolu laiemas skeemis, mille Argentina valitsus oli kavandanud, et toetada konkreetset tootmisharu, on oluline, et määrata kindlaks, et tegevuse laad on olulisel määral vale, sest ekspordimaksud ei ole hõlmatud alusmääruse artikli 3 punktidega i–iii (ega WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepinguga) ning ei kuulu alusmääruse artikli 3 punkti iv alla.

(121) Üksnes asjaolu, et ekspordimaksud kui selliseid ei ole alusmääruse artikli 3 lõike 1 punktis a sõnaselgelt nimetatud, ei välista seda, et neil võib olla rahalise toetuse laad ning need võivad seega kuuluda subsiidiumi määratluse alla alusmääruse ja WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu alusel. Komisjon esitas ulatuslikult tõendeid, et sojaubade ekspordimaksu kasutati koos muude instrumentidega vahendina, et motiveerida sojaubade kasvatajaid järgima kehtestatud poliitilisi eesmärke viisil, mis tõi kaasa tasakaalustava subsiidiumi, nagu on määratletud alusmääruse artikli 3 lõike 1 punktis a. Kuna Argentina valitsus ei põhjendanud väidet, miks sojaubade ekspordimaksu ei saaks käsitada tasakaalustava subsiidiumina, lükkas komisjon väite tagasi.

(122) Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist ei nõustunud Argentina valitsus põhjenduses 121 esitatud komisjoni järeldusega, et Argentina valitsus ei põhjendanud oma väidet, miks sojaubade ekspordimaksu ei saa pidada tasakaalustatavaks subsiidiumiks.

(123) Kuigi Argentina valitsus väitis uurimise käigus, et ekspordimaksude kehtestamise eesmärk on tulu tekitamine, ei suutnud Argentina valitsus esitada tõendeid selle väite toetuseks mis tahes õigusakti puhul, millega kehtestatakse sojaubade ekspordimaksu määr või muudetakse seda. Olemasolevate tõendite põhjal leidis komisjon, et ekspordimaksud on muu hulgas Argentina valitsuse vahendid biodiislikütuse tootmisharu arengu toetamiseks. Seetõttu jõudis komisjon teistsugusele järeldusele, mida on selgitatud eespool põhjendustes 89–90, ja lükkas tagasi Argentina valitsuse esialgse väite.

(124) CARBIO väitis, et komisjon ignoreeris kõrget standardit, mis on nõutav volitamise või suunamise tõendamiseks. Sojaubade kasvatajad võivad vabalt otsustada, kas toota, müüa või eksportida oma sojaubasid. Ühegi sojaubade ekspordimaksu elemendiga ei volitata ega suunata sojaubade tootjaid tegema neid otsuseid.

(125) Komisjon ei nõustu, et antud juhul ei ole täidetud volitamise või suunamise standard, nagu on märgitud põhjenduses 82. Pealegi on CARBIO väide, et sojaubade kasvatajad võivad vabalt kehtestada sojaubade hinna, väär. Argentina valitsus selgitas kontrollkäigu ajal, kuidas valitsus kehtestab ekspordiks sojaubade FOB-hinna. Kuna nii sojaubade ekspordihind kui ka omamaine hind on oluliselt allpool maailmaturu hinda, on sojaubade kasvatajate vabadus oma hinna kehtestamisel piiratud. Lisaks eirab CARBIO asjaolu, et ekspordimaks ei ole ainus vahend, mida Argentina valitsus kasutab sojaubade kasvatajate suunamiseks. Seepärast lükati see väide tagasi.

(126) CARBIO vaidlustas ka komisjoni järelduse põhjenduses 112, et sojaubade kasvatajad ei saa müüa parema hinnaga, mis valitseks Argentinas, kui kõnealuseid meetmeid ei oleks, viidates kaubanduskomisjoni uuringule, milles väidetakse, et sojaubade ekspordimaksu kaotamine tooks kaasa kodumaiste sojaubade hinnatõusu ainult 1,2 % võrra (57).

(127) Komisjon märkis, et ajakirjas „American Journal of Agricultural Economics“ (58) avaldatud uuringu kohaselt võib sojaubade riigisisene hind ekspordimaksu puudumisel olla palju suurem – kuni 26,0 %. Peale selle viidati CARBIO osutatud uuringus ka sellele, et sojaubade ekspordimaksu tühistamine tooks kaasa sojaubade maailmaturu hinna 18 %-lise languse. See tähendab, et 23,5 %lise ekspordimaksu teoreetilise kaotamisega oleks Argentina hinna ja maailmaturu hinna erinevus peaaegu kõrvaldatud.

(128) Seepärast kordas komisjon järeldust, et sojaubade kasvatajaid motiveeritakse kasvatama ja müüma sojaube Argentinas, ilma et neil lubataks müüa parema hinnaga, mis kehtiks Argentinas nende meetmete puudumisel.

(129) Pärast lõplikku avalikustamist kordasid Argentina valitsus ja CARBIO oma väiteid, et: — puuduvad meetmed, mis sunniksid kodumaiseid sojaoatootjaid müüma sojaube riigisiseselt tegelikust maksumusest väiksema tasu eest; — sojaoakasvatajad võivad määrata oma sojaubade hinna; — sojaubade ekspordimaksudega ei kaasne rahalist toetust; mis tahes ekspordimaksud, mida kohaldatakse sojaubade suhtes biodiislikütuse tootmisel, kujutavad endast parimal juhul tulukogumise meetme kõrvalmõju; — sojaubade ekspordimaksude laadi ja tulude kogumise eesmärk ei ole seotud väidetava volitamise või suunamisega; ning — seetõttu ei saada kasu.

(130) Argentina valitsus ja CARBIO ei nõustunud ka sellega, kuidas komisjon tõlgendas mõisteid „volitama“ ja „suunama“. Argentina valitsus väitis, et komisjoni hinnang rahalisele toetusele on väga sarnane nn mõjupõhise lähenemisviisiga, mille WTO kohtupraktika on selgesõnaliselt ja kategooriliselt tagasi lükanud.

(131) CARBIO väitis veel, et sojaubade praegune maailmaturuhind ei kajasta seda, milline oleks Argentina sojaubade hind ilma ekspordimaksuta.

(132) Kuna Argentina valitsus ja CARBIO kordasid varem esitatud väiteid, kuid ei põhjendanud neid, lükkas komisjon need tagasi.

