KOMISJONI OTSUS,

13. aprill 2007,

liikmesriikides kodu- ja metslindudel lindude gripi avastamiseks läbiviidavate seireprogrammide rakendamise ning otsuse 2004/450/EÜ muutmise kohta

(teatavaks tehtud numbri K(2007) 1554 all)

(2007/268/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 26. juuni 1990. aasta otsust 90/424/EMÜ kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas, (1) eelkõige selle artikli 24 lõike 2 neljandat lõiku ja artiklit 10,

võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2005. aasta direktiivi 2005/94/EÜ linnugripi tõrjet käsitlevate ühenduse meetmete ning direktiivi 92/40/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta, (2) eriti selle artikli 4 lõiget 2,

ning arvestades järgmist:

Otsuses 90/424/EMÜ (otsusega 2006/53/EÜ (3) muudetud kujul) on sätestatud, et ühenduse rahalist toetust võib anda liikmesriikidele likvideerimismeetmete puhul, mis liikmesriigid on võtnud võitlemiseks madala patogeensusega linnugripi niisuguste tüvede vastu, mis teadaolevalt võivad muteeruda kõrge patogeensusega linnugripiks. Lisaks on otsuse 90/424/EMÜ artikli 24 lõikes 2 sätestatud, et igal aastal hiljemalt 30. aprilliks peavad liikmesriigid esitama komisjonile iga-aastased või mitmeaastased programmid, mis algavad järgmisel aastal ja mille jaoks nad soovivad saada ühenduse rahalist toetust.

2002. aastast alates on liikmesriigid rakendanud kodulindudel lindude gripi kohustuslikke uuringuid, esitades komisjonile igal aastal seireprogrammid, nagu on sätestatud komisjoni otsustes 2002/649/EÜ, (5) 2004/111/EÜ, (6) 2005/464/EÜ (7) ja 2006/101/EÜ. (8)

Direktiivis 2005/94/EÜ on sätestatud teatavad ennetusmeetmed, mille eesmärk on lindude gripi järelevalve ja varane avastamine. Selle direktiivi liikmesriikide poolt ülevõtmise lõpptähtaeg on 1. juuli 2007 ning selles on sätestatud direktiivi 92/40/EMÜ kehtetuks tunnistamine samast kuupäevast.

Direktiivis 2005/94/EÜ sätestatud ühenduse meetmed lindude gripi tõrjeks hõlmavad ka madala patogeensusega linnugripi alatüüpide H5 ja H7 põhjustatud puhanguid kodulindude seas. Nende viiruste võimaliku ringluse avastamiseks kodulinnukarjades tuleb liikmesriikides rakendada kohustuslikud seireprogrammid. Nende tõrjemeetmete eesmärk on madala patogeensusega linnugripi alatüüpide H5 ja H7 leviku vältimine, enne kui need muutuvad kodulinnupopulatsioonis laiaulatuslikuks, nii et oleks võimalik vältida kõrge patogeensusega linnugripiks muteerumise ohtu koos võimalike laastavate tagajärgedega.

Direktiivis 2005/94/EÜ on sätestatud ka seireprogrammid, mis tuleb läbi viia metslindude seas, et aidata riskide korrapäraselt ajakohastatava hindamise põhjal suurendada teadmisi metslindude põhjustatavatest ohtudest seoses mistahes linnugripiviiruse esinemisega lindudel.

Euroopa metslindudel laiaulatuslikult levinud kõrge patogeensusega linnugripi alatüübi H5N1 hiljutistest arengutest tulenevalt on oluline seiretegevust veelgi tugevdada, võttes arvesse aastatel 2003–2006 läbiviidud uuringute tulemusi ning Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) poolt koostöös Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraadi ORNISe teadusliku töörühmaga hiljuti alustatud teadustööd. (9) Need asutused jätkavad oma tööd ning selle tulemused võivad kaasa tuua täiendava ajakohastamise.

Kuna otsusega 90/424/EMÜ on nüüd ette nähtud, et ühenduse rahalist toetust antakse kulutuste puhul, mis liikmesriigid on teinud teatavate loomahaiguste (sealhulgas lindude gripi) riiklike tõrje-, seire- ja kontrolliprogrammide rahastamisel, võivad liikmesriigid otsuse 90/424/EMÜ artikli 24 lõike 2 kohaselt esitada komisjonile lindude gripi seireprogramme ühenduselt rahalise toetuse saamiseks hiljemalt iga aasta 30. aprillil. Otsust 2004/450/EÜ tuleks muuta, et kehtestada standardnõuded ühendusele esitatavate linnugripi seireprogrammide rahastamistaotluste sisule.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Lindude gripi seireprogrammide heakskiitmine

Liikmesriikides kodu- ja metslindudel lindude gripi avastamiseks direktiivi 2005/94/EÜ artikli 4 lõike 1 kohaselt läbiviidavad seireprogrammid peavad vastama käesoleva otsuse I ja II lisas sätestatud suunistele.

