SISUKORD

1. Menetlus 9

2. Taust ja uuritavate meetmete kirjeldus 10

2.1. Üldine raamistik 10

2.1.1. Esialgsed lepingud 10

2.1.2. Esialgsete lepingute pikendamine 12

2.1.3. Toremari erastamine ja uue teenuste riigihankelepingu sõlmimine 13

2.2. 2011. ja 2012. aasta otsuses käsitletud meetmed 13

2.3. Käesolevas otsuses käsitletud meetmete üksikasjalik kirjeldus 13

2.3.1. Toremari ja Itaalia vahelise esialgse lepingu pikendamine 13

2.3.1.1. Avalike teenuste osutamise kohustused 13

2.3.1.2. Eelarve ja kestus 14

2.3.2. Toremari erastamine 16

2.3.2.1. Müügimenetlus ja lõplik otsus 17

2.3.2.2. Müügileping 17

2.3.2.3. Menetlused riigi tasandil 18

2.3.3. Toscana maakonna ning Moby/Toremari vaheline uus teenuste riigihankeleping 19

2.3.3.1. Abisaaja 19

2.3.3.2. Liinid 19

2.3.3.3. Kestus 19

2.3.3.4. Avalike teenuste osutamise kohustused 19

2.3.3.5. Hüvitamist käsitlevad sätted ja lõplik otsus 20

2.3.4. Sildumise eesõigus 20

2.3.5. 2010. aasta seaduses kehtestatud meetmed 21

2.4. Rikkumismenetlus nr 2007/4609 21

3. Menetluse algatamise ja pikendamise põhjused 23

3.1. Toremari ja Itaalia vahelise esialgse lepingu pikendamine 23

3.1.1. Altmarki kriteeriumide täitmine ja abi olemasolu 23

3.1.2. Siseturuga kokkusobivus 23

3.2. Toremari erastamine 24

3.3. Toscana maakonna ning Moby/Toremari vaheline uus teenuste riigihankeleping 24

3.3.1. Altmarki kriteeriumi täitmine ja abi olemasolu 24

3.3.2. Kokkusobivus 25

3.4. Sildumise eesõigus 25

3.5. 2010. aasta seaduses kehtestatud meetmed 25

4. Itaalia märkused 25

4.1. Avalike teenuste osutamise kohustused ja konkurentsitingimused 25

4.2. Toremari erastamine 26

4.2.1. Toremari müügihind 26

4.2.2. Menetluse läbipaistev ja mittediskrimineeriv laad 26

4.3. Esialgse lepingu pikendamise ja uue avaliku teenindamise lepingu vastavus Altmarki tingimustele 26

4.4. 2010. aastal kasutatud 9,95 % tulumäär ja CIPE direktiivis alates 2010. aastast kehtestatud 6,5 % riskipreemia 27

4.5. Sildumise eesõigus 27

4.6. 2010. aasta seaduses kehtestatud meetmed 28

4.7. Esialgse lepingu pikendamise ja uue avaliku teenindamise lepingu vastavus üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevale 2011. aasta otsusele 28

4.8. Esialgse lepingu ja uue avaliku teenindamise lepingu vastavus üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevale 2011. aasta raamistikule 29

5. Moby/Toremari esitatud märkused 29

5.1. Avalike teenuste osutamise kohustused ja konkurentsitingimused 29

5.2. Toremari erastamine 29

5.2.1. Toremari aktsiate eest makstud hind 29

5.2.2. Menetluse läbipaistvus ja mittediskrimineerivus ning Toremari varade uue avaliku teenindamise lepinguga sidumine 29

5.3. Uue avaliku teenindamise lepingu vastavus Altmarki tingimustele 30

5.4. Toremari ja Itaalia vahelise esialgse lepingu pikendamine 30

6. Hindamine 31

6.1. Abi olemasolu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses 31

6.1.1. Toremari ja Itaalia vahelise esialgse lepingu pikendamine 31

6.1.1.1. Riiklikud rahalised vahendid 31

6.1.1.2. Valikulisus 31

6.1.1.3. Majanduslik eelis 31

6.1.1.4. Konkurentsile ja kaubandusele avaldatav mõju 33

6.1.1.5. Järeldus 33

6.1.1.6. Uus või olemasolev abi 33

6.1.2. Toremari äriüksusega seotud uue avaliku teenindamise lepingu sõlmimine Mobyga/Toremariga 34

6.1.2.1. Esimene Altmarki kriteerium 34

6.1.2.2. Teine Altmarki kriteerium 40

6.1.2.3. Kolmas Altmarki kriteerium 40

6.1.2.4. Neljas Altmarki kriteerium 43

6.1.2.5. Järeldus 48

6.1.3. 2010. aasta seaduses kehtestatud meetmed 48

6.1.3.1. Rahaliste vahendite võimalik kasutamine laevade uuendamiseks likviidsuse tagamise eesmärgil 48

6.1.3.2. Erastamisprotsessiga seotud maksuvabastused 49

6.1.3.3. Võimalus kasutada FASi rahalisi vahendeid likviidsusvajaduste rahuldamiseks 49

6.1.4. Järeldus abi olemasolu kohta 50

6.2. Abi seaduslikkus 50

6.3. Abi kokkusobivus ühisturuga 50

6.3.1. Toremari ja Itaalia vahelise esialgse lepingu pikendamine 50

6.3.1.1. Kohaldatavad õigusnormid 50

6.3.1.2. Üldist majandushuvi pakkuv teenus ELi toimimise lepingu artikli 106 tähenduses 52

6.3.1.3. Vajadus ülesande andmise akti järele, milles määratakse kindlaks avalike teenuste osutamise kohustused ja hüvitiste väljaarvutamise meetodid 54

6.3.1.4. Antava ülesande kestus 55

6.3.1.5. Vastavus direktiivile 2006/111/EÜ 55

6.3.1.6. Hüvitise summa 55

6.3.1.7. Sildumise eesõigus 57

6.3.1.8. Järeldus 58

6.3.2. Järeldus riigiabi siseturuga kokkusobivuse kohta 58

7. Järeldus 58

KOMISJONI OTSUS (EL) 2022/348,

17. juuni 2021,

meetmete SA.32014, SA.32015, SA.32016 (2011/C) (ex 2011/NN) kohta, mida Itaalia ja Toscana maakond rakendasid äriühingu Toremar ja selle omandaja Moby suhtes

(teatavaks tehtud numbri C(2022) 4271 all)

(Ainult itaaliakeelne tekst on autentne)

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,

võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,

olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool nimetatud sätetele (1) ja võttes arvesse nende märkusi

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

(1) 23. märtsil 2009, 9. detsembril 2009, 21. detsembril 2009, 6. jaanuaril 2010, 27. septembril 2010 ja 12. oktoobril 2010 sai komisjon kuus kaebust eri toetusmeetmete kohta, mida Itaalia võttis endise Tirrenia kontserni äriühingute kasuks (2). Kaebused käsitlesid avaliku teenuse hüvitist, mida maksti nendele äriühingutele pärast Itaaliaga ajavahemikuks 1989. aasta jaanuarist kuni 2008. aasta detsembrini sõlmitud esialgsete avaliku teenindamise lepingute (edaspidi „esialgsed lepingud“) lõppemist, täiendavaid toetusmeetmeid, mis kehtestati äriühingute erastamisprotsessi raames vastu võetud mitme õigusaktiga, samuti teatavaid küsimusi seoses eelkõige Tirrenia di Navigazione SpA. (edaspidi „Tirrenia) ja Siremar – Sicilia Regionale Marittima S.p.A. (edaspidi „Siremar“) erastamismenetlusega.

(2) 1. detsembril 2010 teatas Itaalia komisjonile hüvitisest, mida Itaalia oli maksnud 2009. ja 2010. aastal äriühingule Toscana Regionale Marittima S.p.A. (edaspidi „Toremar“).

(3) 5. oktoobril 2011 algatas komisjon ametliku uurimismenetluse mitme meetme suhtes, mida Itaalia oli võtnud endise Tirrenia kontserni äriühingute kasuks (edaspidi „2011. aasta otsus“). Uurimine puudutas muu hulgas hüvitist, mida oli makstud Toremarile 1. jaanuari 2009. aasta seisuga mitme mereveoliini teenindamise eest, ja mitut muud selle äriühingu suhtes rakendatud meedet (vt põhjendus 33).

(4) 2011. aasta otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas. Komisjon palus huvitatud isikutel esitada oma märkused uuritavate abimeetmete kohta (3).

(5) 28. septembri 2011. aasta kirjaga oli Itaalia juba teatanud komisjonile kavatsusest erastada endise Tirrenia kontserni piirkondlikud äriühingud, sealhulgas Toremar. 26. oktoobril 2011 saatis komisjon Itaaliale erastamismenetluse kohta teabenõude. Itaalia esitas komisjoni 26. oktoobri 2011. aasta teabenõudele vastuse 30. novembril 2011.

(6) 15. novembril 2011 esitas Itaalia märkused 2011. aasta otsuses käsitletud meetmete kohta.

(7) Äriühing Toscana di Navigazione S.r.l. esitas 28. veebruaril 2012 saadetud faksis kaebuse Toremari erastamise tulemusena antud väidetava ebaseadusliku riigiabi ja Toremari valitud ostjale, äriühingule Moby S.p.A. (edaspidi „Moby“) makstud hüvitise kohta. Täpsemalt väidab kaebuse esitaja, et i) müügimenetlus andis eelise Mobyle; ii) Toremari ja Moby ühinemine toob kaasa monopoli Piombino – Elba saare liinidel ja iii) Mobyle avaliku teenuse osutamise eest kogu uue avaliku teenindamise lepingu 12aastase kehtivusaja jooksul makstud hüvitis ei ole siseturuga kokkusobiv, kuna kaebuse esitaja ise juba osutab sarnaseid teenuseid kaubandustingimustel.

(8) 19. juuli 2012. aasta kirjas esitas Itaalia lisateavet endise Tirrenia kontserni piirkondlike äriühingute, sealhulgas Toremari erastamise kohta.

(9) 7. novembril 2012 laiendas komisjon uurimismenetlust muu hulgas teatavate täiendavate toetusmeetmete suhtes, mida Toscana maakond oli võimaldanud Toremarile riikliku hüvitise kujul uue avaliku teenindamise lepingu alusel. Komisjon võttis selle otsuse muudetud versiooni vastu 19. detsembril 2012 (edaspidi „2012. aasta otsus“).

(10) 2012. aasta otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas. Komisjon palus huvitatud isikutel esitada oma märkused uuritavate abimeetmete kohta (4).

(11) 11. detsembril 2012 esitas Itaalia oma märkused ja 22. aprillil 2013 jõudsid komisjonini Toremari ja selle ostja Moby märkused.

(12) Oma 22. jaanuari 2014. aasta otsusega (edaspidi „2014. aasta otsus“) (5) lõpetas komisjon ametliku uurimismenetluse mitmesuguste meetmete suhtes, mida Sardiinia maakond oli võtnud äriühingu Saremar kasuks. 2017. aastal jättis Üldkohus rahuldamata kaebuse, mille Saremar ja maakond selle otsuse peale esitasid (6).

(13) 25. jaanuaril 2018, 29. märtsil 2018, 31. augustil 2018, 12. veebruaril 2019, 5., 14. ja 17. veebruaril 2020 ning 12. oktoobril 2020 palus komisjon Itaalialt lisateavet. Itaalia esitas teavet 26. aprillil 2018, 31. mail 2018, 2. novembril 2018, 11. detsembril 2018, 8. aprillil 2019, 16. ja 28. oktoobril 2019, 7., 16. ja 23. veebruaril 2020, 21. aprillil 2020, 9. novembril 2020 ning 1. ja 10. detsembril 2020.

(14) Käesolev otsus puudutab üksnes võimalikku abi Toremarile, nagu on täpsustatud punktis 2.3. Kõiki ülejäänud meetmeid, mida käsitletakse 2011. ja 2012. aasta otsustes, uuritakse juhtumite SA.32014, SA.32015 ja SA.32016 raames eraldi ning seetõttu ei kuulu need käesoleva otsuse kohaldamisalasse. Eelkõige puudutavad need ülejäänud meetmed endise Tirrenia kontserni teisi äriühinguid.

2. TAUST JA UURITAVATE MEETMETE KIRJELDUS

2.1. Üldine raamistik

2.1.1. Esialgsed lepingud

(15) Tirrenia kontserni omanik oli pikka aega äriühingu Fintecna (7) kaudu Itaalia ning alguses kuulus kontserni kuus äriühingut, nimelt Tirrenia, Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar. Need äriühingud osutasid mereveoteenuseid Itaaliaga 1991. aastal sõlmitud eraldi avaliku teenindamise lepingute alusel, mis kehtisid kakskümmend aastat ajavahemikus 1989. aasta jaanuarist 2008. aasta detsembrini (edaspidi „esialgsed lepingud“). Äriühingule Fintecna kuulus kogu äriühingu Tirrenia aktsiakapital, Tirreniale omakorda kuulusid piirkondlikud äriühingud Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar. 2004. aastal ühendati Tirreniaga Adriatica, kes teenindas mitut mereveoliini Itaalia ja Albaania/Horvaatia/Kreeka/Montenegro vahel.

(16) Nende esialgsete lepingute eesmärk oli tagada peamiselt Mandri-Itaalia ning Sitsiilia ja Sardiinia, samuti väiksemate Itaalia saarte vahelise mereveo teenuste regulaarne ja usaldusväärne osutamine. Selleks andis Itaalia rahalist abi toetustena, mis maksti otse igale Tirrenia kontserni äriühingule.

(17) Traditsiooniliselt on Toremar teenindanud mitut merekabotaaži (8) liini Toscana maakonna ja väiksemate naabersaarte vahel. Täpsed asjaomased liinid on nimetatud põhjenduses 38.

(18) 6. augustil 1999 otsustas komisjon algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse seoses abiga, mida maksti esialgsete lepingute alusel kuuele tollal Tirrenia kontserni moodustanud äriühingule.

(19) Uurimise käigus taotles Itaalia, et Tirrenia kontserni juhtumi uurimine eraldataks osadeks, et teha esmajärjekorras Tirreniat puudutav lõppotsus. Taotlust põhjendati Itaalia plaaniga jätkata kontserni erastamist, alustades Tirreniast, ja tema kavatsusega kiirendada nimetatud protsessi seoses selle äriühinguga.

(20) Komisjon otsustas tulla vastu Itaalia taotlusele ja peatas komisjoni otsusega 2001/851/EÜ (edaspidi „2001. aasta otsus“) algatatud menetluse äriühingule Tirrenia antud abi suhtes (9). Abi tunnistati siseturuga kokkusobivaks tingimusel, et Itaalia võtab teatavad kohustused.

(21) Komisjon tunnistas oma otsusega 2005/163/EÜ (10) (edaspidi „2004. aasta otsus“) Itaalia poolt Tirrenia kontserni muudele äriühingutele kui Tirrenia makstud hüvitise osaliselt siseturuga kokkusobivaks, kuid tingimusel, et Itaalia täidab mitu kohustust, ja osaliselt siseturuga kokkusobimatuks. Otsus põhines 1992.–2001. aasta raamatupidamisandmetel ja sisaldas teatavaid tingimusi, mille eesmärk oli tagada hüvitise kokkusobivus siseturuga kogu esialgsete lepingute kehtivuse ajal.