3.2.2.3. Eraõiguslike asutuste volitamine või suunamine alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses

(133) Seejärel hindas komisjon, kas Argentina sojaubade kasvatajad on eraõiguslikud asutused, kes on volitatud või suunatud Argentina valituse poolt alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses.

(134) Valimisse kaasatud Argentina eksportivad tootjad ostsid kogu sojaoa, mida kasutati biodiislikütuse tootmisel, omamaistelt allikatelt. Sojaube osteti eraõiguslikelt sojaubade kasvatajatelt, välja arvatud väike kogus sojaube, mis osteti riigi osalusega äriühingult YPF.

(135) Seega leidis komisjon kättesaadava teabe põhjal, et kõik sojaubade kasvatajad on erasektori asutused, keda Argentina valitsus on volitanud alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses pakkuma sojaube piisavast väiksema tasu eest.

3.2.2.4. Sojaubade pakkumine sojaubade kasvatajate poolt piisavast väiksema tasu eest

(136) Järgmise sammuna kontrollis komisjon, kas sojaubade kasvatajad viisid ka tegelikult ellu Argentina valitsuse poliitikat ja pakkusid sojaube piisavast väiksema tasu eest. Selleks oli vaja teha Argentina turu arengut käsitlev üksikasjalik analüüs, tuginedes sobivale võrdlusalusele. Komisjon otsustas kooskõlas põhjenduses 64 toodud järeldustega osaliselt kasutada kättesaadavaid fakte, et määrata kindlaks, kas sojaubade kasvatajad on pakkunud sojaube piisavast väiksema tasu eest.

(137) Põhjendustes 84–116 kirjeldatud meetmekogumi kaudu innustas Argentina valitsus sojaubade kasvatajaid müüma kohalikul tasandil madalamate hindadega kui muidu (st nende meetmete puudumisel oleks sojaubade kasvatajad eksportinud sojaube oluliselt kõrgema maailmaturu hinnaga või oleks lihtsalt kohandanud oma pakkumist turupiirangutega). Ent sojaubade kasvatajad ei teinud seda tingituna Argentina valitsuse poliitikast ergutada biodiislikütuse tootmisharu järgmiste etappide arengut.

(138) Nagu näidatud tabelis 1, töödeldakse praktiliselt kogu omamaine sojaubade toodang purustamise teel sojaõliks. Sojaubade tootmist, eksporti, importi ja siseturul purustamist käsitlevad andmed on aastate lõikes järgmised: Tabel 1 Argentina sojaubade, sojaõli ja biodiisli tootmine Sojaubade tootmine (tonnides) Sojaubade eksport (tonnides) Sojaubade import (tonnides) Sojaubade purustamine (tonnides) Sojaõli tootmine (tonnides) Sojaõli omamaine tarbimine (tonnides) Biodiislikütuse tootmine (tonnides) 2007 47 482 787 11 843 248 2 245 391 36 268 044 6 962 206 474 078 2008 46 238 890 11 733 588 2 891 771 31 709 219 6 024 101 1 078 022 711 864 2009 30 989 474 4 292 321 823 924 30 285 623 5 772 026 1 348 922 1 179 103 2010 52 676 218 13 616 012 189 36 824 921 7 000 075 2 118 336 1 820 385 2011 48 878 774 10 420 216 12 862 37 339 854 7 113 681 2 996 512 2 429 964 2012 40 100 197 6 158 407 1 428 33 333 313 6 353 359 2 841 121 2 456 578 2013 49 306 202 7 784 236 1 615 34 040 869 6 432 942 2 448 560 1 997 809 2014 53 397 720 7 360 901 2 227 37 936 186 7 096 392 3 184 146 2 584 290 2015 61 446 556 11 509 272 566 40 940 319 7 895 905 2 407 954 1 810 659 2016 58 799 258 8 910 323 853 849 44 482 510 8 670 493 3 137 953 2 659 275 2017 54 971 626 7 369 126 1 897 833 41 824 091 8 065 602 3 264 784 2 871 435 Allikas: Argentina valitsuse esitatud andmed, mis on saadud erinevatest avalikult kättesaadavatest Argentina andmebaasidest.

(139) Nagu näha tabelis 1, suurenes sojaubade tootmine 26,7 miljonilt tonnilt 2001. aastal 40,5 miljoni tonnini 2006. aastal (59). Sojaubade ekspordimaksu tõstmine ei toonud kaasa sojaubade tootmise vähenemist, vaid majanduslikust seisukohast ebaratsionaalse suurenemise. Tõepoolest – ilma Argentina valitsuse loodud eri meetmete tekitatud stiimuliteta kohaneksid tarnijad, kelle suhtes kehtivad ekspordipiirangud, turutingimustega. Samas käesoleval juhul saavad sojaubade kasvatajad oma tootmise vähendamise asemel ka pigem kasu poliitilisest eesmärgist ergutada ja arendada konkurentsivõimelist biodiislikütuse tootmisharu, mis omakorda nõudis seda, et biodiislikütuse tootjatele tehakse sojaubade kogused kättesaadavaks rahvusvahelistest hindadest madalamate hindadega.

(140) Suundumust kajastab joonis 2 (tonnides). Joonis 2 Sojaubade töötlemine Argentinas Sojaubade purustamine Sojaubade import Sojaubade eksport Sojaubade tootmine 2017 2016 2015 2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 Allikas: põhjenduse 138 tabelis esitatud andmed.

(141) Tabel 1 ja joonis 2 näitavad, et praktiliselt kogu sojaubade toodang, mis tarbiti siseturul, läks purustamisele ning saadud sojaõli tarbiti siseturul peamiselt biodiislikütuse tootmisel.

(142) CARBIO väitis pärast lõplike järelduste teatavakstegemist, et komisjoni arvates kasutatakse kõiki siseturul müüdavad sojaubasid ainult biodiisli tootmiseks. Komisjon leidis, et nii see ei ole. Nagu on märgitud põhjenduses 141, müüakse sojaube kodumaiselt sojaõli ja sojajahu tootmiseks. Saadud sojaõli kasutatakse biodiisli tootmiseks, sest Argentinas ei ole sojaõli jaoks märkimisväärset kodumaist turgu. Teatav osa sojaõlist ja sojajahust eksporditakse.

