KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2021/2239,

15. detsember 2021,

millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit elektrit võrku tootvate terasest tuuleturbiinimastide impordi suhtes

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2016. aasta määrust (EL) 2016/1036 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed (1), eriti selle artikli 9 lõiget 4,

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

1.1. Algatamine

(1) Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“) algatas 21. oktoobril 2020. aastal Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/1036 (edaspidi „alusmäärus“) artikli 5 alusel dumpinguvastase uurimise seoses Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „asjaomane riik“, „Hiina“ või „HRV“) pärit teatavate terasest tuuleturbiinimastide (edaspidi „terasest tuuleturbiinimastid“ või „uuritav toode“) impordiga. Komisjon avaldas algatamisteate Euroopa Liidu Teatajas (2) (edaspidi „algatamisteade“).

(2) Komisjon algatas uurimise kaebuse alusel, mille esitas 9. septembril 2020 Euroopa tuuleturbiinitootjate liit (edaspidi „kaebuse esitaja“ või „EWTA“). Kaebus esitati liidu terasest tuuleturbiinimastide tootmisharu nimel alusmääruse artikli 5 lõike 4 tähenduses. Kaebuses esitati dumpingu ja sellest tuleneva olulise kahju kohta tõendid, mida peeti uurimise algatamise jaoks piisavaks.

1.2. Huvitatud isikud ja märkused algatamise kohta

(3) Algatamisteates kutsus komisjon huvitatud isikuid uurimises osalemiseks komisjoniga ühendust võtma. Lisaks teavitas komisjon uurimise algatamisest eraldi kaebuse esitajat, teisi teadaolevaid liidu tootjaid, teadaolevaid eksportivaid tootjaid, Hiina ametiasutusi ja teadaolevaid kasutajaid/importijaid, kutsudes neid uurimises osalema.

(4) Huvitatud isikutel oli võimalus esitada uurimise algatamise kohta märkusi ning taotleda komisjonilt ja/või kaubandusmenetluses ärakuulamise eest vastutavalt ametnikult enda ärakuulamist. Komisjon korraldas 2021. aasta märtsis ärakuulamise kolme kasutajaga.

(5) Oma märkustes uurimise algatamise kohta väitis Hiina tööstusorganisatsioon Hiina masinate ja elektroonikatoodete impordi ja ekspordi kaubanduskoda (edaspidi „CCCME“), et kaebuse esitaja ei esitanud kaebuses kasutatud konfidentsiaalse teabe sisukat kokkuvõtet, eelkõige käib see kaebuse lisade 2.1 kuni 2.4 kohta. CCCME sõnul ei võimaldanud ülemäärane konfidentsiaalsete andmete kasutamine isikul mõista uurimisperioodil valitsenud olukorda. Isik kordas neid väiteid pärast esialgset etappi esitatud märkustes ja esialgse etapi järel toimunud ärakuulamisel.

(6) Komisjon märkis, et kaebuse esitaja tähistas vastavates lisades konfidentsiaalsena üksnes iga kaebuse koostamiseks oma andmeid esitanud ettevõtja äriühinguteabe, nagu käive, kasum, toodang ja müügimaht. Iga näitaja koondandmed esitati kaebuse avatud versioonis. Seega, vastupidiselt CCCME väidetele piisas kaebuse avatud versioonis sisalduvast teabest, et võimaldada CCCME-l esitada kaebuses kasutatud kahjumarginaali arvutamise kohta üksikasjalikke märkusi. Ka EWTA ise märkis vastuseks CCCME märkustele, et üksikasjaliku teabe esitamine liidu tootjate individuaalsete tulemuste kohta vaatlusalusel perioodil, isegi kui see teave on indekseeritud, on vastuolus nende huvidega (3). Seega lükkas komisjon väite tagasi.

1.3. Väljavõtteline uuring

(7) Komisjon andis algatamisteates teada, et võib teha huvitatud isikute väljavõttelise uuringu kooskõlas alusmääruse artikliga 17.

1.3.1. Liidu tootjate väljavõtteline uuring

(8) Komisjon märkis algatamisteates, et on moodustanud liidu tootjatest esialgse valimi. Komisjon moodustas valimi toodangu ja liidu müügimahtude põhjal, millest liidu tootjad olid uurimise algatamisele eelnenud analüüsi käigus teatanud, võttes arvesse ka nende geograafilist asukohta. Valim koosnes kahes liikmesriigis asuvast kolmest liidu tootjast, kelle toodang moodustas umbes 38 % samasuguse toote liidu hinnangulisest müügi- ja tootmismahust algatamisetapis. Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esialgse valimi kohta märkusi esitama. Ükski isik märkusi ei esitanud.

(9) Seega leiti, et kolmest liidu tootjast koosnev esialgne valim on liidu tootmisharu suhtes tüüpiline ja see kinnitati lõpliku valimina.

(10) Tükk aega pärast liidu tootjate valimi kohta märkuste esitamise tähtaja möödumist seadsid CCCME ja Euroopa tuuleenergia ühendus WindEurope kaebuse esitajate representatiivsuse kahtluse alla. Kummagi isiku esitatud märkused ei saanud liidu tootjate valimi kohta tehtud otsust muuta ja need lükati tagasi.

1.3.2. Importijate väljavõtteline uuring

(11) Uurimise algatamisel esitas üks isik, kes väitis, et on sõltumatu importija, algatamisteates osutatud teabe ja andis nõusoleku enda kaasamiseks valimisse. Selgus, et see isik kuulub kontserni, mille peamised huvid on samaväärsed terasest tuuleturbiinimastide kasutaja huvidega. Seega otsustas komisjon, et väljavõttelist uuringut ei ole vaja teha. Selle otsuse kohta märkusi ei esitatud.

1.3.3. Hiina eksportivate tootjate väljavõtteline uuring

(12) Selleks et otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ning vajaduse korral moodustada valim, palus komisjon kõigil HRV teadaolevatel eksportivatel tootjatel esitada algatamisteates osutatud teave. Lisaks palus komisjon Euroopa Liidu juures tegutseval Hiina Rahvavabariigi esindusel teha kindlaks muud eksportivad tootjad, kes võiksid olla huvitatud uurimises osalemisest, ja/või võtta nendega ühendust.

(13) Nõutud teabe esitas seitse asjaomase riigi tootjat, kes nõustusid kuuluma valimisse. Uurimisperioodil eksportisid terasest tuuleturbiinimaste liitu neist ainult kuus. Vastavalt alusmääruse artikli 17 lõikele 1 moodustas komisjon valimi kolmest eksportivast tootjast, võttes aluseks suurima tüüpilise liitu suunatud ekspordi mahu, mida oli komisjoni käsutuses oleva aja jooksul võimalik uurida. Esialgsesse valimisse kuulusid äriühingud Chengxi Shipyard Co., Ltd. (edaspidi „Chengxi Shipyard“), CS WIND China Co., Ltd. (edaspidi „CS Wind“) ja Suzhou Titan New Energy Technology Co., Ltd. (edaspidi „Suzhou Titan“). Kooskõlas alusmääruse artikli 17 lõikega 2 konsulteeriti valimi moodustamisel kõigi teadaolevate asjaomaste eksportivate tootjate ja asjaomase riigi ametiasutustega.

(14) Esialgse valimi moodustamise kohta esitas märkusi üks koostööd tegev eksportiv tootja. Äriühing Penglai Dajin Offshore Heavy Industry Co., Ltd. (edaspidi „Penglai Dajin“) taotles enda kaasamist valimisse ja väitis, et esialgne valim ei ole tüüpiline mitmel põhjusel. Esiteks väitis äriühing, et valim ei ole geograafiliselt esindav, kuna kõik valimisse kaasatud äriühingud asuvad Jiangsu provintsis. Teiseks juhtis Penglai Dajin tähelepanu sellele, et üks valimisse kaasatud äriühingutest on riigile kuuluv ettevõte ja teine välisriigi äriühingu tütarettevõtja. Kolmandaks väitis äriühing, et erinevalt mõnest valimisse kaasatud keerulise kontsernistruktuuriga eksportivast tootjast on teda võimalik ettenähtud aja jooksul uurida. Lõpuks märkis Penglai Dajin, et kaks valimisse kaasatud eksportivat tootjat ei ole tema toodangu suhtes tüüpilised, kuna nad toodavad ainult suure läbimõõduga terasmaste.

(15) Komisjon märkis, et kooskõlas alusmääruse artikli 17 sätetega kaasati esialgsesse valimisse äriühingud, millel on suurim representatiivne toodangu-, müügi- või ekspordimaht, mida on ettenähtud aja jooksul võimalik uurida. Lisaks ei esitanud Penglai Dajin ühtegi mõjuvat põhjust, miks peaks ükskõik millise esialgsesse valimisse kaasatud eksportiva tootja temaga asendama. Seetõttu lükkas komisjon Penglai Dajini taotluse tagasi ja kinnitas valimi.

(16) Varsti pärast seda loobus üks valimisse kaasatud eksportiv tootja, äriühing CS Wind, koostöö tegemisest. Komisjon võttis selle otsuse teadmiseks ja teavitas äriühingut oma kavatsusest määrata võimalikud dumpinguvastased tollimaksud selle äriühingu suhtes alusmääruse artikli 18 sätete kohaselt. Lisaks teavitas komisjon olukorrast Hiina Rahvavabariigi esindust.

(17) Seejärel täiendas komisjon eksportivate tootjate valimit, lisades äriühingu Penglai Dajin, mis oli koostööd teinud äriühingute seas ekspordimahu poolest järgmine ja mida oli võimalik uurida, võttes arvesse ajapiiranguid.

1.4. Individuaalne kontrollimine

(18) Esialgu taotlesid neli HRV eksportivat tootjat, kes tagastasid väljavõttelise uuringu vormi, alusmääruse artikli 17 lõike 3 alusel individuaalset kontrollimist. Algatamise päeval tegi komisjon küsimustikud veebis kättesaadavaks (4). Valimi teatavakstegemise ajal teavitas komisjon valimisse kaasamata eksportivaid tootjaid, et kui nad soovivad individuaalset kontrollimist, peavad nad vastama küsimustikule. Ükski selline äriühing küsimustikule siiski ei vastanud. Seetõttu individuaalset kontrollimist ei tehtud.

1.5. Küsimustike vastused

(19) Komisjon saatis Hiina Rahvavabariigi valitsusele (edaspidi „Hiina valitsus“) küsimustiku HRVs oluliste moonutuste esinemise kohta alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b tähenduses.

(20) Komisjon tegi liidu tootjatele, sõltumatutele importijatele, kasutajatele ja eksportivatele tootjatele mõeldud küsimustikud menetluse algatamise päeval internetis (5) kättesaadavaks. Huvitatud isikutele teatati küsimustike asukohast algatamisteates, aga ka siis, kui komisjon teatas valimi moodustamisest või oma otsusest väljavõttelisest uuringust loobuda.

(21) Küsimustikule vastasid kolm valimisse kaasatud tootjat, kolm valimisse kaasatud liidu tootjat ja kaks kasutajat. Hiina valitsuselt vastust ei saadud. Seejärel teavitas komisjon Hiina valitsust oma kavatsusest kohaldada seoses võimalike järeldustega oluliste moonutuste olemasolu kohta alusmääruse artiklit 18.

(22) Arvestades kestvat COVID-19 pandeemiat ja eri liikmesriikide, aga ka paljude kolmandate riikide kehtestatud viiruse leviku tõkestamise piiranguid, ei saanud komisjon teha alusmääruse artikli 16 kohaseid kontrollkäike. Selle asemel ristkontrollis komisjon isikute saadetud teavet kaugmeetodil kooskõlas oma teatega COVID-19 puhangu poolt dumpingu- ja subsiidiumivastastele uurimistele avalduva mõju kohta (6).

(23) Komisjon kogus kogu teabe, mida ta pidas vajalikuks dumpingu, sellest tuleneva kahju ja liidu huvide kindlakstegemiseks. Sellega seoses ristkontrollis komisjon kaugmeetodil järgmisi äriühinguid/isikuid: liidu tootjad ja nende ühendus — GRI Renewable Industries S.L., Madrid, Hispaania — Welcon A/S, Give, Taani — Windar Renovables S.L, Avilés, Hispaania — EWTA, Brüssel, Belgia kasutajad — GE Wind Energy GmbH, Salzbergen, Saksamaa (edaspidi „GE“) — Vestas Wind Systems A/S, Aarhus N, Taani ja seotud äriühingud (edaspidi „Vestas“) HRV eksportivad tootjad — Chengxi Shipyard Co., Ltd., Jiangyin City ja sellega seotud omamaine tootja CSSC Guangxi Shipbuilding & Offshore Engineering Co., Ltd., Qinzhou City — Penglai Dajin Offshore Heavy Industry Co., Ltd., Penglai ja sellega seotud omamaine tootja Liaoning Dajin Heavy Industry Corporation, Fuxin — Suzhou Titan New Energy Technology Co., Ltd., Taicang City ja sellega seotud omamaised tootjad Baotou Titan Wind Power Energy Equipment Co., Ltd., Baotou Rare Earth High-tech Zone ning Heze Titan New Energy Equipment Co., Ltd., Heze City

1.6. Uurimisperiood ja vaatlusalune periood

(24) Dumpingu ja kahju uurimine hõlmas ajavahemikku 1. juulist 2019 kuni 30. juunini 2020 (edaspidi „uurimisperiood“). Kahju hindamise seisukohast oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2017 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood“).

1.7. Ajutiste meetmete kehtestamata jätmine

(25) Alusmääruse artikli 7 lõike 1 kohaselt oli ajutiste meetmete kehtestamise tähtaeg 18. juuni 2021. 21. mail 2021 teavitas komisjon kooskõlas alusmääruse artikli 19a lõikega 2 huvitatud isikuid oma kavatsusest ajutisi meetmeid mitte kehtestada.

(26) 18. juunil 2021 kinnitas komisjon oma otsuse ajutisi meetmeid mitte kehtestada ja andis huvitatud isikutele võimaluse esitada lisateavet ja/või oma seisukoht ärakuulamisel. CCCME taotles ärakuulamist ja esitas märkused. Tema ärakuulamise ajal esitatud ja tema esitatud teabes sisalduvaid märkusi ja väiteid on nõuetekohaselt käsitletud käesoleva määruse vastavates osades.

(27) Kuna ajutisi dumpinguvastaseid meetmeid ei kehtestatud, ei toimunud ka impordi registreerimist.

1.8. Järgnenud menetlus

(28) Komisjon jätkas oma lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist. Lõplike järelduste tegemisel võttis komisjon arvesse huvitatud isikute märkusi.

(29) Komisjon teatas kõikidele huvitatud isikutele olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal ta kavatses kehtestada Hiinast pärit terasest tuuleturbiinimastide impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu (edaspidi „lõplike järelduste avalikustamine“). Kõikidele huvitatud isikutele anti aega, et esitada kõnealuste lõplike järelduste avalikustamise kohta märkusi.