Artikkel 2

Otsuse 2004/450/EÜ muudatused

Otsust 2004/450/EÜ muudetakse järgmiselt.

Artikkel 3

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

(1) EÜT L 224, 18.8.1990, lk 19. Otsust on viimati muudetud nõukogu otsusega 2006/965/EÜ (ELT L 397, 30.12.2006, lk 22).

(2) EÜT L 10, 14.1.2006, lk 16.

(3) ELT L 29, 2.2.2006, lk 37.

(4) EÜT L 167, 22.6.1992, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/104/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 352).

(5) EÜT L 213, 9.8.2002, lk 38.

(6) ELT L 32, 5.2.2004, lk 20. Otsust on muudetud otsusega 2004/615/EÜ (ELT L 278, 27.8.2004, lk 59).

(7) ELT L 164, 24.6.2005, lk 52. Otsust on muudetud otsusega 2005/726/EÜ (ELT L 273, 19.10.2005, lk 21).

(8) ELT L 46, 16.2.2006, lk 40.

(9) Teaduslik arvamus “Migratory birds and their possible role in the spread of highly pathogenic avian influenza” (EFSA, 12. mai 2006) ning selle lisa (11. detsember 2006).

(10) EÜT L 103, 25.4.1979, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/105/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 368).

(11) EÜT L 155, 30.4.2004, lk 90. Otsust on muudetud otsusega 2006/282/EÜ (ELT L 104, 13.4.2006, lk 40).

Laboratoorsed analüüsid tehakse vastavalt lindude gripi diagnostikakäsiraamatule (komisjoni otsus 2006/437/EÜ), milles on sätestatud lindude gripi kinnitamise ja diferentsiaaldiagnoosi kord (sealhulgas partidelt ja hanedelt saadud seerumite uurimine hemaglutinatsiooni inhibitsiooni (HI) testi teel).

Kui liikmesriigis on märkimisväärsel hulgal jahilinde, silerinnalisi linde ja vutte kasvatavaid põllumajandusettevõtteid, kaasatakse need kõnealusesse kavasse. Vuttide puhul võetakse proove ainult täiskasvanud (või munevatelt) lindudelt.

Iga kodulinnuliigi puhul, sealhulgas ka vabapidamise tingimustes kasvatatud kodulindude puhul, kogutakse seroloogilisteks uuringuteks ettenähtud vereproovid vähemalt 5–10 linnult (välja arvatud partidelt, hanedelt ja vuttidelt) põllumajandusettevõtte kohta ning eri lindlatest, kui viimaseid on põllumajandusettevõttes mitu. Juhul, kui ühes ettevõttes on mitu lindlat, tuleks proovide arvu asjakohaselt suurendada. Igast lindlast soovitatakse võtta vähemalt 5 lindu.

II LISA

Liikmesriikides metslindudel esineva lindude gripi avastamiseks läbiviidavate seireprogrammide rakendamise suunised

A. Uuringute eesmärgid, üldnõuded ja kriteeriumid

A1. Eesmärgid

Metslindudel esineva lindude gripi viroloogiline seire, mille eesmärk on kindlaks teha lindude gripi viiruste (madala patogeensusega linnugripi ja kõrge patogeensusega linnugripi) edasikandumise oht kodulindudele järgmiste tegevuste kaudu:

— tagatakse kõrge patogeensusega linnugripi viirustüve H5N1 varane avastamine, uurides metslindude haigestumuse ja suremuse sagenenud esinemist, eelkõige väljavalitud kõrgema riskiteguriga liikide hulgas;

— juhul kui metslindude hulgas on avastatud kõrge patogeensusega linnugripi viirustüve H5N1 esinemine, tõhustatakse elusate ja surnud metslindude seiret, et kindlaks teha, kas muude liikide metslinnud võiksid toimida asümptomaatiliste kandjatena või nn sillaliikidena (vt käesoleva lisa E osa);

— madala patogeensusega linnugripi viiruste pideva järelevalve osana jätkatakse vabalt elavate rändlindude eri liikide alusuuringut. Hanelised (veelinnud) ja kurvitsalised (rannikulinnud ja kajakad) jäävad proovivõttude sihtrühmadeks, mille põhjal hinnata, kas nad kannavad madala patogeensusega linnugripi viiruste alatüüpe H5 ja H7 (samuti võib igal juhul avastada ka kõrge patogeensusega linnugripi alatüübi H5N1 või muud kõrge patogeensusega linnugripi viiruseid, kui need esinevad). Eelkõige peavad sihtrühmaks olema kõrgema riskiteguriga liigid.