(22) 4. märtsi 2009. aasta otsusega liidetud kohtuasjades T-265/04, T-292/04 ja T-504/04 (11) (edaspidi „2009. aasta kohtuotsus“) tühistas Üldkohus 2004. aasta otsuse.

(23) Oma otsusega (EL) 2020/1411 (12) lõpetas komisjon muid Tirrenia kontserni äriühinguid (v.a Tirrenia), sealhulgas Toremari käsitleva uurimise, mis hõlmas ajavahemikku 1992–2008 (edaspidi „2020. aasta otsus Tirrenia kontserni kohta“). Komisjon jõudis järeldusele, et merekabotaaži teenuste osutamiseks antud abi kujutas endast olemasolevat abi, samas kui rahvusvaheliste meretransporditeenuste osutamiseks antud abi oli kooskõlas üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta raamistikuga (edaspidi „üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlev 2011. aasta raamistik“) (13).

(24) Oma otsusega (EL) 2020/1412 (14) lõpetas komisjon ametliku uurimismenetluse seoses abimeetmetega Tirreniale ja selle omandajale CINile ajavahemikul 2009–2020.

2.1.2. Esialgsete lepingute pikendamine

(25) 30. detsembri 2008. aasta dekreet-seaduse nr 207 (mis muudeti 27. veebruari 2009. aasta seaduseks nr 14) artiklis 26 sätestati, et esialgseid lepinguid (sealhulgas Toremari suhtes kohaldatavat lepingut), mis pidid esialgu kehtima kuni 31. detsembrini 2008, pikendatakse ühe aasta võrra kuni 31. detsembrini 2009.

(26) 25. septembri 2009. aasta dekreet-seaduse nr 135 (mis muudeti 20. novembri 2009. aasta seaduseks nr 166 (edaspidi „2009. aasta seadus“)) artiklis 19b sätestati, et seoses Tirrenia kontserni äriühingute erastamisega loobub emaettevõtja Tirrenia osalusest piirkondlikes äriühingutes (v.a Siremar) ilma mis tahes tasu maksmiseta järgmiselt: a) Caremar antakse esialgu üle Campania maakonnale. Seejärel annab Campania maakond Lazio maakonnale üle Caremari äriüksuse, (15) mis korraldab Laziomari nime all eraldiseisva äriüksusena ühenduse pidamist Ponziane saartega; b) Saremar antakse üle Sardiinia maakonnale ning c) Toremar antakse üle Toscana maakonnale.

(27) Ühtlasi oli 2009. aasta seaduses sätestatud, et Itaalia ning Tirrenia ja Siremar lepivad 31. detsembriks 2009 kokku uutes lepingutes. Samuti kavatseti piirkondlike liinide teenindamine kinnitada avaliku teenindamise lepingute projektides, milles vastavalt Saremar ja Toremar lepivad Sardiinia ja Toscana piirkondliku omavalitsusega kokku 31. detsembriks 2009 ning Caremar ja Lazionar Campania ja Lazio lepivad piirkondliku omavalitsusega kokku 28. veebruariks 2010. Uute lepingute/avaliku teenindamise lepingute projektide suhtes pidi välja kuulutatama hankemenetlus äriühingute endi osalusel ja pärast kõigi nende äriühingute erastamise elluviimist kavatseti need ostjatega allkirjastada (16).

(28) Selleks pikendati 2009. aasta seadusega esialgsete lepingute (sealhulgas Toremari suhtes kohaldatava lepingu) kehtivust alates 1. jaanuarist 2010 kuni 30. septembrini 2010.

(29) 2009. aasta seadusega kehtestati ka teenuste osutamise eest makstava iga-aastase hüvitise ülemmäärad kehtivusega alates 2010. aastast (nii pikendatud esialgsete lepingute alusel kui ka uute lepingute ja avaliku teenindamise lepingute alusel), kokku 184 942 251 eurot järgmiselt. Äriühing Iga-aastane maksimumhüvitis Tirrenia 72 685 642 eurot Siremar 55 694 895 eurot Saremar 13 686 441 eurot Toremar 13 005 441 eurot Caremar 29 869 832 eurot (17) Tabel 1. Alates 2010. aastast kehtivad hüvitise ülemmäärad

(30) Lisaks sätestati 1. oktoobri 2010. aasta seaduse nr 163 (millega muudeti 5. augusti 2010. aasta dekreet-seadust nr 125, edaspidi „2010. aasta seadus“) artiklis 1 esialgsete lepingute (sealhulgas Toremari suhtes kohaldatava lepingu) täiendav pikendamine alates 1. oktoobrist 2010 kuni Tirrenia ja Siremari erastamisprotsessi lõpuni, mis toimus vastavalt 19. juulil 2012 ja 31. juulil 2012.

2.1.3. Toremari erastamine ja uue teenuste riigihankelepingu sõlmimine

(31) 2010. aasta jaanuaris kuulutati välja pakkumismenetlus (vt punkt 2.3.2), et leida ostja Toremarile, mis oli seotud uue avaliku teenindamise lepinguga mereveoteenuste osutamiseks 12 aasta jooksul avaliku teenuse hüvitise eest.

(32) Pärast pakkumismenetluses eduka pakkumuse tegemist sai Toremari uueks omanikuks Moby. Toscana maakonna ja Moby vaheline müügileping allkirjastati 2. jaanuaril 2012. Samal päeval allkirjastasid pooled (sealhulgas Toremar) uue teenuste riigihankelepingu mereveoteenuste osutamiseks. Selle alusel anti kõigi Toremari aktsiate omandiõigus 2. jaanuaril 2012 Toscana maakonnalt Mobyle üle.

2.2. 2011. ja 2012. aasta otsuses käsitletud meetmed

(33) 2011. ja 2012. aasta otsusega algatatud ametlikus uurimismenetluses hinnati järgmisi meetmeid: a) hüvitis üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest pikendatud esialgsete lepingute alusel (1. meede); b) Tirrenia ja Siremari päästmisabi ebaseaduslik pikendamine (2. meede); c) endise Tirrenia kontserni (18) äriühingute erastamine (3. meede); d) tulevaste lepingute/avaliku teenindamise lepingute alusel makstud hüvitis üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest (4. meede); e) sildumise eesõigus (5. meede); f) meetmed, mis olid sätestatud 2010. aasta seaduses, millega muudeti dekreet-seadust nr 125/2010 (6. meede); g) lisameetmed, mis Sardiinia maakond võttis Saremari kasuks (7. meede).

(34) Oma 2014. aasta otsusega lõpetas komisjon ametliku uurimismenetluse seoses meetmetega, mille Sardiinia maakond võttis Saremari kasuks eespool viidatud 7. meetmena, välja arvatud üks meede (19).

2.3. Käesolevas otsuses käsitletud meetmete üksikasjalik kirjeldus

(35) Käesolevas otsuses käsitletakse ainult põhjenduses 33 loetletud 1., 3., 4., 5. ja 6. meedet, niivõrd kui need hõlmavad Toremari ja Mobyt. Neid meetmeid kirjeldatakse üksikasjalikumalt järgmistes punktides.

2.3.1. Toremari ja Itaalia vahelise esialgse lepingu pikendamine

2.3.1.1. Avalike teenuste osutamise kohustused

(36) Toremariga sõlmitud esialgse lepingu artiklis 1 nähti ette viie aasta plaanid, milles täpsustatakse teenindatavad sadamad, kasutatavate laevade tüüp, teenuste nõutav sagedus ja tariifid.

(37) Toremari esimene viie aasta plaan (aastateks 1990–1994) kiideti heaks ministri 29. mai 1990. aasta käskkirjaga ja see jõustus tagasiulatuvalt 1. jaanuaril 1990. Teine, aastaid 1995–1999 hõlmav plaan, mis kiideti heaks ministri 14. mai 1996. aasta käskkirjaga, jättis liinid ja sageduse samaks. Mis puudutab aastaid 2000–2004 ja 2005–2008, siis plaanid küll koostati, kuid pädevad ministeeriumid ei ole neid ametlikult heaks kiitnud. Selle asemel on valitsus võtnud vastu juhtumipõhiseid otsuseid, et viia teenused paremini vastavusse kohalike kogukondade vajadustega, tegemata samas avalike teenuste osutamise süsteemis olulisi muudatusi.

(38) Esialgse lepingu alusel, mida pikendati põhjendustes 25–30 nimetatud hilisemate õigusaktidega, teenindas Toremar aasta ringi järgmisi liine: — Livorno–Gorgona–Capraia liinil osutas Toremar sõitjateveo ja segaveoteenuseid (reisijad ja sõidukid), pakkudes kaks korda nädalas laevateenust Gorgona saarele ja iga päev Capraia saarele. Teine ettevõtja, Piccola Società Cooperativa Marittima Ligure Tirrena A.R.L., teenindas juulis ja augustis samuti liini, kasutades ainult sõitjateveoks ette nähtud kiirlaeva. 2010. aastal lõpetas see ettevõtja aga liini teenindamise. — Piombino–Portoferraio (Elba saar) liinil osutas Toremar iga päev segaveoteenuseid. Sellel liinil on aastaringsete sagedaste segavedudega konkurentsi pakkunud ka Moby, samuti kaks uut osalejat, Blu Navy, kes alustas sõite 2010. aastal (aprillist oktoobrini), ja Elba Ferries, kes tegutses ainult suvehooajal. — Piombino–Cavo–Portoferraio liinil (Elba saar) osutas Toremar kiirtiiburlaevaga ainult sõitjateveoteenust. — Piombino – Rio Marina – Porto Azzurro – Pianosa liinil (Elba saar) oli Toremar ainus ettevõtja, kes pakkus iga päev segaveoteenuseid Rio Marina sadamasse ja kord nädalas Pianosa sadamasse. — Liinil Porto S. Stefano – Giglio saar osutas Toremar aasta ringi iga päev segaveoteenuseid. Liini teenindas ka ettevõtja Maregiglio, kes pakkus aprillist novembrini segaveoteenuseid, kusjuures oktoobris ja novembris tehti päevas keskmiselt kaks kuni neli sõitu ning aprillist septembrini kuus kuni kaheksa sõitu.

2.3.1.2. Eelarve ja kestus

(39) Tabelis 2 on esitatud iga-aastase hüvitise summa, mida Itaalia maksis Toremarile ajavahemikul 2009–2011.

(40) Lisaks sellele on Toscana maakond reserveerinud 3 000 000 euro suuruse täiendava aastaeelarve, mis pidi Toremarile välja makstama pärast aruande esitamist ajavahemikul 2010–2011 tekkinud tegelike tulude ja kulude kohta. Nendel aastatel vähenes reisijate arv majandus- ja finantskriisi tagajärjel oluliselt, samas kui kütusekulud suurenesid. Toscana maakonna arvates ei olnud kesksest riigieelarvest makstud hüvitis avaliku teenusega seotud kulude katmiseks seega piisav. Aasta Hüvitis Reserv Kokku 2009 13 572 035 13 572 035 2010 13 005 441 3 000 000 16 005 441 2011 13 005 441 3 000 000 16 005 441 Tabel 2. Ajavahemikul 2009–2011 makstud hüvitis (eurodes)

(41) Esialgse lepinguga nähakse ette avaliku teenuse eest iga-aastase hüvitise maksmine järgmiselt: esimene ettemakse tehakse iga aasta märtsis ja see vastab 70 %-le eelmisel aastal makstud hüvitisest. Teine makse, mis tehakse juunis, võrdub 20 %ga hüvitisest. Makstud summade ning jooksva aasta tegevuskulude ja tulude vahe on jääksumma, mis makstakse välja 30. novembriks. Kui selgub, et Toremar on saanud osutatud teenuste netokuludest suurema summa (tulu miinus kahjum), peab Toremar esialgse lepingu kohaselt vahe tagasi maksma (20). — 2009. aastal makstud hüvitis

(42) Presidendi 1. juuni 1979. aasta dekreedis nr 501 (edaspidi „dekreet nr 501/79“) on sätestatud mitmesugused elemendid (tulud ja kulud), mida arvestatakse avalike mereveoteenuste osutajatele makstava toetuse arvutamisel. Lisaks nähti 5. detsembri 1986. aasta seadusega nr 856 (edaspidi „seadus nr 856/86“) ette teatavate muudatuste tegemine Itaalia avalike mereveoteenuste osutamise kohustuste süsteemis. Mis puudutab ühendusi väiksemate ja suuremate saartega, siis muudeti selle artikliga 11 avaliku teenuse hüvitise arvutamise kriteeriume. Toetus tuli arvutada keskmiste ja objektiivsete parameetrite alusel kindlaksmääratud tulude ja teenuse kulude vahe põhjal ning see pidi sisaldama investeeritud kapitalilt saadavat mõistlikku tulu. Artiklis 11 on ette nähtud ka see, et avaliku teenindamise lepingud peavad sisaldama subsideeritud liinide loetelu, sagedust ja kasutatavate laevade tüüpe. Toetused pidid heaks kiitma vastutavad ministrid. Presidendi dekreedis nr 501/79 ja seaduses nr 856/86 sätestatud põhimõtted kajastusid esialgsetes lepingutes.

(43) 2009. aastal arvutati üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest makstav hüvitis alates 1991. aastast kehtinud esialgses lepingus kehtestatud metoodika kohaselt ja lepingu kehtivust pikendati pärast selle esialgse kehtivusaja lõppu 31. detsembril 2008. Eelkõige vastas hüvitis avalike teenuste osutamise korra alusel osutatavate teenuste akumuleeritud puhaskahjumile, millele lisati kapitaliinvesteeringute tulususele vastav muutuv summa.

(44) Riigiasutuste kindlaksmääratud hüvitise arvutamisel võeti arvesse järgmisi kuluelemente: soetamis-, reklaami- ja majutuskulud, peale-, mahalaadimis- ja manööverdamiskulud, kaldapealse halduspersonali kulud, laevade hoolduskulud, halduskulud, kindlustuskulud, rendi- ja liisingukulud, kütus, maksud ja amortisatsioonikulud. — 2010. ja 2011. aastal ning alates 2012. aastast makstud hüvitis

(45) Alates 2010. aastast on üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest makstava hüvitise kindlaksmääramisel kasutatud uut metoodikat, mis on sätestatud CIPE (21)9. novembri 2007. aasta direktiivis „Avalike teenuste osutamise kohustuste kindlaksmääramise kriteeriumid ja tariifidünaamika üldist huvi pakkuvas merekabotaaži sektoris“ (edaspidi „CIPE direktiiv“) (22). CIPE direktiivi preambuli kohaselt võeti direktiiv vastu avalike teenuste osutamise korra alusel mereveoteenuseid osutavate avalik-õiguslike äriühingute erastamise eesmärgil (23). CIPE direktiivi sätteid kohaldati Tirrenia kontserni äriühingute osutatavate teenuste suhtes alates 2010. aastast, veel enne asjaomaste uute lepingute ja avaliku teenindamise lepingute jõustumist pärast asjaomaseid erastamisi.