(30) Samuti anti isikutele, kes taotlesid ärakuulamist, selleks võimalus. 23. septembril 2021 kuulati ära EWTA. 27. septembril 2021 kuulati ära CCCME ja Suzhou Titan.

(31) Pärast lõplike järelduste avalikustamist ja eespool nimetatud ärakuulamisel komisjoni talitustes kordas CCCME oma põhjenduses 5 kokku võetud väidet, et EWTA kasutas konfidentsiaalset teavet liiga palju. See ei puuduta ainult kaebuses esitatud teavet, vaid ka teavet, mis antakse huvitatud isikutele lõplike järelduste avalikustamisel. Mis puudutab viimati nimetatut, leidsid CCCME ja Suzhou Titan eelkõige, et lõplikes järeldustes eksportivatele tootjatele esitatud turuhinnast madalama hinnaga müügi arvutused ei olnud sihthinna arvutamise poole pealt piisavalt üksikasjalikud. Chengxi Shipyard esitas pärast lõplike järelduste avalikustamist sarnaseid märkusi. Komisjon vaatas avalikustatud andmed läbi ja kuigi konfidentsiaalsusest tulenevatel põhjustel ei olnud võimalik liidu tootmisharu täpseid sihthindu tooteliikide kaupa esitada, esitas ta samal päeval kolmele valimisse kaasatud eksportivale tootjale täiendavad andmed hinna allalöömise ja turuhinnast madalama hinnaga müügi arvutuste kohta.

(32) Olenemata eespool öeldust taotlesid CCCME ja Suzhou Titan ärakuulamise eest vastutava ametniku sekkumist, pidades silmas i) asjaolu, et nende arvates peaks komisjon liidu tootmisharu teatavaid andmeid paremini kontrollima (seda on käsitletud põhjenduses 307), ii) et nad soovivad teada ärakuulamise eest vastutava ametniku seisukohta allika kohta, mida komisjon kasutas Hiinast pärit terasest tuuleturbiinimastide impordihindade kindlaksmääramisel (käsitletud põhjendustes 317–318), iii) kaebuse esitaja kolmel korral esitatud märkuste omavahelisel võrdlemisel leitud lahknevusi (käsitletud põhjendustes 306 ja 307) ning iv) dumpingu- ja kahjumarginaalide vahelisi olulisi erinevusi (käsitletud põhjendustes 292–295). 14. oktoobril 2021 toimus ärakuulamise eest vastutava ametniku juures ärakuulamine, mille käigus komisjon neid küsimusi selgitas. Ärakuulamise eest vastutav ametnik jõudis järeldusele, et kaitseõigust ei ole rikutud.

(33) Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitis EWTA, et uurimises esinenud menetluslikud probleemid kahjustasid kaebuse esitajate kaitseõigust ning võimet hinnata Hiina eksportijate ja kasutajate esitatud märkusi ning neid käsitleda. EWTA sõnul kasutasid Hiina eksportijad ja teised huvitatud isikud kogu uurimise vältel ülemäära palju konfidentsiaalset teavet, kuid jätsid samas pidevalt esitamata sisulised kokkuvõtted oma konfidentsiaalsest teabest. Seetõttu oli kaebuse esitajatel võimatu asjaomaseid andmeid ja väiteid hinnata ning nende kohta sisulisi märkusi esitada, millega rikuti nende õigust nõuetekohasele menetlusele.

(34) Komisjon lükkas väite tagasi, kuna seda täpsemalt ei põhjendatud. Peale selle märkis komisjon, et kogu tundlikus vormingus esitatud teave esitati samamoodi ka avatud toimiku jaoks, kui selle avaldamine ei kahjustanud teabe esitanud isiku konfidentsiaalsushuve.

(35) Huvitatud isikute esitatud märkusi arutati ja võeti käesolevas määruses vajaduse korral arvesse.

(36) Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitis mitu isikut, et komisjon peaks meetmed vastavalt alusmääruse artikli 14 lõikele 4 peatama. Kaebuse esitajad ja mitu liidu tootjat olid meetmete peatamise vastu. Komisjon kinnitas nende isikute esitatud teabe kättesaamist ja tuletas neile meelde, et kui komisjon peab seda asjakohaseks, võib ta otsustada meetmed peatada, kui turutingimused on ajutiselt muutunud sellisel määral, et kahju taastekkimine meetmete peatamise tagajärjel on vähetõenäoline ja kui see on liidu huvides.

2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE

2.1. Vaatlusalune toode

(37) Pärast algatamisteates sisalduva tootekirjelduse läbivaatamist ja selleks, et vältida vääritimõistmisi riiklikes tolliasutustes, pidas komisjon asjakohaseks algatamisteates avaldatud tootekirjeldust veidi muuta. Muudatuste tõttu ei olnud vaja teadet muuta ja need ei mõjutanud menetluse huvitatud isikuid. Muudatused on esitatud allpool kaldkirjas.

(38) Vaatlusalune toode on teatavad elektrit võrku tootvate tuuleturbiinide terasest mastid ja nende sektsioonid, (7) koostatud või koostamata, koonusekujulised või mitte, vundamentsektsiooniga või ilma, gondli ja rootorilabadega või ilma, kõrgusega alates masti alusest kuni gondli põhjani (st masti ja gondli ühenduskohani) täielikult monteeritud masti puhul vähemalt 50 meetrit ning mis on ette nähtud selliste maismaa või avamere tuuleturbiinide gondlite ja rootorilabade kandmiseks, mille elektritootmisvõimsus on vähemalt 1,00 megavatti (MW), mis on pärit HRVst ja mis praegu kuulub CN-koodide ex 7308 20 00 (TARICi kood 7308200011), ex 7308 90 98 (TARICi kood 7308909811) ja tuuleturbiini osana importimise korral CN-koodi ex 8502 31 00 (TARICi koodid 8502310011 ja 8502310085) alla (edaspidi „vaatlusalune toode“).

2.2. Samasugune toode

(39) Uurimine näitas, et järgmistel toodetel on samad põhilised füüsikalised ja tehnilised omadused ning sama põhiline kasutusotstarve: — vaatlusalune toode; — toode, mida toodetakse ja müüakse HRV siseturul, ning — toode, mida liidu tootmisharu toodab ja müüb liidu turul.

(40) Komisjon otsustas, et need tooted on seega alusmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses samasugused tooted.

2.3. Toote määratlusega seotud väited

(41) Vestas taotles suuremate terasest tuuleturbiinimastide väljajätmist põhjusel, et liidu tootmisharul on võimsust peamiselt väiksemate mastide jaoks (8).

(42) Komisjon leidis, et taotlus ei ole põhjendatud, sest üldiselt on liidu tootmisharul olemas tootmisvõimsus terasest tuuleturbiinimastide kõigi nõutavate suuruste tootmiseks, isegi kui kõik liidu terasest tuuleturbiinimastide tootjad ei tooda samade mõõtmetega maste. Komisjon leidis ka, et kõikidel terasest tuuleturbiinimastidel, olenemata nende suurusest või impordikohast, on samad põhilised füüsilised ja tehnilised omadused, sarnane lõppkasutus ja vastastikku asendatavus. Seetõttu lükkas komisjon väljajätmise taotluse tagasi.

(43) CCCME väitis, et tootemääratluses esineva mitmekesisuse tõttu ei saa HRV siseturul toodetud ja müüdavat toodet ning liidu tootmisharu toodetud ja liidus müüdavat toodet pidada samasuguseks tooteks. Pärast lõplike järelduste avalikustamist palus CCCME liidus kehtivate diferentseeritud eeskirjade ning kõrgete ja lühikeste mastide erinevate toetuste ja terasest tuuleturbiinimastide kõrguse eeldatava suurenemise tõttu tootemääratlust kitsendada. CCCME ei esitanud mingeid tõendeid selle kohta, millised mastimudelid tuleks välja jätta või millised on nende mastide tehnilised omadused, mis tuleks tema arvates välja jätta.

(44) Esitatud väide lükati tagasi. Komisjon märkis, et on loomulik, et tooterühmas on erinevaid mudeleid või tüüpe. Hinna allalöömise, turuhinnast madalama hinnaga müügi ja dumpingu arvutamisel on toote sellist mitmekesisust ning sellest tulenevaid erinevusi tootmiskuludes ja hindades toote kontrollnumbri abil täielikult arvesse võetud. Nagu on märgitud punktis 2.2, leidis komisjon, et kõigil terasest tuuleturbiinimastidel on samad põhilised füüsikalised ja tehnilised omadused, sarnane lõppkasutus ja vastastikku asendatavus, mis on vaatlusaluse toote kindlaksmääramisel olulised tegurid.

3. DUMPINGUHINNAGA MÜÜK

3.1. Normaalväärtuse kindlaksmääramine alusmääruse artikli 2 lõike 6a alusel

(45) Kuna uurimise algatamise ajal olid olemas piisavad tõendid, mis viitasid oluliste moonutuste olemasolule seoses HRVga alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b tähenduses, pidas komisjon asjakohaseks alustada uurimist, võttes arvesse alusmääruse artikli 2 lõiget 6a.

(46) Alusmääruse artikli 2 lõike 6a võimalikuks kohaldamiseks vajalike andmete kogumiseks kutsus komisjon algatamisteates kõiki HRV eksportivaid tootjaid üles esitama teavet terasest tuuleturbiinimastide tootmiseks kasutatud sisendite kohta. Asjakohase teabe esitasid viis eksportivat tootjat.

(47) Komisjon saatis Hiina valitsusele küsimustiku, et saada teavet, mida ta pidas vajalikuks, et uurida väidetavaid olulisi moonutusi. Lisaks kutsus komisjon algatamisteate punktis 5.3.2 kõiki huvitatud isikuid üles tegema 37 päeva jooksul pärast algatamisteate avaldamist Euroopa Liidu Teatajas teatavaks oma seisukohad, esitama teabe ja kinnitavad tõendid alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamisega seoses. Hiina valitsus ei vastanud ettenähtud tähtaja jooksul küsimustikule. Seejärel teatas komisjon Hiina valitsusele, et kasutab HRVs oluliste moonutuste esinemise kindlakstegemiseks kättesaadavaid fakte alusmääruse artikli 18 tähenduses.

(48) Eksportivad tootjad Chengxi Shipyard ja Suzhou Titan ning tööstusorganisatsioon CCCME kommenteerisid alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamist oma märkustes 1. detsembri 2020. aasta normaalväärtuse kindlaksmääramiseks kasutatavaid allikaid käsitleva esimese teate kohta. Nad kordasid oma väiteid märkustes, mille nad esitasid 8. aprilli 2021. aasta normaalväärtuse kindlaksmääramiseks kasutatavaid allikaid käsitleva teise teate kohta. Nendele märkustele on nõuetekohaselt vastatud käesoleva määruse punktis 3.2.1.

(49) Samuti täpsustas komisjon algatamisteates, et olemasolevat tõendusmaterjali arvesse võttes võib tal olla vaja valida sobiv võrdlusriik alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti a kohaselt, et määrata normaalväärtus moonutamata hindade või võrdlusaluste põhjal.

(50) 1. detsembril 2020 teavitas komisjon teatega (edaspidi „esimene teade“) (9) huvitatud isikuid asjakohastest allikatest, mida kavatses kasutada normaalväärtuse kindlaksmääramiseks. Selles teates loetles komisjon kõik vaatlusaluse toote tootmistegurid, nagu toorained, tööjõud ja energia. Lisaks tegi komisjon moonutamata hindade või võrdlusaluste valimise kriteeriumide põhjal kindlaks mitu võimalikku võrdlusriiki, nimelt Mehhiko, Lõuna-Aafrika Vabariik ja Türgi. Komisjonile esitasid esimese teate kohta märkusi kaks valimisse kaasatud eksportivat tootjat Chengxi Shipyard (10) ja Suzhou Titan (11), CCCME (12) ning kasutaja Vestas (13). Märkusi käsitleti teises teates normaalväärtuse kindlaksmääramiseks kasutatavate allikate kohta ning kokkuvõte neist on esitatud ka käesoleva määruse punktis 3.2.2.

(51) Komisjon teavitas 8. aprillil 2021 teise teatega (edaspidi „teine teade“) (14) asjakohaste allikate kohta, mida kavatses kasutada normaalväärtuse kindlaksmääramiseks, huvitatud isikuid, et on teinud kõige sobivama võrdlusriigina kindlaks Mehhiko. Samuti teavitas ta huvitatud isikuid sellest, et määrab müügi-, üld- ja halduskulud ning kasumi kindlaks võrdlusriigi tootjate Arcosa Industries de México, S. de R.L. de C.V. ja Speco Wind Power, S.A. de C.V. kohta kättesaadava teabe põhjal. Komisjonile esitasid teise teate kohta märkusi Chengxi Shipyard, (15) Suzhou Titan (16) ja CCCME (17). Märkustele on vastatud käesoleva määruse punktis 3.2.2.

3.2. Normaalväärtus

3.2.1. Oluliste moonutuste olemasolu

(52) HRV terasesektorit (teras on tuuleturbiinimastide tootmises peamine tegur) käsitlevates hiljutistes uurimistes (18) leidis komisjon, et esinevad alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b kohased olulised moonutused. Komisjon jõudis ka käesolevas uurimises järeldusele, et olemasolevate tõendite põhjal on alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamine asjakohane.

(53) Nende uurimiste käigus leidis komisjon, et HRVs esineb olulist riigi sekkumist, mis moonutab ressursside tõhusat eraldamist kooskõlas turupõhimõtetega (19). Arvestades, et teras on peamine tooraine uurimisaluse toote tootmiseks, järeldas komisjon eelkõige, et lisaks sellele, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b esimese taande (20) tähenduses on oluline osa terasesektori äriühingutest endiselt Hiina valitsuse omandis, võib Hiina valitsus alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b teise taande tähenduses oma esindatuse tõttu ettevõtetes ka mõjutada terasesektori hindu ja kulusid (21). Komisjon leidis ka, et riigi esindatusel finantsturgudel ning tooraine ja sisendite tarnimisel ning neisse sekkumisel on turgu täiendavalt moonutav mõju. Üldiselt toobki HRV planeerimissüsteem kaasa ressursside kontsentreerumise sektoritesse, mille Hiina valitsus on määratlenud strateegilisteks või muul viisil poliitiliselt olulisteks, selle asemel, et neid jaotataks kooskõlas turujõududega (22). Komisjon tegi ka järelduse, et Hiina pankroti- ja asjaõigusnormid ei toimi nõuetekohaselt alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b neljanda taande tähenduses ning põhjustavad seetõttu HRVs eelkõige maksejõuetute äriühingute tegevuses hoidmisel ning maakasutusõiguste andmisel moonutusi (23). Samamoodi leidis komisjon terasesektoris alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b viienda taande tähenduses palgakulude moonutusi (24) ja alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b kuuenda taande tähenduses moonutusi finantsturgudel, eriti seoses HRV äriühingute juurdepääsuga kapitalile (25).