A2. Üldnõuded ja kriteeriumid

1. Proovide võtmine ei tohi kesta kauem kui programmi rakendamise aasta 31. detsembrini.

2. Liikmesriigid analüüsivad proove lindude gripi riiklikes laborites või muudes laborites, mille on kiitnud heaks pädevad ametiasutused ja mis alluvad riiklike laborite kontrollile.

3. Kõik tulemused saadetakse võrdlemiseks lindude gripi ühenduse tugilaborile. Tuleb tagada tõhus teabevahetus. Ühenduse tugilaborid pakuvad tehnilist tuge ja kindlustavad diagnostiliste reagentide ulatusliku varu.

4. Kõik lindude gripi viiruse isolaadid tuleb metslindude puhul vastavalt ühenduse õigusaktidele esitada ühenduse tugilaborile, kui ei tehta erandit vastavalt otsuses 2006/437/EÜ sätestatud linnugripi diagnostikakäsiraamatu II peatüki lõikele 4 (Diferentsiaaldiagnostika). Viiruse alatüüpide H5 ja H7 puhul esitatakse isolaadid viivitamatult ning nende suhtes viiakse vastavalt kõnealusele diagnostikakäsiraamatule läbi standardne identifitseerimiskatse (nukleotiidide järjestusmääramine/intravenoosne patogeensuse indeks).

B. Lindude gripi seire metslindudel

Kavandamine ja rakendamine

Tuleb tagada epidemioloogide ja ornitoloogide tihe koostöö pädeva looduskaitseasutusega, et koostada seireprogramm, mis aitab identifitseerida liike ja optimeerida proovide võtmist. Seoses liigi valikuga, kellelt proove võetakse, tuleb seireprogrammi ülesehitus kohandada riigi olukorrale vastavalt domineerivatele liikidele ja linnupopulatsiooni suurusele. Proovide võtmisel tuleb silmas pidada rändevoogude hooajalisust, mis eri liikmesriikides võib varieeruda. Tuleb arvesse võtta linnuliikide käitumist seoses rändeteede, peamiste elupaikade, parvedesse koondumise ning rändel muude liikidega segunemise astmega, samuti eelmisel seirel aastatel 2003–2006 saadud tulemusi. Lisaks esitatakse pidevalt ülevaateid ja tagasisidet linnugripi metslindude seire töörühma kaudu, kes analüüsib andmeid kohe pärast nende saamist.

Kõrge patogeensusega linnugripi alatüübi H5N1 puhul tuleb kõiki neid tegureid arvesse võtta seoses võimalusega, et metslinnud puutuvad taudipiirkonnas kokku nakatunud kodu- ja metslindudega, ning võimalusega, et eri liikmesriikides puutuvad nad kokku kodulinnukasvanduste kodulindudega.

Nende võimaluste hindamiseks võivad EFSA hindamisskeemid ja -tabelid, (1) mis koostati koostöös Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraadiga, pakkuda liikmesriikidele olukorra arenguga kohanemist võimaldava, kohalikuks riskihindamiseks tõhusa vahendi, mis põhineb liikmesriikide vahelisel tihedal koostööl ja arvamuste vahetamisel. Tuleb julgustada sidemete loomist metslindude kaitse ja/või vaatlusega tegelevate institutsioonide ning rõngastusjaamadega.

Vajaduse korral võtavad kõnealuste rühmade/jaamade töötajate järelevalve all proove jahimehed ja muud ornitoloogiliste teadmistega isikud.

1. Haigete ja surnud metslindude passiivne seire tuleb suunata: a) piirkondadesse, kus sagedamini esineb metslindude haigestumist ja suremist; b) piirkondadesse, mis asuvad selliste merede, järvede või siseveeteede läheduses, kus leiti surnud linde, eriti kui need piirkonnad on kodulinnukasvanduste vahetus läheduses; c) lindudele, kes kuuluvad kindlakstehtud kõrge riskiteguriga liikidesse, mis on loetletud D osas, ja muudele metslindudele, kelle asualad on nende vahetus läheduses.