(46) CIPE direktiivis sätestatud meetod võimaldab avalikke mereveoteenuseid osutavatel ettevõtjatel teenida asjakohast tulu. Kapitalitootlus arvutatakse kapitali kaalutud keskmise hinna (WACC) alusel.

(47) Nõutav omakapitali investeeringute tulusus (24) arvutatakse kapitalivara hinnamudeli abil. Kapitalivara hinnamudeli alusel tuletatakse omakapitali hind i) riskivabast määrast, ii) beetakordajast (äriühingu hinnanguline riskiprofiil aktsiaturu kohta) ja iii) aktsiaturule määratud omavahendite riskipreemiast.

(48) Eelkõige arvutatakse omakapitali maksumus, kohaldades riskivaba tegevuse tulumäära suhtes lisariski preemiat. See preemia arvutatakse turu riskipreemiana, mis korrutatakse selle beetakordajaga, mis mõõdab, kui riskantne on teatav tegevus turu jaoks.

(49) CIPE direktiivis on sätestatud, et riskivaba tegevuse tulumäär vastab kümneaastaste võrdlusvõlakirjade keskmisele kogutulule, viidates eelmisele 12 kuule, mille kohta on andmed olemas.

(50) CIPE direktiivis kehtestatakse 4 % suurune riskipreemia. Samas aga hüvitatakse mitteainuõiguslikul alusel osutatava teenuse korral ettevõtja eeldatavalt suurem risk täiendava 2,5 % lisamisega riskipreemiale.

(51) Praktikas ei tohi Toremarile makstava hüvitise summa siiski ületada 2009. aasta seaduses sätestatud 13 005 441 euro suurust ülemmäära (vt põhjendus 29). Ehkki 2009. aasta seadusega piiratakse kõigile Tirrenia äriühingutele avalike teenuste osutamise korraga hõlmatud mereveoteenuste osutamise eest makstavat iga-aastast hüvitist, sisaldab CIPE direktiiv ka teatavaid kaitsemeetmeid, mis võimaldavad asjaomastel ettevõtjatel oma tegevuskulusid piisavalt katta.

(52) CIPE direktiivi kohaselt tuleb eelkõige kindlaks määrata teenuste ulatus, avaliku teenindamise lepingus ettenähtud maksimumtariifid ja tegelikult makstav hüvitis nii, et teenuseosutajale oleks tagatud kõigi vastuvõetavate kulude katmine. Kohaldatakse järgmist valemit: VA(RSP) + VA(AI(X)) = VA(CA), kus — VA(RSP) on avalike teenuste osutamise kohustuste täitmise eest makstava hüvitise diskonteeritud väärtus; — VA(AI(X)) on muude tulude (piletitulu ja muu) diskonteeritud väärtus; — (VA(CA)) on lubatud tegevuskulude, võla tagasimaksmise ja investeeritud kapitali tulususe diskonteeritud väärtus.

(53) Kui eespool osutatud võrrand ei kehti, võib subsideeritud tegevuse ulatust vähendada või teise võimalusena vaadatakse üle teenuse korraldus (nt laeva tüüp) või muudetakse tariifipiiranguid.

(54) Lisaks sellele kohandatakse igal aastal hinnakujunduse valemi alusel iga teenuse suhtes kohaldatavat tariifi ülemmäära, millest on maha arvatud maksud ja sadamatasud: ΔΤ = ΔΡ – Χ, kus — ΔΤ on tariifi ülemmäära aastane muutus protsentides; — ΔΡ on vaatlusaasta inflatsioonimäär; — Χ on avaliku teenindamise lepingus sätestatud tariifi ülemmäära tegelik aastane kohandamismäär, mis jääb lepingu kehtivusaja jooksul samaks.

(55) CIPE direktiiviga on samuti ette nähtud, et tariifi ülemmäära võib kohandada kütusekulude erinevuste järgi, võttes võrdlusaluseks avalikult kättesaadavad standardhinnad.

2.3.2. Toremari erastamine

(56) 13. jaanuaril 2010 avaldas Toscana maakond oma ametlikus väljaandes (25) ja Itaalia Vabariigi ametlikus väljaandes (26) pakkumiskutse Toremari müümiseks ja avaliku teenuse hüvitise määramiseks avalike teenuste osutamise kohustuste täitmise eest eespool põhjenduses 38 nimetatud mereveoliinidel. See teade avaldati 14. jaanuaril 2010 lisaks ka Euroopa Liidu Teatajas (27) ja mitmes üleriigilises ajalehes (28).

(57) Itaalia valis riigihankelepingute seadustiku – seadusandliku dekreedi nr 163/2006 (il Codice dei Contratti pubblici) – artikli 20 lõikes 1 osutatud menetluse, mis sarnaneb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/18/EÜ (29) artikliga 21, milles on märgitud, et „[l]epingute suhtes, mille objektiks on II B lisas loetletud teenused [näiteks veetranspordi teenused], kehtivad üksnes artikli 23 [tehnilised kirjeldused] ja artikli 35 lõike 4 [teated]“. Lepingu sõlmimise tingimuseks valiti majanduslikult soodsaim pakkumus.

2.3.2.1. Müügimenetlus ja lõplik otsus

(58) Pärast pakkumiskutse avaldamist teatas tähtaja möödumisel osalemishuvist 11 isikut, nimelt: Moby, Toscana di Navigazione S.r.l., Pigreco S.r.l., Sinven S.r.l., Vector S.r.l., Forship S.r.l., Medmar Navi S.p.a., Grandi Navi Veloci S.p.a., Buquebus Italia S.r.l., Loss Cipreses S.p.a. ja Blu Navy/Transeuropa Ferries.

(59) Kõigi 11 äriühingu esitatud dokumendid kinnitasid, et nad kõik vastavad hanketeates sätestatud nõuetele ja seetõttu kutsuti neid kõiki pakkumust esitama.

(60) Pakkumiskutse sisaldas uue 12aastase kestusega lepingu projekti, mis sõlmitakse eduka pakkuja ja Toscana maakonna vahel, ning üksikasjalikumat teavet pakkumismenetluse kohta. Eelkõige kinnitati kutses, et teenuste riigihankelepingu sõlmimiseks valitakse majanduslikult soodsaim pakkumus, mis saab hinna eest 20 punkti, kvaliteedi eest 70 punkti ja lisateenuste eest 10 punkti. Mis puudutab Toremari äriüksuse müügihinda, siis nimetati kutses kindlaksmääratud summat, mis vastab 10 258 397 eurole, mis arvutati sõltumatu uuringu alusel, milles hinnati Toremari varade koguväärtust (vt põhjendused 65–73). See hind ei olnud läbiräägitav ja pakkujad ei saanud selle kohta finantspakkumust teha.

(61) Seepärast paluti kõigil potentsiaalsetel pakkujatel lisada oma finantspakkumusse Toremari müügi eest eelnimetatud kindel summa, samas kui Toscana maakond valib majanduslikult soodsaima pakkumuse, arvestades hanget kui tervikut, hinna ja muude, peamiselt kvaliteedi- ja teenusega seotud kriteeriumide alusel, mis on esitatud kutses (vt põhjendus 60).

(62) 11 pakkujale anti juurdepääs ka virtuaalsetele andmeruumidele, mis sisaldasid järgmist: 1) kogu juriidiline, tehniline, finants- ja äriteave Toremari kohta; 2) teave äriühingu laevade, immateriaalse vara ja kinnisasjade kohta; 3) kogu teave teenuste osutamise ja kaupade ostmise lepingute kohta; 4) hindamismenetlus ja pakkumuse tehniline vorm; 5) kogu muu nõutav teave, et potentsiaalsed ostjad saaksid müügiobjekti õigesti hinnata.

(63) Pakkumuse esitas kaks äriühingut, nimelt Moby ja Toscana di Navigazione, kes mõlemad on pikaaegsed Itaalia laevandusettevõtjad. Ülejäänud üheksa äriühingut tähtajaks pakkumust ei esitanud.

(64) Pärast pakkumuste hindamist jäeti Toscana di Navigazione S.r.l. menetlusest kõrvale, kuna tema esitatud majanduslik pakkumus ei olnud kooskõlas pakkumisdokumentides sätestatud tehnilise pakkumuse ja finantssuutlikkuse nõuetega. Seepärast võitis hanke Moby seoses nii Toremari äriüksuse erastamise kui ka mereveoteenuste osutamisega (vt punkt 2.3.3).

2.3.2.2. Müügileping

(65) Arvestades pakkumismenetluse laadi, oli Toremari aktsiakapitali kindlasummalise hinna määramine Toscana maakonna valik, et teha kindlaks parim konkureeriv pakkumus.

(66) Müügileping allkirjastati 2. jaanuaril 2012 ja selles on sätestatud Toremari aktsiate loovutamine Mobyle fikseeritud hinnaga 10 258 397 eurot. See summa tasutakse kümne aastase osamaksega alates lepingu esimese aasta lõpust, s.o 2. jaanuarist 2013.

(67) Fikseeritud hind 10 258 397 eurot kõigi Toremari aktsiate eest määrati kindlaks Toscana maakonna tellitud sõltumatu eksperdihinnangu alusel, mille koostas Fidi Toscana S.p.A. (edaspidi „Fidi aruanne“).

(68) Summa viitab äriühingu materiaalse vara, hoonete, laevade, muu materiaalse põhivara ja finantsvara ning muude nõuete väärtusele 30. juunil 2010. Immateriaalne vara (nt kontsessioonid, load, litsentsid, kaubamärgid jne) jäeti hindamisest välja ja pakkujate otsustada. Seejärel summat muudeti erinevuse tõttu aktsiate 30. juuni 2010. aasta raamatupidamisliku netoväärtuse ja nende turuväärtuse vahel (30).

(69) See eespool nimetatud summa sisaldab ka Tirrenialt saadaolevat 9 772 572 euro suurust krediiti (edaspidi „krediit“).

(70) Müügilepingu artikli 1 lõigete 5 ja 6 kohaselt kinnitab Moby, viidates esimesele osamaksele, et on tasunud Toscana maakonnale ettemaksu 485 825 eurot, mis võrdub müügihinna ja krediidi vahega.

(71) Müügilepingu artikli 1 lõike 3 kohaselt kehtib kindlaksmääratud hinna tasumise suhtes – välja arvatud ettemakstud summa – tingimus, et tasutakse 9 772 572 euro suurune summa, mille Tirrenia võlgneb Toremarile (31). Müügilepingu artikli 4 lõike 3 kohaselt jääb Mobyle kohustus, juhul kui krediidisummat ei ole tagasi saadud, kanda krediit (või krediidi jääksumma) Toscana maakonnale üle ükskõik mis ajal enne teenuste riigihankelepingu lõppu (32).

(72) Müügilepingu artikli 4 kohaselt on Moby kohustatud teavitama Toscana maakonda Toremari aktsiate müügist kolmandatele isikutele, kes jäävad igal juhul koos Toremari uue ostjaga teenuste riigihankelepingus sätestatud kohustuste täitmise eest ühiselt vastutavaks.

(73) Lisaks sellele on Banca Popolare di Milano andnud vastavalt müügilepingu artiklile 5 Toscana maakonna kasuks garantii, mis katab Toremari aktsiate kogu müügihinna (sealhulgas ostja kohustuse kanda üle kõik krediidisummad, mida Tirrenia ei ole veel tasunud).

2.3.2.3. Menetlused riigi tasandil

(74) Hankemenetluse suhtes, mille tulemusena anti Toremari äriüksus ja avaliku teenindamise leping Mobyle, algatati riiklikes kohtutes mitu menetlust.

(75) Kõnealusest menetlusest välja jäetud pakkuja ja kaebuse esitaja Toscana di Navigazione S.r.l. vaidlustas riiklikes kohtutes enda hankemenetlusest väljaarvamise seaduslikkuse. Esialgu esitas kaebuse esitaja ajutise meetme taotluse Toscana maakonna halduskohtule. Viimane lükkas taotluse 14. juuli 2011. aasta kohtumäärusega nr 774 tagasi. Apellatsiooniastmes jättis Itaalia riiginõukogu selle otsuse jõusse oma 31. augusti 2011. aasta määrusega nr 3666, milles rõhutati eelkõige seda, et äriühingu esitatud majanduslik pakkumus oli mittetäielik seoses osutatavate lisateenuste ja asjaoluga, et see ei olnud esitatud aasta kohta ning seetõttu ei saanud kohaldada pakkumisdokumentides ette nähtud uuesti hindamise mehhanismi.

(76) Toscana di Navigazione S.r.l. kaebas seejärel pakkumismenetluse tulemuse Toscana maakonna halduskohtusse, kes lükkas apellatsioonkaebuse tagasi oma 1. märtsi 2012. aasta määrusega nr 414, milles kinnitati, et äriühingu pakkumus ei vasta avaliku sektori hankija nõuetele.

(77) Toscana di Navigazione S.r.l. kaebas selle otsuse edasi riiginõukokku, kes tegi kohtumäärusega nr 83/2015 otsuse äriühingu kasuks, nõudes, et Toscana maakond vaataks oma pakkumismenetluse ja selle nõuded uuesti läbi. Pärast seda, kui Toscana maakond oli teinud auditi, võeti vastu 30. märtsi 2015. aasta dekreet nr 1312, millega kinnitati Toscana maakonna otsus jätta äriühing pakkumismenetlusest välja, kuna pakkumismenetluses osalemiseks vajaliku tehnilise, majandusliku ja finantssuutlikkuse nõuete täitmine ei olnud tõendatud.

(78) Toscana di Navigazione S.r.l. esitas 30. märtsi 2015. aasta dekreedi nr 1312 peale kaebuse Toscana maakonna halduskohtule, kes lükkas apellatsioonkaebuse oma 26. oktoobri 2015. aasta määrusega nr 1446 tagasi. Viimati nimetatud otsuse kinnitas lõpuks riiginõukogu kohtumäärusega nr 3347/2016.

2.3.3. Toscana maakonna ning Moby/Toremari vaheline uus teenuste riigihankeleping

2.3.3.1. Abisaaja

(79) Nagu on öeldud põhjenduses 63, esitasid uue avaliku teenindamise lepingu saamiseks pakkumuse Moby ja Toscana di Navigazione. Pärast Toscana di Navigazione väljajätmist sõlmis Moby/Toremar (33)2. jaanuaril 2012 Toscana maakonnaga uue avaliku teenindamise lepingu mereveoliinide teenindamiseks.

(80) Vastavalt uue teenuste riigihankelepingu artikli 1 lõikele 2 osutab Moby lepingus sätestatud teenuseid ainult Toremari kaudu.

2.3.3.2. Liinid

(81) Moby/Toremar pakub avaliku teenindamise korra alusel sõitjateveo- ja segaveoteenuseid (sõitjad ja autod) mitmel merekabotaaži liinil järgmiselt: Livorno–Gorgona–Capraia (liin A1) Piombino–Portoferraio (Elba saar) (liin A2) Piombino–Cavo–Portoferraio (Elba saar) (kiirliin A2) Piombino – Rio Marina – Porto Azzurro – Pianosa (Elba saar) (liin A3) Porto S. Stefano – Giglio saar (liin A4) Porto S. Stefano – Giannutri (liin A5) Tabel 3. Liinidevõrk, mida teenindas Moby/Toremar uue teenuste riigihankelepingu alusel

2.3.3.3. Kestus

(82) Toscana maakonna ning Moby/Toremari vaheline uus teenuste riigihankeleping kehtib 12 aastat (2012–2024).

