Komisjoni teatis

Komplektist eraldatud kliendiliinijuurdepääs: konkurentsi võimaldamine elektroonilise side teenuste, sealhulgas lairiba-multimeedia ja Interneti-kiirühenduse kogu valiku pakkumisel

(2000/C 272/10)

(EMPs kohaldatav tekst)

1. SISSEJUHATUS

1.1. Eesmärgid

Olemasolev reguleeriv raamistik rajaneb 1999. aasta ülevaadet käsitlevas komisjoni teatises [1] sätestatud tegevussuundadele, mis on järgmised:

- edendada Euroopa sideteenuste turu avatust ja konkurentsivõimet,

- olla kasuks Euroopa kodanikele, eelkõige uute töövõimaluste loomise teel,

- tugevdada siseturgu vastastikuse lähenemise oludes.

Komisjoni soovitus komplektist eraldatud kliendiliini juurdepääsu kohta [2] on kooskõlas käesoleva raamistiku ja Lissaboni tippkohtumise otsusega kiirendada Euroopa üleminekut uuele infoühiskonnale, eelkõige odavate Interneti-teenuste arendamise teel. See määrab kindlaks meetmed, mida liikmesriike kutsutakse üles tarvitusele võtma vähese konkurentsi vastu juurdepääsuvõrgus, kus turgu valitsev operaator domineerib endiselt nii telefoniteenuste kui ka suurema ribalaiusega teenuste pakkumise osas.

Kliendiliinile juurdepääsu võimaldamine uutele turuletulijatele tõstab konkurentsi ja tehnoloogiauuenduse taset juurdepääsuvõrgus, mis omakorda elavdab konkureerivate telekommunikatsiooniteenuste kogu valiku pakkumist klientidele, alates lihttelefoniteenustest kuni lairibateenusteni. Praegu kättesaadavad lairibatehnoloogia vahendid (vt I lisa) sobivad hästi soodsa hinnaga püsiliinide ja kiire Interneti-ühenduse pakkumiseks väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele ning tarbijaturu ülaosale. Turu kasvades ja mastaabisäästude teostumisel muutuvad kõnealused lairibateenused hindade langemisega kättesaadavaks suurele osale elanikkonnast. Kogemused näitavad, et vastuvõetava hinna puhul võib nõudlus kiiresti tõusta.

Mitmed liikmesriigid on eraldatud juurdepääsu juba kohustuslikuks teinud või selleks kindlaks määranud ametliku tähtaja (Austria, Holland, Itaalia, Saksamaa, Soome, Taani ja Ühendkuningriik; vt viiendat rakendamisaruannet [3]).

1.2. Taust

Kliendiliini all peetakse silmas kliendi ruumide ja telekommunikatsioonioperaatori kommutaatori või samaväärse seadme vahel asuvat füüsilist juhet. Selleks on tavaliselt vasest juhtmepaar (üks paar hariliku telefoniliini kohta), kuid suurklientide teenindamiseks paigaldatakse üha enam kiudoptilisi kaableid; samuti on juurdepääsuvõrgus hakatud kasutama teisi tehnilisi vahendeid. [4] Kliendiliini eraldamine on teatud liikmesriikides tehtud kohustuslikuks ja selle abil ühendatakse põhiliselt kliente, kelle jaoks kiudoptika paigaldamine ei ole majanduslikult põhjendatud, näiteks väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted (VKEd) ning kodutarbijad.

Komisjon märkis oma teatises 1999. aasta ülevaate kohta, et eraldatud juurdepääsu olemasolu kliendiliinile suurendab konkurentsi ning võib lisaks hoogustada kiire Interneti-ühenduse teenuste loomist. 1999. aasta ülevaate avaliku arutelu käigus on jõutud üksmeelele, et konkurentsi tekkeks lisandväärtusteenuste osutamisel on vajalik eraldatud juurdepääs kliendiliinile. [5]

See johtub sellest, et need ainuõigustega kaitstud operaatorid on oma juurdepääsuinfrastruktuurid üles ehitanud pika aja jooksul ja suutnud investeerimiskulusid rahastada monopoolse hinnakujunduse kaudu. Lisaks ei ole turgu valitseva operaatori valduses olevat vasest kliendiliini juurdepääsu infrastruktuuri katvust igas olukorras majanduslikult mõttekas dubleerida ning alternatiivseid kohalikke juurdepääsuinfrastruktuure (kaabeltelevisioon, traadita kliendiliinid, satelliitside jms) ei ole harilikult võimalik ehitada samasuguse katvusega ja konkurentsivõimeliselt mõistliku aja jooksul. Tehniliselt ja majanduslikult põhjendatud alternatiivide puudumise korral võib asjakohast infrastruktuuri omava domineeriva ettevõtja keeldumine juurdepääsu andmisest, arvestades konkreetse üksikjuhtumi asjaolusid ja Euroopa Ühenduse Kohtu pretsedendiõigust, kujutada endast asutamislepingu artikli 82 rikkumist.

2. KLIENDILIINILE JUURDEPÄÄSU VIISID

Et saada üle eespool viidatud konkurentsivähesusest juurdepääsuvõrgus, kaalutakse kolme juurdepääsuviisi kliendiliinile.

1. Kliendiliini täielik eraldamine komplektist (juurdepääs vasest juhtmepaarile, mis on kolmandatele isikutele eraldatud konkureerivate lisandväärtusteenuste pakkumiseks).

Kliendiliini täieliku komplektist eraldamise puhul üüritakse vaskjuhtmepaar kolmandale isikule ainuõiguslikuks kasutamiseks. Üürijal on kliendiga suhtlemisel täielik õigus telekommunikatsiooniteenuste kogu valiku pakkumiseks, sealhulgas digitaalse abonendiliini (DSL) tehnoloogia paigaldamiseks suure andmemahuga rakenduste jaoks.

2. Vaskliini ühine kasutamine (kolmandale isikule eraldatud juurdepääs kliendiliini kõrgsagedusribale konkureeriva DSL tehnoloogia ja teenuste pakkumiseks).

Kõnealuse juurdepääsuviisi puhul jätkab turgu valitsev operaator telefoniteenuste pakkumist, samas kui uus turuletulija tarnib oma suure läbilaskevõimega ADSL modemite abil sama juurdepääsuvõrgu kaudu kiireid andmeedastusteenuseid. Telefoni- ja andmeliiklus eraldatakse enne turgu valitseva operaatori kommutaatorit jaoturi abil. Juurdepääsuvõrk jääb üldkasutatava kommuteeriva telefonivõrguga ühendatuks ja selle osaks.

3. Suure bitikiirusega juurdepääs (DSL teenust pakub turgu valitsev operaator)

Kiire andmesideühendus viitab sellele, kui turgu valitsev operaator paigaldab kliendi ruumideni kiire ühenduslüli (paigaldades juurdepääsuvõrku viimase soovitud ADSL varustuse ja konfiguratsiooni) ning annab seejärel selle ühenduslüli kasutada kolmandale isikule, võimaldamaks sel osutada klientidele kiireid andmesideteenuseid. Turgu valitsev operaator võib pakkuda edastusteenuseid ka oma konkurentidele, et suunata sidet kõrgemale võrgutasandile (nt transiitsõlme), kus uutel turuletulijatel võib juba olla oma ühenduspunkt.

Kõnealune juurdepääsuviis ei sisalda tegelikult kliendiliini vaskpaari eraldamist (vaid lubab kasutada üksnes vasest kliendiliini kõrgsagedusriba, millele viidatakse punktis 2).

Täiendavad tehnilised üksikasjad on esitatud lisas.