(54) Kaebus sisaldas teavet moonutuste kohta terasesektoris ning eelkõige terasesektori 13. viisaastakukava ja terasesektori ettevõtete sooduskohtlemise kohta. Lisaks esitati kaebuses ulatuslik loetelu terasest tuuleturbiinimaste tootvatest riigile kuuluvatest ettevõtetest, sh järgmised Hiina algseadmete valmistajad: China Shipbuilding Industry Corporation, Dongfang Electric Corporation, Xinjiang Goldwind (ei ole riigile kuuluv ettevõte, kuid riigil on selles märkimisväärne osalus), Shanghai Electric (noteeritud Hongkongis ja Shanghais, riigi osalus 63 %), Dalian Huarui Heavy Industry, Taiyuan Heavy Machinery Group Co Ltd, Guodian United Power Technology Company Limited, XEMC Windpower (enamusosalus kuulub Hunani provintsile ja ülejäänud aktsiatega kaubeldakse Shanghai börsil), China Datang Corporation ning maksejõuetu äriühing Baoding Tianwei Baobian Electric Co. Kaebuses nimetati ka äriühingut Envision Energy, mis on eraettevõtja, kuid sai riigile kuuluvalt pangalt ikkagi 50 miljoni Hiina jüaani suuruse krediidiliini.

(55) Lisaks eespool nimetatud algseadmete valmistajatele olid kaebuses esitatud loetelus ka järgmised Hiina tuuleturbiinimastide tootjad: Chengxi Shipyard Co., Ltd., äriühingu China State Shipbuilding Corporation valdusettevõtjast tütarettevõtja ja China CSSC Holdings Limited (mõlemad riigile kuuluvad ettevõtted); riigile kuuluva ettevõtte Beijing JINGCHENG Machinery Electric Holding Co., Ltd. tütarettevõtja Beijing JINGCHENG New Energy Co., Ltd.; Zhonghang Hongbo Windpower Equipment Co., Ltd., mis on üks Hiina suurima riigile kuuluva lennundus- ja kaitsetehnoloogia ettevõtte AVIC strateegilisi partnereid; China Gezhouba Group Corporation (riigile kuuluv ettevõte); Harbin Hongguang Boiler Group Co., Ltd. (riigi tasandi kõrgtehnoloogia valdkonna ettevõte); Jiangsu Baolong Electromechanical Manufacturing Co., Ltd, mis on üks Liyangi peamisi juhtivaid ettevõtteid, mis ühendas kaks endist riigile kuuluvat ettevõtet, ning HuaDian Heavy Industries Co., Ltd., mille enamusosalus kuulub Hiina riigivarade järelevalve- ja halduskomisjonile.

(56) Lisaks mainiti kaebuses Ameerika Ühendriikide kaubandusministeeriumi uurimist kahe Hiina äriühingu suhtes (CS Wind ja Titan Wind), (26) milles tehti kindlaks vähemalt järgmised avaliku poliitika meetmed, mis annavad tootmissektorile otsest kasu: poliitilised laenud taastuvenergiatööstusele, eksporttoodete ostjatele võimaldatav krediit, välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest“, tulumaksusoodustused välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele geograafilise asukoha alusel, äriühingu tulumaksu seadus, teadus- ja arendusprogramm, imporditolli ja käibemaksuvabastus imporditud seadmete kasutamise eest, kuumvaltsitud terase tarnimise, elektrienergiaga varustamise korral tegelikust maksumusest väiksema tasu eest, Lianyungangi majandus- ja tehnikaarengupiirkonna halduskomisjoni pakutavad toetusfondid projektitaristu ehitamiseks, auhind heade tulemuste eest maksude maksmisel, auhind Taicangi linnale ettevõtete avaliku noteerimise toetamiseks, auhinnad Taicangi linnale tööstusmajanduse arengu edendamiseks kolmeaastasel perioodil 2010–2012, erifondid teaduse ja tehnoloogia arendamiseks ning auhind äriühingule Titan Baotoule haruldaste muldmetallide kõrg- ja uue tehnoloogia tööstusarengu piirkonna suurepäraste ehitusprojektide eest.

(57) Käesolevas uurimises uuris komisjon, kas HRV omamaiste hindade ja kulude kasutamine on asjakohane, kuna esinevad olulised moonutused alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b tähenduses. Komisjon tegi seda toimikus, sealhulgas HRVd käsitlevas riigiaruandes (edaspidi „aruanne“) (27) sisalduvate tõendite põhjal, mis tuginevad avalikult kättesaadavatele allikatele. Analüüsis käsitleti valitsuse olulist sekkumist HRV majandusse üldiselt, aga ka konkreetset turuolukorda asjaomases sektoris, sealhulgas seoses vaatlusaluse tootega. Komisjon täiendas neid tõendeid oma uuringutega mitmesuguste kriteeriumide kohta, mis on asjakohased, et kinnitada oluliste moonutuste olemasolu HRVs.

(58) Mis puudutab Hiina valitsuse omandiosa suurust alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b esimese taande tähenduses, siis puuduvad üksikasjalikud andmed riigile kuuluvate ettevõtete ja eraomanduses olevate tuuleturbiinimastide tootjate täpse osakaalu kohta; siiski on mõned suured Hiina tuuleturbiinimastide tootjad, sealhulgas Chengxi Shipyard ja Fuchuan Yifan, riigile kuuluvad ettevõtted.

(59) Terasesektoris, kus toodetav teras on tuuleturbiinimastide tootmise peamine tegur, on oluline osa äriühingutest endiselt Hiina valitsuse omandis. Kuigi riigile kuuluvate ettevõtete ja eraomanduses olevate ettevõtete nominaalne jaotus on hinnangute järgi peaaegu võrdne, on maailma kümne suurima terasetootja hulka kuuluvast viiest Hiina terasetootjast neli riigile kuuluvad ettevõtted (28). Ehkki kümme suurimat tootjat andsid vaid ligikaudu 36 % tootmisharu 2016. aasta kogutoodangust, seadis Hiina valitsus samal aastal eesmärgi koondada 2025. aastaks 60–70 % terasetootmisest kümnesse suurettevõttesse (29). Hiina valitsus kinnitas seda kavatsust 2019. aasta aprillis, teatades terasetööstuse konsolideerimise suuniste avaldamisest (30). Selline konsolideerimine võib kaasa tuua kasumlike eraettevõtete sundühinemise riigile kuuluvate halvas seisukorras ettevõtetega (31).

(60) Lisaks viidatakse terasetööstuse kohandamise ja uuendamise kavas aastateks 2016–2020 konkreetselt paljudele suurimatele tootjatele. Näiteks märgib Hiina riigile kuuluv Shanxi Taiyuan Iron & Steel Co. Ltd. (edaspidi „TISCO“) oma veebisaidil, et tegemist on „raua ja terase superhiiglasega“, millest „kujunes erakordne suuremahuline raua ja terase kompleks, mille äritegevuses on ühendatud raua kaevandamine, raua ja terase tootmine, töötlemine, tarnimine ja turustamine“ (32). Teine suur Hiina riigile kuuluv ettevõte on Baosteel, mis tegeleb terase tootmisega ja mis kuulub hiljuti konsolideeritud kontserni China Baowu Steel Group Co. Ltd (varem Baosteel Group ja Wuhan Iron & Steel) (33).

(61) Kuna tuuleturbiinimastide tootmisharus esineb teataval määral valitsuse sekkumist ja riigile kuuluvate ettevõtete osakaal on tuuleturbiinimastide ja terasesektoris suur, ei saa isegi eraomandis olevad tootjad tegutseda turutingimustel. Tuuleturbiinimastide sektoris on nii riigi kui ka eraomandis olevad ettevõtted poliitilise järelevalve ja juhtimise all, nagu on selgitatud allpool põhjendustes 67–74.

(62) Seoses Hiina valitsuse positsiooniga, mis võimaldab tal mõjutada hindu või kulusid alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b teise taande tähenduses, selgitavad järgmised näited Hiina valitsuse eespool nimetatud sekkumise suurenemise suundumust riigi esindatuse kaudu tuuleturbiinimastide sektori ettevõtjates. Paljud tuuleturbiinimastide tootjad rõhutavad oma veebisaitidel sõnaselgelt partei tugevdamise meetmeid, nende ettevõtte juhatuses on partei liikmeid ja nad toonitavad oma seotust HKPga. Uurimise käigus selgus, et paljudes tuuleturbiinimaste tootvates ettevõtetes, sealhulgas valimisse kaasatud eksportiv tootja Chengxi Shipyard, viiakse ellu partei tugevdamise tegevust. Kõiki Chengxi Shipyardi aktsiaid omava äriühingu CSSC Holdings Limited põhikirja kohaselt on parteikomitee roll järgmine: „Teha järelevalvet partei ja riigi poliitika tõhusa rakendamise üle ettevõttes ning see tagada […], järgides põhimõtet, et kaadrit juhib partei ja tegevjuhtimisega tegelevad kooskõlas seadusega valitud direktorite nõukogu liikmed, samuti seaduse alusel inimõigusi rakendavate operatiivjuhtide põhimõtet, tagab parteiorganisatsioon eelkokkulepete sõlmimise ning esitab arvamusi ja ettepanekuid direktorite nõukogu liikmete või tegevdirektori tasandi kandidaatide kohta või esitab pärast põhjalike uuringute tegemist arvamusi ja ettepanekuid direktorite nõukogule ja peadirektorile olemasolevate kandidaatide kohta, […], uurib ja arutab äriühingu reformi, arengu ja stabiilsuse ning olulisemate tegevuste ja juhtimisega seotud küsimusi […]“ (34).

(63) Samuti tehti uurimise käigus CS Windi puhul kindlaks, et ettevõttes püüti partei liikmete arvu suurendada: „Välisinvestorite rahastatud ettevõttes CS Wind Power Equipment (Lianyungang) Co., Ltd. on üle 150 töötaja ja varem oli partei liikmeid ainult viis. Algatuse „Partei ja masside lõimumine“ kaudu on ettevõtte parteiliikmete arv jõudnud nüüd juba enam kui 70ni“ (35).

(64) Fuchuan Yifan kirjeldab parteikomitee rolli järgmiselt: „Partei liikmed ja eri osakondade olulised töötajad teevad tihedat koostööd, täidavad täiel määral teerajaja eeskuju andvat rolli, tugevdavad aktiivselt iga osakonna tõelisi tugevaid külgi, julgustavad töötajaid eesrindlikkusele ja tippsaavutustele, kaaluvad murrangulisi projekte lähtepunktina, keskenduvad ühtekuuluvusele, ületavad raskusi, seavad eeskujuks andeid ja oskusi, et tagada aktiivne roll ettevõtte kulude vähendamisel ja tõhususe suurendamisel, sissetulekute suurendamisel, raha kogumisel jne, ning tagada ka see, et iga projekt on kvaliteedi ja kvantiteedi seisukohast nõuetekohaselt lõpule viidud“ (36).

(65) Peale selle leiti partei tugevdamise tegevust valimisse kaasatud eksportivates tootjates Penglai Dajin ja Shanghai Taisheng Wind Power Equipment.

(66) Lisaks tegi komisjon uurimise käigus kindlaks isiklike sidemete olemasolu tuuleturbiinimastide tootjate ja HKP vahel. Uurimine näitas, et HKP liikmeid oli mitme tuuleturbiinimaste tootva äriühingu kõrgemas juhtkonnas, sealhulgas äriühingutes Chengxi Shipyard (nii direktorite nõukogu esimees kui ka peadirektor on HKP liikmed ning täidavad samal ajal vastavalt parteikomitee sekretäri ja asesekretäri ülesandeid), Suzhou Titan (vähemalt üks direktorite nõukogu liige on HKP liige), Fuchuan Yifan (HKP liikmed on nii direktorite nõukogu esimees kui ka direktorite nõukogu aseesimees ja samal ajal täidavad nad vastavalt parteikomitee sekretäri ja asesekretäri ülesandeid) ning Shanghai Taisheng Wind Power Equipment (nõukogu esimees on HKP liige).

(67) Pealegi on tuuleturbiinimastide sektoris kehtestatud alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b kolmanda taande kohane poliitika, mis soosib omamaiseid tootjaid või mõjutab turgu muul viisil.

(68) Hiina valitsus peab terasetööstust, kus toodetav teras on tuuleturbiinimastide peamine komponent, võtmetähtsusega tootmisharuks (37). Seda kinnitavad paljud riiklikul, piirkondlikul ja kohaliku omavalitsuse tasandil välja antud terasetoodetele keskendunud kavad, suunised ja muud dokumendid, näiteks terasetööstuse kohandamise ja uuendamise kava aastateks 2016–2020. Kavas rõhutatakse, et terasetööstus on „Hiina majanduse jaoks oluline ja fundamentaalse tähtsusega sektor ning rahvamajanduse nurgakivi“ (38). Kavas sätestatud peamised ülesanded ja eesmärgid hõlmavad kõiki tootmisharu arendamise aspekte (39).

(69) Majandusliku ja sotsiaalse arengu 13. viisaastakukavas (40) nähakse ette kõrgekvaliteetsete terastoodete tootjatele toetuse andmine (41). Samuti on see suunatud toote kvaliteedi, vastupidavuse ja usaldusväärsuse saavutamisele, toetades äriühinguid, kes kasutavad puhta terasetootmise, täppisvaltsimise ja kvaliteedi parandamise tehnoloogiaid (42).

(70) Tööstussektori struktuurimuudatuste suuniskataloogis (2011. aasta versioon) (2013. aasta muudatus) (43) (edaspidi „kataloog“) nimetatakse terasesektorit soodustatud tootmisharuks.

(71) Lisaks suunab Hiina valitsus sektori arengut kooskõlas paljude asjaomaste poliitiliste vahendite ja suunistega, mis käsitlevad muu hulgas turu ülesehitust ja ümberkorraldamist, tooraineid, investeeringuid, tootmisvõimsuse kõrvaldamist, tootevalikut, ümberpaigutamist, moderniseerimist jne. Hiina valitsus juhib ja kontrollib nende ja muude vahendite abil peaaegu kõiki sektori arendamise ja toimimise aspekte (44). Praegune ülevõimsuse probleem on väidetavalt kõige selgem näide Hiina valitsuse poliitika mõjust ja sellest tulenevatest moonutustest.

