ET Euroopa Liidu Teataja L 354/37

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2016/2341,

14. detsember 2016,

tööandja kogumispensioni asutuste tegevuse ja järelevalve kohta

(uuesti sõnastatud)

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 53, artiklit 62 ja artikli 114 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/41/EÜ (3) on korduvalt oluliselt muudetud (4). Kuna kõnealusesse direktiivi on vaja teha uusi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada.

(2) Siseturul peaks tööandja kogumispensioni asutustel (edaspidi „pensioniasutus“) olema õigus tegutseda teistes liikmesriikides, tagades samal ajal tööandjapensioni skeemi liikmetele ja soodustatud isikutele kõrgetasemelise kaitse ja turvalisuse.

(3) Käesoleva direktiivi eesmärk on minimaalne ühtlustamine ning see ei tohiks takistada liikmesriikidel säilitada või kasutusele võtta muid sätteid, et kaitsta tööandjapensioni skeemi liikmeid ja soodustatud isikuid, tingimusel et niisugused sätted on kooskõlas liikmesriikide kohustustega, mis tulenevad liidu õigusest. Direktiivis ei käsitleta riikliku sotsiaal-, töö-, maksu- või lepinguõiguse küsimusi ega pensionide kogumise piisavust liikmesriikides.

(4) Töötajate liikumise hõlbustamiseks liikmesriikide vahel püütakse käesoleva direktiiviga tagada hea juhtimistava, pensioniskeemi liikmete teavitamine ning tööandja kogumispensioni läbipaistvus ja turvalisus.

(5) Pensioniasutused on liikmesriigiti väga erinevalt korraldatud ja reguleeritud. Tööandjapensioni skeeme haldavad nii pensioniasutused kui ka elukindlustusandjad. Seetõttu ei ole kõigile sobiva ühtse lahenduse rakendamine pensioniasutuste puhul otstarbekas. Komisjon ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1094/2010 (5) asutatud Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve) (edaspidi „Euroopa Kindlustusjärelevalve“) peaksid oma tegevuses võtma arvesse liikmesriikide tavade erinevusi ning määrama pensioniasutuste korralduse kindlaks viisil, mis ei piiraks liikmesriigi sotsiaal- ja tööõiguse kohaldamist.

(6) Direktiiv 2003/41/EÜ oli esimene seadusandlik samm liidu tasandil korraldatud tööandjapensioni kogumise siseturu loomisel. Tööandjapensioni kogumise tõeline siseturg on äärmiselt oluline majanduskasvu suurendamiseks ja töökohtade loomiseks liidus ja vananeva ühiskonnaga toimetulekuks. Seni ei ole nimetatud direktiivi, mis ulatub tagasi 2003. aastasse, nii põhjalikult muudetud, et pensioniasutused oleksid võtnud kasutusele tänapäevase riskipõhise juhtimissüsteemi. Kõikides liikmesriikides ohutu ja turvalise tööandjapensioni kogumise arendamiseks on reguleerimine ja järelevalve liidu ja liikmesriigi tasandil seega endiselt oluline.

(7) Kui see on asjakohane, peaksid pensioniasutused üldjuhul võtma arvesse eesmärki tagada tööandjapensioni skeemide põlvkondadevaheline tasakaal, nii et tööandja kogumispensioni riskid ja tulu jaotuksid põlvkondade vahel õiglaselt.

(8) Tuleb võtta sobivaid meetmeid, et teha tööandjapensioni skeemid eraisikute täiendava kogumispensionina veel paremaks. See on tähtis, sest sotsiaalkindlustussüsteemid on kasvava surve all, mis tähendab, et tööandjapensioni hakatakse üha enam kasutama muude pensionide täiendamiseks. Pensioniasutustel on oluline roll liidu majanduse pikaajalisel rahastamisel ja kodanikele turvaliste pensionimaksete kindlustamisel. Pensioniasutused on oluline osa liidu majandusest, sest nende arvel on 2,5 triljoni euro ulatuses varasid ligikaudu 75 miljoni liikme ja soodustatud isiku nimel. Tööandjapensioni skeeme tuleks parendada, seadmata kahtluse alla sotsiaalkindlustuse pensionisüsteemide olulist tähtsust turvalise, kestva ja tõhusa sotsiaalkaitsena, mis peaks tagama vanaduses rahuldava elatustaseme ja peaks seetõttu olema Euroopa sotsiaalmudelite tugevdamisel kesksel kohal.

(9) Arvestades liidu demograafilist arengut ja riikide eelarvete seisukorda, on tööandja kogumispension oluline täiendus sotsiaalkindlustuse pensionisüsteemidele. Vastupidav pensionisüsteem hõlmab mitmekesist teenuste valikut, fondide, ühingute ja seltside mitmekesisust ning mõjusat ja tõhusat järelevalvet.

(10) Liikmesriigid peaksid kaitsma töötajaid vanemas eas vaesumise eest ning edendama rahvapensioni täiendava kindlustusena töölepinguga seotud lisapensioniskeeme.

(11) Käesolevas direktiivis võetakse arvesse põhiõigusi ja peetakse silmas eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatavaid põhimõtteid, eriti õigust isikuandmete kaitsele, ettevõtlusvabadust, õigust omandile, kollektiivläbirääkimiste ja kollektiivse tegutsemise õigust ning õigust kõrgetasemelisele tarbijakaitsele, tagades eelkõige pensionide kogumise suurema läbipaistvuse, teadlikuma isikliku finants- ja pensionide planeerimise ning lihtsustades pensioniasutuste piiriülest tegevust ja pensioniskeemide piiriülest ülekandmist. Käesolevat direktiivi rakendatakse kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega.

(12) Pensioniasutuste piiriülese tegevuse ning pensioniskeemide piiriülese ülekandmise hõlbustamine asjaomaste menetluste selgitamise ja tarbetute takistuste kõrvaldamise kaudu võib positiivselt mõjutada eelkõige ettevõtjaid ja nende töötajaid sõltumata sellest, millises liikmesriigis nad töötavad, sest osutatavate kogumispensioni teenuste haldamine on tsentraliseeritud.