Komisjon peab vajalikuks, et kolm kõnealust võrgujuurdepääsu viisi täiendaksid üksteist. Kõnealustest viisidest ainult mõne kättesaadavus ei ole piisav. Üheskoos tugevdavad need konkurentsi ja parandavad valikut kõigi tarbijate jaoks, lubades turul otsustada, milline pakkumine klientide vajadustele enim vastab, arvestades nende nõudmiste ning turul tegutsevatele isikutele esitatavate tehniliste ja investeerimisnõuete muutumisega.

3. KONKURENTSI OLUKORD TURGUDEL

Käesolevas jaotises käsitletakse hetkekonkurentsi kliendiliini teenustega seotud turul ning majanduslikke põhjendusi kliendiliini eraldamiseks. Hoolimata telefonside liberaliseerimisest enamikes liikmesriikides 1. jaanuaril 1998. aastal, ei ole olulisel osal telekommunikatsiooniturust valitsevale operaatorile konkurente tekkinud. Üks peamistest põhjustest siinkohal on kliendiliiniturul asuv pudelikael, kuna kliendiliin on turgu valitseva operaatori jaoks võtmetähtsusega infrastruktuur, mis annab talle telefoniteenuste jaemüügil lõppkasutajani jõudmiseks eelise.

3.1. Kliendiliini eraldamisele tehtavate soodustuste mõju konkurentsi suurenemisele ja majanduslikule efektiivsusele

Kuigi ettevõtjatevahelised läbirääkimised on kliendiliini juurdepääsuhinna määramise eelistatuim moodus, näitab kogemus enamasti regulatiivse sekkumise tarvidust. Konkurentsi puudumine selles valdkonnas tähendab, et riigi reguleeriv asutus peaks nõudma, et hinna arvestamine oleks kulupõhine ning lähtuks kindlatest põhimõtetest ja meetoditest, saavutamaks pikema aja jooksul püsivat ja tõhusat konkurentsi ning vähendamaks turul tegutsejate määramatusetunnet.

Tagamaks suuremat valikut tarbijale, peavad telekommunikatsioonipoliitika raames loodud majanduslikud stiimulid, eelkõige hinnakujundusmetoodika, toetama kõiki operaatoreid asjakohaste investeeringute tegemisel. Seega hinnataseme juures, mis ei moonuta uue turuletulija valmistamis- või ostuotsust, võib kliendiliini eraldamine pikemas perspektiivis julgustada konkurentsi infrastruktuuri alal, lubades turuletulijatel enne oma infrastruktuuri rajamist turgu katsetada, ning muuta lihttelefoniteenuste ja (kiirete) kohalike lairibateenuste turu konkurentsivõimelisemaks ja innovatiivsemaks. Kuigi on võimalik, et turgu valitsev operaator juurutab ka ise teatud aja pärast kõnealuse tehnoloogia, kiirendaks tõenäoliselt selle kasutuselevõttu, kui turuletulijatel lubataks samuti turgu valitseva operaatori kliendiliine ajakohastada ja tarbijatele otse lairibateenuseid osutada. Vabadus arendada välja teenuseid sõltumatult domineeriva operaatori otsustest, mille see uutele turuletulijatele annab, on tugev argument kliendiliini eraldamise ja mitte edasimüügi poolt, kuna edasimüügi puhul oleksid turuletulijad sunnitud pakkuma samasuguseid teenuseid nagu valitsev tarnija.

Kohustamaks turgu valitsevaid operaatoreid võimaldama juurdepääsu kliendiliinile, on tähtis luua raamistik ning sinna juurde kuuluvad hinnakontrollimehhanismid, mis vastaks majandusliku efektiivsuse nõuetele, tagades laiema konkurentsi ning tarbijate ja kasutajate heaolu.

3.2. Turuanalüüs – valitseva operaatori turujõud – kliendiliini võtmeroll

Täieliku konkurentsi direktiivis [6] teeb komisjon vahet erinevail tavatelefoni jaeteenustel: esmakordne sisseseadmistasu kuumaks, kohalikud, piirkondlikud ja kaugekõned. Kuigi tooteliikide piire tuleb tähelepanelikult jälgida, eriti arvestades tehnoloogia arengu kiirust, ning teatud aja järel ükshaaval ümber vaadata, ei ole kõnealused teenused praegusel hetkel üldjuhul üksteisega asendatavad ja seepärast tuleb neid vaadelda erinevate turgudena.

Kliendiliin on eelkõige telekommunikatsiooni jaeteenuste tarneks mõeldud infrastruktuur. Sinna alla kuuluvad kaks peamist jaeteenuste turu liiki:

- esimene on tavaline tavatelefoni jaeteenus, mida pakutakse kodukasutajaile, spetsialistidele, väikefirmadele ja suurettevõtetele. See turg on juba väga väljakujunenud ja küps;

- teine on uus, tekkiv turg ja seisneb kiireis telekommunikatsiooniteenustes, mida saab tarnida kliendiliini kaudu DSL teenuste kujul.

Lisaks on kliendiliin kaup, millele on võimalik määrata hind ja mida saab konkurentidele välja üürida: see tähendab, et kohe, kui turgu valitseva operaatori võrgu kõnealusele osale avatakse juurdepääs, sünnib uus juurdepääsuturg, mida tuleb samuti arvesse võtta.

Kõneteenuste liberaliseerimise tulemusena 1. jaanuaril 1998. aastal enamikes liikmesriikides on uute turuletulijate teenustepakkumised arenenud kiiresti eelkõige rahvusvaheliste kõnede ning vähemal määral piirkondlike kõnede turul. Samas on kohaliku juurdepääsuvõrgu infrastruktuuri investeerimise kulukuse ja/või turgu valitseva operaatori teenusepakkumistest sõltumise tõttu terviklike kõneteenuste pakkumine (sealhulgas liitumine, kuumaksu ja kohalike kõnede turg) keskendunud äriklientidele linnades. Seepärast on konkurents kõigil kõnealustel turgudel väga erinev ning kuigi turgu valitsevate operaatorite turuosa on vähenenud rahvusvaheliste ja piirkondlike kõnede turul, tarnivad nad siiski lõppkasutajaile lõviosa juurdepääsuteenustest (liitumis- ja abonenditasu), omades kohalike kõnede osas turuosa, mis on kõikjal, välja arvatud Ühendkuningriigis, tublisti üle 90 % ja enamikel juhtudel läheneb 100 %.

Turgu valitseva operaatori juurdepääsuvõrk (st lõppkasutajat lähima jaotlaga ühendavad vaskpaarid) ei ole ainus tehnorajatis, mille abil on võimalik lõppkasutajale jaeteenuseid osutada. On ka muid võimalusi, nagu näiteks kiudoptilised võrgud, traadita kliendiliinid või täiustatud kaabeltelevisiooni võrgud. Ühtki kõnealustest alternatiividest ei saa aga pidada samaväärseks. Kiudoptilised võrgud pakuvad hetkel konkurentsi vaid vastuvoolu andmeid edastavate ühenduste alal ja mis puudutab jaeteenuseid, siis kindlates niššides nagu büroohooneid või kitsast maa-ala ühendavad võrgud. Traadita kliendiliinid näivad lähemas ja keskmises perspektiivis kõige sobilikumad spetsialistidest klientide ja väikefirmade või üksikute erinõudmistega lõppkasutajate vajaduste rahuldamiseks, kuid jäävad suure enamiku koduklientide teenindamiseks majanduslikult ebaotstarbekaks. Ühesuunaliseks teleteenuseks loodud kaabelvõrgud vajavad kahesuunalise telekommunikatsiooniteenuste osutamiseks kulukat ümberehitust ning kiirete andmesideteenuste pakkumine kaabli abil nõuab, et kliendid jagaksid omavahel kaablikanali läbilaskevõimsust, mis tähendab, et kiire andmeedastus kaablimodemite kaudu ei paku samasugust võimsust kui DSL tehnoloogiaga täiustatud vaskpaar, kus ühendus on reserveeritud individuaalselt lõppkasutajale. Välja arvatud üksikutes riikides, mille olukorda tuleks vaadelda eraldi, ei ole kaabelvõrgud harilikult üleriigilise levikuga, mis võimaldaks uutel turuletulijail teenindada samu geograafilisi turge kui turgu valitseval operaatoril, olgu see siis tavapäraste kõneteenuste jaemüügiks või uuteks DSL teenusteks. Muud tehnoloogiauuendused, näiteks elektrivõrkude kasutamine, ei paista hetkel olevat tehniliselt ega majanduslikult põhjendatud lahendus. Kuigi see võib aja jooksul muutuda, ei saa praegu kõnealuste alternatiivsete võrkude kasutamist isegi nende ühendamise korral pidada kitsas- ja lairiba telekommunikatsiooniteenuste tarnimisel üleriigiliseks alternatiiviks turgu valitsevate operaatorite vaskpaarile.