2. Lisaks peab elusate ja surnud metslindude uurimine piirkondades, kus alatüüpi H5N1 on avastatud, olema ideaaljuhul suunatud järgmistele lindudele: a) mets- või kodulinnud, kes võivad osutuda asümptomaatilisteks kandjateks; b) piirkondades, mis on epideemioloogiliselt seotud nende juhtumitega; c) kes tõenäoliselt satuvad tihedasse kokkupuutesse kodulinnukasvatusettevõtetega (ohustatud tsoon, järelevalvetsoon ja piirkond B) ning võivad käituda sillaliikidena, eriti linnud, kes on loetletud E osas.

3. Elusate ja kliiniliselt tervete ja/või kliiniliselt nakatunud, vigastatud või kütitud (2) lindude aktiivne seire tuleb suunata: a) haneliste (veelinnud) ja kurvitsaliste (rannikulinnud ja kajakad) seltsi kuuluvatele rändlindudele; b) kindlaksmääratud piirkondadele, kus koguneb ja omavahel seguneb suur hulk eri liikidest rändlinde, eriti kui need piirkonnad asuvad kodulinnukasvanduste vahetus läheduses; c) kõrgema riskiteguriga liikide valimile. (3)

Proovivõtumeetod

1. Suu-neelu- ja kloaagi-tampooniproovid viroloogiliseks uurimiseks võetakse vabalt elavatelt pealtnäha tervetelt lindudelt. Kui mingil põhjusel ei peaks kloaagi-tampooniproovide ettevaatlik kogumine lindudelt olema teostatav, võivad alternatiivina toimida värskete fekaalide proovid. Eri linnuliikide poolt sagedasti läbisegi kasutatavate kohtade puhul peab siiski olema tagatud jälgitavus.

2. Surnult leitud või mahalastud metslindude kloaagi- ning hingetoru-/suu-neelu-tampooniproove ja/või koeproove (nimelt ajust, südamest, kopsudest, neerudest ja sooltest) tuleb võtta viirusisolatsiooniks ja molekulaartuvastuseks (PCR).

3. Proovide hoiustamise ja vedamisega peab olema eriti hoolikas. Tampooniproovid tuleb viivitamata jahutada jääl või külmutatud geelikottide abil ning esitada laborile nii kiiresti kui võimalik. Proove ei tohi külmutada, kui see ei ole just hädavajalik. Kui võimalik, tuleb tampooniproovid panna antibiootilisse või spetsiaalsesse transpordikeskkonda, nii et need on üleni vedelikus. Proovid tuleb transpordikeskkonda panna lisaks jahutamisele, mitte alternatiivina sellele. Niisuguse keskkonna puudumisel tuleb tampoonid panna tagasi nende ümbristesse ja säilitada kuivalt. Kui kiire vedu 48 tunni jooksul laborisse (transpordikeskkonnas 4 °C) ei ole tagatud, tuleb proovid viivitamata külmutada, hoiustada ja seejärel transportida kuivas jääs. Proovide hoiustamist ja vedu võivad mõjutada mitmed tegurid, seega peab vedamiseks valitud meetod olema selleks otstarbeks sobiv.

4. Proovide võtmine viiakse läbi vastavalt lindude gripi diagnostikakäsiraamatule (otsus 2006/437/EÜ), milles on sätestatud lindude gripi kinnitamise ja diferentsiaaldiagnoosi kord.

C. Laboratoorne analüüs

1. Laboratoorsed analüüsid tehakse vastavalt lindude gripi diagnostikakäsiraamatule (otsus 2006/437/EÜ), milles on sätestatud lindude gripi kinnitamise ja diferentsiaaldiagnoosi kord.

2. Juhul kui kavandatakse laboratoorseid analüüse, mida ei ole direktiiviga 92/40/EMÜ ette nähtud või mida ei ole kirjeldatud maismaaloomi käsitlevas OIE käsiraamatus, peab liikmesriik samal ajal, kui ta esitab oma programmi komisjonile heakskiitmiseks, esitama ühenduse tugilaborile vajalikud andmed analüüsi valideerimiseks.