(13) Pensioniasutuste piiriülene tegevus ei tohiks piirata liikmesriigi sotsiaal- ja tööõiguse kohaldamist, millega reguleeritakse vastuvõtva liikmesriigi tööandjapensioni skeeme ja mida kohaldatakse pensioniskeemi pakkuva ettevõtja („sponsorettevõtja“) suhetele pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikutega. Pensioniskeemide piiriülene tegevus ja piiriülene ülekandmine on erinevad asjad ja neid tuleks reguleerida eri sätetega. Kui pensioniskeemi piiriülese ülekandmisega kaasneb piiriülene tegevus, tuleks kohaldada piiriülese tegevuse sätteid.

(14) Kui sponsorettevõtja ja pensioniasutus asuvad ühes ja samas liikmesriigis, siis ei tähenda pelk asjaolu, et pensioniskeemi liikmete või soodustatud isikute elukoht on mõnes teises liikmesriigis, seda, et tegemist on piiriülese tegevusega.

(15) Liikmesriigid peaksid võtma arvesse vajadust kaitsta ajutiselt teise liikmesriiki töötama saadetud töötajate pensioniõigusi.

(16) Isegi pärast direktiivi 2003/41/EÜ jõustumist on piiriülene tegevus olnud liikmesriikide sotsiaal- ja tööõiguse erinevuste tõttu piiratud. Kuhugi ei ole kadunud ka usaldatavusnõuete näol ilmnevad olulised tõkked, mis muudavad pensioniskeemide piiriülese haldamise pensioniasutuste jaoks kallimaks. Parandada on lisaks vaja pensioniskeemi liikmetele ja soodustatud isikutele kehtivat miinimumkaitse ulatust. See on üha olulisem, sest üleelamis- ja tururiskid on järjest suuremas ulatuses jäetud pigem liikmete ja soodustatud isikute kui pensioniasutuse või sponsorettevõtja kanda. Peale selle on vaja tõsta pensioniskeemi liikmetele ja soodustatud isikutele antava teabe praegust miinimumtaset.

(17) Käesolevas direktiivis sätestatud usaldatavusnõuded peavad tagama rangete järelevalvestandardite kehtestamise abil kõrgel tasemel turvalisuse kõigile tulevastele pensionäridele ning võimaldama tööandjapensioni skeemide arukat, usaldusväärset ja tõhusat juhtimist.

(18) Pensioniasutused peaksid olema sponsorettevõtjast täiesti eraldiseisvad ettevõtjad ja tegutsema rahaliste sissemaksete põhimõttel eesmärgiga pakkuda pensionimakseid. Pensioniasutustel, kes tegutsevad sel ainueesmärgil, peaks olema teenuste osutamise vabadus ja investeerimisvabadus, mille suhtes kohaldataks üksnes kooskõlastatud usaldatavusnõudeid, olenemata sellest, kas neid pensioniasutusi peetakse juriidilisteks isikuteks.

(19) Subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt peaks liikmesriikidele jääma täielik vastutus pensionisüsteemide korraldamise eest, samuti pensionisüsteemi kolme eri samba rolli üle otsustamise eest konkreetses liikmesriigis. Teise samba raames peaks neile samuti jääma täielik vastutus tööandjapensioni makseid tegevate eri asutuste, nagu majandussektorite pensionifondide, ettevõtete pensionifondide ja elukindlustusandjate ülesannete ja tegevuse eest. Direktiivi mõte ei ole seada liikmesriikide sellist eesõigust kahtluse alla, vaid pigem innustada liikmesriike juurutama piisavat, turvalist ja jätkusuutlikku tööandja kogumispensioni süsteemi ning hõlbustada piiriülest tegevust.

(20) Arvestades tööandjapensioni kogumise parendamise vajalikkust, peaks komisjon pakkuma liidu tasandil olulist lisaväärtust, toetades lisameetmetega liikmesriikide ja sotsiaalpartnerite koostööd teise samba pensioniskeemide täiustamisel ning moodustades kõrgetasemelise eksperdirühma, et suurendada liikmesriikides teise samba pensionihoiuseid, sealhulgas edendades parimate tavade vahetamist liikmesriikide vahel, eelkõige seoses piiriülese tegevusega.

(21) Liikmesriikide normid, mis käsitlevad füüsilisest isikust ettevõtjate osalust pensioniasutustes, on erinevad. Mõnes liikmesriigis võivad pensioniasutused tegutseda selliste kutsealarühmadega sõlmitud kokkulepete alusel, mille liikmed tegutsevad füüsilisest isikust ettevõtjatena, või otse füüsilisest isikust ettevõtjate ja töötajatega sõlmitud kokkulepete alusel. Mõnes liikmesriigis võib füüsilisest isikust ettevõtja samuti pensioniasutusega liituda, kui ta tegutseb tööandjana või osutab kutseala teenuseid teisele ettevõtjale. Mõnes liikmesriigis ei saa füüsilisest isikust ettevõtjad pensioniasutusega liituda, enne kui on täidetud teatavad nõuded, sealhulgas sotsiaal- ja tööõiguses kehtestatud nõuded.

(22) Asutused, kes haldavad liidu tasandil juba koordineeritud sotsiaalkindlustussüsteeme, tuleks direktiivi kohaldamisalast välja jätta. Sellest olenemata tuleks arvesse võtta nende pensioniasutuste eripära, kes haldavad ühes liikmesriigis nii sotsiaalkindlustussüsteeme kui ka tööandjapensioni skeeme.

(23) Käesolev direktiiv ei hõlma asutusi, kes tegutsevad kapitalirahastamise põhimõttel kohustuslike sotsiaalkindlustussüsteemide raames.

(24) Finantsasutused, kelle tegevus on liidu õiguses juba reguleeritud, tuleks käesoleva direktiivi kohaldamisalast üldiselt välja jätta. Kuna kõnealused asutused võivad mõnel juhul siiski osutada tööandjapensioni teenuseid, siis on oluline tagada, et direktiiv ei põhjustaks konkurentsimoonutusi. Selliseid moonutusi saab ära hoida, kohaldades käesoleva direktiivi usaldatavusnõudeid elukindlustusandjate tööandjapensioniga seotud tegevusele kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EÜ (6) artikli 2 lõike 3 punkti a alapunktidega i–iii ning artikli 2 lõike 3 punkti b alapunktidega ii–iv. Komisjon peaks samuti hoolikalt jälgima olukorda tööandjapensionide turul ja hindama võimalust laiendada käesoleva direktiivi vabatahtlikku kohaldamist teistele reguleeritud finantsasutustele.