(72) Tuuleenergiat toetatakse ka provintsi ja omavalitsuse tasandil, näiteks Lianyungangi omavalitsuse meremajanduse arengu 13. viisaastakukavas viidatakse selge sõnaga selle tööstusharu arengule. Kavas plaanitakse „ehitada üles tuuleenergia seadmete tööstusahel. Ergutada ja suunata mitme juhtiva tuuleenergiaettevõtte, nagu Guodian Power, Zhongfu Lianzhong, Tianshun Tower ja CSWind Power, ümberkujundamist ja uuendamist, järk-järgult täiustada nende arendus-, projekteerimis- ja tootmistehnoloogiaid ning edendada megavatise võimsusega labade projekte“ (45).

(73) Nagu eespool tõendatud, suunab Hiina valitsus lisaks sektori arengut kooskõlas paljude asjaomaste poliitiliste vahendite ja suunistega. Nende ja muude vahenditega juhib ja kontrollib Hiina valitsus peaaegu kõiki sektori arendamise ja toimimise aspekte.

(74) Kokkuvõttes on Hiina valitsus kehtestanud meetmed, millega ärgitatakse ettevõtjaid täitma riikliku poliitika eesmärke, milleks on soodustatud tootmisharude toetamine, sealhulgas tuuleturbiinimastide tootmiseks kasutatava põhitooraine tootmine. Sellised meetmed takistavad turujõudude vaba toimimist.

(75) Käesolevas uurimises ei ole leitud tõendeid selle kohta, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b neljanda taande kohane ja eespool põhjenduses 53 osutatud pankroti- ja asjaõiguse diskrimineeriv kohaldamine või täitmise ebapiisav tagamine tuuleturbiinimastide sektoris ei mõjutaks terasest tuuleturbiinimastide tootjaid.

(76) Nagu eespool põhjenduses 53 samuti viidatud, mõjutavad tuuleturbiinimastide sektorit ka alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b viienda taande kohased palgakulude moonutused. Need moonutused mõjutavad sektorit nii otseselt (terasest tuuleturbiinimastide või peamiste sisendite tootmisel) kui ka kaudselt (seoses juurdepääsuga kapitalile või sisenditele, mida tarnivad äriühingud, kelle suhtes kohaldatakse HRVs sama tööhõivesüsteemi) (46).

(77) Lisaks ei esitatud käesoleva uurimise käigus tõendeid, mis näitaksid, et tuuleturbiinimastide sektorit ei mõjuta riigi sekkumine finantssüsteemi alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b kuuenda taande tähenduses, nagu on viidatud ka eespool põhjenduses 53. Seetõttu mõjutab riigi oluline sekkumine finantssüsteemi tugevalt turutingimusi kõikidel tasanditel.

(78) Komisjon tuletab ühtlasi meelde, et tuuleturbiinimastide tootmiseks on vaja paljusid sisendeid. Toimikus esitatud tõendite kohaselt hankis suur osa valimisse kaasatud eksportivad tootjad kõik sisendid HRVst. Lisaks on HRV üks suuremaid terase kui tuuleturbiinimastide tootmisprotsessi esmatähtsa tooraine tootjaid. Kui tuuleturbiinimastide tootjad ostavad/tellivad neid sisendeid, mõjutavad nende makstavaid (ja kuludena kajastatavaid) hindu selgelt samad eespool nimetatud süsteemsed moonutused. Näiteks kasutavad sisendite tarnijad tööjõudu, mida mõjutavad moonutused. Nad võivad laenata raha, mida mõjutavad finantssektori/kapitalipaigutuse moonutused. Lisaks kohaldatakse nende suhtes plaanimissüsteemi, mis kehtib kõikidel valitsemistasanditel ja kõikides sektorites.

(79) Seetõttu ei ole alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti a tähenduses asjakohane kasutada mitte üksnes tuuleturbiinimastide omamaiseid müügihindu, vaid ebausaldusväärsed on ka kõigi sisendite (sealhulgas tooraine, energia, maa, rahastamine, tööjõud jms) kulud, sest nende hinnakujundust mõjutab riigi oluline sekkumine, nagu on kirjeldatud aruande A ja B osas. Riigi sekkumine, mida on kirjeldatud seoses kapitali paigutamise, maa, tööjõu, energia ja toorainetega, toimub kõikjal HRVs. See tähendab näiteks, et iga sisendit, mis on toodetud HRVs eri tootmistegureid kombineerides, mõjutavad olulised moonutused. Sama kehtib ka sisendite sisendi jne kohta. Hiina valitsus ega eksportivad tootjad ei ole käesoleva uurimise käigus esitanud ühtegi tõendit ega väidet, mis tõendaks vastupidist.

(80) Nagu põhjendustes 21 ja 47 on selgitatud, ei esitanud HRV valitsus märkusi ega tõendeid, mis toetaksid toimikus, sealhulgas aruandes ning kaebuse esitaja esitatud täiendavaid tõendeid oluliste moonutuste olemasolu ja/või alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamise asjakohasuse kohta käesolevas juhtumis või lükkaksid need ümber. Hiina valitsuse pärast lõplike järelduste avalikustamist esitatud märkuste kohta vt allpool põhjendused 116–123.

(81) CCCME esitas uurimise algatamise ajal märkusi alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamise kohta. Seejärel esitasid vastuseks esimesele teatele oma märkused CCCME, Suzhou Titan ja Chengxi Shipyard ning vastuseks teisele teatele CCCME, Suzhou Titan ja Chengxi Shipyard.

(82) Oma märkustes uurimise algatamise kohta esitas CCCME kõigepealt järgmised tähelepanekud normaalväärtuse kindlaksmääramise kohta kaebuses: a) kaebuse esitaja esitas ebajärjekindlat teavet kesta terasplaatide osakaalu kohta terasest tuuleturbiinimastide tootmiskuludes. Ta väitis kaebuse mitmes osas, et kesta terasplaadid moodustavad rohkem kui 40 % tootmiskuludest, kuid normaalväärtuse arvutuses sai kaebuse esitaja tulemuseks ligikaudu 60 % tootmiskuludest; b) kaebuse esitaja kasutas normaalväärtuse arvutamisel terasplaatide moonutamata maksumust 869 eurot tonni kohta, kuigi ta ise maksis selle tooraine eest keskmiselt vaid 625 eurot tonni kohta; c) normaalväärtuse arvutamisel kasutatud 14 % kasumimarginaal ei ole konkurentsil põhineval turul saavutatav ja selle asemel oleks tulnud kasutada mõistlikku 6 % kasumit; d) Kohandada tuleks ka muude toorainete ühikukulusid, kuna mõnel juhul olid need kuni kolm korda suuremad kui kaebuse esitaja kulud. CCCME ei esitanud selle kohta üksikasjalikku teavet ega näidanud, milliseid tooraineid see puudutas.

(83) Lisaks tegi CCCME ettepaneku, et arvestades põhjenduses 82 loetletud normaalväärtuse arvutamise puudusi, tuleks kasutada normaalväärtuse arvutamise alternatiivset metoodikat. CCCME märkis, et aluseks tuleks võtta liidu tootmisharu sihthind. Sihthinna kindlaksmääramiseks kasutatud tööjõukulud tuleks asendada kaebuse esitaja pakutud võrdlusriigi Türgi tööjõukuludega, mis olid üle kümne korra väiksemad kui liidu tootmisharu tööjõukulud. Alternatiivse normaalväärtuse saamiseks tuleks lisada taotletav kasum 10 %, mida kaebuse esitaja kasutas sihthinna kindlaksmääramisel. CCCME märkis tegelikku arvutust esitamata, et selline normaalväärtus annaks palju väiksema dumpingumarginaali kui kaebuse esitaja arvutatud keskmine marginaal 55 %.

(84) CCCME kordas põhjendustes 82 ja 83 kirjeldatud märkusi ja väiteid ka ärakuulamisel ja pärast esialgset etappi esitatud teabes.

(85) Mis puudutab põhjenduses 82 loetletud väidetavaid puudusi, leidis komisjon, et CCCME võis kaebuses sisalduvatest andmetest ja alusmääruse artikli 2 lõike 6a alusel normaalväärtuse kindlaksmääramiseks kasutatud metoodikast valesti aru saada: a) kui kaebuse esitaja märkis, et kesta terasplaadid moodustavad üle 40 % terasest tuuleturbiinimastide tootmiskuludest, viitas ta kokkupandud – sh kõik sisemised osad – terasest tuuleturbiinimasti kuludele. Kaebuse kohaselt moodustavad need osad 17 % terasest tuuleturbiinimastide tootmiskuludest (47). Dumpingumarginaali arvutamisel lähtus kaebuse esitaja aga mastitoorikutest, st ilma sisemiste osadeta mastidest, jättes seega välja ka kokkupaneku etapi tööjõukulud. Seetõttu leidis komisjon, et kesta terasplaatide suurem osakaal tootmiskuludes normaalväärtuse arvutamisel on mõistlikult seletatav; b) liidu tootmisharu kantud toorainekulud ei ole normaalväärtuse arvutamisel otsustavad. Kooskõlas komisjoni tavaga arvestatakse eksportiva tootja kantud kulusid või, kui normaalväärtus arvutatakse alusmääruse artikli 2 lõike 6a alusel, siis kulud võrdlusriigis. Komisjon leidis, et kaebuse esitaja esitas piisavalt tõendeid (st kuvatõmmised Türgi ametlikust impordistatistikast (48)), mis põhjendavad normaalväärtuse arvutamisel kasutatud kesta terasplaatide ühikuhinda; c) kaebuse esitaja lähtus normaalväärtuse arvutamisel kasutatud kasumitaseme määramisel kolme Türgi terasest tuuleturbiinimastide tootja finantsteabest (49). Seetõttu leidis komisjon, et kaebuse esitaja kasutatud kasum on piisavalt põhjendatud; d) CCCME soovitas kohandada võrdlusaluseid, mis olid liidu tootjate kuludest tunduvalt kõrgemad. Nagu on selgitatud käesoleva põhjenduse punktis b, põhineb alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohane metoodika moonutamata hindade või võrdlusaluste kindlaksmääramisel ning selle tulemusena saadud kulud ei pea tingimata olema samad nagu liidu tootjate kulud.

(86) CCCME soovitatud alternatiivse metoodika kohta, mida on kirjeldatud põhjenduses 83, märkis komisjon, et selline normaalväärtuse arvutamine oleks vastuolus alusmääruse artikli 2 lõike 6a sätetega. Lisaks näis CCCME lähenemisviis olevat ebajärjekindel. CCCME tegi ettepaneku kasutada juhul, kui teatavate materjalide maksumus Türgis on suurem kui liidu tootmisharu kulud, võrdlusalusena liidu tootmisharu väiksemaid kulusid. Samas soovitas CCCME kasutada juhul, kui Türgis on kulud, eelkõige tööjõukulud, väiksemad, võrdlusalusena Türgi kulusid. Lisaks, nagu on selgitatud põhjenduses 85, tugines kaebuse esitaja normaalväärtuse arvutamisel õigesti võrdlusriigi kuludele.

(87) Põhjendustes 85 ja 86 esitatud põhjustel lükkas komisjon tagasi CCCME väited, millele on viidatud põhjendustes 82, 83 ja 84.

(88) Nagu allpool täpsemalt selgitatud, jõudis komisjon käesolevas uurimises järeldusele, et olemasolevate tõendite põhjal ning Hiina valitsuse koostööst keeldumist arvesse võttes oli alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamine asjakohane.

(89) CCCME väitis oma uurimise algatamise kohta esitatud märkustes lisaks seda, et kaebuses tugineti suurel määral aruandele, mis on CCCME sõnul koostatud eesmärgiga muuta kaebuste esitamine Euroopa tootmisharu jaoks lihtsamaks. See eesmärk tähendab, et aruannet ei saanud koostada objektiivselt. CCCME lisas, et selle eesmärgi tõttu ei vasta aruanne erapooletu ja objektiivse tõendi ning piisava tõendusjõuga tõendi standarditele. Veel väitis CCCME, et aruandest on teadlikult välja jäetud faktilised asjaolud, elemendid ja järeldused ning aruanne ei ole objektiivne.

(90) Pealse selle väitis CCCME, et aruanne avaldati 2017. aastal ning see sisaldas 2016. aastast ja varasematest aastatest pärit sisu ja viiteid. Käimasolev uurimine algatati aga 21. oktoobril 2020 ning dumpingu poole uurimisperiood hõlmab ajavahemikku 2019. aasta juulist 2020. aasta juunini. Seetõttu ei kajasta aruanne CCCME väitel uurimisperioodil esinenud võimalikke moonutusi. Eelkõige väitis CCCME, et aruande terast käsitlev peatükk hõlmas ajavahemikku kuni 2017. aastani ja kaebuses ei näidatud, et need moonutused oleksid esinenud ka järgnevatel aastatel, sealhulgas uurimisperioodil.

(91) Komisjon märkis, et aruanne on ulatuslikele erapooletutele tõenditele, sealhulgas Hiina valitsuse avaldatud õigusaktidele, määrustele ja muudele ametlikele poliitikadokumentidele, rahvusvaheliste organisatsioonide kolmandate isikute aruannetele, akadeemilistele uuringutele ning teadlaste artiklitele ja muudele usaldusväärsetele sõltumatutele allikatele tuginev terviklik dokument. Kuna see tehti avalikkusele kättesaadavaks 2017. aasta detsembris, oli kõigil huvitatud isikutel piisavalt võimalust seda ja selle aluseks olevaid tõendeid ümber lükata, neid täiendada või kommenteerida. Seni ei ole ükski isik esitanud tõendeid selle kohta, et aruandes kasutatud allikad oleksid valed.

(92) Uurimisperioodi kohta märkis komisjon, et kuigi aruanne avaldati 2017. aastal, põhines see üldjoontes Hiina 13. viisaastakukavadel, mida kohaldati aastatel 2016–2020, hõlmates seega uurimisperioodi.

(93) Lisaks märkis CCCME, et oluliste moonutuste mõiste on vastuolus WTO õigusega, kuna WTO dumpinguvastase lepingu punktis 2.2 sellist mõistet ei ole. Dumpinguvastase lepingu punktis 2.2 on normaalväärtuse arvutamise tingimustele seatud piirang „eksportijamaa siseturul samasugust toodet tavapärase kaubandustegevuse käigus ei müüda“ või „eksportijamaa siseturul valitseva eriolukorra või vähese läbimüügi tõttu“. Dumpinguvastase lepingu punktis 2.2 ei ole olulisi moonutusi loetletud. Lisaks väitis CCCME, et dumpinguvastase lepingu punkt 2.2 ei võimalda arvutada normaalväärtust võrdlusriigi või rahvusvaheliste võrdlusaluste põhjal, nagu on ette nähtud alusmääruse artikli 2 lõikes 6a, kuna lepingus lubatakse normaalväärtuse arvutamisel kasutada ainult „[omahinda] päritolumaal, liites põhjendatud summa haldus-, müügi- ja üldkulude ning kasumi katteks“.