2.3.3.4. Avalike teenuste osutamise kohustused

(83) Moby/Toremariga sõlmitud lepingus sätestatud nõuded puudutavad muu hulgas teenindatavaid sadamaid, teenindatavatele mereveoliinidele määratud laevade tüüpi ja mahutavust, teenuse sagedust ja maksimumtariife.

2.3.3.5. Hüvitamist käsitlevad sätted ja lõplik otsus

(84) Pakkumismenetluses oli uue lepingu alusel põhjenduses 81 nimetatud mereveoliinidel avalike teenuste osutamise kohustuste täitmise eest igal aastal makstava hüvitise ülemmäär 14 550 400 eurot (12aastase lepinguperioodi vältel kokku 174 604 810 eurot). See määrati kindlaks, liites kokku järgmised summad: 13 005 441 eurot, nagu on sätestatud 2009. aasta seaduses (vt põhjendus 29), millele lisandub 2009. aasta seaduse artikli 19b lõike 16 punktis d ette nähtud lisasumma 1 544 959 eurot märkimisväärsete investeeringute tõttu, mida ettevõtja peab tegema kogu lepinguperioodi jooksul.

(85) See hüvitise summa määrati kindlaks CIPE direktiivis sätestatud metoodika alusel (vt põhjendused 45–55). Uues teenuste riigihankelepingus on CIPE direktiivis sätestatud kaitsemeetmed kajastatud.

(86) Teenuste riigihankelepingu artikli 4 lõike 2 kohaselt oli Mobyle/Toremarile aastas makstav hüvitis hinnanguliselt 13 333 318 eurot. Sellegipoolest määratakse teenuste riigihankelepingu artikli 4 lõike 3 kohaselt Mobyle/Toremarile tegelikult makstav hüvitis kindlaks tegelikult osutatud teenuse tulemina (st miili hind iga liini kohta), võttes lepingus sätestatu kohaselt arvesse kaasnevaid (äri- ja tööstuslikke) riske (nt hüvitise vähendamine, kui äriühingu laevad ei sõida, trahvid teenuste katkestamise korral jne).

(87) Teenuste riigihankelepingus on ette nähtud sellise hüvitise maksmine, mis ei ületa avalike teenuste osutamise kohustuste täitmisel tekkinud netokulusid (majanduslik ja finantstasakaal). Sellest lepingulisest tasakaalust kõrvalekaldumise puhuks on teenuste riigihankelepingu artiklis 26 ette nähtud tasakaalustamismehhanism, mille abil hinnatakse kõiki hüvitise maksmisega seotud näitajaid. Seega, kui hüvitise summa osutub selle aluseks olevate majandusnäitajate olulise muutuse (34) tõttu ebapiisavaks, et katta kõik teenuse osutamisega seotud kulud, võimaldab uus teenuste riigihankeleping läbi vaadata hüvitise peamised näitajad, nimelt järgmised: i) tariifisüsteem; ii) pakutavate avalike teenuste tase; iii) aastase piirhinna tase ja iv) kapitalitoetused investeeringuteks.

(88) Teenuste riigihankelepingu artikli 4 lõigete 4, 5 ja 6 kohaselt vähendatakse ettevõtjale makstavat hüvitist teenuste katkestamise korral töötajate streigi tõttu 80 % ja ettenägematute sündmuste korral 30 % võrra, samas kui teenuste osutamata jätmine toob kaasa trahvi ettevõtjale.

(89) Teenuste riigihankelepingu artikli 24 kohaselt on ettevõtja kohustatud rakendama tehnilise, majandusliku ja juhtimise järelevalve süsteemi, mille kohaselt saadetakse teenuste riigihankelepingu alusel osutatud teenuse iga-aastane kasumiaruanne kontrollimiseks maakonna ametiasutustele.

2.3.4. Sildumise eesõigus

(90) 2009. aasta seaduse artikli 19b lõikes 21 on sätestatud, et saartega ühenduse tagamiseks ja avalike teenuste osutamise kohustusi silmas pidades jätkavad endise Tirrenia kontserni äriühingud, sealhulgas Toremar, juba määratud sildumist ja neil on eesõigus uute teenindusaegade jaotamisel vastavalt meresõiduasutuste poolt 28. jaanuari 1994. aasta seaduse nr 84 ja Itaalia merendusseadustiku kohaselt kehtestatud menetlustele.

2.3.5. 2010. aasta seaduses kehtestatud meetmed

(91) 2010. aasta seadusega nähti endise Tirrenia kontserni äriühingutele ette võimalus kasutada kiireloomuliste likviidsusvajaduste katmiseks ajutiselt rahalisi vahendeid, (35) mis on juba eraldatud laevastiku uuendamiseks ja ajakohastamiseks. Endise Tirrenia kontserni äriühingud, kes seda võimalust kasutasid, olid siiski kohustatud need sihtotstarbelised vahendid taastama, et nad saaksid oma laevadel ikkagi vajalikke uuendusi teha. Need uuendused olid vajalikud uute rahvusvaheliste ohutusstandardite täitmiseks pärast 1996. aasta Stockholmi lepingut (36).

(92) Täpsemalt eraldati kahest rajatisest lähtudes (37) kogu Tirrenia kontserni uuenduste katmiseks 23 750 000 eurot. Toremarile eraldati sellest summast 1 617 300 eurot, mida ta kasutas oma laevapargi uuendamiseks (vt põhjendus 138).

(93) Lisaks on 2010. aasta seaduse artiklis 1 sätestatud järgmine: a) esialgseid lepinguid pikendatakse 1. oktoobrist 2010 kuni Tirrenia ja Siremari erastamisprotsessi lõpuni (vt ka põhjendus 30); b) dekreet-seaduse 135/2009 (mis muudeti 2009. aasta seaduseks) artiklit 19b muudetakse lõike 24a lisamisega. Selle lõike kohaselt kohaldatakse kõigi 2009. aasta seaduse lõigete 1–15 sätete rakendamisel tehtavate ametlike toimingute ja tehingute suhtes maksuvabastust. Need lõiked käsitlevad merekabotaaži sektori liberaliseerimist Tirrenia kontserni erastamise kaudu, sealhulgas selle ettevalmistavat etappi, st piirkondlike äriühingute üleandmist asjaomastele maakondadele; c) avaliku teenuse katkematuse tagamiseks ja endiste Tirrenia kontserni äriühingute erastamisprotsessi toetamiseks võivad kõnealused maakonnad kasutada alakasutatud piirkondade fondi (Fondo Aree Sottoutilizzate, edaspidi „FAS“) (38) rahalisi vahendeid vastavalt CIPE direktiivile (39).

2.4. Rikkumismenetlus nr 2007/4609

(94) Pärast komisjoni talituste ja Itaalia vahelist varasemat teabevahetust saatis komisjoni energeetika ja transpordi eest vastutav peadirektor 19. detsembril 2008 Itaaliale nõude teabe esitamiseks. See nõue puudutas muu hulgas ülevaadet sel ajal käigus olnud avaliku teenindamise lepingu alusel teenindavatest liinidest ja avaliku teenuse osutamisest, mille Itaalia oli kavandatud uute lepingute alusel ette näinud. Lisaks paluti Itaalial esitada rohkem üksikasju Tirrenia kontserni erastamiskavade kohta.

(95) Oma 28. aprilli 2009. aasta kirjas esitas Itaalia üksikasjaliku vastuse komisjoni 19. detsembri 2008. aasta kirjale. Selles kirjas märkis Itaalia muu hulgas järgmist: 1) Itaalia merekabotaaži sektori liberaliseerimiseks Tirrenia kontserni erastamise teel oli vaja pikendada esialgseid lepinguid kuni 31. detsembrini 2009; 2) Tirrenia kontsernile makstud avaliku teenuse hüvitis oli vajalik saartega ühenduse tagamiseks mereühenduste kaudu, mida turul tegutsevad eraettevõtjad rahuldavalt ei pakkunud; 3) liinide põhjalik ratsionaliseerimisprotsess lõppes 10. märtsil 2009. Selle protsessi käigus võeti arvesse asjakohaseid sotsiaalseid, tööhõive- ja majandusaspekte, samuti vajadust kaitsta eri piirkondi ühendava liikluse jaoks olulisi ühendusi ning see hõlmas konsulteerimist kuue asjaomase maakonnaga. Selle ratsionaliseerimisega kaasneks kogu Tirrenia kontserni jaoks avaliku teenuse netokulu vähenemine umbes 66 miljoni euro võrra ja umbes 600 meeskonnaliikme koondamine. Itaalia tuletas ka meelde, et 2009. aasta ratsionaliseerimisega täiendati varasemaid jõupingutusi (2004., 2006. ja 2008. aastal) Tirrenia kontserni pakutavate teenuste vähendamiseks; 4) eesmärk oli: i) säilitada liinid, mis on vajalikud ühenduse tagamiseks saarte ja mandriga ning nende vahel, ja õigus tervisele, õppimisele ja liikumisele, ii) ratsionaliseerida ühendusi, mida teenindavad eraettevõtjad, kes pakuvad samu ühendusi sama aja jooksul, sarnaste kvaliteedi ja katkematuse tagatistega, ning iii) ratsionaliseerida suviseid ja kiirühendusi, mille puhul veetakse ainult inimesi; 5) kirjas andis Itaalia ülevaate Tirrenia kontserni äriühingute 2008. aastal teenindatud liinidest ja vähendatud liinide arvust, mida Tirrenia kontserni äriühingud teenindaksid 2009. aastal. Itaalia sõnul on viimati nimetatud liinid Tirrenia kontserni äriühingute uute omanikega sõlmitavate uute lepingute aluseks.

(96) 21. detsembril 2009 saatis komisjoni energeetika ja transpordi eest vastutav peadirektor Itaaliale kirja, milles märkis muu hulgas, et arvestades Itaalia merekabotaaži sektori põhjalikku ümberkorraldamist ja märkimisväärse sotsiaalse mõju tõttu, mis erastamisega kaasneb, oleks juhul, kui pakkumismenetlused viiakse ellu avaliku teenindamise lihtlepingute alusel, selliseid lepinguid omavate laevandusettevõtete pakkumismenetluses osalemine vastuvõetav – põhimõtteliselt ja erandina – selleks, et tagada ühenduse laevaomanike mittediskrimineerimise kriteeriumi täitmine, mis on sätestatud nõukogu määruses (EMÜ) nr 3577/92 (40) (edaspidi „merekabotaaži määrus).

(97) 29. jaanuaril 2010 (41) saatis komisjon ametliku kirja merekabotaaži määruse väära rakendamise kohta. Selles kirjas tuletas komisjon meelde, et määruses on sätestatud, et kui liikmesriik sõlmib avaliku teenindamise lepingu või kehtestab avalike teenuste osutamise kohustused, peab ta seda tegema kõigi ühenduse laevaomanike suhtes mittediskrimineerivalt. Määruse artikli 4 lõikes 3 on sätestatud, et olemasolevad avaliku teenindamise lepingud võivad kehtida kuni asjaomase lepingu kehtivusaja lõpuni. Komisjon aga märkis, et Tirrenia kontserni äriühingud jätkasid mereveoteenuste osutamist pärast vastavate avaliku teenindamise lepingute (esialgsed lepingud) kehtivusaja lõppemist. Täpsemalt pidi nende lepingute kehtivus lõppema 2008. aasta lõpus, kuid Itaalia pikendas neid korduvalt. Seepärast kutsus komisjon Itaaliat üles esitama selle kohta oma seisukohad.

(98) Samal päeval, s.o 29. jaanuaril 2010, vastas komisjoni energeetika ja transpordi eest vastutav peadirektor Itaalia 22. jaanuari 2010. aasta kirjale. Peadirektor rõhutas, et tema vastus puudutab üksnes merekabotaaži määruse järgimist, mitte riigiabi küsimusi. Selle taustal osutas peadirektor, et teatavate liinide kohta esitatud põhjendused olid piisavad varem avaldatud kahtluste kummutamiseks. Peadirektor tuletas meelde, et avaliku teenindamise lepingud võivad hõlmata ainult neid liine, millel esineb turutõrkeid.

(99) Itaalia vastas komisjoni 29. jaanuari 2010. aasta ametlikule kirjale 29. märtsil 2010. Oma vastuses selgitas Itaalia muu hulgas, et Toremari pakkumismenetluse järgmistes etappides osaleb 11 huvitatud isikut.

(100) 10. septembri 2010. aasta erakorralisel kohtumisel teatas Itaalia komisjonile, et ka Toremari lepingu sõlmimisega seotud konkurentsipõhine pakkumismenetlus viibib. Seejärel pikendati 1. oktoobri 2010. aasta seadusega nr 163 esialgseid lepinguid kuni Tirrenia ja Siremari erastamisprotsesside lõpetamiseni (vt ka põhjendus 30).

(101) Neid sündmusi silmas pidades saatis komisjon 24. novembril 2010 täiendava ametliku kirja. Selles kirjas märkis komisjon järgmist: a) muu hulgas Toremariga sõlmitud esialgset lepingut pikendati automaatselt ja ilma igasuguse konkurentsipõhise menetluseta; b) kuigi kõnealuste avaliku teenindamise lepingute kohaldamist jätkati, ei olnud ühtegi konkurentsipõhist pakkumismenetlust lõpule viidud, muu hulgas ka Toremari puhul; c) komisjon jätab endale õiguse esitada vajaduse korral põhjendatud arvamus (võttes arvesse Itaalia võimalikke märkusi).

(102) Itaalia teatas 15. juuli 2016. aasta kirjas komisjonile, et endise Tirrenia kontserni kõigi äriühingute erastamine on lõpule viidud. 8. detsembril 2016 otsustas komisjon rikkumismenetluse lõpetada.

3. MENETLUSE ALGATAMISE JA PIKENDAMISE PÕHJUSED

3.1. Toremari ja Itaalia vahelise esialgse lepingu pikendamine

3.1.1. Altmarki kriteeriumide täitmine ja abi olemasolu

(103) Oma 2011. aasta otsuses asus komisjon esialgsele seisukohale, et avalike teenuste osutamise kohustuste määramine ei olnud piisavalt selge ega võimaldanud komisjonil seega teha lõplikku järeldust selle kohta, kas see sisaldab ilmseid vigu. Eelkõige puudus komisjonil selles etapis täielik ülevaade Toremarile kõnealuste liinide teenindamiseks pandud tegelikest kohustustest võrreldes konkurentide pakutavate teenustega mõnel neist liinidest.

(104) Komisjon asus esialgsele seisukohale, et Altmarki kohtuotsuse (42) teine tingimus on täidetud, kuna hüvitise arvutamise aluseks olevad näitajad olid eelnevalt kindlaks määratud ja vastasid läbipaistvusnõuetele. Komisjon märkis eelkõige, et neid näitajaid kirjeldatakse esialgses lepingus (seoses hüvitisega 2009. aasta eest) ja CIPE direktiivis (seoses hüvitisega alates 2010. aastast).