(25) Kuna pensioniasutuste eesmärk on tagada pensionäride majanduslik kindlustatus, peaksid nad üldjuhul pensionimakseid tegema kuni soodustatud isiku surmani, kindla aja jooksul, ühekordse summana või nimetatud viiside mis tahes kombinatsioonis.

(26) Oluline on tagada, et vanurid ja puudega inimesed ei satuks vaesuse ohtu ja et neil oleks rahuldav elatustase. Biomeetriliste riskide piisav katmine tööandjapensioni korralduses on vanurite vaesuse ja kindlusetuse vastu võitlemise seisukohalt oluline. Pensioniskeemi loomisel peaksid tööandjad ja töötajad või nende esindajad võtma arvesse võimalust, et pensioniskeem sisaldaks vahendeid üleelamis- ja töövõimetuse riskide katmiseks, samuti vahendeid toitja kaotanud ülalpeetavate jaoks.

(27) Võimaldades liikmesriikidel jätta siseriiklike rakendusaktide kohaldamisalast välja pensioniasutused, kes haldavad pensioniskeeme, millega on üheskoos hõlmatud kokku vähem kui 100 isikut, võidakse järelevalvet nendes liikmesriikides hõlbustada, ilma et see kahjustaks kõnealuse valdkonna siseturu nõuetekohast toimimist. See ei tohi aga piirata kõnealuste pensioniasutuste õigust nimetada oma investeerimisportfellide valitsemiseks investeeringute valitsejaid, kelle elu- või asukoht on teises liikmesriigis ning kes on saanud seal nõuetekohaselt tegevusloa, ning varade haldamiseks kontohaldureid ja depositooriume, kelle elu- või asukoht on teises liikmesriigis ning kes on saanud seal nõuetekohaselt tegevusloa. Liikmesriigid peaksid pensioniasutuste suhtes, kes haldavad pensioniskeeme, millega on üheskoos hõlmatud kokku üle 15 isiku, kohaldama igal juhul teatavaid sätteid, mis puudutavad investeerimisnõudeid ja juhtimissüsteemi.

(28) Käesolevat direktiivi ei kohaldata asutuste suhtes, kellega liitunutel ei ole õigust teatava suurusega hüvitistele ja nende liitunute huvid on kaitstud kohustusliku seadusejärgse maksejõuetuskindlustusega, nagu „Unterstützungskassen“ Saksamaal.

(29) Pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute kaitsmiseks peaksid pensioniasutused piirduma käesolevas direktiivis osutatud tegevuste ja nendest johtuvate tegevustega.

(30) Sponsorettevõtja pankroti korral on pensioniskeemi liikmetel oht kaotada nii oma töökoht kui ka omandatud pensioniõigused. Seetõttu tuleb tagada, et kõnealune sponsorettevõtja ja pensioniasutus on teineteisest selgesti eraldatud ning pensioniskeemi liikmete kaitsmiseks on kehtestatud minimaalsed usaldatavusnõuded. Usaldatavusnõuete sätestamisel tuleks võtta arvesse pensioniasutuse juurdepääsu pensionikaitseskeemidele või sarnastele mehhanismidele, mis kaitsevad pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute kogunenud isiklikke nõudeõiguseid sponsorettevõtja kohustuste täitmata jätmise riski eest.

(31) Pensioniasutuste tegutsemine ja järelevalve erineb liikmesriigiti oluliselt. Mõnes liikmesriigis saab valvata mitte üksnes pensioniasutuse enda järele, vaid ka nende üksuste või ettevõtjate järele, kes on volitatud kõnealuseid pensioniasutusi juhtima. Liikmesriigid peaksid saama seda eripära arvesse võtta, kuid tingimusel, et kõik direktiivis sätestatud nõuded on täidetud. Liikmesriigid peaksid samuti saama lubada kindlustusettevõtjatel ja teistel finantsteenuseid osutavatel ettevõtjatel pensioniasutusi juhtida.

(32) Pensioniasutused järgivad sotsiaalset eesmärki ning osutavad samal ajal finantsteenuseid. Nad vastutavad tööandjapensioni väljamaksete eest ning seetõttu peaksid nende tegevus ja tegutsemistingimused vastama teatavatele minimaalsetele usaldatavusnõuetele, võttes arvesse liikmesriigi õigusnorme ja traditsioone. Selliseid asutusi ei tohiks siiski käsitada üksnes finantsteenuste osutajatena. Direktiivi juhtiva põhimõttena tuleks piisavalt tunnustada ja toetada nende sotsiaalset ülesannet ja kolmepoolset suhet töötaja, tööandja ja pensioniasutuse vahel.

(33) Kui pensioniasutus valitseb kooskõlas liikmesriigi õigusega pensionifonde, mis ei ole juriidilised isikud ja mis koosnevad pensioniskeemi liikmete pensioniskeemidest, mille varad on pensioniasutuse varadest lahus, peaks liikmesriikidel olema õigus pidada iga pensionifondi käesoleva direktiivi mõistes eraldi pensioniskeemiks.

(34) Kuna teatavates liikmesriikides on pensioniasutusi eriti palju, tuleb pensioniasutustelt nõutava eelloa osas leida praktiline lahendus. Kui aga pensioniasutus soovib valitseda pensioniskeemi teises liikmesriigis, tuleks sellelt pensioniasutuselt nõuda päritoluliikmesriigi pädeva pensioniasutuse eelluba.

(35) Pensioniasutustel peaks olema õigus osutada oma teenuseid teistes liikmesriikides, ilma et see piiraks pensionisüsteemi korraldust käsitleva liikmesriigi sotsiaal- ja tööõiguse kohaldamist, kaasa arvatud kohustusliku liitumise ja kollektiivläbirääkimiste teel saavutatud kokkulepete tulemuste osas, kui nad saavad oma päritoluliikmesriigi pädeva pensioniasutuse loa. Pensioniasutustel tuleks lubada vastu võtta sponsorlust mis tahes liikmesriigis asuvatelt ettevõtjatelt ja hallata pensioniskeeme, millel on liikmeid rohkem kui ühest liikmesriigist. Selle tulemusena saavutaksid kõnealused pensioniasutused märkimisväärse mastaabisäästu, paraneks liidu majanduse konkurentsivõime ja tööjõu liikumine muutuks lihtsamaks.