3. Kõik metslindudel esineva lindude gripi seire käigus kogutud proovid analüüsitakse võimalikult kiiresti molekulaarmeetodite abil, kui need on kättesaadavad, ning vastavalt diagnostikakäsiraamatule (otsus 2006/437/EÜ). Neid analüüse tehakse üksnes kvaliteeti tagada suutvates ja ühenduse tugilaborite poolt lindude gripi puhul tunnustatud meetodeid kasutavates laborites. Lisaks peavad kasutatud meetodid olema andnud vastuvõetavaid tulemusi riiklikes laborites tehtud kõige viimastes võrdlusringkatsetes. Soovitatav on kõigepealt teha eeltestimine PCR-katses M-geeni kasutades, millele järgneb (2 nädala jooksul) kiire analüüs H5 leidmiseks ning positiivse leiu puhul tuleb võimalikult kiiresti teha lõhestamispiirkonna analüüs, et kindlaks määrata, kas tegemist on kõrge või madala patogeensusega linnugripiga. Kui kõrge patogeensusega linnugripi alatüüp H5 leiab kinnitust, tuleb kiiresti teha edasised analüüsid N-tüübi kindlaksmääramiseks (isegi kui nendega saab üksnes elimineerida N1 võimaluse).

4. Võib lubada laboris ühe liitproovina kasutada kuni viit proovi, mis on võetud samalt liigilt ning kogutud samast kohast samal päeval, kui saab tagada, et positiivse leiu puhul on võimalik üksikut proovi identifitseerida ja uuesti analüüsida.

5. Metslindudel esineva lindude gripi puhul seroloogilist uuringut ei kohaldata, kuna seroloogiliste meetoditega ei ole võimalik eristada kõrge ja madala patogeensusega tüvesid ning antikehade leidude põhjal ei saa teha järeldusi tõenäolise asukoha kohta, kus metslinnud võisid nakatuda. Siiski võib seroloogiline uuring olla oluline, et välja selgitada, millistes paiksete või rändlindude liikides on/olid H5/H7 viirused prevaleerivad (või endeemilised). Selliseid analüüse saab teha üksnes erilaborites, mis kasutavad hoolikalt valitud antigeene, et tagada hemaglutiniini spetsiifiliste antikehade avastamine (st välistada mõjutamise võimalus N-spetsiifiliste antikehade poolt).

Lindude gripi suhtes kõrge riskitasemega metslindude liikide loetelu (4)

Tavanimetus Teaduslik nimi Väikeluik Cygnus columbianus Laululuik Cygnus cygnus Kühmnokk-luik Cygnus olor Haned Lühinokk-hani Anser brachyrhynchus Rabahani Anser fabalis Suur-laukhani (Euroopa rass) Anser albifrons albifrons Väike-laukhani Anser erythropus Hallhani Anser anser Valgepõsk-lagle Branta leucopsis Mustlagle Branta bernicla Punakael-lagle Branta ruficollis Kanada lagle Branta canadensis Pardid Viupart Anas penelope Piilpart Anas crecca Sinikael-part Anas platyrhynchos Soopart Anas acuta Rägapart Anas querquedula Luitsnokk-part Anas clypeata Marmorpart Marmaronetta angustirostris Punanokk-vart Netta rufina Punapea-vart Aythya ferina Tuttvart Aythya fuligula Kurvitsalised Kiivitaja Vanellus vanellus Põldrüüt Pluvialis apricaria Mustsaba-vigle Limosa limosa Tutkas Philomachus pugnax Kajakad Naerukajakas Larus ridibundus Kalakajakas Larus canus

Kodulindude vahetus läheduses elunevate lindude loetelu (5)