(143) Peale selle toimub sojaubade eksport üksnes siis, kui omamaine tarbimine nii sojaubade purustamiseks kui ka biodiislikütuse tootmiseks on täielikult rahuldatud. Tabel 1 ja joonis 2 näitavad ka sojaubade olematut või väga piiratud importi ekspordipiirangute kohaldamise aastatel. Seda kinnitab ka valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul täheldatud ärimudel. Tõepoolest mitte ükski neist ei importinud sojaube biodiislikütuse tootmiseks. Nad importisid sojaube pigem üksnes oma purustamistehastes kasutamiseks ning seejärel eksportisid Argentinast kogu saadud sojaõli ja -jahu.

(144) Järelikult on Argentina valitsuse meetmete põhieesmärk saavutatud: siseturul toodetud sojaoad on täielikult rahuldanud nõudluse omamaise biodiislikütuse tootmiseks vajaliku sisendi järele, kahjustades neid sojaubade tootjaid, kes pigem optimeeriksid oma kasumit ja kas ekspordiksid kogu oma toodangu või müüksid siseturul kõrgemate hindadega, kui ekspordipiiranguid ei esineks.

(145) Asjaomase WTO menetluspraktika kohaselt, mida on selgitatud eelkõige põhjenduses 78, peaks enamikul juhtudel esinema teatav valitsuse ähvardus või stiimul sisendi tarnijatele, et tõendada volitamise ja suunamise olemasolu. Kaalutlusõiguse andmine ei välista automaatselt seda järeldust. See juhtumipõhine analüüs tugineb tõenditele. Käesoleval juhul on asjaolu, et eksport on üsna piiratud väga rahvusvahelisel toormeturul, kus Argentina on üks juhtivaid sojaubade tootjaid, märkimisväärne, eelkõige võttes arvesse, et hind on rahvusvahelisel turul märkimisväärselt kõrgem kui Argentina omamaine hind (vt joonis 3 põhjenduses 158).

(146) Argentina õigusaktides sisalduvad tõendid (vt põhjendused 91–99) näitavad, et Argentina valitsuse poliitiline eesmärk on arendada ja edendada suurema lisaväärtusega järgmisi tootmisetappe, sealhulgas biodiislikütuse tootmist. Lisaks märkis Argentina valitsus selgelt oma eesmärgina kaitsta järgmisi tootmisetappe rahvusvaheliste hindade tõusu eest.

(147) Pärast teabedokumendi avaldamist väitis CARBIO, et komisjon ei esitanud tõendeid seisukoha kohta, et sojaubade tootjad pigem optimeeriksid oma kasumit.

(148) Kuna komisjon ei saanud sojaoakasvatajatelt otsest teavet, nagu on selgitatud põhjendustes 61–64, eeldas komisjon, et sojaoakasvatajad on turumajanduse tingimustes tegutsevad ratsionaalsed ettevõtjad, kes optimeeriksid võimaluse korral oma kasu. Seepärast peetakse ebaratsionaalseks otsuseks suurendada sojaubade tootmist, kui hinnad on madalad tingituna suuremast ekspordimaksust. Asjaolu, et sojaubade kasvatajad tarnivad jätkuvalt sojaube, hoolimata eri piiravatest meetmetest, mille Argentina valitsus on vastu võtnud, tuleneb Argentina valitsuse võetud meetmetest, millega stimuleeritakse sojaubade kasvatajaid kui üksuseid, mis rakendavad märgitud poliitikaeesmärke, et toetada biodiislikütuse tootmisharu. Seepärast lükati see väide tagasi.

(149) Argentina valitsus väitis, et ei ole esitatud tõendeid selle kohta, et sojaubade töötlemist on Argentinas mingil viisil muudetud tingituna sojaubade ekspordimaksudest.

(150) Komisjon ei nõustunud. Komisjon tuletab kõigepealt meelde, et Argentina valitsus ei aidanud komisjonil hankida vajalikku teavet sojaubade kasvatajatelt, et paremini hinnata nende käitumist. Seega leidis komisjon, et kättesaadava teabe alusel muutsid Argentina valitsuse meetmed (sealhulgas ekspordimaks) sojaubade kasvatajate käitumist, et saavutada Argentina valitsuse kavandatav mõju. Nagu võib näha tabelist 1, siis hoolimata sojaubade ekspordimaksu tõstmisest 2007. aastal, st biodiislikütuse ulatusliku tootmise alguses, suurenes sojaubade tootmine märkimisväärselt. Peale selle on sojaõli eksport samal ajavahemikul asendatud suures ulatuses biodiisli ekspordiga, mis näitab, et Argentina valitsuse meetmed on stimuleerinud struktuurset muudatust, et suurendada biodiislikütuse tootmisharu konkurentsivõimet. Seetõttu lükati kõnealune väide tagasi.

(151) Samuti on selge, et mitmeid väikseid sojaubade tootjaid (ligikaudu 64 000) innustab see poliitika müüma peaaegu kogu oma toodangu siseturul ja madalama hinnaga, kui nad oleksid muidu saanud rahvusvahelistel turgudel, ehkki Argentina valitsus ei ole ametlikult takistanud neil oma tooteid eksportimast. Puuduvad tõendid, et Argentina valitsus üritab mingil viisil otse või kaudselt julgustada ja/või aktiivselt toetada ekspordi kasvu ja seega sojaubade tootjate kasumi maksimeerimist, hoolimata sojaube kasvatavate väikeste põllumajandusettevõtjate teadaolevatest raskustest välisriigist klientide leidmisel, võõrkeeles rääkimisel ja kõikide koormavate ekspordi jaoks vajalike haldusformaalsuste täitmisel.

(152) Kuna toimikus puuduvad vastupidised tõendid ja arvestades Argentina valitsuse piisava koostöö puudumist selles küsimuses asjakohaste tõendite ja teabe esitamisel, tegi komisjon järelduse, et need tõendid näitavad, et sojaubade kasvatajaid motiveeritakse pigem müüma oma toodangut siseturul järgmiste tootmisetappide, sealhulgas biodiislikütuse tootjate kasuks kui maksimeerima oma tulu, otsides muid viise, nagu oma tootmismahu korrigeerimine või isegi teist liiki tootmisele (nt muudele teraviljadele) ümberlülitumine.