(36) Kui ühes liikmesriigis asutatud pensioniasutus teostab õigust valitseda teises liikmesriigis sõlmitud tööandjapensioni skeemi, siis peaks ta täielikult järgima vastuvõtvas liikmesriigis kehtivaid sotsiaal- ja tööõiguse sätteid, mis on seotud tööandjapensioni skeemidega, näiteks pensionimakse määratlus, pensionimaksete tegemine ning pensioniõiguste ülekandmise tingimused. Usaldatavusnõuete kohaldamisala tuleks täpsustada, et tagada pensioniasutuste piiriülese tegevuse õiguskindlus.

(37) Pensioniasutustel peaks olema õigus pensioniskeeme liidu piires üle kanda teistele pensioniasutustele, et lihtsustada tööandjapensioni kogumise korraldamist liidu tasandil. Ülekandmiseks peaks loa andma pensioniskeemi vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus pärast seda, kui kõnealune pädev asutus on saanud nõusoleku pensioniskeemi üle kandva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädevalt asutuselt. Pensioniõiguste ülekandmise ja selle tingimused peaksid eelnevalt heaks kiitma pensioniskeemi liikmete enamus ja soodustatud isikute enamus või vajaduse korral nende esindajate enamus, nagu usaldusfondipõhise pensioniskeemi usaldusisikud.

(38) Juhul kui kantakse üle osa pensioniskeemist, tuleks tagada nii pensioniskeemi ülekantava osa kui ka allesjääva osa jätkusuutlikkus, samuti tuleks ülekandmise järel asjakohaselt kaitsta kõikide pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute õigusi; selleks tuleks nõuda, et nii ülekandval kui ka vastuvõtval pensioniasutusel oleks piisavad ja sobivad varad, et katta pensioniskeemi ülekantud osa ja allesjääva osa tehnilisi eraldisi.

(39) Järelevalve koordineerimise hõlbustamiseks võib Euroopa Kindlustusjärelevalve nõuda kooskõlas talle määrusega (EL) nr 1094/2010 antud volitustega pädevatelt asutustelt teavet. Peale selle peaks Euroopa Kindlustusjärelevalvel olema õigus tegutseda pensioniskeemi tervikliku või osalise piiriülese ülekandmise korral vahendajana, kui asjaomastel pädevatel asutustel on erimeelsusi.

(40) Tehniliste eraldiste ettevaatusega arvutamine on oluliseks tingimuseks selle tagamisel, et pensionimaksete tegemise kohustusi suudetakse täita nii lühikeses kui ka pikas perspektiivis. Tehnilised eraldised tuleks arvutada tunnustatud kindlustusstatistiliste meetodite põhjal ja need peaks kinnitama aktuaar või valdkonna muu spetsialist. Maksimaalne intressimäär tuleks valida ettevaatusega asjaomaste siseriiklike õigusnormide kohaselt. Tehniliste eraldiste miinimumsumma peaks olema piisav soodustatud isikutele juba makstavate pensionmaksete jätkamiseks ja kajastama pensioniskeemi liikmete kogunenud pensioniõigustest tulenevaid kohustusi. Aktuaari ülesandeid peaksid täitma isikud, kellel on kindlustus- ja finantsmatemaatilised teadmised, mis vastavad pensioniasutuse tegevusele omaste riskide suurusele, laadile, ulatusele ja keerukusele, ning kes on võimelised tõendama asjakohast kogemust kohaldatavate kutsekvalifikatsioonide või muude standarditega.

(41) Pensioniasutuste poolt kaetud riskid erinevad liikmesriigiti oluliselt. Seepärast peaks päritoluliikmesriikidel olema õigus kehtestada tehniliste eraldiste arvutamiseks käesoleva direktiivi sätteid täiendavad ja nendest sätetest üksikasjalikumad nõuded.

(42) Tuleks nõuda tehniliste eraldiste katmist piisavate ja sobivate varadega, et kaitsta pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute huve sponsorettevõtja maksejõuetuse korral.

(43) Et riigisisesed ja piiriülesed pensioniasutused saaksid tegutseda võrdsetel tingimustel, peaksid liikmesriigid võtma arvesse nii riigisisestele kui ka piiriülestele pensioniasutustele esitatavaid rahastamise nõudeid.

(44) Paljudel juhtudel võib pensioniasutuse asemel katta biomeetrilisi riske või tagada teatavaid makseid või investeeringuid sponsorettevõtja. Mõnel juhul annab siiski pensioniasutus ise kõnealuse katte või kõnealused tagatised ja sponsorettevõtja kohustused on üldjuhul täidetud vajalike sissemaksete tasumisega. Sel juhul peaksid asjaomased pensioniasutused omama omavahendeid, mis põhinevad tehniliste eraldiste ja riskikapitali väärtusel.

(45) Pensioniasutused on väga pikaajalised investorid. Pensioniasutuste varasid ei tohi üldjuhul kasutada muuks otstarbeks kui pensionimaksete tegemiseks. Pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute õiguste piisavaks kaitsmiseks peaksid pensioniasutused saama peale selle valida varade sellise koosseisu, mis sobib kõige paremini nende kohustuste täpse iseloomu ja kestusega. Seega on vaja tõhusat järelevalvet ning samuti tuleks investeerimisnõuete puhul kasutada lähenemist, mis annab pensioniasutustele piisava paindlikkuse kõige turvalisema ja tõhusama investeerimispoliitika määramiseks ning kohustab neid tegutsema ettevaatusega. Ettevaatuse põhimõte nõuab seega iga pensioniasutuse liikmeskonna struktuuriga kohandatud investeerimispoliitikat.

(46) Seades ettevaatuse põhimõtte kapitaliinvesteeringute aluspõhimõtteks ja võimaldades pensioniasutustel tegutseda piiriüleselt, soodustatakse säästude suunamist tööandjapensioni kogumisse, aidates seeläbi kaasa majanduslikule ja sotsiaalsele arengule.