Turgu valitsevate operaatorite kliendiliinivõrgud on kõigis liikmesriikides rajatud üleriigilistena. Uutel turuletulijatel on siseriiklike asutuste litsentsid ja neilt oodatakse samuti konkureerimist riiklikul turul. Seega kujuneks pudelikaela puudumisel tavaliselt nende turualaks vastava liikmesriigi territoorium. See on juba juhtunud rahvusvaheliste ja kaugekõnedega, mille puhul üleriigiliste pakkumiste tegemist pudelikael ei takista tänu võrkude vastastikuse sidumise võimalusele. Seni juurdepääsu ja kohalike kõnede ning nüüd ka kiirete andmesideteenuste osutamisel kogetud pudelikael ei takista uutel turuletulijatel arendada kohalikke võrke piiratumal alal, näiteks tihedalt asustatud linnapiirkondades, kuid kõnealuste võrkudega ei ole nad tavaliselt suutelised kogu riigi ulatuses võrdsel alusel konkureerima turgu valitsevate operaatoritega, kes osutavad sama laia teenuste valikut (vt allpool). Liikmesriigi territoorium on, vastavalt olemasolevale pretsedendiõigusele, oluline osa ühisturust.

Järelikult ei ole uued turuletulijad, ilma turgu valitsevate operaatorite kliendiliinile juurdepääsu eraldamiseta ning vaatamata hiljutistele olulistele sammudele nagu telefonikõnede operaatori eelvalik, võimelised konkureerima mitmel turul, kaasa arvatud kiirete andmesideteenuste osutamisel enamikele lõppkasutajatele. See olukord võib pikapeale muutuda. Uusi arengusuundi tuleb tähelepanelikult jälgida.

Valitsevad operaatorid omavad jõupositsiooni traditsioonilisel kitsassagedusriba telefoniteenuste turul. See nähtub turgu valitsevate operaatorite turuosa uurimisest, mis on kõige tavalisem viis ettevõtte tugevuse hindamiseks. Turgu valitseva operaatori turuosa on kõigil juhtudel tublisti üle 50 % – seda isegi kõige konkurentsitihedamal asjakohasel turul (rahvusvahelised kõned) Ühendkuningriigis, mis on kõige avatum geograafiline turg, kus liberaliseerimine sai alguse juba 1980. aastatel. Nagu ülal märgitud, on turgu valitsevate operaatorite turuosa teistel turgudel, nagu näiteks kohalikud kõned, enamikel juhtudel tublisti üle 90 % ja läheneb tihti 100 %.

Ehkki võrkude vastastikune sidumine ja operaatori valimine loovad võimaluse konkurentsiks kaugekõnede ja rahvusvaheliste kõnede turul, on kliendiliin võtmetähtsusega infrastruktuur juurdepääsuteenuste osutamisel lõppkasutajale (liitumis- ja abonenditeenus) ning asub jätkuvalt turgu valitsevate operaatorite valduses. Kuigi mõnedes riikides võimaldab operaatori eelvalimine muudel operaatoritel tarnida ka kohalikke kõneteenuseid (kõne algatamine), on kliendiliin seal, kus see ei ole võimalik, kohalike kõneteenuste osutamisel võtmetähtsusega infrastruktuur. Seega kujutab kliendiliin endast üleriigiliselt pudelikaelana toimivat infrastruktuuri juurdepääsu ja enamikel juhtudel ka kohalike kõneteenuste puhul, mis on kaks asjakohast turgu asendamatute teenuste hulgas.

Olukord uutel kiirete andmesideteenuste turgudel on vähem selge. Sellele vaatamata on kiirete andmesideteenuste pakkumisel turgu valitsevate operaatorite kohalolu juba tugev ja praegustel tingimustel oleks nad suutelised ka kõnealusel uuel turul oma juhtkohta kindlustama, kuna tänu olemasolevale üleriigilisele vaskpaaride võrgustikule on nad lõppkasutajale juurdepääsemisel eelisseisus.

Turgu valitseva operaatori kontroll kliendiliini üle annab talle seega olemasoleval kõneteenuste jaeturul, hoolimata selle liberaliseerimisest, tunduvalt võimalusi juhtrolli säilitamiseks, või ka samasuguse positsiooni haaramiseks uuel, areneval laisagedusriba teenuste turul. Turgu valitseva operaatori vaskpaar on võtmetähtsusega infrastruktuur, kui tahetakse pakkuda: i) juurdepääsu kõneteenuste jaemüügile, mis hõlmab kõnede ühendamist; ii) kohalike kõnede (algatamise) teenuseid [7], ning iii) laisagedusriba teenuseid lõppkasutajale. Kõnealused teenused moodustavad vastavalt kolm eraldi turgu.

Tingituna vajalike investeeringute mahust, kujuneb turgu valitsevate operaatorite võrgu üleriigiline dubleerimine sama suure rahvastikuosa hõlmamiseks tõenäoliselt turuletulekul takistuseks igale konkurendile. Kõnealune infrastruktuur näib praeguse tehnoloogia juures majanduslikult teostamatu [8] või kogu riigi ulatuses mõistliku aja jooksul dubleerimiseks ebamõistlikult raske [9] isegi turgu valitsevate operaatorite kõige tähtsamatele konkurentidele, iseäranis kui valitsev operaator on pärit teisest liikmesriigist, mis laiendab oma tegevust muudes Euroopa naaberriikides üksipäini või teistega koostööd tehes.

Turgu valitseva operaatori keeldumine sellest, et anda konkurentidele juurdepääs oma kliendiliinile võtab seega uutelt turuletulijatelt tõenäoliselt igasuguse võimaluse kolme nimetatud teenusliigi vallas üleriigilisel turul võistelda, [10] jättes neile ainult piirkondliku ja kohaliku turu, kus neil õnnestub ehitada alternatiivsed võrgud. On äärmiselt ebatõenäoline, et kõigil neil alternatiivsetel võrkudel üheskoos õnnestub mõistliku aja jooksul saavutada turgu valitsevate operaatorite vaskpaaride võrgustiku tase ning jõuda sama suure arvu klientideni. Seepärast ollakse arvamusel, et kliendiliin on hetkel kõige olulisem ning konkurendid vajavad sellele juurdepääsu, et võistelda üleriigiliselt kolme loetletud teenuse müügiturul samadel mängutingimustel turgu valitsevate operaatoritega ning jõuda sama arvu klientideni.

Arvestades tehnoloogia muutumise ja turuarengu kiirust, mis mõjutavad vaskpaarile alternatiivsete vahendite tehnilist ja majanduslikku hindamist, võib käesolev analüüs vajada ülevaatamist ja ei välista üksikjuhtumitest lähtuvaid teistsuguseid otsuseid.