(153) Asjaolu, et sojaubade kasvatajatel on vähemalt formaalselt endiselt teatav kaalutlusõigus müüa välisriigis ning et toimus väga väikeses mahus eksport, ei nõrgesta peamist järeldust nende volitamise või suunamise olemasolu kohta kooskõlas WTO menetluspraktikaga DRAMSi asjas (60).

(154) Järgmiseks analüüsis komisjon sojaubade tarnimise mõju, mis tuleneb Argentina valitsuse võimalikest meetmetest Argentina sojaubade omamaise hinna suhtes.

(155) Komisjon kasutas sojaubade keskmist omamaist hinda Argentinas, mis põhineb Buenos Airese teraviljabörsi kuuandmetel Rosario, Bahia Blanca ja Quequeni kohta, mille on esitanud põllumajandusettevõtluse minister riigi tasandil.

(156) Valimisse kaasatud eksportivad tootjad importisid mõnel määral sojaube. Ehkki äriühingud ei kasutanud seda imporditud toodet biodiislikütuse tootmiseks – seda kasutati sojaõli valmistamiseks, mis seejärel eksporditi, võib selle impordi hinda pidada tüüpiliseks, sest sojaube imporditi purustamiseks ja reeksporditi sojaõlina ning nende hind kajastas sojaubade maailmaturuhinda.

(157) Nende omamaist hinda võrreldi sojaubade keskmise FOB impordihinnaga valimisse kaasatud eksportivate tootjate poolt iga kuu.

(158) Joonisel 3 on näidatud hinnakõikumised vaatlusalusel perioodil ning hindade erinevus protsentides Argentina omamaise hinna ja maailmaturu hinna vahel. Joonis 3 Argentina omamaine hind võrreldes maailmaturu hinnaga Maailmaturu hind (Argrentina peesot tonni kohta) Hindade erinevus (%) Argentinia omamaine hind (Argrentina peesot tonni kohta) 2017M11 2017M09 2017M07 2017M05 2017M03 2017M01 2016M11 2016M09 2016M07 2016M05 2016M03 2016M01 2015M11 2015M09 2015M07 2015M05 2015M03 2015M01 Allikas: Bloomberg ja Argentina valitsuse esitatud väited, mis põhinevad avalikult kättesaadavatel andmetel.

(159) Joonisel 3 on näidatud Argentina omamaise hinna ja maailmaturu hinna erinevus, mida võib selgitada peamiselt sojaubade ekspordimaksuga. Argentina valitsuse suunav poliitika takistab sojaubade tootjatel teenimast kasumit, tuginedes maailmaturu hindadele. Sojaubade kasvatajad jäetakse tegelikult ilma ratsionaalsest võimalusest müüa rahvusvahelistel turgudel palju kõrgema hinnaga.

(160) Selle asemel teenivad nad nii siseturul kui ka rahvusvahelisel turul võrreldava kasumi, mis tuleb selle arvelt, et omamaiseid hindasid alandatakse ekspordimaksu võrra. Seega alandab Argentina valitsus omamaiseid hindasid siseturu töötleva tööstuse kasuks.

(161) Argentina valitsus tegeleb suunamisega, jättes sojaubade kasvatajad ilma ratsionaalsest võimalusest. Pealegi nagu jooniselt näha võib, ei ole omamaiste ja rahvusvaheliste hindade erinevus jäänud üksnes oluliseks, vaid on ka kaitsnud biodiislikütuse tootmisharu ja kõiki teisi järgmisi tootmisetappe (näiteks purustajaid, kes on peamiselt lõimitud biodiislikütuse tootjatega) rahvusvahelisel turul esinenud suurimate hinnatõusude eest.

(162) Seega on Argentina valitsuse meetmed saavutanud oma eelnevalt kindlaks määratud eesmärgi, nimelt alandada omamaiseid hindasid rahvusvaheliste hindade tõusu korral, tekitades kasu omamaisele lisaväärtusega tootmisharule, sealhulgas biodiislikütuse sektorile.

(163) Eespool esitatut arvesse võttes tegi komisjon järelduse, et Argentina sojaoakasvatajaid oli volitatud või suunatud tarnima sojaube omamaisele biodiislikütuse tootmisharule piisavast väiksema tasu eest.

3.2.2.5. Ülesanne, mida tavaliselt täidab valitsus, ja praktika, mis ei erine tegelikult valitsuste tavapärasest praktikast

(164) „Tavapäraselt täidetavate ülesannete“ kriteeriumi osas, mida vaekogu ei ole veel täpsemalt selgitanud, (61) arvas komisjon, et riigi territooriumil oleva tooraine pakkumine riiklikele äriühingutele on tavapäraselt valitsuse ülesanne. Üldise rahvusvahelise õiguse kohaselt on riikidel suveräänne õigus oma loodusvarade üle. Neil on küll suur kaalutlusõigus otsustamaks, kuidas oma loodusvarade kasutamist korraldada, kuid tavapäraselt kasutatakse siin valitsuse reguleerimispädevust. Seoses sellega pole oluline, kas valitsus tavapäraselt täidaks seda funktsiooni või mitte (62). Seepärast leidis komisjon, et Argentina territooriumil kasvatatud sojaubade pakkumine Argentina biodiislikütuse tootmisharule on tavapäraselt valitsuse ülesanne.

(165) Pärast teabedokumendi avaldamist esitas CARBIO vastuväite komisjoni otsusele, et riiki tuleb pidada vastutavaks otsuste eest, mille on teinud eraomandisse kuuluvad ja selles riigis kasvatatud sojaubade tarnijad. Selleks et täita „tavapäraselt täidetavate ülesannete“ kriteeriumi, väitis CARBIO, et kõik otsused sojaubade kohta tuleb langetada avalikuks otstarbeks. Siiski selgitas CARBIO oma vastuses, et „riik võib võtta meetmeid seoses loodusvaradega“. See kinnitab komisjoni seisukohta, et see suveräänsus realiseerub tavaliselt valitsuse regulatiivses õiguses korraldada riigi loodusvarade kasutamist. Seetõttu ei ole vaja, et kõik otsused sojaubade kohta võetaks vastu avalikuks otstareks, et täita „tavapäraselt täidetavate ülesannete“ kriteeriumi. Vastasel juhul võiks selliseid üksusi pidada „avaliku sektori asutusteks“ ja omistada nende tegevus riigile, mis ei vasta ei volitamise ega suunamise stsenaariumile. Viimasel juhul puudub vajadus, et kõik erasektori asutuste toimingud saab omistada riigile, vaid tuleb kontrollida üksnes konkreetset meedet (st sisendi pakkumine piisavast väiksema tasu eest). Seega lükkas komisjon selle väite tagasi ning tegi järelduse, et tooraine, näiteks sojaubade pakkumine avalikes huvides olevate eesmärkide saavutamisel (näiteks biodiisli tootmisharu arendamine) on ülesanne, mida tavapäraselt täidab valitsus.