(47) Järelevalvemeetodid ja -praktika erinevad liikmesriigiti. Seetõttu tuleks liikmesriikidele anda teatav õigus valida, milliseid konkreetseid investeerimisnõudeid nad soovivad kehtestada oma territooriumil asuvate pensioniasutuste suhtes. Nende nõuetega ei tohiks aga piirata kapitali vaba liikumist, kui see ei ole põhjendatud usaldatavusnõuetega.

(48) Käesoleva direktiiviga tuleks tagada pensioniasutustele nõuetekohasel tasemel investeerimisvabadus. Kuna pensioniasutused on väga pikaajalised investorid, kelle likviidsusrisk on väike, siis võivad nad ettevaatuse põhimõtte piires investeerida mittelikviidsesse varasse, nagu aktsiad ja muud instrumendid, millel on pikaajaline majanduslik profiil ja millega ei kaubelda reguleeritud turgudel, mitmepoolsetes kauplemissüsteemides ega organiseeritud kauplemissüsteemides. Lisaks võivad nad saada kasu rahvusvahelise mitmekesistamise eelistest. Seetõttu ei tohiks – jäädes kooskõlla ettevaatuse põhimõttega, mille eesmärk on kaitsta pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute huve – piirata investeerimist aktsiatesse ja valuutasse, mis on denomineeritud muus vääringus kui kohustused, ja muudesse instrumentidesse, millel on pikaajaline majanduslik profiil ja millega ei kaubelda reguleeritud turgudel, mitmepoolsetes kauplemissüsteemides ega organiseeritud kauplemissüsteemides, välja arvatud usaldatavusnõuetega põhjendatud juhtudel.

(49) Pikaajalise majandusliku profiiliga instrumentide mõiste on lai. Sellised instrumendid on väärtpaberid, mida ei ole võimalik vabalt võõrandada, ja seetõttu puudub nende puhul juurdepääs järelturu likviidsusele. Sageli eeldavad need tähtajaliste kohustuste võtmist, mis piiravad nende turustatavust, ning hõlmavad osalusi ja võlainstrumente börsil noteerimata äriühingutes ning neile antud laene. Börsil noteerimata äriühingud hõlmavad taristuprojekte, börsil noteerimata äriühinguid, kes soovivad oma tegevust laiendada, ja kinnisvara või muud vara, mis võiks sobida pikaajalise investeerimise eesmärgil. Vähese süsinikdioksiidiheitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimeliste taristuprojektide puhul on sageli tegemist noteerimata varaga, mis sõltub projekti rahastamiseks antavatest pikaajalistest laenudest.

(50) Pensioniasutustel peaks olema lubatud investeerida teistes liikmesriikides kooskõlas päritoluliikmesriigi normidega, et vähendada piiriülese tegevuse kulusid. Seega ei tohiks vastuvõtval liikmesriigil olla lubatud kehtestada teistes liikmesriikides asuvatele pensioniasutustele täiendavaid investeerimisnõudeid.

(51) Füüsilistel isikutel on vaja selget ülevaadet kohustuslikesse pensioniskeemidesse ja tööandjapensioni skeemidesse kogunenud pensioniõigustest, eelkõige juhul, kui need õigused on omandatud rohkem kui ühest liikmesriigist. Selline ülevaade on võimalik saavutada kogu liidu pensionide jälgimise teenuse loomisega; sarnane teenus on mõnes liikmesriigis juba loodud pärast komisjoni 16. veebruari 2012. aasta valget raamatut „Piisava, kindla ja jätkusuutliku pensioni tagamise tegevuskava“, milles soovitatakse sellised teenused välja töötada.

(52) Teatavaid riske ei saa tehniliste eraldiste kvantitatiivsete nõuete ja rahastamise nõuetega vähendada, vaid selliste riskidega saab nõuetekohaselt tegeleda ainult juhtimisnõuete kaudu. Seetõttu on tõhus juhtimissüsteem nõuetekohase riskijuhtimise ja pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute kaitsmise seisukohalt väga tähtis. Sellised süsteemid peavad olema proportsionaalsed pensioniasutuse tegevuse mahu, laadi, ulatuse ja keerukusega.

(53) Tasustamispoliitika, mis soodustab ülemääraste riskide võtmist, võib kahjustada pensioniasutuste usaldusväärset ja tõhusat riskijuhtimist. Tasustamispoliitika põhimõtteid ja avalikustamisnõudeid, mida kohaldatakse liidu muude finantsasutuste suhtes, tuleks kohaldada ka pensioniasutuste suhtes, pidades siiski silmas pensioniasutuste juhtimisstruktuuri võrreldes muude finantsasutustega ning vajadust arvestada pensioniasutuste tegevuse mahu, laadi, ulatuse ja keerukusega.

(54) Põhifunktsioon tähendab suutlikkust täita konkreetseid juhtimisülesandeid. Asutustel peaks olema piisav suutlikkus, et täita riskijuhtimise, siseauditi ja vajaduse korral ka aktuaari funktsioone. Kui käesolevas direktiivis ei ole sätestatud teisiti, ei tohiks konkreetse põhifunktsiooni määratlemine võtta pensioniasutuselt õigust vabalt otsustada, kuidas seda funktsiooni praktikas täita. See ei tohiks kaasa tuua põhjendamatult koormavaid nõudeid, sest arvesse tuleb võtta pensioniasutuse tegevuse mahtu, laadi, ulatust ja keerukust.

(55) Isikud, kes pensioniasutust tegelikult juhivad, peaksid olema kollektiivselt sobivad ja nõuetele vastavad, ning isikud, kes täidavad põhifunktsioone, peaksid omama piisavaid teadmisi ja kogemusi ning vajaduse korral piisavat kvalifikatsiooni. Siiski peaks pädeva asutuse teavitamise nõue kehtima ainult põhifunktsioonide täitjate suhtes.

(56) Ühel isikul või organisatsiooniüksusel peaks olema võimalik täita mitut põhifunktsiooni, välja arvatud siseauditi funktsiooni. Siiski peab seda põhifunktsiooni täitev isik või organisatsiooniüksus olema erinev kui sponsorettevõtjas samalaadset põhifunktsiooni täitev inimene või organisatsiooniüksus. Liikmesriikidel peaks olema õigus lubada pensioniasutusel täita põhifunktsioone sama isiku või organisatsiooniüksuse kaudu mis sponsorettevõtja, tingimusel et pensioniasutus selgitab, kuidas ta väldib või haldab huvide konflikti sponsorettevõtjaga.