(94) Komisjon leidis, et artikli 2 lõike 6a sätted on täielikus kooskõlas liidu WTO kohustustega. Nagu apellatsioonikogu on sõnaselgelt selgitanud vaidluses DS473 „Euroopa Liit – Argentiinast pärit biodiisli suhtes kehtestatud dumpinguvastased meetmed“, lubatakse WTO õigusega kasutada kolmanda riigi andmeid, mida on nõuetekohaselt kohandatud, kui selline kohandamine on vajalik ja põhjendatud. Oluliste moonutuste olemasolu tõttu ei ole eksportiva riigi kulud ja hinnad normaalväärtuse arvutamiseks sobivad. Nendel asjaoludel nähakse nimetatud sättega ette tootmis- ja müügikulude kindlakstegemine moonutamata hindade või võrdlusaluste põhjal (sh niisuguse sobiva võrdlusriigi moonutamata andmete põhjal, kus on sarnane arengutase kui eksportival riigil). Seetõttu lükkas komisjon selle väite tagasi.

(95) CCCME lisas, et alusmääruse artikli 2 lõige 6a näib rikkuvat dumpinguvastase lepingu punkti 2.2.1.1, kuna vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 6a on komisjonil õigus jätta arvesse võtmata tootmis- ja müügikulud eksportivas riigis ja kasutada otse kolmanda riigi selliseid andmeid. See on vastuolus dumpinguvastase lepingu punktiga 2.2.1.1, milles on sätestatud, et „[h]arilikult arvutatakse [...] kulud juurdlusaluse eksportija või tootja arvestusdokumentide põhjal, tingimusel et need on kooskõlas eksportijamaal kehtivate üldtunnustatud arvestuspõhimõtetega ning põhjendatult kajastavad kõnealuse toote valmistamise ja müügiga seotud kulusid“. Selleks et oma väidet toetada, viitas CCCME WTO kohtupraktikale, eelkõige vaidlusele DS473 „Euroopa Liit – Argentiinast pärit biodiisli suhtes kehtestatud dumpinguvastased meetmed“ (edaspidi „DS473“), milles nähti ette, et uurimisasutused peavad arvestusliku normaalväärtuse arvutamiseks kasutama tootjate või eksportijate tegelikult kantud tootmiskulusid, ning vaekogu aruandele vaidluses DS494 „Euroopa Liit – kulude kohandamise metoodikad II (Venemaa)“ (edaspidi „DS494“).

(96) Komisjon tuletas meelde, et kumbki nimetatud WTO juhtum ei puudutanud alusmääruse artikli 2 lõiget 6a ega selle kohaldamise tingimusi. Lisaks erinevad nende juhtumite aluseks olevad faktilised olukorrad sellest aluseks olevast olukorrast ja kriteeriumidest, millest tulenevalt alusmääruse selle sätte kohast metoodikat kohaldatakse. Mis puudutab WTO vaidlust „EL – kulude kohandamise metoodikad II“, siis tuletas komisjon meelde, et nii EL kui ka Venemaa vaidlustasid vaekogu järeldused, mis seega ei ole lõplikud ja kehtiva WTO kohtupraktika kohaselt ei ole neil õiguslikku staatust, sest WTO liikmed ei ole neid heaks kiitnud. Igal juhul leiti vaekogu aruandes konkreetselt, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a sätted jäävad vaidluse piiridest välja. Vaekogu leidis, et need sätted on olemuselt erinevad ja neil on erinev õiguslik mõju võrreldes alusmääruse artikli 2 lõike 5 sätetega, mis olid selle vaidluse teemaks, ning artikli 2 lõike 6a sätted ei asendanud kehtima hakkamisel artikli 2 lõike 5 sätteid (50). Need järeldused ei oma seetõttu alusmääruse artikli 2 lõike 6a asjakohaste WTO eeskirjadega kokkusobivuse hindamisel mingit tähtsust. Neil põhjustel lükati väide tagasi.

(97) CCCME kordas eespool esitatud väiteid oma märkustes esimese teate kohta. Kõiki CCCME eespool esitatud märkusi kinnitas oma märkustes esimese teate kohta ka Suzhou Titan.

(98) Peale selle väitis CCCME oma märkustes esimese teate kohta, et tuuleturbiinimastide tootmisharu on turule orienteeritud, kuna suurem osa tootjaid on eraomanduses, mitu toorainet imporditakse välismaalt ja sisemiste osade (51) ostuhinnad räägitakse Euroopa tuuleturbiinide algseadmete valmistajatega otse läbi.

(99) Komisjon märkis, et kui tehakse kindlaks, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b kohaste oluliste moonutuste olemasolu tõttu ekspordiriigis ei ole asjakohane kasutada eksportiva riigi omamaiseid hindu ja kulusid, arvutatakse normaalväärtus iga eksportiva tootja puhul moonutamata hindade või asjakohase võrdlusriigi võrdlusaluste põhjal kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktiga a. Alusmääruse sama säte lubab kasutada ka omamaiseid kulusid, kui on kindlaks tehtud, et neid ei moonutata. Seetõttu oli eksportivatel tootjatel võimalus esitada tõendeid selle kohta, et nende individuaalsed müügi-, üld- ja halduskulud ja/või muud sisendkulud olid tegelikult moonutamata. Nagu aga eespool põhjendustes 52–79 märgitud, on komisjon kindlaks teinud, et tuuleturbiinimastide tootmisharus esineb moonutusi, ning ei esitatud tõendeid selle kohta, et üksikute eksportivate tootjate tootmistegureid ei ole moonutatud. Seetõttu lükati need väited tagasi.

(100) Lisaks väitis CCCME oma märkustes teise teate kohta, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaselt peab komisjon iga eksportiva tootja moonutusi individuaalselt kontrollima. CCCME sõnul on komisjon kohustatud iga juhtumit eraldi analüüsima ja välja selgitama, a) kas väidetavad olulised moonutused käivad iga valimisse kaasatud eksportija kohta; b) kas iga selle konkreetse eksportija teatatud sisend ja tootmistegur on „moonutatud“ ja tuleks seetõttu asendada muust allikast pärit andmetega ning c) selgitama, miks komisjon peab iga sisendi või tootmisteguri kohta teisest allikast pärit andmeid „moonutamata“ andmeteks.

(101) Suzhou Titan kordas eelpool esitatud väiteid oma märkustes teise teate kohta.

(102) Nagu on selgitatud eespool põhjenduses 99, siis juhul, kui oluliste moonutuste olemasolu on kindlaks tehtud, kohaldatakse artikli 2 lõike 6a sätteid a priori kõigi HRV eksportivate tootjate suhtes ning need puudutavad kõiki kulusid seoses nende tootmisteguritega. Samal ajal on selle sättega ette nähtud, et kasutatakse omamaiseid kulusid, mille puhul on tehtud kindlaks, et neid ei mõjuta olulised moonutused.

(103) Mis puudutab väidet, et komisjon peaks tõendama, et kulud võrdlusriigis on moonutamata, kasutab komisjon ainult neid kulusid, mis ei ole asjakohases võrdlusriigis moonutatud, kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktiga a. Komisjon avaldas toimikus kaks teadet tootmistegurite kohta, millega anti osalistele küllaldane võimalus märkuste esitamiseks, juhtides muu hulgas tähelepanu võimalikele kõrvalekalletele või tootmistegureid mõjutavatele muudele kaalutlustele võrdlusriigis või -riikides. Sellega seoses ei ole huvitatud isikud pidanud esimeses ja teises teates esitatud eri tootmistegurite taset sobivas võrdlusriigis küsitavaks. Seepärast lükati need väited tagasi.

(104) Pärast esimese teate avaldamist esitas ka Chengxi Shipyard oluliste moonutuste kohta hulga märkusi. Esiteks väitis Chengxi Shipyard, et alusmääruse artikli 2 lõige 6a on vastuolus WTO õiguse ja WTO vaidluste lahendamise organi varasemate otsustega. Chengxi Shipyard väitis, et Hiina WTOga ühinemise protokolli punktis 15 on sätestatud erakorraline luba importivatele WTO liikmetele kasutada metoodikat, mis ei põhine Hiina uuritava tootmisharu omamaiste hindade või kulude rangel võrdlusel, kuid see erand aegus 15 aastat pärast ühinemiskuupäeva, st 11. detsembril 2016. Alates sellest kuupäevast on komisjon kohustatud kasutama eksportivate riikide tootjatega seotud normaalväärtuse väljaselgitamise standardmetoodikat, mille kohaselt tuleb kasutada ainult eksportiva riigi omamaiseid hindu ja kulusid (v.a juhul, kui muudes WTO lepingutes, sh dumpinguvastases lepingus, on lubatud teistsugune toimimine).

(105) Chengxi Shipyard lisas veel, et WTO õiguses ei ole sätteid, mis lubaksid Hiina puhul standardmetoodikat mitte kasutada. Chengxi Shipyard lisas, et dumpinguvastase lepingu artikli 2, eelkõige selle punkti 2.2.1 tingimused, ei ole kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõike 6a tingimustega. Chengxi Shipyard selgitas, et dumpinguvastase lepingu artiklis 2 ette nähtud metoodika kohaselt ei ole lubatud normaalväärtuse kindlaksmääramiseks kasutada muud kui eksportiva riigi teavet. Erandjuhtudel, kui normaalväärtus tuleb välja arvutada, peavad tootmiskulude, müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi andmed olema saadud ekspordiriigi allikatest. Eespool esitatud väidete toetuseks tsiteeris Chengxi Shipyard WTO vaidluses „EL – biodiisel (Argentiina)“ tehtud kohtuotsust, milles nõuti, et komisjon kasutaks tootja/eksportija dokumentides esitatud kulusid kooskõlas dumpinguvastase lepingu punktiga 2.2.1.1.

(106) Seda väidet käsitleti juba eespool põhjendustes 94–96. Mis puudutab Hiina ühinemisprotokolli käsitlevat argumenti, tuletab komisjon meelde, et dumpinguvastastes menetlustes, mis käsitlevad Hiinast pärit tooteid, kohaldatakse normaalväärtuse kindlaksmääramisel jätkuvalt Hiina WTOga ühinemise protokolli punkti 15 osasid, mis ei ole aegunud, nii turumajandusliku standardi puhul kui ka sellise metoodika kasutamise puhul, mis ei põhine rangel võrdlusel Hiina hindade või kuludega. Seepärast lükati need väited tagasi.

(107) Lisaks väitis Chengxi Shipyard, et väidetavad moonutused ei ole piisavalt tõendatud ja isegi kui need on olemas, ei mõjuta need Chengxi Shipyardi kulude kõiki aspekte. Seega ei ole vaja kõiki kulusid kohandada või muul alusel kindlaks määrata. Chengxi Shipyard väitis, et kaebuses tugineti peamise tõendina aruandele, kuid kuna selles ei ole eraldi peatükki tuuleturbiinimastide kohta, ei saa aruande järeldusi automaatselt pidada tuuleturbiinimastide tootmisharu suhtes kohaldatavaks.

(108) Seoses väitega, et aruanne ei sisalda eripeatükki tuuleturbiinimastide kohta, märkis komisjon, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamise tinginud oluliste moonutuste olemasolu ei ole seotud uurimisalust toodet hõlmava konkreetse valdkondliku peatüki olemasoluga. Aruandes kirjeldatakse HRVs esinevaid eri liiki moonutusi, mis on valdkonnaülesed, mõjutavad kogu Hiina majandust ning seetõttu ka uuritava toote hindu ja/või tooraineid ja tootmiskulusid. Nagu on selgitatud eespool põhjendustes 58–79, esineb tuuleturbiinimastide tootmisharus hulgaliselt riiklikku sekkumist, nagu on kirjeldatud aruandes (hõlmatus viisaastakukavades ja muudes dokumentides, toorainega seotud moonutused, rahalised moonutused jne) ja mis on siinses määruses sõnaselgelt loetletud ja viidatud. Lisaks ei ole aruanne ainus tõendite allikas, mida komisjon oma otsuse tegemiseks kasutab, sest selleks kasutatakse täiendavaid katseelemente. Peale selle on eespool põhjendustes 58–74 loetletud mitu tuuleturbiinimastide sektoris olemasolevat ja/või tooraineid mõjutavat moonutust, mis lisanduvad aruandes juba kirjeldatud moonutustele. Tuuleturbiinimastide sektoris ja selle tootmiskulude puhul kehtivad jätkuvalt turuolukord ja selle aluseks olevad poliitika ja kavad, mis põhjustavad olulisi moonutusi. Ükski isik ei esitanud tõendeid vastupidise kohta. Seepärast lükati see väide tagasi.

(109) Lisaks märkis Chengxi Shipyard, et kuus oluliste moonutuste olemasolu tõendamiseks nõutavat kriteeriumi olid kaebuses kas puudu või ei olnud Chengxi Shipyardi suhtes kohaldatavad. Kriteeriumide puhul ei nimetatud kaebuses ega kinnitatud tõenditega alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b esimeses, neljandas, viiendas ja kuuendas taandes sätestatud kriteeriume. Seoses teise taandega analüüsis Chengxi Shipyard ükshaaval kaebuse esitaja loetletud Hiina tuuleturbiinimastide (algseadmete valmistajad) tootjaid (vt põhjendus 54) ja jõudis järeldusele, et teave kas ei ole nõuetekohaselt tõendatud või on aegunud. Chengxi Shipyard lisas, et isegi kui kogu see teave on õige, ei ole võimalik tuuleturbiinimastide riigile kuuluvate tootjate ja eraettevõtete täpset proportsiooni kindlaks teha. Ta märkis, et suurimad tuuleturbiinimastide tootjad, sealhulgas Titan Wind, Shanghai Taisheng, Dajin Heavy Industry, Tianneng Heavy Industries ja CS Wind, on kõik eraomandis.

(110) Ühe artikli 2 lõike 6a punkti b kolmandas taandes loetletud elemendi kohta märkis Chengxi Shipyard, et USA uurimine muu hulgas Hiina Rahvavabariigist pärit elektrit võrku tootvate tuuleturbiinide mastide kohta näitas kahe konkreetse äriühingu subsideerimist, mida ei saa ekstrapoleerida teistele tuuleturbiinimastide tootjatele. Isegi kui komisjon leiab, et Chengxi Shipyardi kulude teatavates aspektides esineb olulisi moonutusi, tuleks normaalväärtuse arvutamisel sellegipoolest kasutada kulude muid aspekte, mille puhul ei ole tõendatud, et need on oluliselt moonutatud. Kuna Chengxi Shipyardi väitel ei olnud kaebuses eespool nimetatud kuut elementi nõuetekohaselt põhjendatud, ei ole tõendeid selle kohta, et terasest tuuleturbiinimastide turg ise on moonutatud.

(111) Kõigele lisaks märkis Chengxi Shipyard, et isegi kui komisjon leiab, et Chengxi Shipyardi kulude teatavates aspektides esineb olulisi moonutusi, tuleks normaalväärtuse arvutamisel sellegipoolest kasutada kulude muid aspekte, mille puhul ei ole tõendatud, et need on oluliselt moonutatud.