(166) Kriteeriumi „ei erine tegelikkuses“ osas märkis komisjon, et sõnastus pärines vaekogu 1960. aasta aruandest artikli XVI:5 kohase läbivaatamise kohta, milles kasutati samalaadset sõnastust tootja rahastatud tasude puhul, mida ei peetud tegelikkuses erinevaks valitsuse maksustamis- ja subsideerimispoliitikast (63). Seda arvesse võttes eeldab see kriteerium positiivset järeldust, et kaupade pakkumine volitatud eraõigusliku asutuse poolt ei erine tegelikkuses võimalikust olukorrast, kus valitsus oleks selliseid kaupu ise pakkunud. Komisjon leiab, et see tingimus on täidetud. Selle asemel et tarnida sisendit otse biodiislikütuse tootmisharule eesmärgiga saavutada Argentina valitsuse riiklikud poliitilised eesmärgid ergutada biodiislikütuse tootmisharu arengut, sealhulgas selle tootmisharu ekspordipotentsiaali, motiveerib Argentina valitsus mitmete meetmete kaudu erasektori asutusi tegema seda Argentina valitsuse eest.

(167) Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist väitsid Argentina valitsus ja CARBIO, et komisjon ei esitanud mingeid tõendeid selle kohta, et Argentinas eraomandis oleval maal kasvatatud sojaubade tootmise ja müügiga tegelevate eraõiguslike tarnijate poolt tehtud otsused kajastaksid Argentina valitsuse tavapäraselt täidetavaid ülesandeid.

(168) Nagu märgitud põhjenduses 164, leidis komisjon, et riiklike ettevõtete varustamine riigis asuva toorainega on ülesanne, mida tavaliselt täidab valitsus. Ei Argentina valitsus ega CARBIO ei esitanud selle järelduse ümberlükkamiseks ühtegi sisulist argumenti ega tõendit ning seetõttu lükati kõnealune väide tagasi. Argentina valitsus kasutab sojaoakasvatajaid, et saavutada konkreetne poliitiline eesmärk, mis ei erine sellisest olukorrast, kus Argentina valitus on ise otseselt sojaubade kasvataja.

3.2.2.6. Järeldus

(169) Mitmete meetmete, sealhulgas ekspordimaksude, kvantitatiivsete piirangute, omamaistele tootjatele antud subsiidiumide ja riikliku poliitika avaldamise kaudu motiveeris Argentina valitsus omamaiseid sojaubade tootjaid müüma sojaube kohalikul tasandil ning volitas ja suunas neid tarnima seda toorainet Argentinas piisavast väiksema tasu eest. Kõnealuste meetmetega saavutati soovitud mõju, milleks oli Argentina omamaise sojaubade turu moonutamine ja hinna surumine kunstlikult madalale tasemele, andes sellega eelise järgmise etapi ehk biodiislikütuse tootmisharule. Ülesannet pakkuda sojaube piisavast väiksema tasu eest täidab tavapäraselt valitsus, pidades silmas riiklikku eesmärki toetada biodiislikütuse tootmisharu, ning sojaubade kasvatajate ja tootjate sarnane praktika ei erine tegelikkuses tavapäraselt valitsuse poolt järgitavast praktikast, püüdes saavutada sarnaseid poliitilisi eesmärke muus vormis toetuse (näiteks toetuste või saamata jäänud tulu) kaudu.

(170) Komisjon tegi seega järelduse, et Argentina valitsus andis kaudset rahalist abi alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktide iv ja iii tähenduses, mida on tõlgendatud ja rakendatud kooskõlas WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a alapunktide iv ja iii kohase WTO standardiga.

3.2.2.7. Hinna- või sissetulekutoetus

(171) Komisjon leiab, et sellised kategooriad nagu „rahaline toetus“ ja „sissetuleku- või hinnatoetus“ ei ole vastastikku välistavad. Tegelikult on apellatsioonikogu kinnitanud, et „mitmeid valitsuse meetmeid, mis suudavad pakkuda subsiidiume [nii-öelda rahalise toetuse alusel], on veelgi laiendatud mõistega „sissetuleku- või hinnatoetus“ artikli 1 punkti 1 a lõikes 2“ (64). See tõlgendus on ka kooskõlas WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu eseme ja eesmärgiga „suurendada ja edendada üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe põhimõtteid seoses nii subsiidiumide kui ka tasakaalustavate meetmete kasutamisega“ (65).

(172) 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe artikkel XVI hõlmab „igasuguseid subsiidiume, sealhulgas igas vormis sissetuleku- või hinnatoetust, mis toimib otse või kaudselt selliselt, et see suurendab mis tahes toote tema territooriumilt eksporti või vähendab selle toote tema territooriumile importi“.

(173) Väljend „igas vormis“ viitab selle kategooria laiale kohaldamisalale selles mõttes, et see hõlmab kõiki vorme, mis otse või kaudselt tagavad sissetuleku- või hinnatoetuse. Selles mõttes viitab sõna „vormi“ sõnaraamatu tähendus „ühele mitmest viisist, kuidas asi eksisteerib või esineb; liik, laad, variant“ aga ka „viis, meetod“ (66). Seega hõlmab väljend „igas vormis“ igat viisi või meetodit, millel valitsus annab kellelegi sissetuleku- või hinnatoetust.

(174) „Toetus“ tähendab „millegi edule kaasa aitamist või millegi väärtuse säilitamist“ (67). Terminit „toetus“ kasutatakse sageli põllumajanduse kontekstis, viidates valitsuse toetusprogrammidele (68). Käesoleval juhul viitab termin „toetus“ WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a lõikes 2 valitsuse tegevusele, mis aitab hindade või kellegi saadava sissetuleku väärtuse säilitamisele.