(105) Komisjon leidis siiski, et Altmarki kohtuotsuse kolmas tingimus ei ole nähtavasti täidetud ja et ettevõtjad võisid saada avalike teenuste osutamise ülesannete täitmise eest liiga suurt hüvitist. Eelkõige avaldas komisjon kahtlust, kas alates 2010. aastast kohaldatav 6,5 % suurune riskipreemia kajastab asjakohast riski suurust, kuna esmapilgul näis, et Toremar ei võta endale riske, mis selliste teenuste osutamisega tavaliselt kaasnevad.

(106) Komisjon asus ühtlasi esialgsele seisukohale, et neljas Altmarki tingimus ei ole täidetud, kuna esialgse lepingu pikendamiseks ei korraldatud pakkumismenetlust. Komisjon märkis lisaks, et talle ei ole esitatud ühtegi tõendit, mis kinnitaks väidet, et Toremar osutas asjaomaseid teenuseid tõepoolest kogukonna jaoks kõige väiksemate kuludega.

(107) Seetõttu jõudis komisjon 2011. aasta otsuses esialgsele järeldusele, et Toremarile aastatel 2009–2011 makstud avaliku teenuse osutamise hüvitis kujutab endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Lisaks leidis komisjon, et seda abi tuleks käsitada uue abina.

3.1.2. Siseturuga kokkusobivus

(108) Komisjon asus 2011. aasta otsuses esialgsele seisukohale, et aastatel 2009–2011 avaliku teenuse osutamise eest makstud hüvitis ei kuulu üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2005. aasta otsuse (43) ega ka üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2005. aasta raamistiku (44) kohaldamisalasse. Seetõttu hindas komisjon seda meedet otse ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel ja leidis, et tal on kahtlusi, kas kohaldatavad kokkusobivuse tingimused on täidetud.

(109) Komisjon märkis 2012. aasta otsuses, et 31. jaanuaril 2012 jõustus uus üldist majandushuvi pakkuvate teenuste pakett, mis koosneb üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevast 2011. aasta otsusest (45) ja üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevast 2011. aasta raamistikust (46). Komisjon asus siiski esialgsele seisukohale, et pikendatud esialgse lepingu alusel makstud avaliku teenuse hüvitist ei saa pidada siseturuga kokkusobivaks ega vabastada üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta otsuse kohasest teatamise nõudest.

(110) 2010. aasta seadusega nähti ette esialgse lepingu pikendamine 30. septembrist 2010 kuni erastamisprotsessi lõpuni. Seetõttu sai äriühingu hüvitist, mida ta oli saanud alates 1. oktoobrist 2010 kuni erastamiseni, hinnata üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta raamistiku alusel, mida vastavalt selle punktile 69 kohaldatakse ka enne 31. jaanuari 2012 antud abi suhtes (vt põhjendused 283 ja 284).

3.2. Toremari erastamine

(111) Komisjonil oli 2012. aasta otsuse vastuvõtmise ajal kahtlusi, et Toremari müümiseks korraldatud pakkumismenetlus ei olnud piisavalt läbipaistev ja tingimusteta, et tagada turuhinnaga müük.

(112) 2012. aasta otsuses leidis komisjon, et teatavad erastamisega seotud tingimused võisid piirata pakkujate arvu või mõjutada müügihinda. Komisjon kinnitas uuesti oma väljakujunenud praktikat seoses riigi omanduses olevate (või käesoleval juhul riigile omistatavate) äriühingute müügiga, mille kohaselt viitavad riigiabi olemasolule mittemajanduslikud tegurid, mida erasektori müüja arvesse ei võtaks, näiteks avaliku poliitika kaalutlused, tööhõivega seotud nõuded või regionaalareng, kui need panevad potentsiaalsele ostjale koormavaid kohustusi ja võivad seetõttu põhjustada müügihinna alanemist.

(113) Selles etapis kättesaadava teabe põhjal leidis komisjon ka seda, et Toremari pakkumismenetluses kehtestatud nn tehnilised ja finantsnõuded tekitasid tegelikult pakkumismenetluses häireid, sest need piirasid potentsiaalsete pakkujate ringi olemasolevate mereveoettevõtjatega, arvestades et kõnealusel juhul pandi müüki nimelt äriühing, kellel oli avaliku teenindamise leping (47).

(114) Eespool esitatud põhjustel ei olnud Toremari äriüksuse erastamismenetlus komisjoni esialgse järelduse kohaselt piisavalt läbipaistev ja tingimusteta, et iseenesest tagada turuhinnaga müük. Seetõttu ei saanud komisjon selles etapis välistada, et ostjale anti majanduslik eelis.

(115) Komisjon leidis 2012. aasta otsuse avaldamise ajal kättesaadava teabe põhjal ka seda, et igasugune abi, mis võis erastamisprotsessi käigus tekkida, on siseturuga kokkusobimatu.

3.3. Toscana maakonna ning Moby/Toremari vaheline uus teenuste riigihankeleping

3.3.1. Altmarki kriteeriumi täitmine ja abi olemasolu

(116) Komisjon asus 2011. ja 2012. aasta otsuses esialgsele seisukohale, et Toremarile (ja selle omandajale Mobyle) makstud hüvitis ei vasta Altmarki kohtuotsuses sätestatud kriteeriumidele ja on seetõttu abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Komisjon jõudis sellele järeldusele, võttes arvesse järgmist: i) konkurendid, kes paistsid pakkuvat sarnaseid teenuseid, tegutsesid vähemalt teatavatel Toremari teenindatavatel liinidel ja esitatud teave ei olnud piisav, et võimaldada komisjonil teha järeldust selle kohta, kas üldist majandushuvi pakkuv teenus kajastas tegelikku avaliku teenuse vajadust, mida turujõud üksi ei suuda rahuldada; ii) näis, et hüvitise CIPE direktiivi kohase arvutamise tulemusena maksti ettevõtjale avaliku teenuse osutamise eest liiga suurt hüvitist samadel põhjustel, mis on esitatud 2011. aasta otsuses, ning iii) Altmarki kohtuotsuse neljas kriteerium ei olnud tõenäoliselt täidetud, arvestades, et avaliku teenuse pakkumismenetluse tingimus oli, et edukas pakkuja omandab Toremari äriühingu tervenisti. Komisjon asus esialgsele seisukohale, et kui avaliku teenindamise lepingu pakkumismenetluses ei oleks olnud ostunõuet, oleks see toonud kaasa väiksemad kulud kogukonna jaoks.

3.3.2. Kokkusobivus

(117) Seoses Toremarile makstava hüvitise kokkusobivusega märkis komisjon, et Itaalia esitatud teabe põhjal ei paistnud üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlev 2011. aasta otsus olevat selle teenuste riigihankelepingu suhtes kohaldatav selle pika (12aastase) kehtivusaja tõttu. Igal juhul ei saanud komisjon selles etapis teha järeldusi üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta otsuse kohaldamise kohta, kuna allkirjastatud lepingut ei olnud veel esitatud. Komisjon ei saanud üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta otsuse ülejäänud kokkusobivustingimuste uurimiseks mingit teavet (nt ülesande andmisele eelnenud kahel majandusaastal veetud sõitjate arv). Seejärel hindas komisjon abi üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta raamistiku alusel, kuid leidis, et tal on kahtlusi, kas selles raamistikus sätestatud siseturuga kokkusobivuse tingimused on täidetud, ja palus Itaalial seda tõendada.

3.4. Sildumise eesõigus

(118) Komisjon asus 2011. aasta otsuses esialgsele seisukohale, et kuna sildumise eesõiguse eest ei maksta hüvitist, on meetme puhul tegemist õigusliku eelisega, millega ei kaasne riigi rahaliste vahendite ülekandmist ning seega ei saa seda käsitada riigiabina. Teise võimaluse kohta, st kui sildumise eesõiguse eest makstakse hüvitist, leidis komisjon, et kuna Toremar osutab tõelist üldist majandushuvi pakkuvat teenust ja see eesõigus antakse ainult üldist majandushuvi pakkuvate teenustega hõlmatud liinidele, ei annaks see täiendavat majanduslikku eelist, kuna see kuuluks üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise juurde. Sellegipoolest kutsus komisjon Itaaliat ja kolmandaid isikuid üles esitama selle meetme kohta lisateavet.

(119) Kuna komisjon oli seadnud kahtluse alla üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise legitiimsuse, ei saanud komisjon meetme siseturuga kokkusobivuse kohta järeldust teha, kui see peaks olema abi.

3.5. 2010. aasta seaduses kehtestatud meetmed

(120) Komisjon asus 2011. aasta otsuses esialgsele seisukohale, et kõik 2010. aasta seaduses sätestatud meetmed kujutavad endast riigiabi endise Tirrenia kontserni äriühingutele, sealhulgas Toremarile. Need meetmed hõlmasid järgmist: 1) laevade uuendamiseks eraldatud rahaliste vahendite võimalik kasutamine likviidsuse tagamiseks; 2) erastamisprotsessiga seotud maksuvabastused ning 3) FASi rahaliste vahendite võimalik kasutamine. Komisjon kutsus Itaaliat üles selgitama, kas ja kuidas on kõik need meetmed vajalikud avaliku teenuse osutamiseks.

(121) Komisjon asus ka esialgsele seisukohale, et need meetmed kujutavad endast tõenäoliselt tegevusabi, mis vähendab Toremari ja teiste endise Tirrenia kontserni äriühingute kulusid, mida nad peaksid muidu ise kandma, ning seetõttu tuleks neid meetmeid pidada siseturuga kokkusobimatuks.

4. ITAALIA MÄRKUSED

4.1. Avalike teenuste osutamise kohustused ja konkurentsitingimused

(122) Itaalia esitas loetelu Toremari teenindatavatest liinidest (mida tõendavad vastavad juriidilised dokumendid), mille suhtes on kehtestatud avalike teenuste osutamise kohustused, sealhulgas hooajaline sagedus ja sõiduplaanid, konkurentsitingimused ning nende kohustuste põhjused.

(123) Tõelise üldist majandushuvi pakkuva teenuse olemasolu kohta märgib Itaalia, et eespool nimetatud avalike teenuste osutamise kohustused kehtestati eri piirkondi ühendava liikluse ning mandriosa ja saarte vahelise ühenduse säilitamiseks. See teenus aitab kaasa ka saarte majandusarengule ja ühendvedude hõlbustamisele ning tagab samal ajal saarekogukondade oluliste liikumisvajaduste rahuldamise aasta ringi ning selle, et järgitakse põhiseaduslikku õigust eri piirkondi ühendavale liiklusele.

(124) Mis puudutab konkurentsitingimusi, siis Itaalia esitas teabe, mis näitab, et Toremar on ainus ettevõtja, kelle laevad sõidavad enamikul liinidel aasta ringi. Kuigi aastate jooksul on teatav konkurents olemas olnud, eriti liinil Piombino–Portoferraio (liin A2), kus osaleb Moby, on Itaalia seisukohal, et Toremari pakutavat teenust ei saa asendada ja turujõud üksi ei ole suutnud eri piirkondi ühendavat liiklust tagada.

4.2. Toremari erastamine

4.2.1. Toremari müügihind

(125) Itaalia sõnul hõlmas Toremari erastamine äriühingu kogu aktsiakapitali üleandmist avaliku pakkumismenetluse teel, mille algatas Toscana maakond. Eri piirkondi ühendava liikluse säilitamise eesmärgil hõlmas see menetlus samal ajal lisaks ka 12 aastaks Toscana saarestikus avalike teenuste osutamise ülesande andmist.

(126) Toscana maakond tellis sõltumatu eksperdihinnangu (vt põhjendused 67 ja 68), et hinnata Toremari müügiga seotud õiguslikke ja majanduslikke küsimusi. Itaalia sõnul on selles hinnangus (edaspidi „Fidi aruanne“) selgelt ja täpselt esitatud menetlused, mida järgiti Toremari aktsiakapitali turuväärtuse kindlaksmääramisel.

4.2.2. Menetluse läbipaistev ja mittediskrimineeriv laad

(127) Itaalia rõhutab, et menetlused toimusid kooskõlas läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise õigusliku põhimõttega. Ta väitis, et kõik 11 osalemishuvist teatanud isikut said pakkumuse esitamiseks vajaliku teabe tänu juurdepääsule andmeruumi, kus olid olemas kõik dokumendid. Lisaks märgib Itaalia, et menetluse selles etapis ei olnud tal potentsiaalsete pakkujate üle mingit kontrolli, kuna vastused osalemishuvist teatamise kutsele ei olnud siduvad. Ka anti võistlejatele õigus esitada küsimusi ja saada hankijalt vastuseid.

(128) Mis puudutab komisjoni kahtlusi seoses tehniliste ja finantsnõuetega, mille täitmist pakkujatelt pakkumismenetluses osalemiseks nõuti, väidab Itaalia, et sellised nõuded ei ole diskrimineerivad, vaid põhinevad vajadusel valida ettevõtja, kes suudab tagada spetsiifilise oskusteabe nõutavate avalike teenuste kvantitatiivseks ja kvalitatiivseks arendamiseks. See on asjakohasem sellise pakkumismenetluse kontekstis, nagu käesolevas menetluses uuritav pakkumismenetlus, kus Toremari müük oli seotud uue avaliku teenindamise lepingu sõlmimisega (48). Itaalia sõnul ei ole pakkumismenetluses tehniliste ja finantsnõuete esitamine vastuolus pakkumismenetluse maksimaalse avatusega kõigile potentsiaalsetele pakkujatele, vaid see on selle konkreetse pakkumise struktuuri otsene ja vajalik tagajärg.

(129) Mis konkreetselt puudutab üleantud varasid ja töökohtade arvu säilitamise kohustust, rõhutab Itaalia, et Toremari müük ei hõlmanud töökohtade arvu säilitamise kohustust.