(112) Vastuseks piisavate tõenditega seotud väidetele algatamisetapis tuletab komisjon meelde, et algatamisteate punktis 3 on mainitud mitut Hiina tuuleturbiinimastide turul esinevat asjaolu, mis tõendavad HRV turu moonutatust kogu tuuleturbiinimastide väärtusahelas. Komisjon leidis, et algatamisteates nimetatud tõendite loetelu oli alusmääruse artikli 2 lõike 6a alusel uurimise algatamiseks piisav. Oluliste moonutuste tegeliku olemasolu kindlakstegemine ja sellest tulenevalt alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktis a sätestatud metoodika kasutamine toimub üksnes esialgsete ja/või lõplike järelduste avalikustamise ajal. Kuigi praegusel juhul leiti, et teatav teave, mille kaebuse esitaja moonutuste kohta esitas, on aegunud, arvas komisjon, et kaebuse esitaja esitatud tõendid oluliste moonutuste kohta on uurimise algatamiseks piisavad. Algatamisteate punktis 3 mainiti seda sõnaselgelt, nagu alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktis e on kohustatud. Seega lükati Chengxi Shipyardi väited tagasi.

(113) Lõpuks tuletas Chengxi Shipyard meelde, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktis b on sätestatud järgmine: „Olulised moonutused on moonutused, mis esinevad siis, kui teatatud hinnad või kulud, sealhulgas tooraine- ja energiakulud, ei ole kujunenud vabaturujõudude abil, kuna neid mõjutab valitsuse oluline sekkumine“ (esiletõst lisatud). Chengxi Shipyard väitis, et valitsuse sekkumine Hiina tuuleturbiinimastide tootmisharusse ei ole oluline, kuna selle eesmärk on suurendada taastuvenergia võimsust nii HRVs kui ka mujal maailmas. Chengxi Shipyard esitab „olulisuse“ määratluse, mis viitab valitsuse meelevaldsele sekkumisele. Kui aga sekkumise eesmärk on turutõrge parandada, ei tohiks seda aga pidada „oluliseks“. Chengxi Shipyardi sõnul on taastumatu energia tekitatud saaste negatiivne välismõju ja kolmandad isikud ei saa seda saastet turu kaudu kuidagi peatada või vähendada, kuna puudub nn saasteturg, kus need kolmandad isikud saaksid maksta tehasele selle saaste vähendamise eest. Just sellises olukorras peab riik sekkuma turutõrke parandamiseks saaste maksustamise või taastuvenergia subsideerimise abil, et vähendada selle maksumust ja tagada, et ettevõtted võtavad kasutusele mittesaastava taastuvenergia. Seega ei ole Chengxi Shipyardi väitel taastuvate energiaallikate tootmise subsideerimine oluline sekkumine, kuna see teenib ülemaailmse reostuse piiramise suuremat eesmärki. Seetõttu ei kujuta see endast olulist moonutust vastavalt alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktile c.

(114) Mis puudutab Chengxi Shipyardi märkust „valitsuse olulise sekkumise“ mõiste kohta, märkis komisjon, et oluliste moonutuste olemasolu kindlakstegemisel ei ole tähtsust sellel, kas toetuste eesmärk on aidata kaasa positiivsele sotsiaalsele, keskkonnaalasele või majanduslikule tulemusele, sest see oleks meelevaldne. Pigem mõõdetakse toetuste tähtsust selle järgi, kas need on olulised, st suure väärtusega. Sõna „oluline“ tuleks selles kontekstis tõlgendada vastavalt standardmääratlusele, mis osutab „suurusele suuruse, väärtuse või tähtsuse poolest“. Seetõttu lükati see väide tagasi.

(115) Pärast lõplike järelduste avalikustamist esitasid mitu huvitatud isikut märkusi alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamise kohta.

(116) Hiina valitsus märkis esiteks, et aruanne on puudulik ning sellel põhinevatel otsustel ei ole faktilist ega õiguslikku alust. Täpsemalt öeldes väitis Hiina valitsus, et ta kahtleb, kas aruanne võib esindada komisjoni ametlikku seisukohta. Hiina valitsuse hinnangul on aruanne faktide seisukohast ebaõige, ühekülgne ega vasta tegelikkusele. Peale selle tekitab tõsiasi, et komisjon on avaldanud riigiaruanded mõne valitud riigi kohta, muret enamsoodustusrežiimi pärast. Lisaks ei ole Hiina valitsuse arvates ausa ja õiglase õiguse mõttega kooskõlas see, et komisjon tugineb aruandes esitatud tõenditele, kuna sisuliselt tähendab see juhtumi üle otsustamist enne kohtumenetlust.

(117) Teiseks väitis Hiina valitsus, et normaalväärtuse arvutamine alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaselt ei ole kooskõlas dumpinguvastase lepinguga, eriti selle punktiga 2.2, milles esitatakse ammendav loetelu olukordadest, kus saab arvutada normaalväärtuse, ja „olulised moonutused“ nende hulka ei kuulu. Lisaks on Hiina valitsuse arvates sobiva võrdlusriigi andmete kasutamine vastuolus üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe artikli 6 lõike 1 punktiga b ja dumpinguvastase lepingu punktiga 2.2.1.1, milles on sätestatud nõue kasutada normaalväärtuse arvutamisel päritoluriigi tootmiskulusid.

(118) Kolmandaks väitis Hiina valitsus, et komisjoni uurimistavad, mis põhinevad alusmääruse artikli 2 lõikel 6a, on vastuolus WTO eeskirjadega, kuna komisjon jättis dumpinguvastase lepingu punkti 2.2.1.1 rikkudes Hiina tootja andmed arvesse võtmata, ilma et oleks kindlaks tehtud, kas need andmed on kooskõlas Hiinas üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetega. Sellega seoses tuletas Hiina valitsus meelde, et apellatsioonikogu kinnitas juhtumis DS473 ja vaekogu juhtumis DS494, et vastavalt dumpinguvastase lepingu punktile 2.2.1.1 võib juhul, kui uuritava eksportija või tootja dokumendid vastavad – vastuvõetavates piirides – täpsel ja usaldusväärsel viisil kõigile vaatlusaluse toote konkreetse tootja või eksportija kantud tegelikele kuludele, öelda, et need „põhjendatult kajastavad kõnealuse toote valmistamise ja müügiga seotud kulusid“, ning uurimisasutus peaks kasutama selliseid andmeid uuritavate tootjate tootmiskulude kindlakstegemiseks.

(119) Neljandaks väitis Hiina valitsus, et komisjon peaks olema järjekindel ja põhjalikult uurima, kas võrdlusriigis esineb niinimetatud turumoonutusi. Varmas nõustumine võrdlusriigi andmetega sellist hindamist tegemata tähendab topeltstandardeid. Hiina valitsuse arvates kehtib sama ka ELi tootmisharu hinna ja kulude hindamise kohta.

(120) Seoses esimese punktiga, mis käsitleb aruande staatust ELi õigusaktide alusel, tuletas komisjon meelde, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktis c ei ole olulisi moonutusi käsitlevate aruannete kindlat vormi ette kirjutatud, samuti ei ole selles sättes kindlaks määratud avaldamiskanalit. Komisjon tuletas meelde, et aruanne on faktidel põhinev tehniline dokument, mida kasutatakse ainult kaubanduse kaitsemeetmetega seotud uurimiste kontekstis. Seepärast oli asjakohane avaldada aruanne komisjoni talituste töödokumendina, kuna see on üksnes kirjeldav ega väljenda poliitilisi seisukohti, eelistusi ega otsuseid. See ei mõjuta aruande sisu, nimelt erapooletuid teabeallikaid Hiina majanduse oluliste moonutuste olemasolu kohta, mis on oluline alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti c kohaldamisel. Märkusi selle kohta, et aruanne on faktiliselt puudulik ja ühekülgne, käsitleti eespool põhjenduses 91. Vastuseks Hiina valitsuse väitele enamsoodustusrežiimi klausli rikkumise kohta tuletas komisjon meelde, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti c kohaselt koostatakse riigi kohta aruanne üksnes juhul, kui komisjonil on põhjendatud viiteid oluliste moonutuste võimaliku esinemise kohta konkreetses riigis või mõnes selle sektoris. Alusmääruse artikli 2 lõike 6a uute sätete jõustumisel 2017. aasta detsembris olid komisjonil sellised viited moonutuste kohta Hiinas olemas. Komisjon avaldas 2020. aasta oktoobris ka aruande moonutuste kohta Venemaal (52) ning vajaduse korral võidakse edaspidi koostada aruandeid ka teiste riikide kohta. Peale selle tuletas komisjon meelde, et aruanded ei ole artikli 2 lõike 6a kohaldamiseks kohustuslikud. Artikli 2 lõike 6a punktis c kirjeldatakse tingimusi, mille puhul komisjon annab välja riigiaruandeid, ning vastavalt artikli 2 lõike 6a punktile d ei ole kaebuse esitajad kohustatud aruannet kasutama ning vastavalt artikli 2 lõike 6a punktile e ei ole riigiaruande olemasolu tingimus artikli 2 lõike 6a kohase uurimise algatamiseks. Artikli 2 lõike 6a punkti e kohaselt annab piisavalt alust uurimise algatamiseks see, kui kaebuse esitajad on esitanud piisavaid tõendeid oluliste moonutuste kohta mis tahes riigis ja need vastavad artikli 2 lõike 6a punkti b kriteeriumidele. Seetõttu kehtivad riigis esinevaid olulisi moonutusi käsitlevad eeskirjad vahet tegemata kõigi riikide kohta, olenemata riigiaruande olemasolust. Seega määratluse poolest ei riku riigis esinevaid moonutusi käsitlevad eeskirjad enamsoodustusrežiimi.

(121) Teist ja kolmandat argumenti alusmääruse artikli 2 lõike 6a väidetava vastuolu kohta WTO õigusega, eelkõige dumpinguvastase lepingu punktide 2.2 ja 2.2.1.1 sätetega, ning juhtumites DS473 ja DS494 tehtud järeldusi käsitleti juba eespool põhjendustes 94 ja 96.

(122) Mis puudutab neljandat punkti, milles nõutakse, et komisjon teeks kindlaks, et komisjoni menetlustes kasutatud kolmanda riigi andmeid ei mõjuta turumoonutused, tuletas komisjon meelde, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti a kohaselt arvutab ta normaalväärtuse ekspordiriigi väliste hindade ja kulude alusel üksnes juhul, kui teeb kindlaks, et need andmed on moonutamata hindade ja kulude kajastamiseks kõige sobivamad. Selles protsessis on komisjon kohustatud kasutama ainult moonutamata andmeid. Sellega seoses palutakse huvitatud isikutel esitada uurimise algetappides märkusi allikate kohta, mida kavatsetakse kasutada normaalväärtuse kindlaksmääramiseks. Komisjoni lõplikus otsuses selle kohta, milliseid moonutamata andmeid tuleks normaalväärtuse arvutamiseks kasutada, arvestatakse igati nende märkustega. Mis puudutab Hiina valitsuse soovi, et komisjon hindaks võimalikke moonutusi ELi siseturul, ei pidanud komisjon seda punkti alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaselt oluliste moonutuste olemasolu hindamise kontekstis asjakohaseks.

(123) Seega lükkas komisjon Hiina valitsuse väited tagasi.

(124) CCCME kordas oma eespool põhjendustes 89 ja 90 esitatud väiteid aruande kohta, nimetades komisjoni põhjenduses 91 esitatud argumentatsiooni üldsõnaliseks. Ometi ei esitanud CCCME peale väite, et Hiina viisaastakukavad on vaid suunavad dokumendid, mis väljendavad poliitilisi seisukohti tuleviku tarbeks, aruande kohta mingeid täiendavaid tõendeid. Seega ei ole kavad CCCME arvates siduvad, arvestades ka seda, et neid ei võeta vastu samal viisil nagu seadusi või dekreete. Peale selle märkis CCCME, et sarnaseid dokumente võib leida ka Euroopas, sealhulgas komisjoni poliitikadokumentide hulgast.

(125) Edasi märkis CCCME alusmääruse artikli 2 lõike 6a kokkusobivuse kohta WTO õigusega, et alusmääruse artikli 2 lõikes 6a sisalduv mõiste „olulised moonutused“ ei esine üheski WTO dumpinguvastase lepingu ega 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe eeskirjas. Täpsemalt ei kuulu mõiste „olulised moonutused“ ühessegi WTO dumpinguvastase lepingu punktis 2.2 sätestatud kategooriasse. Kolmandast riigist pärit andmete kasutamise kohta märkis CCCME, et kuigi apellatsioonikogu juhtumis DS473 tehtud järelduse kohaselt ei ole ekspordiriigist väljaspool asuvast allikast pärit andmete kasutamine keelatud, näib komisjon eiravat asjaolu, et apellatsioonikogu rõhutas ühtlasi, et „see aga ei tähenda, et uurimisasutus võib päritoluriigivälised kulud lihtsalt asendada päritoluriigi tootmiskuludega“, ning seda, et „kui päritoluriigi tootmiskulude kindlaksmääramisel dumpinguvastase lepingu punkti 2.2 kohaselt kasutatakse mis tahes riigivälist teavet, peab uurimisasutus tagama, et sellist teavet kasutades jõutakse päritoluriigi tootmiskulude kindlaksmääramiseni, ja selleks võib uurimisasutusel olla vaja seda teavet kohandada“. CCCME arvates näib seetõttu, et komisjoni lähenemisviis on vastuolus WTO dumpinguvastase lepingu punktist 2.2 tuleneva ELi kohustusega.

(126) Lisaks väitis CCCME, et alusmääruse artikli 2 lõige 6a näib rikkuvat ka WTO dumpinguvastase lepingu punkti 2.2.1.1, kuna komisjon paistab kordavat samu vigu, mis juhtumis DS473, kuna tema käesolevas uurimises tehtud järeldused ja esitatud põhjendused paistavad väga sarnased biodiisli juhtumi omadega. Komisjon leidis, et terase kui tuuleturbiinimastide peamise tooraine hinnad on Hiinas moonutatud ning tuuleturbiinimastide tootjate makstavaid terase hindu mõjutavad süsteemsed moonutused. CCCME leiab, tuginedes apellatsioonikogu järeldusele juhtumis „EL – biodiisel (Argentina)“, et komisjon võib seega rikkuda ka WTO dumpinguvastase lepingu punkti 2.2.1.1.