(175) Lisaks tähendab viide „1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe artikli XVI tähenduses“ igas vormis sissetuleku- või hinnatoetust, mis otse või kaudselt suurendab „mis tahes“ toote eksporti WTO liikme territooriumilt või vähendab selle toote importi tema territooriumile. Seda võimalikku või tegelikku mõju on sõnaselgelt käsitletud 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe artiklis XVI:1: „… sealhulgas igas vormis sissetuleku- või hinnatoetust, mis toimib otse või kaudselt selliselt, et see suurendab mis tahes toote tema territooriumilt eksporti või vähendab selle toote tema territooriumile importi“.

(176) Kokkuvõttes hõlmab alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkt b mis tahes vormis valitsuse meetmeid, mis otse või kaudselt tagavad isikule sissetuleku- või hinnatoetuse ning millel on võimalik või tegelik mõju (69) suurendada mis tahes toote eksporti WTO liikme territooriumilt või vähendada selle importi tema territooriumile. See tõlgendus on ka kooskõlas WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu eseme ja eesmärgiga „suurendada ja edendada üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe põhimõtteid seoses nii subsiidiumide kui ka tasakaalustavate meetmete kasutamisega“ (70).

(177) Kooskõlas selle tõlgendusega võib lisaks selle kontrollimisele, kas Argentina valitsuse vastu võetud meetmeid saaks iseloomustada rahalise toetusena kaupade pakkumise vormis piisavast väiksema tasu eest, analüüsis komisjon ka seda, kas Argentina valitsuse meetmeid võiks iseloomustada ka sissetuleku- või hinnatoetusena, mis kuulub alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti b alla. Seda tehes kontrollis komisjon kõigepealt, kas Argentina valitsus kavatseb toetada biodiislikütuse tootmisharu loomist ja arendamist; teiseks seda, mis liiki meetmed võttis Argentina valitsus biodiislikütuse tootmisharu toetamiseks; ning kolmandaks, kas need meetmed kvalifitseerusid „mis tahes vormis sissetuleku- või hinnatoetusena“ 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe artikli XVI tähenduses.

(178) Argentina valitsus ja CARBIO väitsid pärast teabedokumendi avalikustamist, et komisjon tugines alusmääruse artikli 3 lõike 1 punktis b kasutatud mõistete „mis tahes vormis sissetuleku- või hinnatoetus“ lubamatult laiale tõlgendusele, väites, et see hõlmab „kõiki vorme, mis otse või kaudselt tagavad sissetuleku- või hinnatoetuse“ ning „igat viisi või meetodit, millega valitsus annab kellelegi sissetuleku- või hinnatoetust“.

(179) Komisjon lükkas selle väite tagasi. Otsus tehti kooskõlas WTO kohtupraktikaga ja „sissetuleku- või hinnatoetuse“ tõlgendusega. Nagu on üksikasjalikult kirjeldatud põhjendustes 186–195, ei uurinud komisjon ainult Argentina valitsuse võetud meetmete mõju, vaid analüüsis põhjalikult ka Argentina valitsuse võetud meetmete poliitilisi eesmärke ning nende olemust ja ülesehitust, järeldades, et biodiisli ja sojaubade hind Argentina siseturul „hõlmab valitsuse otsest sekkumist turule, et määrata kindlaks kauba hind konkreetsel tasandil“ (71). Argentina valitsuse järgitavate poliitiliste eesmärkide tõttu on omamaised biodiisli hinnad võrreldes eksporditud biodiisli hinnaga kunstlikult kõrgel tasemel, mis toetab omamaist biodiislikütuse tootmisharu (vt põhjendused 189 ja 195). Samal ajal kehtestatakse sojaubade hind kunstlikult madalal tasemel sojaubade ekspordimaksu kaudu, mis samuti toetab omamaist biodiislikütuse tootmisharu.

(180) Pärast lõplike järelduste teatavakstegemist ei nõustunud Argentina valitsus komisjoni tõlgendusega, et „rahalise toetuse“/„sissetuleku- või hinnatoetuse“ kategooriad ei ole vastastikku välistavad, kuna subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1 lõike 1 punkti a alapunktis 2 on kasutatud sidesõna „või“.

(181) Põhjenduses 171 selgitas komisjon, miks ta ei pidanud neid kategooriaid teineteist vastastikku välistavateks. Subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu teksti sõna „või“ lihtne keeleline selgitus ei muutnud komisjoni arutluskäiku ja seetõttu lükati väide tagasi.

(182) Argentina valitsus kordas oma väidet, et komisjoni järelduste aluseks on subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1 lõike 1 punkti a alapunktis 2 kasutatud mõistete „mis tahes vormis sissetuleku- või hinnatoetus“ ebakohaselt lai tõlgendus, ning et ekspordimaksukorra kohaldamiseks artikli 1 lõike 1 punkti a alapunkti 2 kohaselt kohaldab komisjon „mõjupõhist lähenemisviisi“, mis ei ole kooskõlas WTO kohtupraktikaga.

(183) Kuna Argentina valitsus ei esitanud uusi tõendeid komisjoni järelduste ümberlükkamiseks, lükkas komisjon väited tagasi.

(184) Pärast lõplike järelduste avalikustamist vaidles CARBIO vastu ka komisjoni järeldustele sissetuleku- ja hinnatoetuse kohta, tsiteerides enda kasuks apellatsioonikogu aruande „China – GOES“ üht muud osa (72). CARBIO hinnangul ei hõlma sissetuleku- ja hinnatoetus hõlma olukordi, kus „hindade liikumine on mingi muu valitsusepoolse sekkumise kaudne mõju“ (73).

(185) Komisjon leidis, et CARBIO viide „China – GOES“ kohtupraktikale ei ole käesoleval juhul asjakohane, kuna järeldused sissetuleku- või hinnatoetuse kohta ei põhine kaudsetel hindadel, vaid Argentina valitsusele omistatavatel kavandatud meetmetel, mille eesmärk on hinnaefekt, mis toetab biodiislikütuse tootmisharu. Seepärast lükatakse see väide tagasi.