4. KONKURENTSIEESKIRJADE RAKENDAMINE

4.1. Domineeriva operaatori kohustus anda vastavalt konkurentsieeskirjadele juurdepääs kliendiliinile

Keeldumine kliendiliinile juurdepääsu andmisest seda taotlevatele konkurentidele võib asutamislepingu artikli 82 alusel viidata turgu valitseva seisundi kuritarvitamise mitmele tunnusele.

- Taotluse mittekaalumine: eespool määratletud kolmel asjakohasel turul, kus turgu valitsev operaator on kliendiliinil ainus teenuste osutaja, võib konkurentidele juurdepääsu mitteandmine turgu valitseva operaatori kliendiliinile teatud tingimustel olla vastuolus artikliga 82, kui see takistaks konkurentsi asjaomasel üleriigilisel turul ja, nagu praeguses olukorras näib, juurdepääs on hädavajalik üleriigiliste teenuste osutamiseks lõpptarbijale. Domineeriv operaator peaks kõigile konkurentidele võimaldama kliendiliinile juurdepääsu mitte vähem soodsatel tingimustel kui omaenda pärivoolu üksustele. Kliendiliinile juurdepääsu võib taotleda teatud tingimustel:

- turgu valitseva operaatori võrgus peab juurdepääsu võimaldamiseks olema piisavalt võimsust,

- juurdepääsu mittelubamine piiraks uute teenuste tekkimist või takistaks ülal määratletud asjaomastel turgudel konkurentsi,

- taotleja on valmis maksma juurdepääsu eest mittediskrimineerivat hinda,

- juurdepääsu andmisest keeldumiseks ei ole ühtki objektiivset põhjust.

- Diskrimineerimine: eespool määratletud kolmel asjakohasel turul, kus turgu valitsev operaator pakub juba vähemalt ühele operaatorile, kas või oma tütarettevõttele, kliendiliinile juurdepääsu võib juurdepääsu andmisest keeldumine teatud olukorras olla diskrimineeriv ja kujutada endast turgu valitseva seisundi kuritarvitamist.

- Toodangu, turgude või tehnilise arengu piiramine tarbijate kahjuks. Ühise või komplektist täielikult eraldatud juurdepääsu andmisest keeldumine võib teatud olukorras piirata uute turgude, nt kiire telekommunikatsiooni- ja Interneti-teenuste arengut või takistada konkurentsi arengut sellistel olemasolevatel turgudel nagu tavapärased kõneteenused.

Turgu valitseva operaatori käitumist, kes seab kiirete andmesideteenuste (vt punkt 2) jagamisel tingimuseks, et tal on võimalik samadele lõppkasutajatele edasi osutada kitsassagedusriba teleside teenuseid, ning keeldub seega kliendiliini komplektist täielikult eraldamast, võib teatud olukorras pidada diskrimineerivaks. Piirates konkurentide võimalusi turule tulla ja oma tegevust arendada, viiksid seesugused kitsendused konkurentsi moonutamiseni ning arvestades, et täielik komplektist eraldamine on mitmetes riikides edukalt ellu viidud, vajaksid veenvat põhjust.

4.2. Domineeriva operaatori kohustused juurdepääsutingimuste ja hinnakujunduse osas

Juhul, kui domineeriv operaator ei keeldu formaalselt kliendiliini osalise või täieliku eraldamise taotluse täitmisest, vaid seab juurdepääsutingimusi, mis takistavad konkurentsi, võib olla tegu muud laadi kuritarvitusega, mis kujutab endast asutamislepingu artiklis 82 osutatud rikkumisi.

- Viivitused. Juurdepääs tuleb üldiselt anda kohe. Kui juurdepääsu andmisega viivitatakse, on turgu valitsevail operaatoreil tegelikkuses võimalik tekkiv DSL tehnoloogial põhinev kiirete andmesideteenuste turg enda kätte haarata, laiendades seeläbi oma juhtpositsiooni kõnealusesse uude tegevusvaldkonda, või lükata uute turuletulijate jaoks edasi võimalus konkureerida võrdsetel tingimustel mitmel asjaomasel kõneteenusteturul. Selliste mitteobjektiivsetest põhjustest tulenevate viivituste tagajärg võib vähemalt lühiajaliselt olla sama, mis otsesel juurdepääsu andmisest keeldumisel ning seda võib artikli 82 alusel hukka mõista samal põhjusel nagu keeldumistki.

- Diskrimineerimine: Ebaõiglane diskrimineerimine võib avalduda mitmel eri moel, näiteks diskrimineeriv hinnakujundus, viivitused juurdepääsu andmisel või juurdepääsuga seotud tehniliste rikete kõrvaldamisel, juurdepääsu – käesoleval juhul kliendiliinile – tehniline konfiguratsioon (nt kui juurdepääsuga ei kaasne operatsioonisüsteemi ja tugiteenuseid või teisi vahendeid, mida turgu valitsev operaator kasutab kliendiliini kaudu teenuseid osutades) ning diskrimineerivad kollokatsiooni pakkumise (või mittepakkumise) tingimused. Selline tegevus võib kujutada endast artikli 82 lõikes c osutatud diskrimineerivat käitumist.

- Ebaõiglased hinnad. Hind võib olla turgu valitsevate operaatorite jaoks teine viis, kuidas kliendiliinile formaalselt juurdepääsu lubades konkurentsi piirata. Põhiliselt võib esineda kolme liiki ebaõiglast hinda. Nii ülemäärane kliendiliini juurdepääsutasu, röövhinnapoliitika teenuste pakkumisel lõppkasutajale kui ka liiga väike hinnavahe kahe eelneva vahel võib kujutada endast asutamislepingu artiklis 82 osutatud rikkumist. Liiga väike hinnavahe on tõenäolisem valdkondades, kus turgu valitsevate operaatorite tariifid ei ole veel täielikult tasakaalustatud tehtavate kulutustega.

5. SEKTORIVIISILISTE EESKIRJADE RAKENDAMINE (ONP)

5.1. Üldosa

Avatud võrgu pakkumise (ONP) raamistik käsitleb tingimuste ühtlustamist, et teha võimalikuks avatud ja tõhus juurdepääs üldkasutatavale telekommunikatsioonivõrgule ja vajaduse korral üldkasutatavatele telekommunikatsiooniteenustele ning nende kasutamine. ONP direktiivid sätestavad eri liiki võrkudele ja teenustele juurdepääsu- ja kasutustingimused: püsiliinide direktiiv [11] käsitleb juurdepääsu püsiliini edastusmahule ja selle kasutamist, telefonside direktiiv [12] juurdepääsu üldkasutatavale telefonivõrgule ja -teenusele ning nende kasutamist, sealhulgas erinevaid innovatiivseid juurdepääsuviise, ja võrkude vastastikuse sidumise direktiiv [13] üldkasutatavate telekommunikatsioonivõrkude ja -teenuste üldist vastastikust sidumist ja neile juurdepääsu.

"Võrkupääs" tähendab ONP direktiivides olemasoleva võrgu või mõne selle osa kasutamise võimaldamist teisele osapoolele, millega ei kaasne aga sekkumist võrguelemendi/elementide omandilisse kuuluvusse. Kohustused, mis eri sektorite direktiivides käsitlevad võrkupääsu või selle taotluse täitmist (mis kehtivad operaatoreile, keda on teavitatud nende olulisest turujõust), ei kohusta turgu valitsevaid operaatoreid pakkuma kliendiliini täielikku komplektist eraldamist, ehkki see ei piira "juurdepääsu" lubamise kohustust, mille konkurentsieeskirjad võivad domineerivale operaatorile kehtestada. Üksnes püsiliinide direktiiv kohustab teavitatud operaatoreid ühtlustatud eeskirjade alusel üürima kolmandatele isikutele ainuõiguslikuks kasutuseks edastusmahtu.