(127) Lisaks tuletas CCCME meelde, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti a kolmandas lõigus on selgelt sätestatud, et oluliste moonutuste küsimust hinnatakse iga eksportija ja tootja kohta eraldi, ainsaks erandiks on olukord, kus kohaldatakse väljavõttelist uuringut. Sellest tulenevalt ei nõustunud CCCME komisjoni põhjenduses 102 esitatud väitega, et „kui oluliste moonutuste olemasolu on kindlaks tehtud, kohaldatakse artikli 2 lõike 6a sätteid a priori kõigi Hiina eksportivate tootjate suhtes ning need puudutavad kõiki kulusid seoses nende tootmisteguritega“, ja nõudis, et komisjon parandaks oma vastavat tava.

(128) Mis puudutab CCCME väidet Hiina planeerimisdokumentide mittesiduvuse kohta, tuletas komisjon meelde, et Hiina planeerimissüsteemis määratakse kindlaks prioriteedid ja eesmärgid, millele keskvalitsus ja kohalikud omavalitsused peavad keskenduma. Asjaomased kavad on kehtestatud kõikidel valitsemistasanditel ning need hõlmavad peaaegu kõiki majandusharusid ja kõikide haldustasemete ametiasutused jälgivad, kuidas neid kavasid asjaomasel madalamal valitsemistasandil rakendatakse. Nagu aruandes üksikasjalikult kirjeldatud, on planeerimisvahenditega seatud eesmärgid tegelikult siduvad, kuna planeerimissüsteemi tulemusel eraldatakse vahendeid sektoritele, mille valitsus on nimetanud strateegiliseks või muul viisil tähtsaks, mitte ei eraldata neid kooskõlas turujõududega (53).

(129) CCCME argumente alusmääruse artikli 2 lõike 6a kokkusobivuse kohta dumpinguvastase lepinguga ja vaidluste lahendamise organi järeldustega käsitleti juba põhjendustes 94 ja 96, sealhulgas selgitus, et juhtum DS473 ei puuduta alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamist. Seoses väitega, et alusmääruse artikli 2 lõikes 6a sisalduvat mõistet „olulised moonutused“ ei ole üheski WTO dumpinguvastase lepingu või 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe eeskirjas, tuletas komisjon meelde, et alusmäärus, sealhulgas artikli 2 lõige 6a, on ELi teisese õiguse akt, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 288. ELi õiguses ei ole nõuet, et selle allikad, sealhulgas teisesed õigusaktid, nagu määrused, peavad põhinema rahvusvahelisel õigusel või olema seotud kohustustega, mis tulenevad rahvusvahelisest õigusest, nagu dumpinguvastane leping või Hiina WTOga ühinemise protokoll.

(130) Mis puudutab väidet iga eksportija puhul oluliste moonutuste individuaalse hindamise kohta, väljendas CCCME üksnes oma mittenõustumist komisjoni seisukohaga, esitamata uusi argumente. Seetõttu kinnitas komisjon oma põhjendustes 99 ja 102 esitatud seisukoha.

(131) Chengxi Shipyard kordas oma argumente alusmääruse artikli 2 lõike 6a kokkusobimatuse kohta WTO õigusega, mida on kirjeldatud eespool põhjenduses 104, ja juhtis tähelepanu sellele, et komisjoni põhjendustes 94 ja 96 esitatud vastus on väga üldsõnaline ning selles ei selgitata täpselt WTO lepingute õiguslikku alust, et põhjendada alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamist, kaldudes kõrvale WTO lepingus ja vaidluste lahendamise organi juhtumis DS473 tehtud otsuses selgelt sätestatud üldisest korrast. Seega järeldas Chengxi Shipyard komisjoni avaldusest, et komisjon põhjendab artikli 2 lõike 6a kokkusobivust WTO lepingutega Hiina WTOga ühinemise protokolli punkti 15 ülejäänud osa alusel, juhtides tähelepanu nendele puuduvatele selgetele põhjendustele selle kohta, miks komisjon sellisele seisukohale asub, et komisjoni järelduste avalikustamine ei vasta piisava põhjendatuse õigusnormidele, millega põhjendatakse tema otsust kohaldada alusmääruse artikli 2 lõiget 6a.

(132) Lisaks väitis Chengxi Shipyard, et oluliste moonutuste esinemine äriühingus ei ole tõendatud ja seda peamiselt kolmel põhjusel: i) HKP ei mõjuta otseselt äriühingu äriotsuseid; see järeldus kehtib hoolimata sellest, et nii Chengxi Shipyardi direktorite nõukogu esimees kui ka peadirektor on HKP liikmed ning täidavad parteikomitee sekretäri ja asesekretäri ülesandeid ettevõtte tasandil, ii) riigi osalus või riigi esindajate kohalolek direktorite nõukogus ei näita, et ettevõtte äriotsused ei vasta turu nõudluse ja pakkumise signaalile või et selle tegevus ei ole turule orienteeritud, iii) riigi sekkumise olemasolu ei ole võrdne märkimisväärse moonutusega ja komisjon ei suutnud tõendada, et Hiina valitsuse väidetavad valdkonnaülesed sekkumised toovad kaasa olulisi moonutusi tootmistegurites ning mõjutavad seetõttu Chengxi Shipyardi tegevuse kulusid ja hindu.

(133) Seoses Chengxi Shipyardi väidetega, mis puudutavad alusmääruse artikli 2 lõike 6a vastavust WTO nõuetele, kordab komisjon oma seisukohta, et artikli 2 lõike 6a sätted on täielikult kooskõlas liidu WTO kohustustega. Komisjoni seisukoha põhjused on eespool põhjenduses 94 selgelt esitatud. Samuti märkis komisjon juba põhjenduses 106, et dumpinguvastastes menetlustes, mis käsitlevad Hiinast pärit tooteid, kohaldatakse normaalväärtuse kindlaksmääramisel jätkuvalt Hiina WTOga ühinemise protokolli punkti 15 osasid, mis ei ole aegunud, nii turumajandusliku standardi puhul kui ka sellise metoodika kasutamise puhul, mis ei põhine rangel võrdlusel Hiina hindade või kuludega. Paistab, et Chengxi Shipyard seob omavahel kokku alusmääruse artikli 2 lõike 6a sisulise kohaldamise põhjuste esitamise kohustuse ja väidetava kohustuse selgitada WTO õiguslikku alust, mis põhjendab alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamist, mis lisaks sellele, et see on ebaõige, ei ole ka asjakohane (vt ka põhjendus 129 eespool). Seega lükati tagasi Chengxi Shipyardi väide, et komisjoni järelduste avalikustamine ei vasta piisava põhjendatuse õigusnormidele.

(134) Chengxi Shipyardi väiteid, mis käsitlevad tõendite puudumist selle kohta, et ettevõttes esineb olulisi moonutusi, käsitleti üksikasjalikult juba eespool põhjenduses 108. Komisjon tuletas lisaks meelde, et alusmääruse artikli 2 lõike 6a kohaldamiseks alust andvate oluliste moonutuste olemasolu ei ole seotud ühe spetsiifilise faktilise elemendi või teabe olemasoluga, milles käsitletakse konkreetset vaatlusaluse toote turgu. Sellega seoses on komisjon käesolevas uurimises tuvastanud oluliste moonutuste olemasolu tuuleturbiinimastide sektoris ja sellega seotud sisendite sektorites (nagu on tõendatud põhjendustes 52–79). Artikli 2 lõike 6a punkti a kohaselt on omamaiste kulude kasutamine normaalväärtuse arvutamisel lubatud üksnes juhul, kui uurimise käigus on kindlalt tuvastatud, et need ei ole moonutatud. Ometi ei esitanud Chengxi Shipyard ühtegi positiivset tõendit selle kohta, et tema tootmistegurites ei esine moonutusi. Seetõttu lükati Chengxi Shipyardi väide tagasi.

(135) Eespool öeldut arvesse võttes nähtus olemasolevatest tõenditest, et vaatlusaluse toote hinnad või kulud, sealhulgas tooraine-, energia- ja tööjõukulud, ei kujunenud vabaturujõudude tulemusel, kuna neid mõjutas valitsuse oluline sekkumine alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti b tähenduses, nagu näitab ühe või mitme selles punktis loetletud asjakohase asjaolu tegelik või võimalik mõju. Seda arvesse võttes ja kuna Hiina valitsus ei teinud koostööd, järeldas komisjon, et käesoleval juhul ei ole sobiv kasutada normaalväärtuse kindlaksmääramiseks omamaiseid hindu ja kulusid. Seetõttu arvutas komisjon normaalväärtuse ainult tootmis- ja müügikulude põhjal, mis vastavad moonutamata hindadele või võrdlusalustele, st käesoleval juhul sobiva võrdlusriigi vastavate tootmis- ja müügikulude alusel kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktiga a, nagu on selgitatud järgmises punktis.

3.2.2. Võrdlusriik

3.2.2.1. Üldised märkused

(136) Võrdlusriigi valimisel lähtuti kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõikega 6a järgmistest kriteeriumidest: — HRVga sarnane majandusarengu tase. Selleks kasutas komisjon riike, mille kogurahvatulu elaniku kohta sarnaneb HRV omaga, tuginedes Maailmapanga riikide klassifitseerimise andmebaasile (54); — vaatlusaluse toote tootmine selles riigis; — asjakohaste avalike andmete kättesaadavus võrdlusriigis. — kui võimalikke võrdlusriike on rohkem kui üks, eelistatakse asjakohasel juhul võrreldava sotsiaal- ja keskkonnakaitse tasemega riiki.

(137) Nagu on selgitatud põhjendustes 50 ja 51, avaldas komisjon kaks toimikusse lisatud teadet normaalväärtuse kindlaksmääramiseks kasutatud allikate kohta. Neis kirjeldati asjaomaste kriteeriumide aluseks olevaid fakte ja tõendeid ning käsitleti märkusi, mille pooled said nende asjaolude ja allikate kohta. Teises teates teavitas komisjon huvitatud isikuid oma kavatsusest kaaluda käesoleval juhul sobiva võrdlusriigina Mehhikot, kui oluliste moonutuste esinemine vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 6a leiab kinnitust.

3.2.2.2. HRVga sarnane majanduse arengutase

(138) Esimeses teates määras komisjon riikidena, mille majanduse arengutase on sarnane HRV omaga ja kus vaatlusalust toodet teadaolevalt toodeti, kindlaks Brasiilia, Malaisia, Mehhiko, Türgi ja Lõuna-Aafrika Vabariigi. Maailmapank liigitas kõik need riigid, nagu ka Hiina, kogurahvatulu alusel „keskmisest suurema sissetulekuga“ riikide hulka.

(139) Oma märkustes esimese teate kohta väitis Chengxi Shipyard, et kogurahvatulu elaniku kohta ei olnud riigi majanduse arengutaseme hindamiseks sobiv näitaja. Selle asemel oleks komisjon pidanud oma järeldustes tuginema sisemajanduse koguproduktile (SKP) ostujõu pariteedi järgi elaniku kohta. Sellega seoses väitis äriühing, et India oleks sobivam võrdlusriik, kuna 2019. aastal oli India SKP poolest ostujõu pariteedi järgi elaniku kohta Hiinale lähemal kui Türgi, mida kaebuses võrdlusriigiks pakuti. Lisaks sarnanes India rohkem HRVga, kui võrreldi SKPd elaniku kohta ostujõu pariteedi alusel töötava inimese kohta, võttes seega arvesse tootlikkust kolmes riigis. Ka Vestas väitis, et India on sobiv võrdlusriik, mis on HRVga samal arengutasemel.

(140) Teises teates märkis komisjon selle kohta, et alusmääruse kohaselt peaks võrdlusriigil olema eksportiva riigi arengutasemega sarnane arengutase. See ei hõlma aga ühtegi lisanõuet sobiva võrdlusriigi valimise kohta. Komisjon otsustas, et selle teabe asjakohane allikas on Maailmapanga andmebaas. See andmebaas tagas komisjonile piisava arvu võimalikke asjakohaseid samasuguse arengutasemega võrdlusriike, mille seast valida kõige sobivam moonutamata kulude ja hindade allikas. Lisaks on see objektiivsel kriteeriumil põhinev jaotus, mida kasutatakse järjepidevalt kõikides dumpinguvastastes uurimistes, kus normaalväärtuse kindlaksmääramise aluseks on alusmääruse artikli 2 lõige 6a, tagades eri menetluste raames ühtsuse ja võrdse kohtlemise.

(141) Pealegi kasutab Maailmapank kogurahvatulu riikide liigitamisel tulurühmadesse, lähtudes Maailmapanga laenuandmispoliitika metoodikast. Kuna selles võetakse arvesse kogu tulu, mis liigub riigi majandusse, olenemata selle päritolust, kajastab see piisavalt riigi kogu majandustegevust. Igal juhul ei täpsustanud Chengxi Shipyard, kuidas ja miks oleks näitaja „SKP ostujõu pariteedi järgi elaniku kohta“ näitaja „ kogurahvatulu elaniku kohta“ asemel arengutaseme kajastamisel asjakohasem kui komisjoni kasutatud allikas, samuti ei põhjendanud ega tõendanud ta oma väidet muul viisil.

(142) Kuna India ei olnud uurimisperioodil Maailmapanga klassifikatsioonis samasse kategooriasse liigitatud, ei saanud Indiat pidada alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti a esimeses taandes sätestatud kriteeriumile vastavaks. Seega lükkas komisjon väite tagasi.

(143) Oma märkustes teise teate kohta kordas Chengxi Shipyard oma seisukohta, et kogurahvatulu elaniku kohta ei olnud sobiv majandusliku arengu näitaja. Esiteks väitis äriühing, et kogurahvatulu hõlmab välistegevusest saadud tulu, mis on majandusliku arengu hindamisel ebaoluline. Teiseks väitis äriühing, et näitaja, olgu siis kogurahvatulu või SKP, väljendatuna eri riikide võrdlemise eesmärgil USA dollarites, ei olnud majandusliku arengu hindamiseks sobiv. Sellist hinnangut moonutavad hinnatasemed muidu sarnase toodangumahuga riikides, aga ka vahetuskursside kõikumine. Äriühing tõdes ka seda, et hinnataseme muutuste (inflatsiooni) ja valuutakursside kõikumise mõju leevendas osaliselt Atlase meetod, mida Maailmapank riikide ja laenurühmade klassifikatsiooni koostamisel kasutas. Lisaks kõigele väitis äriühing, et eespool nimetatud märkusi arvesse võttes sarnanes majanduse arengu poolest Hiinaga rohkem India kui Türgi.

(144) Oma märkustes lõplike järelduste avalikustamise kohta kordas Chengxi Shipyard oma seisukohta, et SKP ostujõu pariteedi järgi elaniku kohta oleks sobiv näitaja, mille abil hinnata riikide sarnasust majanduse arengu taseme seisukohast, ning et seega võiks India olla sobiv võrdlusriik.