4.3. Esialgse lepingu pikendamise ja uue avaliku teenindamise lepingu vastavus Altmarki tingimustele

(130) Itaalia väidab, et nii perioodil 2009–2011 kui ka perioodil 2012–2024 on neli Altmarki kriteeriumi täidetud järgmistel põhjustel: — Toremarile on tõepoolest usaldatud avalike teenuste osutamise kohustuste täitmine. Esialgse lepingu ja uue avaliku teenindamise lepingu kehtivusaja pikendamisel sätestati selgelt kohustused seoses teenindatavate liinide, sõiduplaani, sõitude sageduse, kasutatavate laevade kvaliteedi ja teenuste üldise kvaliteediga, tariifikohustused seoses teenindatavate sadamatega ning sõitjate õigustega seotud kohustused kooskõlas liidu õigusaktidega. Seetõttu leiab Itaalia, et avalike teenuste osutamise kohustused on selgelt kindlaks määratud ja et esimene Altmarki kriteerium on täidetud; — parameetrid, mille alusel hüvitis arvutati, olid eelnevalt objektiivselt ja läbipaistvalt kindlaks määratud. Neid parameetreid on üksikasjalikult selgitatud CIPE direktiivis, mida kohaldatakse alates 2010. aastast antud hüvitise suhtes, ning neid on kohaldatud ka uues avaliku teenindamise lepingus (ja selle lisades). Seepärast leiab Itaalia, et need parameetrid kehtestati eelnevalt objektiivselt ja läbipaistvalt ning teine Altmarki kriteerium on täidetud. — Mis puudutab kolmandat Altmarki kriteeriumi, ei ületa hüvitis ei esialgse lepingu pikenduse puhul ega ka uues avaliku teenindamise lepingus avalike teenuste osutamise kohustuste täitmisest tulenevate kulude katmiseks vajalikku. See ilmneb selgelt äriühingu kasumiaruannetest, mis näitavad kolmeaastasel perioodil (2009–2011) 372 008 euro suurust kahjumit ja viieaastasel perioodil (2012–2016) 353 960 euro suurust kahjumit. Lisaks on uue avaliku teenindamise lepingu artiklis 26 kehtestatud tasakaalustamismehhanismi tõttu võetud meetmeid tagamaks, et kõik kõrvalekalded parandatakse ja seega välditakse ülemäärast hüvitamist; — Itaalia leiab, et ka neljas Altmarki kriteerium on täidetud. Toscana maakond jälgis kahe aasta jooksul, st 2010–2011, äriühingu tõhusust, samas kui uue avaliku teenindamise lepinguga hõlmatud perioodiks valiti avalike teenuste osutamise kohustuste täitmise eest vastutav ettevõtja pakkumismenetluse teel kooskõlas liidu eeskirjadega.

4.4. 2010. aastal kasutatud 9,95 % tulumäär ja CIPE direktiivis alates 2010. aastast kehtestatud 6,5 % riskipreemia

(131) 2011. aasta otsuses on öeldud, et 2010. aasta investeeritud kapitali maksueelseks tootluseks määrati 9,95 %. Itaalial paluti seda põhjendada, arvestades, et CIPE direktiiviga on ette nähtud, et kapitalitootluse määramiseks kapitali kaalutud keskmise hinna (WACC) valemi (vt põhjendus 46) alusel kasutatakse 6,5 % suurust riskipreemiat.

(132) Itaalia väidab, et viide 9,95 % suurusele määrale puudutab uute lepingute/avaliku teenindamise lepingute projekte, mille kohta korraldati pakkumismenetlus, kus äriühingud ise nende kohta pakkumusi tegid, ja mis allkirjastati ostjatega pärast kõigi Tirrenia kontserni äriühingute erastamise lõpuleviimist (vt põhjendus 27).

(133) Itaalia rõhutab ka seda, et kuna pakkumismenetluse hüvitissummale (s.o pakkumismenetluse alus) oli 2009. aasta seadusega ülemmäär kehtestatud, (49) otsustati hüvitise arvutamist tõepoolest lihtsustada, kohaldades kapitalitootluse ühtset määra. Tegelikult on esialgse lepingu pikendust hõlmava perioodi (s.o 2010–2011) kapitalitootluseks arvutatud ühtne määr 6,9 %. Alates 2012. aastast on Mobyga/Toremariga sõlmitud uue avaliku teenindamise lepingu alusel kohaldatud kindlamääralist kapitalitootlust 6,5 %. Itaalia on väitnud, et need kindlamääralised kapitalitootlused on endiselt vastavuses kaasnevate riskidega ja igal juhul on need alla 9,95 %, millest komisjonile esialgu teatati.

(134) Itaalia selgitab ühtlasi, et CIPE direktiivis sätestatud täieliku metoodika kohaldamine oleks võinud anda tulemuseks kapitalitootluse, mis oleks ületanud 6,5 %. Sel põhjusel on Itaalia seisukohal, et tema lihtsustatud lähenemisviis on konservatiivne ega võimalda põhimõtteliselt Mobyle/Toremarile maksta suuremat hüvitist kui see, mis kehtestati CIPE direktiivi kohaselt.

4.5. Sildumise eesõigus

(135) Itaalia viitab 2009. aasta seaduse artikli 19b lõikele 21, millega antakse Toremarile õigus jätkata talle juba määratud sildumist ja eesõigus uute teenindusaegade jaotamisel kooskõlas siseriikliku õigusega (vt eespool põhjendus 90).

(136) Itaalia väidab, et sildumise eesõiguse eraldamisega ei kaotatud riigi rahalisi vahendeid. Itaalia sõnul maksavad kõik parvlaevaettevõtjad sildumise eest asjaomastele sadamavaldajatele korrapäraseid tasusid. Itaalia väidab ka, et kõnealust sildumise eesõigust on kohaldatud ainult avaliku teenindamise lepingu kohaselt teenindatavate liinide suhtes ning et Toremar ja hiljem Moby/Toremar ei maksnud ega maksa sildumise eesõiguse eest mingit lisatasu, kuna sadamad annaksid neile esimese valiku sildumisaegu isegi sildumise ametliku eesõiguse puudumise korral, kuna nad täidavad avaliku teenuse osutamise ülesannet.

(137) Itaalia leiab, et sildumise eesõigus ei anna endise Tirrenia kontserni äriühingutele, sealhulgas Toremarile ja selle omandajale Mobyle olulist eelist. Täpsemalt öeldes väidavad nad, et praktikas rakendatakse sildumise eesõigust ainult väga piiratud tingimustel. Enamiku sadamate suurus ning saabumiste ja väljumiste eelnevalt paika pandud ajakava tagab, et tavaolukorras – välja arvatud mis tahes viivitused või äärmuslikud ilmastikuolud – eri ettevõtjate kasutatavad kaikohad ei kattu. Lisaks sellele, kuna Toremar ja Moby osutavad oma teenuseid aasta ringi (vastupidi näiteks ettevõtjatele, kes tegutsevad ainult kõrghooajal), oleks loomulik, et sadamad annavad neile esimese valiku sildumisaegu isegi sildumise ametliku eesõiguse puudumise korral. Seetõttu leiab Itaalia, et sildumise eesõigus ei saanud Toremarile ja Mobyle olulist eelist anda.

4.6. 2010. aasta seaduses kehtestatud meetmed

(138) Mis puudutab 2010. aasta seaduses sätestatud meetmeid (vt eespool põhjendused 91 ja 92), siis väidab Itaalia, et Toremarile on eraldatud juba seadusega 102/2009 ette nähtud rahalised vahendid ja ta on need tõepoolest algsel eesmärgil ära kasutanud. Nimelt kasutas Toremar 1 617 300 eurot oma laevapargi uuendamiseks, et järgida rahvusvahelisi ohutusstandardeid (st 808 650 eurot laeva Aethalia ja 808 650 eurot laeva Liburna uuendamiseks). Väidetakse ka, et neid vahendeid ei ole kasutatud likviidsuse tagamiseks.

(139) Erastamisprotsessiga seotud maksuvabastuste kohta väidab Itaalia, et meedet ei kohaldatud äriühingu tulumaksu suhtes, kuna Caremar, Saremar ja Toremar anti maakondadele üle tasuta. Tasu puudumise korral ei kohaldata konsolideeritud tulumaksuseaduse artikli 86 lõike 1 punkti a, mis käsitleb kapitali kasvutulu vara üleandmisel tasu eest. Käibemaksu kohta märgib Itaalia, et Caremari, Saremari ja Toremari üleandmine kujutab endast tehingut, mis on presidendi 26. oktoobri 1972. aasta dekreedi nr 633 artikli 10 lõike 1 punkti 4 alusel käibemaksust vabastatud. Mis puudutab kaudseid makse (v.a käibemaks), siis rõhutab Itaalia, et 2010. aasta seadusega ette nähtud maksuvabastuse eesmärk oli haldustoimingute lihtsustamine. Maksustamise seisukohast võib selle mõju pidada ebaoluliseks ja kindla maksumääraga maksude puhul väikeseks. Täpsemalt puudutab see registreerimistasu (168 eurot dokumendi kohta), kinnistu ja hüpoteegi registreerimise tasusid (kumbki 168 eurot) ja tempelmaksu (14,62 eurot nelja lehekülje eest).

(140) FASi vahendite kohta väidab Itaalia, et Toremar ei ole nendest mingit kasu saanud. Itaalia selgitas lisaks, et endise Tirrenia kontserni äriühingutele, sealhulgas Toremarile, lisahüvitise maksmiseks ei kasutatud FASi rahalisi vahendeid. Selle asemel eraldati need vahendid nende eelarveassigneeringute täiendamiseks, mis loodi endise Tirrenia kontserni äriühingutele avaliku teenuse osutamise eest hüvitiste maksmiseks, juhul kui need eelarveassigneeringud osutuvad ebapiisavaks. Itaalia märgib, et dekreet-seaduse 125/2010 artikli 1 lõige 5b võimaldas maakondadel kasutada FASi rahalisi vahendeid regulaarse avaliku teenuse hüvitise (osa) rahastamiseks ja seega avalike mereveoteenuste katkematuse tagamiseks. Lisaks selgitab Itaalia, et dekreet-seaduse 185/2008 artikli 26 kohaselt eraldati Tirrenia kontsernile 2009., 2010. ja 2011. aastaks 65 miljonit eurot aastas ning 195 miljonit eurot võeti vastavalt FASi vahenditest. Seejärel kanti need vahendid transpordiministeeriumi kontole, mis oli ette nähtud endise Tirrenia kontserni äriühingutele (Tirrenia, Siremar, Caremar, Toremar ja Saremar) avaliku teenuse osutamise eest hüvitise maksmiseks. Seetõttu puudutaks see meede üksnes rahaliste vahendite eraldamist Itaalia eelarvest avaliku teenuse hüvitiste maksmiseks.

4.7. Esialgse lepingu pikendamise ja uue avaliku teenindamise lepingu vastavus üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevale 2011. aasta otsusele

(141) Isegi kui Itaalia leiab, et uue avaliku teenindamise lepingu kohaselt Toremarile makstud avaliku teenuse hüvitis ei ole riigiabi, on ta ka argumenteerinud, miks see meede oleks üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta otsusega kooskõlas, kui see oleks abi.

(142) Itaalia esitab oma vastuses ajavahemiku 2010–2016 iga-aastase keskmise sõitjate arvu, võttes aluseks kõik liinid. Selle põhjal esitas Itaalia sõitjateveo andmed, tõendamaks et üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta otsuse artikli 2 lõike 1 punktis d sätestatud 300 000 sõitja künnist ei ole ületatud ühelgi liinil, mida teenindas kuni 2011. aasta lõpuni Toremar ning alates 2012. aastast Moby/Toremar.

4.8. Esialgse lepingu ja uue avaliku teenindamise lepingu vastavus üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevale 2011. aasta raamistikule

(143) Lisaks väidab Itaalia, et Moby/Toremari kasuks ei ole toimunud mingit ülemäärast hüvitamist ja üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva 2011. aasta raamistiku tingimused on täidetud.

(144) Eespool öeldu põhjendamiseks esitas Itaalia teabe, mis näitab investeeritud kapitali tootluse summasid aastatel 2010–2017 ja metoodikat, mille abil kontrolliti, et Toremari ja Moby/Toremari osutatud teenuste puhul ei oleks ülemäärast hüvitamist, kulusid ja tulusid liini kohta aastatel 2010–2017 ning laevapargi amortisatsiooni aastatel 2009–2017 (50).

(145) Lisaks väidab Itaalia, et Toremar (ja Moby/Toremar) ei ole ajavahemikul 2009. aastast kuni praeguseni mingi äritegevusega tegelenud.

5. MOBY/TOREMARI ESITATUD MÄRKUSED

5.1. Avalike teenuste osutamise kohustused ja konkurentsitingimused

(146) Moby/Toremar väidab, et uues avaliku teenindamise lepingus ja selle lisades on asjaomaste mereveoliinidega seotud avalike teenuste osutamise kohustused konkreetselt kindlaks määratud. Need kohustused puudutavad muu hulgas teenuse kvaliteeti ja omadusi (tehtavad sõidud, sõiduplaanid, teenuse tingimused) ja kohaldatavaid tariife.

(147) Vastates kaebuse esitaja väitele, et pärast Toremari ja Moby ühinemist tekkis Piombino – Elba saare liinidel monopol, viitavad viimati nimetatud isikud loale, mille andis kõnealusele ühinemisele Itaalia konkurentsiamet 19. juuli 2011. aasta otsusega nr 22622 ja mille tingimus oli, et täidetakse teatavad tingimused, mille eesmärk oli just nimelt konkurentsi olemasolu tagamine sellel liinil.

(148) Lisaks väidab Moby/Toremar, et kõnealuseid liine ei oleks võimalik teenindada ilma riigipoolse toetuseta ja turg üksi ei suudaks osutada teenuseid, mis vastavad riigihankelepinguga kaasnevatele miinimumnõuetele.

5.2. Toremari erastamine

5.2.1. Toremari aktsiate eest makstud hind

(149) Moby/Toremar väidab, et Toremari erastamisega ei kaasne riigiabi elemente, kuna kokkulepitud hinna kinnitas sõltumatu hindaja.

5.2.2. Menetluse läbipaistvus ja mittediskrimineerivus ning Toremari varade uue avaliku teenindamise lepinguga sidumine

(150) Vastates komisjoni 2012. aasta otsuses esitatud esialgsele seisukohale, et pakkumismenetluse tehnilised ja finantsnõuded võisid piirata nende konkurentide arvu, kes võiksid olla pakkumuse esitamisest huvitatud, väidab Moby/Toremar, et need nõuded olid tõepoolest vajalikud, arvestades Toremari erilist struktuuri, mis tulenes sellest, et see oli olnud osa Tirrenia kontsernist.

(151) Moby/Toremari sõnul ei olnud Toremaril kõiki vahendeid, et nõutavad mereveoteenused üksi tagada, ja varem on ta alati kasutanud Tirrenia kontserni teenuseid, eelkõige kaubanduslikke (nt sadamates asuvate müügipunktide, kõnekeskuste tegevuse ja teabevahetuse koordineerimine), tehnilisi teenuseid (nt infosüsteemide haldamine) ja teatavaid spetsialiseeritumaid teenuseid (pakkumise juhtimine).

(152) Seetõttu väidab Moby/Toremar, et pakkumismenetluse sellist ülesehitust ei saa pidada diskrimineerivaks ja et Toscana maakonna nõue, et Toremari ostja juba tegutseks sõitjate mereveo sektoris, on tingitud tööstuspoliitika eesmärgist tagada teenuse katkematus.

(153) Moby/Toremar väidab, et kui teenuste riigihankeleping oleks sõlmitud ilma Toremari müügita, ei oleks viimasel enam mingit põhjust tegevust jätkata, samuti ei oleks seda laevapargi eripära arvestades lihtne turul edasi müüa. Lisaks sellele oleks Toscana maakond pidanud poolte sõnul maksma teenuse eest tõenäoliselt suuremat hüvitist, arvestades, et ettevõtja oleks pidanud ennast varustama vajalike laevade ja töötajatega. Lisaks oleks Toscana maakond pidanud kandma Toremari laevade utiliseerimise ning äriühingu juhtimise ja likvideerimise kulud. Seetõttu vähendab Toremari varade sidumine uue avaliku teenindamise lepinguga ka riigi sekkumisega kaasnevaid kulusid.