(57) Pensioniasutustel tuleb riskijuhtimist tõhustada, võttes arvesse eesmärki, mille kohaselt peavad tööandja kogumispensioni riskid ja tulu jaotuma põlvkondade vahel õiglaselt, et saada aru pensioniskeemi jätkusuutlikkusega seonduvatest võimalikest nõrkadest külgedest ja neid asjakohaste pädevate asutustega arutada. Pensioniasutused peaksid riskijuhtimissüsteemi osana tegema oma pensionidega seonduva tegevuse riskihindamise. Riskihindamine tuleks teha kättesaadavaks ka pädevatele asutustele ning see peaks asjakohasel juhul käsitlema muu hulgas kliimamuutuste, ressursikasutuse ja keskkonnaga seotud riske, sotsiaalseid riske ning regulatiivsete muudatuste tõttu vara amortiseerimisega (nn väärtusetud varad) seotud riske.

(58) Pensioniasutuste investeerimispoliitika ja riskijuhtimissüsteemide jaoks on olulised Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni poolt toetatud vastutustundliku investeerimise põhimõtetes osutatud keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimistegurid. Liikmesriigid peaksid nõudma, et pensioniasutused avalikustaksid sõnaselgelt, milliste investeerimisotsuste puhul on selliseid tegureid arvesse võetud ja milline osa on neil riskijuhtimissüsteemis. Selle teabe hulka, mida pensioniasutus esitab käesoleva direktiivi kohaselt, peaks kuuluma teave selle kohta, kui asjakohased ja olulised on keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimistegurid pensioniasutuse investeeringute seisukohast, ning selle kohta, kuidas neid tegureid arvesse on võetud. See ei takista pensioniasutust nõuet täitmast, andes selle teabe raames teada, et tema investeerimispoliitikas ei ole keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimistegureid arvesse võetud või et selliste tegurite asjakohasust ja olulisust seirava süsteemi kulud on selle tegevuse mahtu, laadi, ulatust ja keerukust arvestades ebaproportsionaalsed.

(59) Iga liikmesriik peaks nõudma, et iga tema territooriumil asuv pensioniasutus koostab raamatupidamise aastaaruande ja majandusaasta aruande, võttes arvesse kõiki pensioniasutuse hallatavaid pensioniskeeme, ning vajaduse korral iga pensioniskeemi raamatupidamise aastaaruande ja majandusaasta aruande. Auditeerimise eest vastutava isiku poolt nõuetekohaselt kinnitatud raamatupidamise aastaaruanne ja majandusaasta aruanne, mis annavad pensioniasutuse varadest, kohustustest ja finantsseisundist tõese ja erapooletu ülevaate ning mis võtavad arvesse kõiki pensioniasutuse hallatavaid pensioniskeeme, on pensioniskeemi liikmetele, soodustatud isikutele ja pädevatele asutustele oluliseks teabeallikaks. Nende abil saavad eelkõige pädevad asutused jälgida pensioniasutuse majanduslikku kindlust ja hinnata pensioniasutuse suutlikkust täita kõiki oma lepingulisi kohustusi. Raamatupidamise aastaaruanne ja majandusaasta aruanne tuleks võimaluse korral avalikustada veebisaidil või muude vahendite kaudu, näiteks tehes taotluse korral kättesaadavaks koopiad.

(60) Pensioniasutuse investeerimispoliitika on otsustavaks teguriks nii tööandjapensioni skeemide turvalisuse kui ka pikaajalise majandusliku jätkusuutlikkuse seisukohalt. Pensioniasutused peaksid seepärast koostama ülevaate investeerimispõhimõtete kohta ja selle vähemalt iga kolme aasta tagant läbi vaatama. Selline ülevaade peaks olema kättesaadav pädevatele asutustele ning taotluse korral samuti igale pensioniskeemi liikmele ja soodustatud isikule.

(61) Pensioniasutusel tuleks lubada anda mis tahes tegevus, sealhulgas põhifunktsioonide täitmine, tervikuna või osaliselt edasi pensioniasutuse nimel tegutsevale teenuseosutajale. Kui pensioniasutus annab põhifunktsiooni või mis tahes muu tegevuse edasi, peaks ta jääma täielikult vastutavaks kõigi käesoleva direktiivi kohaste kohustuste täitmise eest. Tegevuse edasiandmisel peaks pensioniasutus sõlmima teenuseosutajaga kirjaliku lepingu. Käesoleva direktiivi kohaldamisel ei hõlma see lepinguid, milles käsitletakse operatiivset laadi teenuseid, mida osutavad näiteks turva- või hooldustöötajad.

(62) Liikmesriikidel peaks olema õigus nõuda pensioniasutuse varade hoidmiseks depositooriumi määramist.

(63) Pensioniskeemi laadi ja kaasnevat halduskoormust arvesse võttes peaksid pensioniasutused potentsiaalsetele pensioniskeemi liikmetele, pensioniskeemi liikmetele ja soodustatud isikutele andma selget ja piisavat teavet, et aidata neil teha pensioniga seotud otsuseid, ja tagada, et pensioniskeemi eri etapid, st nii liitumiseelne, pensioniskeemiga hõlmatud (sealhulgas eelpensioni) kui ka pensionijärgne etapp oleksid läbipaistvad. Eriti tuleks anda teavet kogunenud pensioninõuete, pensionimaksete prognoositud suuruse, riskide ja tagatiste ning kulude kohta. Kui pensionimaksete prognoositud suurus põhineb majandusstsenaariumidel, peaks nimetatud teave hõlmama ka ebasoodsat stsenaariumi, mis peaks olema äärmuslik, kuid usutav. Kui investeerimisriski kannavad pensioniskeemi liikmed, on oluline anda lisateavet ka investeerimisprofiili, olemasolevate valikuvõimaluste ja eelnevate perioodide tootluse kohta. Teave peaks vastama kasutaja vajadustele ja selle puhul tuleks võtta arvesse ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni, eriti juurdepääsetavuse ja teabele juurdepääsu osas, nagu on sätestatud nimetatud konventsiooni artiklites 3 ja 21. Liikmesriigid võivad otsustada peale selle kindlaks määrata, kes võib esitada teabe, mis tuleb potentsiaalsetele pensioniskeemi liikmetele, pensioniskeemi liikmetele ja soodustatud isikutele anda, sh pensionide jälgimise teenuste kaudu.