5.2. Spetsiaalne juurdepääs

Ühist juurdepääsu kliendiliini kõrgsagedusribale reguleerib telefonside direktiivi artikkel 16 ja võrkude vastastikuse sidumise direktiivi artikkel 4. Suure bitikiirusega juurdepääsuteenuseid reguleerib telefonside direktiivi artikkel 16 ja asjakohase andmeedastuskiiruse pakkumist (mõlemas suunas) püsiliinide direktiivi artikkel 10. ONP direktiivid ei reguleeri kliendiliini täielikku komplektist eraldamist.

Juhul kui operaator, keda on vastavalt telefonside direktiivile teavitatud tema olulisest turujõust, pakub kliendiliini ühist juurdepääsu omaenda allüksusele, võimaldab ta endale spetsiaalset juurdepääsu, kuna ta kasutab tavatelefonivõrku osutamaks kõigile kättesaadavaid telekommunikatsiooniteenuseid. Sellistel asjaoludel tuleb teavitatud operaatoril kehtestada teistele sarnaseid teenuseid osutavatele organisatsioonidele samasugused tingimused ning pakkuda neile spetsiaalse juurdepääsu vahendeid ja teavet samadel tingimustel ja sama kvaliteediga, nagu nad pakuvad oma allüksustele või tütarettevõtetele ja partnereile (direktiivi 98/10/EÜ artikli 16 lõige 7).

Kui teavitatud operaator ei paku iseendale juba sellist juurdepääsu, peab ta vähemalt kaaluma [14] mõistlikke taotlusi spetsiaalse juurdepääsu saamiseks. Arvestades, et enamik ELi operaatoritest lubab oma allüksustele ühist juurdepääsu kliendiliinile, ei saa uue turuletulija taotlust sellise juurdepääsu saamiseks pidada ebamõistlikuks. Sellest lähtuvalt võib juurdepääsutaotluste kaalumisest keelduda üksnes juhul, kui mõlemad järgmisest kahest tingimusest on täidetud (artikli 16 lõige 1):

- peale taotletava spetsiaalsele juurdepääsu on olemas muud tehniliselt ja majanduslikult põhjendatud võimalused, ning

- taotletud juurdepääsu ei ole võimalik pakkuda, kuna selleks puuduvad vahendid.

Kuna ühist juurdepääsu kasutatakse juba olemasolevatel kliendiliinidel, tuleb harva ette, et taotluse rahuldamiseks ei ole vahendeid, mistõttu enamikel juhtudel mõlemad tingimused juurdepääsu taotlusest keeldumiseks ei ole täidetud. Iga keeldumist tuleb üksikasjalikult põhjendada.

5.3. Kiired andmesideteenused

Kiirete andmesideteenuste pakkumine ei ole ühenduse õiguse alusel kohustuslik, ent kui turgu valitsev operaator pakub bitivoo DSL teenuseid oma allüksustele, tütarettevõttele või kolmandatele isikutele, peab ta kooskõlas ühenduse õigusega läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel tingimustel võimaldama seda juurdepääsuviisi ka teistele (direktiivi 98/10/EÜ artikli 16 lõige 7).

Kiiret andmesideühendust ei saa majanduslikult ega tehniliselt pidada võrdväärseks juurdepääsuga kliendiliini vaskpaarile, kuna kiire andmesideteenus nõuab uuelt turuletulijalt turgu valitseva operaatori pakutud võimsate modemite ja muude seadmete kasutamist, mis omakorda mõjutab teenuse maksumust ning asetab piirangud modemi liikidele, mida uue turuletulija kliendid saavad osta või üürida. [15]

5.4. Püsiliini edastusmaht

Tavatelefonivõrgu operaatoreid, keda on teavitatud nende olulisest turujõust, on teavitatud samuti nende olulisest turujõust vastavalt püsiliinide direktiivile [16] 92/44/EMÜ. Olles sedasi määratletud, lasub neil kohustus pakkuda teistele osapooltele edastusmahtu samadel tingimustel ja kvaliteediga kui omaenda allüksustele või tütarettevõtetele või partneritele (püsiliinide direktiivi 92/44/EMÜ artikli 8 lõige 2).

Kiiret andmesideteenust osutades vahendab teavitatud operaator kliendiliiklust ühte või enamasse punkti, kus teenusepakkujatel on võimalus oma võrgud vastastikku siduda, nii et teenusepakkujad ei pea kõigisse kohalikesse keskjaamadesse või samaväärsete rajatisteni oma võrke välja ehitama. Kui sellel otstarbel pakutakse edastusmahtu ettevõttesiseselt, kehtivad direktiivi 92/44/EMÜ artikli 8 lõike 2 diskrimineerimisvastased sätted.

5.5. Kollokatsioon

Efektiivsust silmas pidades tuleb koos komplektist eraldatud kliendiliini juurdepääsu õigustega anda ka kollokatsiooniõigused. Riigi reguleerivad asutused peavad astuma samme, et tagada kolmandatele isikutele, kellele on antud juurdepääs komplektist eraldatud kliendiliinile, võimalus samuti kliendiliini operaatori territooriumile kollokeerida seadmeid. Võrkude vastastikuse sidumise direktiivi 97/33/EÜ artikkel 11 tunnustab liikmesriigi õigust kehtestada kollokatsiooni kord. Kui ruuminappuse tõttu ei ole füüsiline kollokatsioon võimalik, võivad siseriiklikud reguleerivad asutused nõuda "silla" loomist võrkude vastastikuseks sidumiseks (vahel kutsutud ka virtuaalkollokatsiooniks), mis võimaldaks kolmandatel isikutel luua side lähikonda paigaldatud seadmetega. Komisjoni läbi viidud uurimus pakub riigi reguleerivatele asutustele ja operaatoritele kollokatsiooni elluviimiseks rea soovitusi ja praktilisi juhtnööre. [17]

Reguleerijatel tuleb võtta seisukoht nii ühekordse üleandmiskulu kui ka kollokatsioonikulu kohta, sest need on komplektist eraldatud kliendiliinist kasu lootvate uute turuletulijate jaoks osa kogukulust. Kõige sobivam viis selliste ühekordsete kulutuste sissenõudmiseks on fikseeritud ettemakse. Seevastu, kui turgu valitseva operaatori tehtud kulutused nõutakse sisse teatud ajavahemiku jooksul, oleks normaalne lisada arvestatavale hinnale ka riskitegur.

6. SISERIIKLIKE REGULEERIVATE JA KONKURENTSIASUTUSTE KOHUSED

Eri telekommunikatsioonisektorite eeskirjade rakendamine on usaldatud siseriiklikele reguleerivatele asutustele, mis on asutatud EÜ direktiivide ülevõtmisel vastu võetud riiklike õigusaktide alusel. Konkurentsi soodustamine infrastruktuuri ja teenuste alal on ühenduse poliitika osa ning riigi reguleerivad asutused peavad seda oma tegevuses silmas pidama. Siseriiklikud reguleerivad asutused võivad ka kaaluda kiirmenetluse sisseviimist vaidluste lahendamiseks, mis lubaks komplektist eraldatud juurdepääsu käsitlevaid vaidlusi ruttu lahendada.