3.2.2.8. Argentina valitsuse kavatsus toetada omamaist biodiislikütuse tootmisharu

(186) Põhjendustes 89–100 osutatud õigusaktid näitavad, et Argentina valitsusel on sõnaselge poliitika toetada omamaise biodiislikütuse tootmisharu loomist ja arendamist. Eelkõige kehtestas Argentina valitsus 12. mai 2006. aasta seaduse 26.093 (74) kaudu korra, et edendada biokütuste, sealhulgas biodiislikütuse kodumaist tootmist ja kasutamist. Selle seadusega luuakse jõustamisasutus, mille roll on edendada ja kontrollida jätkusuutlikku biodiislikütuse tootmist ja kasutamist (75). Peale selle määratakse selle seadusega kindlaks, et põllumajandus-, loomakasvatus-, kalandus- ja toiduainetalitus edendab teravilju, mis on mõeldud biokütuste tootmiseks, mis aitavad kaasa põllumajandussektori tootmise mitmekesistamisele, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate talitus edendab väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate poolt kapitalivarade omandamist, mis on mõeldud biokütuse tootmiseks, ning teaduse, tehnoloogia ja tootmisinnovatsiooni talitus edendab teadusuuringuid, koostööd ja tehnosiiret väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning riigi teadus-, tehnoloogia- ja innovatsioonisüsteemi asjaomaste institutsioonide vahel (76).

(187) Argentina valitsus on andnud selget toetust alates 2001. aastast, kui dekreet 1396 (77) jõustus. Selle dekreediga kehtestati biodiislikütuse konkurentsivõime kava, mis vabastas tootjad maksudest „et edendada biodiislikütuse arengut“ ning milles märgiti „et vedelkütuste ja maagaasi maksukomponent on peamine töövahend majanduslike signaalide saatmiseks“ (rõhuasetus lisatud). Seda kava toetas 2001. aastal kütuste valdkonna asekantsler, kes kinnitas biodiislikütuse tootjate projektide edendajatele, et biodiislikütus jääb maksuvabaks kütuseks, ning kinnitas Argentina valitsuse rolli, lubades kehtestada stabiilse reguleeriva raamistiku ja teatada, et biodiislikütuse projektidele tagatakse kasu, mis tuleneb tööstusliku edendamise korrast ja eelistest. Ta teatas lisaks, et biodiislikütuse arendamisel on põhiroll põllumajandustootjatel (78).

(188) Omamaise biodiislikütuse edendamist konsolideeriti 2004. aastal resolutsiooniga 1156, millega loodi riiklik biokütuste programm, (79) mis edendas omamaise biodiislikütuse tootmisharu tehnoloogilist arengut majandus- ja tootmisministeeriumi poolt (80). Argentina valitsus pidas omamaise biodiislikütuse tootmisharu edendamist selgelt Argentina makromajandusmudeli osaks (81).

(189) Centro de Economia Internacional teatas 2011. aastal, (82) et omamaise biodiislikütuse arendamise eesmärk on pigem suurendada soja lisaväärtust kui vähendada fossiilkütuste kasutamist. Selle uurimisasutuse esitatud põhjused biodiislikütuse tootmisharu arendamiseks olid muu hulgas kasvav võimalus tarnida välisturgude vajadustele vastavas mahus ning eksporditollimaksude erinevused, mis edendas suurema lisaväärtusega tootmist kui põhitoodete, näiteks sojaoa puhul (83).

(190) Peale selle tehti uuringus, mille viis 2011. aastal läbi valitsusasutus ehk riiklik põllumajandustehnoloogia instituut (84) (Instituto Nacional de Tecnología Agropecuaria, INTA), järeldus, et „biodiislikütuse turul on tavaline, et riik stimuleerib seda erinevatel põhjustel erinevate poliitikate kaudu“, „teisisõnu on tõenäoline, et turgu stimuleeritakse kunstlikult ning ilma riigi sekkumiseta kaotab see majandusliku olulisuse“, ning et „ilmselge järeldus on see, et biodiislikütus ei tundu edendavat sojaubade tootmist, vaid et kehtib vastupidises suunas põhjuslik seos“.

(191) See toetus on jätkunud ka pärast uurimisperioodi, sest 2018. aasta veebruaris leppisid energeetikaminister, Santa Fe kuberner ja CARBIO kokku, et nad loovad ühise töörühma, et paremini kujundada ja arendada biodiislikütuse riiklikku strateegiat (85).

(192) 2010. aastal kehtestas Argentina valitsus siseturu jaoks segamiskorralduse, nõudes Argentina kütuseettevõtetelt, et nad ostaksid biodiislikütust ja segaksid seda enne müüki mineraaldiislikütusega (86). See segamiskorraldus kehtestati koos Argentina valitsuse ja biodiislikütuse tootjate vaheliste biodiislikütuse tarnelepingutega alates 2010. kuni 2015. aastani. Need tarnelepingud kehtestati „tingituna biokütuste riigi energiakavasse lisamise tähtsusest“ ning see oli seega „vajalik, et kehtestada selged suunised, mis tagavad tõhusalt ja tulemuslikust riigi täitevvõimu välja pakutud eesmärkide saavutamise“ (87) ning lisaks „võttes arvesse riigi eesmärke edendada põllumajandustööstuse tegevust, luues lisaväärtust toorainetele, mis on toodetud riigi territooriumil“ (88).

(193) Nagu on arutatud põhjendustes 265–267, ei allkirjastanud Argentina valitsus ühtegi biodiislikütuse tarnelepingut pärast 2015. aastat, aga jätkas kvootide määramist ja sellise hinna kehtestamist, millega segamisettevõtted peavad biodiislikütust ostma. Kvoot põhines eeldataval kogusel, mida siseturg vajas segamiskorralduse täitmiseks. Ülejäänud Argentina toodangut võis ainult eksportida.

(194) Uurimisperioodil kehtestati biodiislikütuse hind siseturul iga kuu, eristades suuri, suuri mittelõimitud ning väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid. Biodiislikütuse omamaine hind põhines järgmisel valemil: sojaõli hind (mille on avaldanud põllumajandusministeerium) + metanooli kulu + tööjõukulu + muud kulud + kapitali tootlus (mis on kehtestatud tasemel 3 %) (89)

(195) Ühelegi valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernile ei määratud kvooti ning nad tarnisid uurimisperioodil siseturul. Samas tunduvad siseturul kehtestatud keskmised hinnad olevat kõrgemad kui keskmine ekspordihind, eriti väikeste, keskmise suurusega ja suurte mittelõimunud biodiislikütuse tootjate jaoks. Seega kehtestades omamaise biodiislikütuse hinna kunstlikult kõrgel tasemel, järgis Argentina valitsus poliitikat, millega ta pakkus väikestele ja keskmise suurusega biodiislikütuse tootjatele, kes müüsid siseturul, hinnatoetust.