(64) Teatavat pensionimaksete taset pakkuvate pensioniskeemide eripära tõttu ei mõjuta selliseid makseid, välja arvatud äärmuslike olude korral, skeemide varasemad tulemused ega kulustruktuur. Seetõttu tuleks teave nende kohta esitada ainult selliste pensioniskeemide puhul, mille liikmed kannavad investeerimisriski või võivad teha investeerimisotsuseid.

(65) Enne pensioniskeemiga liitumist tuleks potentsiaalsetele pensioniskeemi liikmetele anda kogu vajalik teave, et nad saaksid teha teadlikke valikuid. Kui potentsiaalsetel pensioniskeemi liikmetel puudub valikuvõimalus ja nad liituvad pensioniskeemiga automaatselt, peaks pensioniasutus esitama neile kohe pärast seda liitumise kohta asjakohase põhiteabe.

(66) Pensioniskeemi liikmetele peaks pensioniasutus koostama pensionimakse teatise, mis sisaldaks peamist isikukohast ja üldist teavet pensioniskeemi kohta. Pensionimakse teatis peaks olema selge ja kõikehõlmav ning sisaldama asjakohast teavet, et lihtsustada arusaamist aja jooksul ja eri pensioniskeemidesse kogunenud pensioninõuetest ja hõlbustada tööjõu liikumist.

(67) Pensioniasutused peaksid pensioniskeemi liikmetele piisavalt aegsasti enne pensionile jäämist teada andma pensionimaksete tegemise võimalike viiside kohta. Kui pensionimakseid ei tehta eluaegse annuiteedi alusel, peaksid pensioniskeemi liikmed, kelle pensioniiga läheneb, saama teavet pensionimaksete tegemise pakutavate viiside kohta, et lihtsustada pensionipõlve rahalist planeerimist.

(68) Pensionimaksete tegemise etapis peaksid soodustatud isikud samuti saama teavet pensionimaksete ja nende väljamaksmise võimalike viiside kohta. See on eriti tähtis siis, kui soodustatud isik kannab märkimisväärse osa investeerimisriskist pensioni väljamaksmise etapis. Soodustatud isikuid tuleks pärast pensionimaksete vähendamise osas otsuse tegemist ja enne pensionimaksete vähendamist teavitada sellest, et pensionimakseid vähendatakse. Hea tavana soovitatakse pensioniasutustel konsulteerida soodustatud isikutega enne sellise otsuse tegemist.

(69) Pädev asutus peaks kasutama oma volitusi, et kaitsta esmase eesmärgina pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute õigusi ning pensioniasutuste stabiilsust ja kindlust.

(70) Usaldatavusnõuete täitmise järelevalve ulatus on liikmesriigiti erinev. See võib põhjustada probleeme siis, kui pensioniasutus peab järgima päritoluliikmesriigi usaldatavusnõudeid ja samal ajal ka vastuvõtva liikmesriigi sotsiaal- ja tööõiguse nõudeid. Täpsustades, millised valdkonnad kuuluvad käesoleva direktiivi kohaldamisel usaldatavusnõuete täitmise järelevalve kohaldamisalasse, vähendab see õiguslikku ebakindlust ja seonduvaid tehingukulusid.

(71) Pensioniasutuste siseturu eelduseks on usaldatavusnõuete vastastikune tunnustamine. Järelevalvet usaldatavusnõuetest kinnipidamise üle peaksid korraldama pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädevad asutused. Liikmesriikidel tuleks pädevatele asutustele anda vajalikud volitused, et neil oleks võimalik kasutada ennetavaid ja korrigeerivaid meetmeid, kui pensioniasutused rikuvad mõnda käesolevas direktiivis sätestatud nõuet.

(72) Selleks et tagada tõhus järelevalve edasiantud, sealhulgas teist või mitmendat korda edasiantud tegevuste üle, on oluline, et pädeval asutusel oleks juurdepääs kõikidele asjaomastele andmetele, mis on selle teenuseosutaja valduses, kellele tegevus edasi anti, olenemata sellest, kas tegemist on reguleeritud või reguleerimata üksusega, ning õigus teha kohapealseid kontrolle. Turu arengu arvesse võtmiseks ja tagamaks, et edaspidigi peetakse kinni edasiandmise tingimustest, peaksid pädevatel asutustel olema vajalikud volitused nõuda pensioniasutustelt ja teenuseosutajatelt teavet kõigi edasiantud tegevuste kohta.

(73) Tuleks ette näha teabe vahetamine pädevate asutuste ning muude asutuste ja organite vahel, kelle ülesandeks on tugevdada finantsstabiilsust ja lõpetada pensioniskeeme. Seetõttu tuleks täpsustada sellist teabevahetust võimaldavad tingimused. Kui teavet võib avaldada üksnes pädevate asutuste sõnaselge nõusoleku alusel, peaks kõnealustel asutustel samuti olema vajaduse korral õigus seada oma nõusoleku andmisele ranged tingimused.

(74) Isikuandmete töötlemine käesoleva direktiivi kohaselt, näiteks isikuandmete vahetamine või edastamine pädevate asutuste poolt, peaks toimuma kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2016/679, (7) ning teabe vahetamine või edastamine Euroopa järelevalveasutuste poolt käesoleva direktiivi kohaselt peaks toimuma kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001 (8).

(75) Et tagada liidu tasandil korraldatud tööandjapensioni kogumise siseturu ladus toimimine, peaks komisjon pärast Euroopa Kindlustusjärelevalvega konsulteerimist vaatama käesoleva direktiivi kohaldamise läbi, koostama selle kohta aruande ning esitama selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 13. jaanuariks 2023.