(154) Kõigele lisaks viitab Moby/Toremar, vastates kaebuse esitaja väitele, et pakkumismenetlus andis Mobyle eelise, riigi tasandil toimunud kohtumenetlustele (vt punkt 2.3.2.3), kus kinnitati Toremari erastamise pakkumismenetluse tulemus ja teenuste riigihankelepingu sõlmimine.

5.3. Uue avaliku teenindamise lepingu vastavus Altmarki tingimustele

(155) Moby/Toremar väidab, et uus avaliku teenindamise leping vastab kõigile Altmarki kriteeriumidele.

(156) Poolte sõnul on avalike teenuste osutamise kohustused selgelt kindlaks määratud ning hüvitise parameetrid on eelnevalt objektiivselt ja läbipaistvalt paika pandud. Lisaks ei ületa see hüvitis tänu teenuse osutamiseks lepingu sõlmimise mehhanismile (vähempakkumine) ja loodud järelevalvesüsteemile, mille kohaselt saab Toremar hüvitist ainult tegelikult toimunud tegevuse eest, avalike teenuste osutamise kohustuste täitmisest tekkivate kulude katmiseks vajalikku.

(157) Peale selle väidab Moby/Toremar, et avalike teenuste osutamise kohustuste täitmise eest vastutava äriühingu valik tehti pakkumismenetluses kooskõlas liidu õigusega.

5.4. Toremari ja Itaalia vahelise esialgse lepingu pikendamine

(158) Moby/Toremar viitab komisjoni otsusele 2005/163/EÜ (edaspidi „2004. aasta otsus“), millega komisjon tunnistas Itaalia poolt Tirrenia kontserni muudele äriühingutele kui Tirreniale endale makstud hüvitise osaliselt siseturuga kokkusobivaks, tingimusel et Itaalia täidab mitu kohustust, ja osaliselt siseturuga kokkusobimatuks.

(159) Moby/Toremar väidab ka, et selle otsuse alusel on komisjon kinnitanud esialgse lepingu kokkusobivust selle kehtivusaja lõppemiseni 2008. aasta lõpus ja et selle pikendamine aastateks 2009–2011 kujutab endast lihtsalt kokkusobiva meetme jätkamist, seega olemasolevat abimeedet. Selline pikendamine ei hõlma olulisi muudatusi ja see oli vajalik Tirrenia kontserni kuuluvate äriühingute erastamismenetluse korraldamiseks.

(160) Lisaks väidab Moby/Toremar, et isegi kui komisjon leiaks, et Toremar sai varem riigiabi esialgse lepingu pikendamise tõttu, lükkab selle ümber asjaolu, et Toremar müüdi riigihankemenetluse teel, seega turutingimustel, Mobyle hinnaga, mis sisaldas muu hulgas selle abielemendi hindamist. Sellest tulenevalt ja väljakujunenud kohtupraktika (51) alusel ei ole esialgse lepingu pikendamine riigiabiga seotud.

6. HINDAMINE

6.1. Abi olemasolu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses

(161) ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt „on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust“.

(162) ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimused on kumulatiivsed. Seetõttu peavad selleks, et kindlaks teha, kas teatatud meetmed kujutavad endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, olema täidetud kõik eespool nimetatud tingimused. Nimelt peab rahaline toetus: a) olema saadud riigilt või riigi ressurssidest; b) soodustama teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist; c) kahjustama või ähvardama kahjustada konkurentsi ja d) kahjustama liikmesriikidevahelist kaubandust.

(163) Komisjon märgib, et sildumise eesõigus, mis kehtib ainult avaliku teenindamise lepingu alusel teenindatavatel liinidel, on lahutamatult seotud Toremari ja selle omandaja Moby üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisega. Seetõttu hinnatakse seda meedet koos neile äriühingutele makstava avaliku teenuse hüvitisega (vt punktid 6.1.1 ja 6.1.2).

(164) Lisaks märgib komisjon, et Itaalia ja Moby/Toremari vahelist uut avaliku teenindamise lepingut tuleks hinnata koos Toremari erastamisega. Selline ühine hindamine on asjakohane, sest põhimõtteliselt korraldas Itaalia uue avaliku teenindamise lepingu nii, et võitnud pakkuja pidi selleks, et täita kõnealuses lepingus sätestatud avalike teenuste osutamise kohustusi, omandama kogu Toremari aktsiakapitali.

6.1.1. Toremari ja Itaalia vahelise esialgse lepingu pikendamine

6.1.1.1. Riiklikud rahalised vahendid

(165) Itaalia usaldas Toremarile esialgses lepingus, mida pikendati, nimetatud mereveoliinide teenindamise. Esialgne leping sõlmiti riigiga ja sellest tuleneva Toremarile ette nähtud avaliku teenuse hüvitise maksab riik oma eelarvest. Seepärast saab Toremarile makstud avaliku teenuse hüvitist seostada riigiga ja seda antakse riigi ressurssidest.

(166) Komisjon võtab arvesse, et Itaalia sõnul maksavad kõik parvlaevaettevõtjad sildumise eest asjaomastele sadamavaldajatele korrapäraseid tasusid, kuid Toremar ei maksnud sildumise eesõiguse eest lisatasu. Sellegipoolest on komisjon seisukohal, et põhimõtteliselt oleks Itaalia võinud otsustada kehtestada sildumise eesõiguse eest lisatasu ja seda tegemata jättes on ta loobunud riigieelarvelistest tuludest. Kuna sildumise eesõigus on antud seadusega (vt põhjendus 90), saab seda seostada riigiga.

6.1.1.2. Valikulisus

(167) Selleks et meedet saaks liigitada riigiabiks, peab see olema valikuline. Avaliku teenuse hüvitist kõnealuste mereveoteenuste osutamise eest makstakse ainult Toremarile, seega on see valikuline. Kuna sildumise eesõigus anti ainult endise Tirrenia kontserni äriühingutele, sealhulgas Toremarile, on ka see valikuline.

6.1.1.3. Majanduslik eelis

(168) Komisjon tuletab meelde, et äriühingule antud avaliku teenuse hüvitised ei pruugi teatavatel rangelt määratletud tingimustel olla majanduslik eelis.

(169) Täpsemalt öeldes märkis Euroopa Kohus Altmarki kohtuotsuses, (52) et riigi sekkumine ei kuulu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisalasse, kui see on käsitatav hüvitisena, mis on tasu abi saanud ettevõtjate poolt avalike teenuste osutamise kohustuse täitmisel osutatud teenuse eest, mistõttu ei saa need ettevõtjad tegelikult rahalist soodustust ja see sekkumine ei anna nendele ettevõtjatele paremat konkurentsipositsiooni võrreldes nendega konkureerivate ettevõtjatega.

(170) Euroopa Kohus selgitas samas ka, et selleks, et sellist avaliku teenuse hüvitist ei saaks konkreetsel juhul kvalifitseerida riigiabiks, peavad olema täidetud neli kumulatiivset kriteeriumi (Altmarki kriteeriumid), mis on kokkuvõtlikult järgmised: — abi saav ettevõtja peab olema reaalselt vastutav avalike teenuste osutamise kohustuse täitmise eest ja see kohustus peab olema täpselt määratletud (esimene Altmarki kriteerium); — parameetrid, mille alusel hüvitist arvutatakse, peavad olema eelnevalt objektiivselt ja läbipaistvalt kindlaks määratud (teine Altmarki kriteerium); — hüvitis ei tohi olla suurem, kui on vajalik avalike teenuste osutamise kohustuste täitmisest tulenevate kulude täielikuks või osaliseks katmiseks, arvestades selle kohustuse täitmisega seotud tulu ja mõistlikku kasumit (kolmas Altmarki kriteerium); — kui avalike teenuste osutamise kohustusi täitvat ettevõtjat ei valitud konkreetsel juhul avalikus pakkumismenetluses, mis võimaldab välja valida kandidaadi, kes suudab üldsusele asjassepuutuvaid teenuseid osutada kõige odavamalt, peab sobiva hüvitise suurus olema kindlaks määratud selliste kulude analüüsi alusel, mida keskmise suurusega, hästi korraldatud juhtimise ja asjassepuutuva avaliku teenindamise nõudluse rahuldamiseks vajalike sobivate transpordivahenditega varustatud ettevõtja oleks nende kohustuste täitmisel kandnud, arvestades nende kohustuste täitmisega seotud tulusid ja mõistlikku kasumit (neljas Altmarki kriteerium).

(171) Komisjon täpsustas Altmarki kriteeriumide kohaldamist oma teatises riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest makstava hüvitise suhtes (edaspidi „üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlev teatis“) (53).

(172) Arvestades, et Altmarki kriteeriumid peavad olema täidetud kumulatiivselt, võimaldaks ühe nimetatud kriteeriumi mittejärgimine komisjonil järeldada, et hinnatav meede annab abisaajale majandusliku eelise. Selle põhjal hindab komisjon kõigepealt neljanda Altmarki kriteeriumi täitmist.

(173) Neljanda Altmarki kriteeriumi kohaselt peab hüvitis riigiabi välistamiseks piirduma üksnes minimaalselt vajalikuga. See kriteerium arvatakse täidetuks juhul, kui avaliku teenuse hüvitise saaja on valitud pakkumismenetluse teel, mis võimaldab välja valida pakkuja, kes on võimeline osutama teenuseid üldsusele kõige väiksemate kuludega; või kui hüvitise saaja ei ole valitud pakkumismenetluse teel, on kriteerium täidetud juhul, kui hüvitis on arvutatud hästi juhitud ettevõtte kulude alusel.

(174) Ühegi esialgse lepingu pikendamise puhul ajavahemikul 1. jaanuarist 2009 kuni 1. jaanuarini 2012 ei valitud Toremari avaliku pakkumismenetluse teel. Itaalia pikendas üksnes juba kehtivat süsteemi, andes sellega eelnevalt kindlaks määratud ettevõtjale õiguse saada endiselt hüvitist avalike teenuste osutamise kohustuste täitmise eest.

(175) Lisaks ei ole Itaalia esitanud komisjonile mingeid tõendeid selle kohta, et hüvitise suurus määrati kindlaks nende kulude analüüsi alusel, mida keskmise suurusega, hästi korraldatud juhtimise ja asjassepuutuva avaliku teenindamise nõudluse rahuldamiseks vajalike sobivate transpordivahenditega varustatud ettevõtja oleks nende kohustuste täitmiseks kandnud, arvestades nende kohustuste täitmisega seotud tulusid ning mõistlikku kasumit. Itaalia argument, et Toscana maakond jälgis aastatel 2010–2011 Toremari tõhusust, ei ole selle kriteeriumi täitmiseks piisav, kuna see ei näita, kas Toremari avalike teenuste osutamise kohustuste täitmisel tegelikult kantud kulud olid kooskõlas keskmise suurusega, hästi korraldatud juhtimise ja vajalike sobivate transpordivahenditega varustatud ettevõtja kuludega.

(176) Komisjon järeldab seetõttu, et käesoleval juhul ei ole neljas Altmarki kriteerium täidetud.

(177) Arvestades, et kõnealusel juhul ei järgita nelja Altmarki tingimust kumulatiivselt, järeldab komisjon, et pikendatud esialgse lepingu alusel mereveoliinide teenindamise eest makstud hüvitis andis Toremarile majandusliku eelise.

(178) Sildumise eesõigusega seoses tuletab komisjon kõigepealt meelde, et Itaalia konkurentsiamet AGCM on vähemalt kahel korral leidnud, et sellel meetmel on majanduslik väärtus (54). Sellegipoolest ei maksa Toremar sildumise eesõiguse eest mingit tasu (vt põhjendus 136). Lisaks sellele märgib komisjon, et sildumise eesõigusel on vähemalt teoreetiliselt potentsiaal vähendada ettevõtja kulusid (nt kuna garanteeritud sildumine võib lühendada sadamates ooteaegu ja vähendada seega kütusekulusid) või suurendada tema tulusid (nt seetõttu, et mõnel kellaajal väljumiste järele võib tekkida suurem sõitjatepoolne nõudlus). On tõsi, et kui sildumise eesõigus võimaldab kiiremat sildumist, võivad parvlaevateenuse kasutajad eelistada parvlaevaettevõtjat, kes sellest meetmest kasu saab. Isegi kui need mõjud realiseeruvad vaid piiratud tingimustel või on suhteliselt väikesed, võib sildumise eesõigus anda Toremarile siiski majandusliku eelise.

6.1.1.4. Konkurentsile ja kaubandusele avaldatav mõju

(179) Kui liikmesriigi antud abiga tugevdatakse ettevõtja positsiooni võrreldes teiste Euroopa Liidu siseturul konkureerivate ettevõtjatega, siis tuleb viimati nimetatud ettevõtjaid käsitada sellest abist mõjutatuna (55). Piisab sellest, kui abisaaja konkureerib teiste ettevõtjatega konkurentsile avatud turul (56).

(180) Käesoleval juhul konkureerib abisaaja teiste liidus mereveoteenuseid pakkuvate ettevõtjatega, eelkõige alates sellest ajast, millal jõustusid nõukogu määrus (EMÜ) nr 4055/86 (57) ja merekabotaaži määrus, millega liberaliseeritakse vastavalt mereveo ja merekabotaaži rahvusvaheline turg. Asjaolu, et mõnel liinil oli Toremar sel ajal ainus teenuseosutaja, ei tähenda, et teised (rahvusvahelised) teenuseosutajad ei võiks olla huvitatud sarnaste mereveoteenuste pakkumisest. Seetõttu võib pikendatud esialgse lepingu alusel mereveoliinide teenindamise eest antav hüvitis mõjutada liidu kaubandust ja moonutada konkurentsi siseturul. Samadel põhjustel kehtib see järeldus ka sildumise eesõiguse kohta.

6.1.1.5. Järeldus

(181) Kuna kõik ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kriteeriumid on täidetud, järeldab komisjon, et nii korduvalt pikendatud esialgse lepingu alusel makstud avaliku teenuse hüvitis kui ka sildumise eesõigus avaliku teenindamise lepingu alusel teenindatavatel liinidel on riigiabi Toremarile.

6.1.1.6. Uus või olemasolev abi

(182) Komisjon märgib kõigepealt, et Toremarile avalike teenuste osutamise kohustuste täitmise eest 2008. aasta lõpuni makstud hüvitist käesolevas otsuses ei hinnata. Hüvitise hindamist ja selle liigitumist olemasolevaks abiks merekabotaaži määruse artikli 4 lõike 3 alusel käsitletakse komisjoni eraldi otsuses (58).