Tavanimetus Teaduslik nimi Kodulindudega kokkupuutumise tõenäosus 1. rühm. Kodulinnukasvatusega vahetult seotud liigid Euroopas Koduhani Anser anser domesticus Suur Kodu-sinikaelpart Anas platyrhynchos Suur Kodu-muskuspart Cairina moschata Suur Kodu-kaljutuvi Columba livia Suur Koduvarblane Passer domesticus Suur 2. rühm. Liigid, mis võivad jagada põllumajandusmaid, mida kasutavad ka kodulinnud Põhja-Euroopas Põldrüüt Pluvialis apricaria Väike Kiivitaja Vanellus vanellus Keskmine Naerukajakas Larus ridibundus Suur Kalakajakas Larus canus Suur Hõbekajakas Larus argentatus Väike Kaelustuvi (meigas) Columba palumbus Suur Euraasia kaelus-turteltuvi Streptopelia decaocto Suur Jahifaasan Phasianus colchicus Suur Lõolased Alauda & Galerida spp Väike Kiurid Väike Västrikud Keskmine Hallrästas (paskrästas) Turdus pilaris Keskmine Vainurästas Turdus iliacus Keskmine Harakas Pica pica Suur Euraasia hakk Corvus monedula Suur Künnivares Corvus frugilegus Keskmine Vares Corvus corone Keskmine Ronk (kaaren) Corvus corax Väike Kuldnokk Sturnus vulgaris Suur Ibeeria kuldnokk Sturnus unicolor Suur Koduvarblane Passer domesticus Suur Põldvarblane Passer montanus Suur Vintlased Keskmine Tsiitsitajad Miliaria, Emberiza spp Keskmine 3. rühm. Liigid, mis võivad jagada märgalasid, mida kasutavad ka koduveelinnud Põhja-Euroopas Hõbehaigrud, siidhaigrud Egretta spp. Väike Haigrud Ardea ja teised spp. Keskmine Kormoran Phalacrocorax carbo Keskmine Toonekurglased Ciconia spp. Väike Kühmnokk-luik Cygnus olor Keskmine Hallhani Anser anser Keskmine Kanada lagle Branta canadensis Väike Pardid Anas & Aythya spp. Väike Sinikael-part Anas platyrhynchos Suur Lauk Fulica atra Keskmine Tait Gallinula chloropus Keskmine

(1) Teaduslik arvamus (Migratory birds and their possible role in the spread of highly pathogenic avian influenza) (EFSA, 12. mai 2006).

(2) Jahipidamine, pidades kinni nõukogu direktiivis 79/409/EMÜ sätestatud nõuetest kõigi looduslikult esinevate metslindude kaitse ja säilitamise kohta.

(3) Esitab Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraat.

(4) Käesolev loetelu ei ole piirangute tegemiseks, vaid mõeldud üksnes nende rändlinnuliikide identifitseerimiseks, kes võivad kujutada suurt ohtu lindude gripi toomiseks ühendusse oma rändetavade tõttu, mis hõlmavad piirkondi, kus kõrge patogeensusega linnugripi alatüüp H5N1 esineb kas mets- või kodulindudel. Loetelu põhineb EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu komisjoni 12. mail 2006. aastal vastuvõetud teaduslikul arvamusel “Migratory birds and their possible role in the spread of highly pathogenic avian influenza” ning ORNISe komitee ja Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraadi töövõtjate poolt tehtud tööl. On siiski võimalik, et käesolevat loetelu ajakohastatakse, kui saavad kättesaadavaks edasiste teadusuuringute tulemused ning riskianalüüs, mille on teinud riiklikud ametiasutused oma ornitoloogilise olukorra eripära arvestades.

(5) Käesolev loetelu ei ole täielik, vaid mõeldud üksnes nende Euroopa paiksete linnuliikide identifitseerimiseks, kes elunevad kodulindude vahetus läheduses (eriti Loode-Euroopas) ja kellel on teoreetiliselt kõrge potentsiaal edasi kanda kõrge patogeensusega linnugripi alatüüpi H5N1 potentsiaalselt nakatunud sümptomiteta metslindudelt (“sillaliigid”). Loetelu põhineb EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu komisjoni 12. mail 2006. aastal vastuvõetud teaduslikul arvamusel “Migratory birds and their possible role in the spread of highly pathogenic avian influenza” ning ORNISe komitee ja Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraadi (DG ENV) töövõtjate poolt tehtud tööl. On siiski võimalik, et käesolevat loetelu ajakohastatakse, kui saavad kättesaadavaks edasiste teadusuuringute tulemused. Eelkõige on DG ENV teinud Wetland international’ile ja EURINGile ülesandeks läbi vaadata kõrgema riskiteguriga liikide ja kohtade esialgne analüüs, seda ajakohastada ja laiendada, võttes arvesse H5N1 puhanguid Euroopas 2006. aastal, samuti välja selgitada muud kõrge riskiteguriga linnuliigid, kes võiksid toimida sillaliikidena metslindude ning kodulindude ja/või inimeste vahel Euroopa eri osades. Tulemused tuleks teha kättesaadavaks enne juuni lõppu 2007.

(http://ec.europa.eu/environment/nature/nature_conservation/focus_wild_birds/avian_influenza/pdf/avian_influenza_report.pdf). Selle tööga tuleks sätestada täpsemalt suunatud lähenemisviis ning koostada palju usaldatavam esialgne loetelu kõrgema riskiteguriga liikidest ning nende kokkupuuteohust kodulindudega ELis.