Riigi reguleerivatel asutustel on mängida eriti tähtis roll tingimuste ja nõuete määratlemisel, mis kehtivad turgu valitsevate operaatorite komplektist eraldatud kliendiliini juurdepääsu pakkumistele. Mis puutub hindadesse ja kulutustesse, tuleks neil, rakendades sealjuures turgu valitsevate operaatorite kliendiliini juurdepääsu läbipaistvuse ja kulupõhisuse põhimõtet, kinni pidada järgmistest põhimõtetest:

- kulu- ja hinnakujunduse eeskirjad peaksid olema läbipaistvad ja objektiivsed,

- hinnakujunduseeskirjad peaksid kindlustama, et turgu valitsev operaator suudaks katta oma asjakohased kulutused ja teeniks lisaks mõistliku kasumi,

- kliendiliini hinnakujundus peaks olema kooskõlas ausale ja püsivale konkurentsile kaasaaitamise eesmärgiga ning pakkuma tulusaid soodustusi investeerimiseks alternatiivsetesse juurdepääsuvõrgu infrastruktuuridesse, [18]

- hinnakujunduseeskirjad peaksid tagama, et ei tekiks turumoonutust, iseäranis liiga väikseid vahesid turgu valitseva operaatori pakutud hulgi- ja jaeteenuste hindade vahel.

Mõningatel juhtudel võivad kõnealused põhimõtted üksteisega vastuollu sattuda, eriti olukorras, kui turgu valitsevate operaatorite jaetariifid jäävad varasema tariifi tasakaalustamatuse ja jätkuvate tariifi tasakaalustamist tõkestavate piirangute tõttu moonutatuks. Kõnealustel juhtudel võivad riigi reguleerivad asutused kaaluda üleminekumeetmeid, mis väldiks konkurentsi lühiajalist moonutamist, kaitstes samas konkurentsi pikemas perspektiivis.

EL konkurentsieeskirjad kehtivad jätkuvalt kõrvuti sektoriviisiliste eeskirjadega ja nagu kõigil ametiasutustel, nii on ka riigi reguleerivatel asutustel kohustus EÜ asutamislepingu sätetest kinni pidada. [19] Sellest tulenevalt on komisjon juurdepääsu käsitlevas teatises [20] deklareerinud, et üksikute juurdepääsu lepingute kohta otsuseid langetades peavad riigi reguleerivad asutused kinni pidama nii kehtivatest sektoriviisilistest ONP eeskirjadest kui ka üldistest konkurentsieeskirjadest. Riigi reguleerivate asutuste otsuseid sektoriviisiliste õigusaktide rakendamisel on võimalik EÜ konkurentsieeskirjade alusel uurimise alla võtta. Samad põhimõtted kehtivad ka siseriiklikele konkurentsiasutustele. Riigi osalusega äriühingute või liikmesriigilt eri- või ainuõigused saanud äriühingute puhul nõutakse asutamislepingu artiklis 86, et liikmesriik ei võtaks vastu ega hoiaks jõus ühtki meedet, mis on vastuolus asutamislepingu eeskirjadega, iseäranis konkurentsieeskirjadega. Laiemas plaanis nõuab asutamislepingu artikkel 10 iga äriühingu puhul, et liikmesriik tagaks asutamislepingute tulenevate kohustuste täitmise ning hoiduks mis tahes meetmest, mis võiks selle lepingu eesmärkide saavutamist kahjustada.

Euroopa Kohus on seega otsustanud, [21] et EÜ asutamislepingu artiklit 10 (varem artikkel 5) ja artiklit 86 (varem artikkel 90) tuleb mõista nii, et need:

i) keelavad siseriiklikel asutustel toetada tariifilepingute sõlmimist, mis on vastuolus kas asutamislepingu artikli 81 lõikega 1 või artikliga 82;

ii) välistavad kõnealuste asutuste heakskiidu sellistest lepingutest tulenevatele tariifidele.

See kehtib ka igasuguse artiklit 82 rikkuva tegevuse kohta. Komisjon uurib, kas liikmesriigid, eelkõige riigi reguleerivad asutused ja konkurentsiasutused, rakendavad endiselt või võtavad vastu ühenduse konkurentsieeskirjadega vastuolus olevaid meetmeid ja rikuvad seeläbi kas asutamislepingu artiklit 86 koostoimes artikliga 82, või asutamislepingu artiklit 10 koostoimes artikliga 82. Niisugusel juhul võtab komisjon asjakohased meetmed.

7. JÄRELDUS

Kliendiliinile juurdepääsu andmine uutele turuletulijatele suurendab konkurentsi ja tehnoloogiauuenduse taset juurdepääsuvõrgus, mis omakorda elavdab telekommunikatsiooniteenuste kogu valiku konkurentsivõimelist pakkumist klientidele, alates lihttelefoniteenustest kuni lairiba- ja kiirete Interneti-teenusteni.

Punktis 2 nimetatud kolm kliendiliini juurdepääsuviisi täiendavad üksteist ja peaksid olema turupakkumiste osa. Üheskoos suurendavad need konkurentsi ja parandavad valikut kõigi tarbijate jaoks, lastes turul otsustada, milline pakkumine klientide vajadustele enim vastab, arvestades nende nõudmiste ning turul tegutsevatele isikutele esitatavate tehniliste ja investeerimisnõuete muutumisega. See elavdab väikefirmadele ja tarbijatele mõeldud kiirete Interneti-teenuste väljaarendamist, hõlbustades e-kaubanduse ja e-äri kasvu.

Konkurentsieeskirjad kehtivad kõigil juhtudel ning domineerivate operaatorite keeldumine kliendiliini avamisest juurdepääsu taotlevatele konkurentidele võib osutada mitmesugustele asutamislepingu artiklis 82 määratletud valitseva seisundi kuritarvitamistele, nagu näiteks taotluse mittekaalumine või toodangu, turu või tehnilise arengu piiramine tarbijate kahjuks. Juhul kui juurdepääsuluba antakse, on kliendiliini konkurentsi edukaks vallandamiseks telekommunikatsiooni- ja eelkõige kiirete andmesideteenuste turul otsustav tähtsus ausatel ja mittediskrimineerivatel tingimustel. Selleks on vaja tähelepanelikult jälgida viivitusi, hindu ning turgu valitsevate operaatorite ja uute turuletulijate vaheliste lepingute tingimusi.

Komisjon on kindel, et siin teatises soovitatav kliendiliini komplektist eraldamine kujuneb uueks tähtsaks sammuks konkurentsivõimelise ja tõhusa telekommunikatsiooniteenuste turu suunas ning hõlbustab Interneti-teenuste kiiremat arengut.

[1] KOM(1999) 539.http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/review99/review99en.pdf

[2] EÜTs avaldamata.

[3] KOM(1999) 537, 11. november 1999; viies aruanne telekommunikatsioonisektorit reguleerivate õigusaktide raamistiku rakendamise kohta; vt http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/5threport.html

[4] Lisaks kaabeltelevisiooni võrgule traadita kliendiliinid, elektriliinivõrgud jms.

[5] Komisjoni teatis 1999. aasta sidealase ülevaate avaliku arutelu tulemuste kohta (KOM(2000…).

[6] Direktiivi 96/19/EÜ põhjendus 20 (EÜT L 74, 22.3.1996, lk 13).

[7] Juhul, kui operaatori valik ja eelvalik ei ole kohalike kõnede (algatamise) teenuse puhul veel võimalik.

[8] Vt Euroopa kohtu 26. novembri 1998. aasta lahendit. Oscar Bronner GmbH & Co. KG v Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG, Mediaprint Zeitungsvertriebsgesellschaft mbH & Co. KG and Mediaprint Anzeigengesellschaft mbH & Co. Co. KG. Kohtuasi C-7/97, punkt 44.

[9] Välja arvatud ehk EL väikseimas riigis Luksemburgis.

[10] Vt Oscar Bronner'i kohtuasja lahendi punkti 38.