(183) Vastavalt nõukogu määruse (EL) 2015/1589 (59) artikli 1 punktile c on uus abi „kogu abi, see tähendab abikavad ja individuaalne abi, mis ei ole olemasolev abi, sealhulgas olemasoleva abi muudatused“. Lisaks nähakse ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 3 ette, et olemasoleva abi määramise plaanidest või olemasoleva abi muutmise plaanidest tuleb komisjoni piisavalt aegsasti teavitada ja neid ei tohi rakendada enne, kui nimetatud menetluse järgi on tehtud lõplik otsus (60). Kooskõlas Euroopa kohtute (61) seisukohaga leiab komisjon, et sellise abikava rakendamise kestuse muutmine (st pikendamine), mille lõppkuupäev oli paika pandud (st 31. detsember 2008), on piisav, et muuta see uueks abiks, olenemata sellest, kas meetme muid omadusi muudeti või ei muudetud.

(184) Eespool esitatud põhjustel leiab komisjon, et olenemata asjaolust, et Toremarile kuni 2008. aasta lõpuni makstud hüvitis liigitub olemasolevaks abiks, (62) tuleks pikendatud esialgse lepingu alusel makstud avaliku teenuse hüvitist pidada uueks abiks. See järeldus kehtib ka sildumise eesõiguse kohta.

6.1.2. Toremari äriüksusega seotud uue avaliku teenindamise lepingu sõlmimine Mobyga/Toremariga

(185) Selleks et otsustada, kas Toremari äriüksusega seotud uue avaliku teenindamise lepingu sõlmimine kujutab endast Mobyle/Toremarile antud eelist ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peab komisjon hindama, kas Altmarki kriteeriumid on täidetud (vt põhjendus 170).

6.1.2.1. Esimene Altmarki kriteerium

(186) Komisjon tuletab meelde, et üldist huvi pakkuva teenuse kohta ei ole liidu õiguses ühest ja täpset määratlust ei esimese Altmarki tingimuse ega ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 tähenduses (63). Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva teatise punkt 46 on sõnastatud järgmiselt. „Kui konkreetsed, üldist majandushuvi pakkuvate teenuste ulatust määratlevad liidu eeskirjad puuduvad, on liikmesriikidel lai tegutsemisruum konkreetse teenuse määratlemiseks üldist majandushuvi pakkuvana ja maksta teenuse pakkujale hüvitist. Komisjoni pädevus piirdub selles küsimuses kontrollimisega, kas liikmesriik ei ole teinud ilmset viga, määratledes konkreetse teenuse üldist majandushuvi pakkuvana, ja selle hindamisega, kas hüvitise näol on tegu riigiabiga. Kui konkreetsed liidu eeskirjad on olemas, peavad liikmesriigid neist teenuste määratlemisel lähtuma, ilma et see piiraks komisjoni kohustust hinnata, kas üldist majandushuvi pakkuv teenus on määratletud riigiabi kontrollimise seisukohast nõuetekohaselt“.

(187) Seepärast on riiklikel asutustel õigus asuda seisukohale, et teatavad teenused pakuvad üldist huvi ja neid tuleb osutada üldsuse huvide kaitsmiseks avalike teenuste osutamise kohustuse abil, kui teenuste osutamise tagamiseks nõutaval tasemel või tingimustel ei piisa turujõududest.

(188) Kabotaaži valdkonnas kehtivad avalike teenuste osutamise kohustust reguleerivad üksikasjalikud liidu eeskirjad on sätestatud merekabotaaži määruses, mereveoga tegelevatele ettevõtjatele antava võimaliku riigiabi uurimise puhul aga ühenduse suunistes meretranspordile antava riigiabi kohta (edaspidi „mereveo riigiabi suunised“) (64).

(189) Merekabotaaži määruse artikli 4 lõikes 1 on sätestatud: „Liikmesriik võib sõlmida avalike teenuste osutamise lepinguid laevaühingutega, kes osalevad regulaarsete teenuste osutamisel saartele ja saartelt ning nende vahel, või kehtestada neile avalike teenuste osutamise kohustusi kabotaažiteenuste osutamise tingimusena. Kui liikmesriik sõlmib avaliku teenindamise lepinguid või kehtestab avalike teenuste osutamise kohustusi, peab ta seda tegema ühtki ühenduse laevaomanikku diskrimineerimata“.

(190) Merekabotaaži määruse artikli 2 lõikes 3 on sätestatud, et avaliku teenindamise leping võib hõlmata: veoteenuseid, mis vastavad kinnitatud jätkuvus-, regulaarsus-, veomahu- ja kvaliteedinormidele, lisaveoteenuseid, kindlaksmääratud tariifiga ja kindlaksmääratud tingimustel, eriti teatavatele reisijatekategooriatele või teatavatel marsruutidel osutatavaid veoteenuseid, teenuste kohandamist tegelike nõuetega.

(191) Mereveo riigiabi suuniste punkti 9 kohaselt võib kehtestada avalike teenuste osutamise kohustusi või sõlmida avaliku teenindamise lepinguid teenuste kohta, millele on viidatud määruse (EMÜ) nr 3577/92 artiklis 4, st plaanipäraste transporditeenuste kohta saartele, saartelt ja nende vahel.

(192) Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib avalike teenuste osutamise kohustusi kehtestada vaid siis, kui see on põhjendatud vajadusega tagada piisavad regulaarsed mereveoteenused, mida ei ole võimalik tagada ainult turujõudude abil (65). Merekabotaaži määruse tõlgendamist käsitlevas teatises (66) kinnitatakse, et „[l]iinid, mida võib kohustada teenindama avaliku teenuse korras, määravad kindlaks liikmesriigid (k.a piirkondlikud ja kohalikud ametiasutused), mitte laevaomanikud. Avalike teenuste osutamise kohustusi võib eelkõige ette näha saarekabotaaži regulaarteenusena, juhul kui turuhäirete tõttu ei ole võimalik tagada piisavat teenust“. Lisaks määratletakse merekabotaaži määruse artikli 2 punktis 4 avalike teenuste osutamise kohustused kui kohustused, „mida kõnesolev ühenduse laevaomanik kommertshuvidest lähtudes endale ei võtaks või ei võtaks samas ulatuses või samadel tingimustel“.

(193) Kooskõlas kohtupraktikaga (67) korraldab komisjon esimese Altmarki kriteeriumi täitmise kontrollimiseks kolmeetapilise hindamise, et kindlaks teha, kas on olemas tõeline vajadus avaliku teenuse järele (esimene ja teine etapp) ning kas see oli vajalik ja proportsionaalne (kolmas etapp). Komisjon hindab, 1) kas oli olemas kasutajatepoolne nõudlus; 2) kas turuosalised ei suutnud seda nõudlust rahuldada ilma riigiasutuste kehtestatud kohustuseta (turutõrke olemasolu); 3) kas selle puuduse kõrvaldamiseks ei piisanud lihtsalt avalike teenuste osutamise kohustuse kasutamisest (kõige vähem kahjulik lähenemisviis).

1) Kasutajatepoolne nõudlus

(194) Kõnealusel juhul usaldati Toremarile segaveoteenuste (sõitjad ja sõidukid) osutamine mitmel tabelis 3 esitatud liinil. Toremari avaliku teenindamise kohustused puudutasid teenindatavaid sadamaid, avaliku teenindamise korra alusel teenindatavatele mereveoühendustele määratud laevade tüüpi ja mahutavust, teenuste sagedust ja maksimumtariife.

(195) Nagu on kirjeldatud põhjenduses 123, on Itaalia kehtestanud uues lepingus sätestatud avalike teenuste osutamise kohustused peamiselt selleks, et i) tagada mandri ja saarte vaheline ühendus ning ii) aidata kaasa asjaomaste saarte majandusarengule regulaarsete ja usaldusväärsete mereveoteenuste kaudu. Komisjoni arvates on need tõepoolest õigustatud avaliku huvi eesmärgid.

(196) Varem ei ole Itaalia taotletud eesmärke üksnes turujõudude koosmõju abil saavutanud. Tegelikult on nende teenuste piisavust traditsiooniliselt tagatud avaliku teenuse osutamise kohustustega, mis on sellel eesmärgil pandud endise Tirrenia kontserni äriühingutele ja mis on sätestatud esialgsetes lepingutes. Komisjon märgibki, et kõnealuseid liine on hoitud peaaegu muutumatuna käigus palju aastaid, st vähemalt alates esialgse lepingu jõustumisest. Itaalia ja eelkõige piirkondlikud omavalitsused leidsid, et need teenused olid (ja on endiselt) vajalikud kasutajatepoolse nõudluse rahuldamiseks.

(197) Selleks et selgitada kasutajate tegelikku nõudlust teenuste järele, esitas Itaalia koondstatistika, mis näitab, et 2010. aastal vedas Toremar viie liinipaketi liinidel kokku 1 462 570 sõitjat ja 317 488 sõidukit. 2011. aasta arvud olid veidi väiksemad (st 1 437 613 sõitjat ja 294 433 sõidukit). See näitab, et kahel aastal enne seda, kui avalike teenuste osutamise kohustused Mobyle/Toremarile usaldati, oli asjaomastel liinidel mereveoteenuste järele märkimisväärne kogunõudlus (statistika liinide kaupa aastate 2009–2011 kohta on esitatud põhjenduses 297).

(198) Et pakkuda lisatõendeid selle kohta, et kasutajatepoolne nõudlus püsis, kui Moby/Toremar hakkas kõigil kuuel liinil teenuseid osutama uue avaliku teenindamise lepingu alusel, esitas Itaalia ka koondstatistika, mis hõlmab perioodi kuni 2018. aasta lõpuni (vt tabelid 4 ja 5). See kinnitab, et kasutajate nõudlus püsis, kuigi oli mõningaid väikesi nihkeid üles- või allapoole, välja arvatud 2012. aasta, millal täheldati suuremat nihet ülespoole, mis tuleneb peamiselt müügivõrgustiku struktuuri uuendamisest, mis mõjutas positiivselt sõitjate arvu suurenemist selle aasta kõrghooajal. Igal juhul ei osutanud iga aasta kohta ja kuni 2018. aasta lõpuni liinide kaupa tehtud statistika analüüs kordagi sellele, et kasutajatepoolne nõudlus konkreetsetel liinidel oleks kadunud. Aasta Liin A1 Liin A2 Kiirliin A2 Liin A3 Liin A4 Liin A5 Reisijate arv kokku 2012 […] […] […] […] […] […] […] 2013 […] […] […] […] […] […] […] 2014 […] […] […] […] […] […] […] 2015 […] […] […] […] […] […] […] 2016 […] […] […] […] […] […] […] 2017 […] […] […] […] […] […] […] 2018 […] […] […] […] […] […] […] Tabel 4. Aastate 2012–2018 sõitjateveo statistika Aasta Liin A1 Liin A2 Kiirliin A2 Liin A3 Liin A4 Liin A5 Sõidukite arv kokku 2012 […] […] […] […] […] 2013 […] […] […] […] […] 2014 […] […] […] […] […] 2015 […] […] […] […] […] 2016 […] […] […] […] […] 2017 […] […] […] […] […] 2018 […] […] […] […] […] Tabel 5. Aastate 2012–2018 sõidukiteveo statistika (68)

(199) Komisjon leiab, et eespool esitatud statistika näitab selgelt tegelikku nõudlust sõitjateveo- ja segaveoteenuste järele kõigil kuuel kõnealusel avaliku teenuse liinil. Seetõttu võib järeldada, et need teenused vastavad üldsuse tegelikele vajadustele ja rahuldavad tegelikku kasutajatepoolset nõudlust.

2) Turutõrke olemasolu

(200) Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva teatise punkti 48 kohaselt „ei oleks asjakohane hõlmata konkreetse avaliku teenuse osutamise ülesandega selliseid teenuseid, mida tavapärastes turutingimustes tegutsevad ettevõtjad juba pakuvad või mida nad saavad pakkuda rahuldavalt ja üldsuse huvidega kooskõlas olevatel tingimustel (näiteks teenuse hind, objektiivsed kvaliteeditunnused, jätkuvus ja kättesaadavus), nagu need on määratlenud riik“ (69). Seetõttu peab komisjon uurima, kas teenus oleks olnud ebapiisav, kui selle osutamine oleks jäetud üksnes turujõudude hooleks, võttes arvesse avaliku teenindamise kohustusi, mille liikmesriik on kehtestanud uue avaliku teenindamise lepinguga. Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva teatise punktis 48 märgitakse selle kohta, et „komisjon [piirdub] kontrollimisega, kas liikmesriik ei ole teinud ilmset viga“.

(201) Komisjon märgib, et sellel ajavahemikul, mille lõpus sõlmiti uus avaliku teenindamise leping Moby/Toremariga, osutasid mõnel uue avaliku teenindamise lepingu kohaldamisalasse kuuluval liinil parvlaevateenuseid teised ettevõtjad, kuid mitte tingimata aasta ringi ja sama sagedusega. Tuginedes konkurentsiolukorrale, mis eelnes ülesande andmise ajale 2. jaanuaril 2012 (nagu on kirjeldatud põhjenduses 38), hindab komisjon iga asjaomase liini puhul, kas teiste ettevõtjate osutatud teenused olid samaväärsed teenustega, mida Moby/Toremar pidi osutama uue avaliku teenindamise lepingu alusel.

(202) Allpool esitatud tabelis kirjeldatakse konkurentsiolukorda Moby/Toremari teenindatavatel liinidel: Liin Moby/Toremar (aastaringsed sõidud päevas) Konkurendid (sõidud päevas) Livorno–Gorgona–Capraia (liin A1) Segaveoteenus (sõitjad ja sõidukid) Puuduvad Portoferraio–Piombino (Elba saar) (liin A2) Segaveoteenus, keskmine sõitude arv: — kaheksa sõitu ajavahemikus jaanuarist aprillini — 15 sõitu ajavahemikus aprillist septembrini — kaheksa sõitu ajavahemikus septembrist detsembrini Moby (aastaringne segaveoteenus), keskmine sõitude arv: — kuus sõitu ajavahemikus jaanuarist märtsini — kaheksa sõitu aprillis, 12 sõitu mais ja 10 sõitu septembris — 12 sõitu ajavahemikus juunist augustini — kaheksa sõitu oktoobris — kuus sõitu novembris ja detsembris Blu Navy (segaveoteenus) — 2012. aastal (aasta ringi) keskmiselt viis sõitu — Alates 2013. aastast ainult märtsist oktoobrini, keskmiselt viis sõitu Elba Ferries (segaveoteenus juunist septembrini), keskmiselt viis kuni kuus sõitu Piombino–Cavo–Portoferraio (Elba saar (kiirliin A2) Sõitjateveoteenus kiirlaevadega Puuduvad Piombino – Rio Marina – Pianosa (Elba saar) (liin A3) Segaveoteenus Puuduvad Porto S. Stefano – Giglio saar (liin A4) Segaveoteenus, keskmine sõitude arv: — kolm kuni neli sõitu ajavahemikus jaanuarist märtsini — neli kuni viis sõitu ajavahemikus aprillist septembrini — neli sõitu ajavahemikus septembrist detsembrini Maregiglio (aastaringne segaveoteenus) keskmine sõitude arv: — 0,5–1 sõitu ajavahemikus jaanuarist märtsini — 2 sõitu aprillis ja mais — viis kuni kuus sõitu juunis ja juulis — kolm kuni neli sõitu augustis ja septembris — üks kuni kaks sõitu oktoobris — üks sõit novembris ja detsembris Porto S