(196) Pärast teabedokumendi avaldamist vaidlustas Argentina valitsus järelduse, et biodiislikütuse omamaine hind on kehtestatud kunstlikult kõrgel tasemel.

(197) Komisjon ei nõustunud. Biodiislikütuse omamaise hinna taseme hindamiseks kasutas komisjon Argentina valitsuse esitatud avalikke andmeid. Need avalikud andmed näitasid, et omamaise hinna kehtestab Argentina valitsus ning seega ei mõjuta seda turujõud. Argentina valitsus ei vaidlustanud, et ta kehtestab omamaised biodiislikütuse hinnad. Peale selle näitasid avalikud andmed, et hinnad, mida maksid siseturul äriühingud, kellel oli juurdepääs sellele turule (st väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted), olid seejuures kõrgemad kui ekspordihind. Argentina valitsus ei vaidlustanud ka seda hinnaerinevust. Seega tegi komisjon järelduse, et biodiislikütuse omamaine hind kehtestatakse kunstlikult kõrgel tasemel. Seepärast lükati see väide tagasi.

(198) Pärast teabedokumendi avaldamist väitis Argentina valitsus, et põhjuslikku seost väidetava sissetuleku- või hinnatoetuse ning sellele järgneva ekspordi suurenemise või impordi vähenemise mõju vahel ei ole kinnitatud ning et suurimate tootjate puhul takistatakse omamaist müüki.

(199) Komisjon lükkas selle väite tagasi. Reguleerides omamaist biodiislikütuse turgu ja määrates kvoodi üksnes väiksematele biodiislikütuse ettevõtetele, lõi Argentina valitsus tootmisharu, kus suurimad tootjad ei või siseturul müüa ja on seega täielikult ekspordile suunitletud, seega aidates suurendada biodiislikütuse tootmisharu ekspordialast konkurentsivõimet. Peale selle on põhjenduses 209 esitatud tabelis 2 välja toodud Argentina biodiisli tootmise andmed alates 2008. aastast (kui Argentina alustas suuremahulist tootmist) ja biodiislikütuse eksport. Tabel 2 näitab, et sissetulekutoetus biodiislikütuse tootmisharule on avaldanud positiivset mõju ekspordile tingituna asjaolust, et see on loodud kui ekspordile suunatud tootmisharu ning jääb selleks kuni praeguseni.

(200) Nagu on selgitatud põhjendustes 186–191, oli Argentina valitsus selgelt väljendanud kavatsust toetada kogu omamaist biodiislikütuse tootmisharu, olenemata sellest, kas see on suunatud omamaisele tarbimisele või ekspordile. Samas ei olnud ühelgi valimisse kaasatud eksportival tootjal uurimisperioodil asjaomast omamaist müüki. Kõik valimisse kaasatud eksportivad tootjad selgitasid, et väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete tarnetega, kellele Argentina valitsus oli kehtestanud kvoodid, oli omamaine nõudlus rahuldatud. Asjaolu, et suurtele ettevõtetele kehtestati erihind, ei muutnud fakti, et ükski suur ettevõte ei omanud uurimisperioodi jooksul siseturul müüki. Selle tulemusena ergutas Argentina valitsus, takistades biodiislikütuse tootmisharu siseturul müümast, Argentina biodiislikütuse tootmisharu ekspordi tulemuslikkust.

(201) Seepärast tegi komisjon järelduse, et Argentina valitsuse kavatsus toetada Argentina biodiislikütuse tootmisharu loomist ja arengut on ilmne.

3.2.2.9. Biodiislikütuse tootmisharu toetusmeetmed

(202) Nagu arutatud põhjendustes 186–201, püüdis Argentina valitsus toetada biodiislikütuse tootmisharu, võttes vastu mitmed meetmed, sealhulgas sojaubade ekspordimaksud, muude teraviljade kui sojaubade tootmise ekspordikvoodid, sojaubade impordikeeld enne uurimisperioodi ja subsiidiumid sojaubade kasvatajatele Argentina vähim arenenud provintsides. Need meetmed tekitasid kunstliku, osadeks jaotatud ja madala hinnaga sojaubade siseturu Argentinas, millest sai kasu omamaine biodiislikütuse tootmisharu. Peale selle kehtestas Argentina valitsus 2006. aasta biokütuste seadusega (90) biodiislikütuse tootmise edendamise korra. Nagu on märgitud ka põhjenduses 191, on see toetus jätkunud isegi pärast uurimisperioodi, kui Argentina valitsus asutas koos teiste ametiasutuste ja ettevõtjatega ühise töörühma, et paremini kujundada ja täiustada biodiislikütuse riiklikku strateegiat. Seepärast teeb komisjon kättesaadava teabe põhjal järelduse, et Argentina valitsus on viimase kümne aasta jooksul kehtestanud mitmed meetmed, et luua, arendada ja toetada biodiislikütuse tootmisharu.

3.2.2.10. Meetmed, mille Argentina valitsus on vastu võtnud, kvalifitseeruvad „igas vormis sissetuleku-/hinnatoetusena“ 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe artikli XVI tähenduses

(203) Põhjendustes 186–201 kirjeldatud meetmetega pakub Argentina valitsus toetust biodiislikütuse tootmisharule. Isegi kui võiks väita, et Argentina valitsuse poolt sojaubade tootjatele kehtestatud meetmed ei ole volitamine ega suunamine (ent see ei ole nii), leiab komisjon, et need oleksid vähemalt reguleerivad tingimused, mis lubavad kunstlikult biodiislikütuse tootjatel omandada sojauba madalama hinnaga kui rahvusvaheliselt kättesaadav. Argentina valitsuse 2012. aasta otsuses (91) on tunnistatud, et biodiislikütuse tootmisharu on teeninud 2012. aastal kasumit kuni 25 % tingituna Argentina valitsuse vastu võetud meetmetest.

(204) Peale selle on Argentina valitsus kehtestanud kohustuslikud segamisnõuded, nii et Argentina kütuseettevõtted peavad ostma biodiislikütust Argentina valitsus