[11] Nõukogu 5. juuni 1992. aasta direktiiv 92/44/EMÜ avatud võrgu pakkumise kohta püsiliinidel (EÜT L 165, 19.6.1992, lk 27), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. oktoobri 1997. aasta direktiiviga 97/51/EÜ (EÜT L 295, 29.10.1997, lk 23) ning komisjoni 7. jaanuari 1998. aasta otsusega 98/80/EÜ (92/44/EMÜ, EÜT L 14. 20.1.1998, lk 27).

[12] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 1998. aasta direktiiv 98/10/EÜ avatud võrgu pakkumise rakendamise kohta telefonside suhtes (EÜT L 101, 1.4.1998, lk 24).

[13] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1997. aasta direktiiv 97/33/EÜ telekommunikatsiooni võrkude vastastikuse sidumise kohta, et kindlustada avatud võrgu pakkumise (ONP) põhimõtete rakendamise teel universaalteenus ja koostoimevõime (EÜT L 199, 26.7.1997, lk 32), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 1998. aasta direktiiviga 98/61/EÜ, mis käsitleb numbri operaatoritevahelist teisaldatavust ja operaatori eelvalikut (EÜT L 268, 3.10.1998, lk 37).

[14] Direktiiv 98/10/EÜ seab kohustuse taotlusi "kaaluda". Direktiiv 97/33/EÜ seab rangema kohustuse taotlused "täita".

[15] Rahvusvaheline standardimine ei ole veel jõudnud selleni, et oleks võimalik tagada erinevate valmistajate DSL vahendite koostoimimist ilma olulise töökvaliteedi langemiseta.

[16] Vt ISPO http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en.htmmisc1. jaanuaril 2000. aastal laekus liikmesriikidelt teave olulist turujõudu omavate organisatsioonide kohta.

[17] Vt http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/Study-en.htmEutelis Consult/Horrocks Technology/Tera Consultants'i 1999. aasta jaanuari uurimus "Kollokatsiooni ja teiste telekommunikatsiooniseadmete ühiskasutuse soovituslikud tavad".

[18] Seda võib põhimõtteliselt teha hinnasüsteemi abil, mis põhineb maksumusel jooksvates hindades. Maksumus jooksvates hindades on kulutus, mida tehakse tõhusa ja kaasaegse samaväärse infrastruktuuri ehitamiseks ning sellise teenuse pakkumiseks hetkehindade juures.

[19] Vt kohtuasja 66/86 (Ahmed Saeed).

[20] Vt juurdepääsu teatise punkti 19.

[21] Vt ülalmainitud kohtuasja 66/86 (Ahmed Saeed) punkti 58.

--------------------------------------------------

LISA

Kliendiliini juurdepääsu tehniline skeem

1. KOMPLEKTIST ERALDATUD KLIENDILIINI JUURDEPÄÄSU ÜKSIKASJAD

1.1. Täielikult komplektist eraldatud juurdepääs kliendiliinile

Kliendiliini täieliku komplektist eraldamise puhul üüritakse vaskpaar kolmandale isikule ainuõiguslikuks kasutamiseks. Üürileandja kaotab kliendiga suhtlemise õiguse telekommunikatsiooniteenuste osutamiseks ning universaalteenuse pakkumise kohustus ei kehti üürileandjale enam kõnealuse kliendi suhtes.

Kasutusnäited:

+++++ TIFF +++++

Näide i) :

Klient soovib vahetada telefoni- ja/või püsiliiniteenuse tarnijat ning uus turuletulija kasutab turgu valitsevalt operaatorilt abonendi ülevõtmiseks ja konkureerivate teenuste pakkumiseks komplektist eraldatud kliendiliini. (Nagu ülal märgitud, piirduvad vaid vähesed uutest turuletulijatest praegu kõnealusel viisil lihttelefoniteenuse pakkumisega; eelistatakse pakkuda lairiba andmeteenuseid või mitmeotstarbelist kõne- ja andmeteenust.)

+++++ TIFF +++++

Näide ii) :

Uus turuletulija kasutab komplektist eraldatud kliendiliini, et pakkuda kliendile DSL tüüpi modemiga teise telefoniliini kaudu kiireid andmesideteenuseid. Esimesel telefoniliinil jääb kliendile telefoniteenuste pakkujaks turgu valitsev operaator.

Komplektist täielikult eraldatud kliendiliin lubab konkurentidel kliendile osutada palju mitmekülgseid ja tasuvaid innovatiivsel DSL tehnoloogial põhinevaid lairibateenuseid (nt HDSL püsiliinidel mahuga 2 Mbitti/s, VDSL suure läbilaskevõimega ahelais mahuga kuni 50 Mbitti/s, vt tabelit). See aitab kindlasti kaasa Euroopa Liidus püsiliinide ja lairibateenuste alal konkurentsi tõstmiseks.

Tabel – Lairibateenuste osutamiseks olemasolev tehnoloogia (1 vaskpaar)

DSL ehk digitaalne abonendiliin on üldnimetus tehnoloogiatele, mis teevad vasest kliendiliinist lairibaliini, millega on võimalik kliendi koju tuua mitu videokanalit.

On olemas mitmesuguseid DSL tehnoloogiaid, mida tavaliselt kutsutakse xDSLiks. Igal DSL tehnoloogia tüübil on oma individuaalsed näitajad, mis käsitlevad töökiirust (maksimaalne lairiba läbilaskevõime), vahemaad, mille peal on veel võimalik säilitada maksimaalset töökiirust (mõõdetuna kommutaatorist), edastussagedust ja maksumust.

Ühte vaskjuhtmepaari kasutavad põhilised digitaalse abonendiliini tehnoloogiad (xDSL) ning nende mõned tehnilised näitajad ja rakendused on:

Asümmeetriline DSL (ADSL) – kasutatakse kiireks Interneti-ühenduseks

Sümmeetriline DSL (SDSL) ja suure bitikiirusega sümmeetriline DSL (HDSL) – kasutatakse püsiliinidel mahuga 2 Mbitti/s

Ülikiire DSL (VDSL) – kasutatakse suure läbilaskevõimega püsiliini ja lairibateenustes

Täpsemat teavet DSL tehnoloogia kohta võib leida aadressil: http://www.adsl.com/adsl_forum.html

1.2. Ühine juurdepääs kliendiliinile

Kõnealuse juurdepääsuviisi puhul jätkab teavitatud operaator telefoniteenuste pakkumist, samas kui uus turuletulija tarnib oma suure läbilaskevõimega ADSL modemite abil sama juurdepääsuvõrgu kaudu kiireid andmesideteenuseid. Telefoni- ja andmeliiklus eraldatakse enne turgu valitseva operaatori kommutaatorit jaoturi abil. Juurdepääsuvõrk jääb teavitatud kommuteeriva telefonivõrguga ühendatuks ja selle osaks.

ADSL vahendite standardimine on juba jõudnud niikaugele, et selle turvaliseks paigaldamiseks turgu valitsevate operaatoril kliendiliinil on olemas rahvusvahelised lepped. [1] Lisaks on arvutitööstus, arvestades paljude võistlevate müüjate olemasolu, ADSL vahendite koostoimevõimeks välja töötanud tootelahendused. [2]

+++++ TIFF +++++

Näide :

Uus turuletulija tarnib kliendile tema ruumidest ühenduse saamiseks ADSL modemi ning paigaldab vastavalt kollokatsioonilepingule turgu valitseva operaatori territooriumile DSL juurdepääsu multiplekseri ehk DSLAMi (mis koosneb ADSL modemist ja võrguliidese moodulist).

Turgu valitseva operaatori ja uue turuletulija vaheline liides asub diagrammil punktis C (st käesoleval juhul paigaldab jaoturi turgu valitsev operaator).