(145) Komisjon selgitas, et kuigi võrdlusriik peaks olema ekspordiriigiga sarnasel arengutasemel, ei olnud kohustust valida võrdlusriiki, mis on majanduse arengu poolest eksportivale riigile kõige lähemal, olenemata sellest, kas seda mõõdetakse kogurahvatuluna elaniku kohta või SKPna ostujõu pariteedi järgi elaniku kohta. Komisjon märkis lisaks, et nii kogurahvatulu elaniku kohta kui ka SKP ostujõu pariteedi järgi elaniku kohta, samuti mitmed muud näitajad, on tunnustatud näitajad riikide majandusliku arengu mõõtmiseks. Sellega seoses rõhutas komisjon, et Maailmapanga koostatud riikide klassifikatsioon sisaldab potentsiaalsete võrdlusriikide kogumit, mida ajakohastatakse korrapäraselt ja mis loodi objektiivsete kriteeriumide ja ühtse metoodika alusel. Lõpuks kordas komisjon, et Maailmapanga koostatud riikide klassifikatsioon on asjakohane teabeallikas, mis tagab ühtsuse ja võrdse kohtlemise erinevates menetlustes. Kuna uurimisperioodil ei olnud India liigitatud keskmisest suurema sissetulekuga riikide hulka ja järgides eespool nimetatud kaalutlusi, lükkas komisjon Chengxi Shipyardi väite tagasi.

(146) Oma märkustes teise teate kohta väitsid CCCME ja Suzhou Titan, et Indiat tuleks pidada potentsiaalseks võrdlusriigiks, kuigi Maailmapank ei liigitanud seda keskmisest suurema sissetulekuga riigiks. Sellega seoses viitasid osalised HRVst pärit sulfaniilhappe impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastaste meetmete aegumise läbivaatamisele, milles komisjon kasutas võrdlusriigina Indiat. CCCME kordas neid väiteid pärast esialgset etappi esitatud märkustes ja esialgse etapi järel toimunud ärakuulamisel.

(147) Komisjon märkis, et viidatud aegumise läbivaatamisel tehti uurimise käigus kindlaks, et sulfaniilhapet toodetakse ainult neljas majandussüsteemis (India, Hiina Rahvavabariik, Euroopa Liit ja Ameerika Ühendriigid). Kuna üheski keskmisest suurema sissetulekuga riigis sulfaniilhapet ei toodeta, otsustas komisjon kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõike 6a punktiga a kasutada vastavate moonutamata hindade või võrdlusaluste allikana Indiat. Praeguse juhtumi puhul oli olukord teistsugune. Komisjonil õnnestus kindlaks teha piisav arv tootjaid riikides, mille majanduse arengu tase on sarnane HRV omaga. Seetõttu ei olnud vaja otsida moonutamata hindade või võrdlusaluste allikaid keskmisest suurema sissetulekuga riikide rühmast kaugemalt. Seega lükkas komisjon väite tagasi.

3.2.2.3. Uuritava toote tootmine

(148) Kaebuses teatas kaebuse esitaja uuritava toote tootmisest Türgis.

(149) Komisjon analüüsis teisi HRVga samal arengutasemel olevaid riike ja tuvastas terasest tuuleturbiinimastide tootjaid veel neljas riigis, nimelt Brasiilias, Malaisias, Mehhikos ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.

(150) Esimeses teates teavitas komisjon huvitatud isikuid nendest leidudest.

(151) Oma märkustes esimese teate kohta teatas Chengxi Shipyard viiest India terasest tuuleturbiinimastide tootjast. Nagu on selgitatud põhjendustes 140–142 ja 145, leiti, et India ei ole HRVga samal arengutasemel ega sobi seega võrdlusriigiks. Seetõttu ei analüüsinud komisjon väidetavate India terasest tuuleturbiinimastide tootjate tegevust ega nende finantsteabe kättesaadavust ja kvaliteeti.

3.2.2.4. Asjakohaste avalike andmete kättesaadavus võrdlusriigis

(152) Komisjon uuris asjakohaste avalike andmete kättesaadavust ja kvaliteeti viies potentsiaalses võrdlusriigis, kus tuvastati uuritava toote tootmine. Selles analüüsis keskenduti finantsteabe kättesaadavusele ja kvaliteedile ning tootmistegureid käsitlevate andmete kättesaadavusele ja kvaliteedile.

(153) Mis puudutab normaalväärtuse arvutamiseks müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi kindlaksmääramiseks kasutatud finantsteavet, siis analüüsis komisjon kättesaadavat teavet. Eelkõige uuris ta, kas finantsteave käib viimase aja kohta, kas finantsteave on auditeeritud, kas see on kättesaadav eraldi või konsolideeritud vormis ning kas äriühingud on kasumlikud.

(154) Tootmistegureid käsitlevate andmete puhul uuris komisjon impordiandmete kättesaadavust, HRVst pärit impordi ja WTOsse mittekuuluvatest riikidest pärit impordi osakaalu ning selliste moonutuste olemasolu, mis võisid mõjutada toote tootmistegurite hinda. Analüüsis keskenduti kõige olulisematele tootmisteguritele.

a) Finantsteave

(155) Esimeses teates leidis komisjon, et terasest tuuleturbiinimastide tootjate potentsiaalselt sobiv finantsteave on avalikult kättesaadav ainult Mehhikos, Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Türgis. Lisaks leidis komisjon, et kõigi Brasiilias ja Malaisias kindlakstehtud terasest tuuleturbiinimastide tootjate ning mõne Türgi terasest tuuleturbiinimastide tootja finantsteave kas ei käinud uurimisperioodi kohta, st see oli aegunud, või teenisid äriühingud kahjumit. Sellega seoses analüüsis komisjon täiendavalt Mehhiko, Lõuna-Aafrika Vabariigi ja Türgi terasest tuuleturbiinimastide tootjate finantsteabe kättesaadavust ja kvaliteeti, võttes arvesse põhjenduses 50 loetletud huvitatud isikute märkusi esimese teate kohta.

(156) Oma märkustes esimese teate kohta väitsid CCCME ja Suzhou Titan, et komisjon ei peaks jätma välja kahjumit teeniva äriühingu andmeid, kui selline olukord on mõistlik ja moonutamata. Teise võimalusena peaks komisjon võrdlusriigi puhul, kus on kättesaadavad mitme äriühingu finantsaruanded, võtma võrdlusriigis keskmiste müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi kindlaksmääramisel arvesse nii kasumit kui ka kahjumit teenivaid äriühinguid.

(157) Komisjon märkis, et ka kõigi esimeses teates potentsiaalsetes võrdlusriikides kindlaks tehtud kahjumlike tootjate finantsandmed olid aegunud. Seega leidis komisjon, et väide on muutunud tühiseks. Igal juhul märkis komisjon, et kahjumlike äriühingute puhul ei ilmnenud „põhjendatud“ kasumlikkust vastavalt alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti a viimasele lõigule. Seetõttu lükati see väide ka sisuliselt tagasi.

(158) Chengxi Shipyard leidis oma esimese teate kohta esitatud märkustes, et Mehhiko tootja Arcosa Industries de México, S. de R.L. de C.V. ja Lõuna-Aafrika Vabariigi tootja GRI Wind Steel South Africa (Pty.) Ltd. finantsandmed ei sobi müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi kindlaksmääramiseks, kuna andmed olid kättesaadavad ainult konsolideeritud finantsaruannetes. Chengxi Shipyardi sõnul ei puuduta see probleem Türgi ja India tootjaid.

(159) Kõigepealt märkis komisjon, et Indiat ei peetud sobivaks potentsiaalseks võrdlusriigiks. Lisaks ei muutnud asjaolu, et teatavate tootjate finantsandmed olid kättesaadavad konsolideeritud vormis, iseenesest neid andmeid moonutamata müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi allikana kasutuskõlbmatuks. Vastupidi, kättesaadavaid finantsaruandeid tuleb analüüsida igal üksikjuhul eraldi.

(160) Selle kohta selgitas komisjon teises teates, et tegi kindlaks kaks tuuleturbiinimastide tootjat Mehhikos. Äriühingu Speco Wind Power, S.A. de C.V. (edaspidi „Speco“) individuaalne kohalik finantsteave saadi äriühingu Dun&Bradstreet (edaspidi „D&B“) andmebaasist Global Financials (55) ja see esitati huvitatud isikutele esimese teate III lisas. Ettevõte tootis ainult tuuleturbiinimaste ja oli 2019. aastal kasumlik. Kohalik finantsteave võimaldas kindlaks teha mitte ainult müügi-, üld- ja halduskulud, vaid ka finantskulud ning muud kulud ja tulud. Arcosa Industries de México, S. de R.L. de C.V. (edaspidi „Arcosa“) konsolideeritud finantsaruanded leiti internetist (56). Kontsern tegutses kolmes ärivaldkonnas: ehitus, energiaseadmed ja transport. Katusäriühingu Energy Equipment Group (edaspidi „EEG“) all tootis ja müüs kontsern tuuleturbiinimaste, tehnorajatisi ning hoiu- ja jaotusmahuteid (57). EEG andis tööd 55 %-le kontserni töötajatest (58) ning andis 48 % kontserni konsolideerimata tuludest ja kuludest (59). Tuuleturbiinimastide ja tehnorajatiste müügist saadav tulu moodustab 75 % EEG tulust (60). EEG ja konsolideeritud tasandil kantud müügi-, üld- ja halduskulud (sh amortisatsioon) moodustasid 2019. aastal ligikaudu 13 % (väljendatuna protsendina müügikuludest) (61). Nii EEG kui ka kontsern teenisid umbes 10 % kasumit (62). Eespool esitatud analüüs näitas, et valdavalt terasest tuuleturbiinimastide tootmist ja müüki hõlmav segment aitas oluliselt kaasa äriühingu üldisele tegevusele ja saavutas tulemuslikkuse, mis oli sarnane kogu äriühingu tulemustega. Seega peeti neid arvnäitajaid põhjendatuks alusmääruse artikli 2 lõike 6a punkti a viimase lõigu tähenduses.

(161) Teises teates märkis komisjon veel seda, et Lõuna-Aafrika Vabariigis tuvastas ta ühe tuuleturbiinimastide tootja, äriühingu GRI Wind Steel South Africa (Pty.) Ltd. Selle äriühingu finantsaruanded olid konsolideeritud ja integreeritud vormis kättesaadavad tema aktsionäri Hulisani tasandil (63). Integreeritud aastaaruanne ei sisaldanud aga piisavalt üksikasju kontserni kuuluva tuuleturbiinimastide tootja kohta. Aruandes märgiti ainult seda, et terasest tuuleturbiinimastide tootja oli 2019. aasta märtsist 2020. aasta veebruarini kestnud majandusaastal kasumlik (64). Seega ei saanud komisjon hinnata tema tegevust ja panust konsolideeritud finantstulemustesse. Seetõttu leidis komisjon, et Hulisani konsolideeritud finantsaruanded ei sobi käesolevas uurimises müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi kindlaksmääramiseks.

(162) Lõpuks analüüsis komisjon teises teates kuut Türgis kindlakstehtud terasest tuuleturbiinimastide tootjat. Avalikult kättesaadavad olid ainult kahe tootja finantsandmed. Äriühingu ATES Çelik Insaat Taahhut Proje Muhendislik Sanayi ve Ticaret A.Ş individuaalsed kohalikud finantsaruanded olid kättesaadavad D&B andmebaasis Global Financials ja need esitati huvitatud isikutele esimese teate III lisas. Äriühing oli 2019. aastal kasumlik. Kohalikud aruanded võimaldasid kindlaks teha mitte ainult müügi-, üld- ja halduskulud, vaid ka finantstulud ja -kulud. Äriühingu Çimtaş Çelik İmalat Montaj ve Tesisat A.Ş (edaspidi „Çimtaş Çelik“) kohta D&B andmebaasis Global Financials kättesaadavad individuaalsed kohalikud finantsaruanded olid aegunud. Sellegipoolest olid auditeeritud ja/või auditeerimata konsolideeritud finantsaruanded aktsionäri ENKA tasandil veebis kättesaadavad (65) kõigi uurimisperioodi kvartalite kohta. Siiski märgiti, et konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne ei sisaldanud piisavalt üksikasju terasest tuuleturbiinimastide tootja tegevuse ega tema panuse kohta konsolideeritud kontserni tulemustesse. Çimtaş Çelik kuulus ehitussegmenti (66). Kuigi ehitussegment andis peaaegu 60 % konsolideeritud kogutulust, (67) jäi ebaselgeks, kuidas selle segmendi tulemused kajastasid terasest tuuleturbiinimastide tootja tulemusi. Finantsaruanded ei sisaldanud üksikasju segmendi koosseisu kohta. Selle segmendiga hõlmatud tegevuste laad võis olla küllaltki mitmekesine. Tegelikult oli terasest tuuleturbiinimastide tootja vaid üks ehitussegmenti klassifitseeritud 39 kontserni äriühingust (68). Seetõttu leidis komisjon, et ENKA konsolideeritud finantsaruanded ei sobi käesolevas uurimises müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi kindlaksmääramiseks.

(163) Oma märkustes teise teate kohta väitis Chengxi Shipyard, et kahe Mehhiko terasest tuuleturbiinimastide tootja finantsteabes esineb tõsiseid puudujääke. Äriühing väitis, et isegi kui Arcosa EEG segment teenis 48 % konsolideeritud tulust, pärines terasest tuuleturbiinimastide müügist palju vähem kui pool sellest, kuna EEG alla kuulus ka tehnorajatiste tootmine ja müük. Lisaks juhtis äriühing tähelepanu sellele, et Arcosa ei tootnud terasest tuuleturbiinimaste mitte ainult Mehhikos, vaid ka Ameerika Ühendriikides (edaspidi „USA“), ning ei olnud võimalik kindlaks määrata tulude ning müügi-, üld- ja halduskulude osakaalu, mille saaks omistada müügile siseturul, st Mehhiko turul. Speco kohta märkis äriühing, et Mehhiko turul toimunud müügist saadud tulude ning müügi-, üld- ja halduskulude osakaalu ei olnud võimalik kindlaks määrata.

(164) Komisjon märkis, et äriühing ei esitanud ühtegi tõendit, mis kinnitaks tema väiteid terasest tuuleturbiinimastide müügi panuse kohta EEG segmendi tuludesse. Komisjon tõdes, et Arcosa tootis terasest tuuleturbiinimaste nii Mehhikos kui ka USAs. Kuna Mehhikos toimuva tootmise võimsus (mõõdetuna pindala kohta) oli märkimisväärne (40 % (69)), leidis komisjon sellegipoolest, et asjaolu, et osa terasest tuuleturbiinimastidest toodeti USAs, ei muuda finantsteavet sobimatuks. Komisjon leidis, et on asjakohane kasutada teavet mõlema Mehhiko terasest tuuleturbiinimastide tootja müügi-, üld- ja halduskulude ja tulude kohta, kuna avalikult kättesaadavas finantsteabes on harva, kui üldse, esitatud tulude ning müügi-, üld- ja