Kõnealune juurdepääsuviis võib olla kõige tasuvam lahendus kasutajale, kes soovib jätta alles turgu valitseva operaatori tarnitavad telefoniteenused, kuid otsib kiiret Interneti-teenust oma äranägemisel valitud Interneti-teenuste pakkujalt (ISP). Kõnealusel teenusepakkujal on oma kasutajate käsutusse antud ADSL teenuse kaubanduslike ja tehniliste tingimuste üle täielik kontroll.

1.3. Kiire andmesideühendus

Kiire andmesideühendus viitab sellele, kui turgu valitsev operaator paigaldab kliendi ruumideni kiire ühenduslüli (paigaldades juurdepääsuvõrku viimase soovitud ADSL varustuse ja konfiguratsiooni) ning annab seejärel selle ühenduslüli kasutada kolmandale isikule, võimaldamaks sel osutada klientidele kiireid andmesideteenuseid. Turgu valitsev operaator võib oma konkurentidele osutada ka edastusteenuseid, kasutades ATM ja IP-võrku, et suunata konkurentide sidet DSLAMist kõrgemale võrgutasandile (nt transiitsõlme), kus uutel turuletulijatel võib juba olla oma ühenduspunkt.

Kõnealune juurdepääsuviis ei sisalda tegelikult kolmanda osapoole juurdepääsu kliendiliini vaskpaarile (aga turgu valitsev operaator võib kasutada üksnes vasest kliendiliini kõrgsagedusriba samal viisil, nagu ülal kirjeldatud).

Komplektist eraldatud vaskpaari juurdepääsu kasutamisel on uue turuletulija jaoks probleemiks, et sellega kaasneb oma tuumvõrgu väljaehitamine turgu valitseva operaatori kohaliku keskjaamani, kus vaskpaarid lõpevad; tüüpilises Euroopa riigis võib neid kohti olla mitu tuhat. Kui see on ühendatud edastusteenusega, mis toimetab liikluse uue turuletulija ühenduskohani, võib kiire juurdepääsuteenus pakkuda uuele turuletulijale huvi, eriti võrgurajamise algetapil, kuna see lubab uuel turuletulijal osutada klientidele lairibateenuseid enne oma võrgu väljaehitamist. Turgu valitsevale operaatorile pakub kiire andmesideteenus huvi, kuna see ei nõua füüsilist juurdepääsu vaskpaarile ega sega seega juurdepääsuvõrgu järkjärgulist moderniseerimist (st vaskpaaride asendamist kiudoptilise kaabliga). Paljud turgu valitsevad operaatorid pakuvad juba sellised teenuseid. [3]

Selline teenus iseseisvalt võimaldab turgu valitseval operaatoril siiski edasi kontrollida kiirete juurdepääsuteenuste leviku tempot ning millistesse geograafilistesse piirkondadesse nad välja arendatakse. Turgu valitseva operaatori prioriteedid ei pruugi seejuures kattuda uute turuletulijate omadega. Seega tuleb selliseid teenuseid pidada teisi ülalkirjeldatud komplektist eraldamise viise täiendavaks, mitte neid asendavaks.

2. MUUD KLIENDILIINI JUURDEPÄÄSUGA SEONDUVAD TEHNILISED KÜSIMUSED

2.1. Läbipaistvus

Kõik ONP direktiivid sisaldavad teavitatud operaatorite üldkohustusi avaldada oma võrgupakkumiste hinnad ja tingimused, selleks et tagada turu läbipaistvus ja mittediskrimineerimine.

Soovituses tehakse ettepanek avaldada komplektist eraldatud kliendiliini juurdepääsu standardpakkumine, mis hõlmaks võrguelemendid, millele juurdepääsu pakutakse, kollokatsiooniteenused, kasutuse tugisüsteemid ning tarnetingimused ja -hinnad. Juurdepääsu standardpakkumised tuleb koostada ja avaldada siseriikliku reguleeriva asutuse järelvalve all aegsasti ja üksikasjalikena.

Komisjon kavatseb korrapäraselt avaldada liikmesriikides komplektist eraldatud kliendiliinile kehtivad hinnad, samuti nagu ta praegu avaldab võrkude vastastikuse sidumise hinnad. [4]

2.2. Tööstusalane koostöö ja tegevuse kooskõlastamine

Kliendiliini komplektist eraldamine tõstatab hulga tehnilisi ja ekspluatatsiooniküsimusi, mida on kõige parem lahendada asjaomaste osapoolte kokkuleppel, kuid siseriikliku reguleeriva asutuse järelvalve all, et kindlustada aus kohtlemine. Soovituses pannakse ette, et siseriiklikud reguleerivad asutused toetaksid oma üldise järelvalve all riiklikul tasandil kõiki huvitatud osapooli ühendavate koostöömehhanismide loomist, et tegelda näiteks selliste küsimustega:

- sageduspiirangud ja elektromagnetiline ühilduvus (EMC), vältimaks häireid kliendiliinis kasutatavate erinevate süsteemide ning kliendiliini süsteemide ja raadiosüsteemide vahel,

- komplektist eraldatud kliendiliini pakkumisega seotud ekspluatatsiooniküsimused (tellimis- ja üleandmiskord ning -ajad, liini tehnilised näitajad, teenustaseme kokkulepped, hoolduskord, normaalse side taastamise kord jms),

- juurdepääs kliendiliini pakkuja tugisüsteemidele,

- kollokatsioonitegevuse juhised,

- juurdepääsupakkumise sisu (st toote tehniline kirjeldus, liinikodeerimistõend, liinide hinnad, peajaotlate asukohad, kollokatsioonihinnad, koondmenetluse tellimine ja hooldus – nagu kirjeldatud soovituse I lisas).

2.3. Rahvusvaheline kooskõlastamine

Paljud liikmesriikide probleemid on kõikjal ühenduses sarnased ning seega on vaja teabevahetust, mis kindlustaks kogemuste ja heade tavade edasiandmise. Kõnealuste küsimustega tegeleb Euroopa Telekommunikatsiooniplatform (vt http://www.etp-online.org/).

Soovitus ergutab seesugust vastastikust suhtlust, nt tehes siseriiklikele reguleerivatele asutustele ettepaneku avaldada riigis sellel alal toimuv tegevus ning toetada koostööd ja teabevahetust huvitatud osapooltega teistes liikmesriikides.

[1] Rahvusvaheline Telekommunikatsiooni Liit (ITU) on oma soovituses G.992.1 välja töötanud ADSLi täiskiiruse tehnilised näitajad – kuni 8 Mbitti/s pärivoolu ja 1 Mbitt/s vastuvoolu. See hõlmab hulka eri riikidele omaseid variante, et arvestada kliendiliini infrastruktuuri kohalike iseärasustega. ADSLiga saavutab parima kiiruse vahemaal 4 km ja alla selle. Ühendus võimaldab sama liini põhisagedusribal ka telefoniteenuse osutamist.Lisaks on ITU oma soovituses G.992.2 välja töötanud ka G.Lite'i nime all tuntud ADSLi variandi, mida on kliendi ruumidesse väga lihtne paigaldada, kuna see on "jaoturita" (vaja on ainult elementaarset jadafiltrit, mis eraldab kõne- ja andmeliikluse ega nõua juhtmete ümberpaigaldamist kliendi ruumides). Kiirus on kuni 1,5 Mbitti/s pärivoolu kliendi suunas ja 385 kbitti/s vastuvoolu. Mõned arvutitarnijad turustavad juba sisse ehitatud G.Lite-ADSL modemiga seadmeid, mis lubab kodutarbijaturul mastaapselt välja arendada universaalseid standardlahendusi.

[2] Vt Universal ADSL Working Group-i töid (http://www.uawg.com).

[3] Vt teavitatud operaatorite ADSL näidispakkumisi liikmesriikides aadressil: http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en.htm#misc

[4] Vt http://www.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en.htm#misc

--------------------------------------------------