(76) Asutuste vahel ausa konkurentsi tagamiseks tuleks üleminekuperioodi, mille jooksul direktiivi 2009/138/EÜ kohaldamisalasse kuuluvad kindlustusandjad võivad jätkata tööandja kogumispensioniga seotud tegevust käesoleva direktiivi artiklis 4 osutatud tingimustel, pikendada kuni 31. detsembrini 2022. Seepärast tuleks direktiivi 2009/138/EÜ vastavalt muuta.

(77) Solventsusrežiimide, nagu terviklik bilansimudel (holistic balance sheet – HBS), edasiarendamine liidu tasandil ei ole praktiliselt realistlik ega tulemuslik kulude ja tulude seisukohast, eriti pensioniasutuste mitmekesisuse tõttu riigisiseselt ja liikmesriigiti. Seepärast ei tuleks niisuguseid kvantitatiivseid kapitalinõudeid nagu Solventsus II või sellest tuletatud terviklikke bilansipõhiseid mudeleid töötada välja liidu tasandil pensioniasutuste jaoks, sest need võivad vähendada tööandjate soovi pakkuda tööandjapensioni skeeme.

(78) Kuna käesoleva direktiivi eesmärki luua pensioniasutusi hõlmav liidu õiguslik raamistik, ei suuda liikmesriigid piisavas ulatuses saavutada, küll aga saab seda kavandatud meetme ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(79) Kooskõlas liikmesriikide ja komisjoni 28. septembri 2011. aasta ühise poliitilise deklaratsiooniga selgitavate dokumentide kohta kohustuvad liikmesriigid põhjendatud juhtudel lisama ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi osade ja ülevõtvate siseriiklike õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiivi puhul leiab seadusandja, et nimetatud dokumentide esitamine on põhjendatud.

(80) Kohustus võtta käesolev direktiiv liikmesriigi õigusesse peaks piirduma sätetega, mille sisu on võrreldes varasemate direktiividega oluliselt muudetud. Muutmata sätete ülevõtmise kohustus tuleneb varasematest direktiividest.

(81) Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas osutatud direktiivide liikmesriigi õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I JAOTIS

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesoleva direktiiviga reguleeritakse tööandja kogumispensioni asutuste (edaspidi „pensioniasutus“) tegevuse alustamist ja majandustegevust.

Artikkel 2

Kohaldamisala

1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse pensioniasutuste suhtes. Kui liikmesriigi õiguse kohaselt ei ole pensioniasutused juriidilised isikud, kohaldavad liikmesriigid käesolevat direktiivi pensioniasutuste suhtes või, kooskõlas lõikega 2, nende asjakohase tegevusloa saanud juriidiliste isikute suhtes, kes vastutavad pensioniasutuste haldamise eest ning tegutsevad pensioniasutuste nimel.

2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:

a) sotsiaalkindlustussüsteeme haldavate asutuste suhtes, mis kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruste (EÜ) nr 883/2004 (9) ja (EÜ) nr 987/2009 (10) kohaldamisalasse;

b) asutuste suhtes, mis kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivide 2009/65/EÜ, (11) 2009/138/EÜ, 2011/61/EL, (12) 2013/36/EL (13) ja 2014/65/EL (14) kohaldamisalasse;

c) põlvkondadevahelise solidaarsuse põhimõttel tegutsevate asutuste suhtes;

d) asutuste suhtes, mille sponsorettevõtja töötajatel ei teki õigusi pensionimaksetele ja mille sponsorettevõtja võib varad välja võtta igal ajal, täitmata tingimata oma pensionimaksete tegemise kohustust;

e) äriühingute suhtes, kes kasutavad oma töötajatele pensionimaksete tegemiseks reservfondil põhinevaid pensioniskeeme.

Artikkel 3

Kohaldamine sotsiaalkindlustussüsteeme haldavate pensioniasutuste suhtes

Pensioniasutused, kes haldavad ka selliseid kohustuslikke töötasult arvestatava pensioni skeeme, mida loetakse määruste (EÜ) nr 883/2004 ja (EÜ) nr 987/2009 kohaldamisalasse kuuluvateks sotsiaalkindlustussüsteemideks, kuuluvad käesoleva direktiivi kohaldamisalasse tööandja mittekohustusliku kogumispensioniga seotud tegevuse osas. Sellisel juhul peab kohustusi ja neile vastavaid varasid hoidma eraldi muust tegevusest ning neid ei või üle kanda kohustuslikesse pensioniskeemidesse, mida loetakse sotsiaalkindlustussüsteemideks, või vastupidi.

Artikkel 4

Vabatahtlik kohaldamine direktiivi 2009/138/EÜ kohaldamisalasse kuuluvate asutuste suhtes

Päritoluliikmesriigid võivad kohaldada käesoleva direktiivi artikleid 9–14, artikleid 19–22, artikli 23 lõikeid 1 ja 2 ning artikleid 24–58 elukindlustusandjate tegevusele seoses tööandja kogumispensioni pakkumisega kooskõlas direktiivi 2009/138/EÜ artikli 2 lõike 3 punkti a alapunktidega i–iii ning artikli 2 lõike 3 punkti b alapunktidega ii–iv. Sellisel juhul peab kõiki tööandja kogumispensionidega seotud majandustegevusele vastavaid varasid ja kohustusi hoidma lahus muust tegevusest ning neid haldama ja korraldama eraldi elukindlustusandja muust tegevusest, ilma et neid oleks võimalik üle kanda.

Käesoleva artikli esimeses lõigus osutatud juhul ja ainult niivõrd, kui see puudutab nende tööandjapensioni kogumisega seotud tegevust, ei kohaldata elukindlustusandjatele direktiivi 2009/138/EÜ artikleid 76–86, artiklit 132, artikli 134 lõiget 2, artiklit 173, artikli 185 lõiget 5, artikli 185 lõikeid 7 ja 8 ja artiklit 209.

Päritoluliikmesriik tagab, et pädev asutus või direktiivi 2009/138/EÜ kohaldamisalasse kuuluva elukindlustusandja järelevalve eest vastutav asutus kontrollib järelevalve osana, et tööandja kogumispensionidega seotud majandustegevus on rangelt eraldatud muust tegevusest.

Artikkel 5

Väikesed pensioniasutused ja riiklikud pensioniskeemid

Liikmesriigid võivad otsustada mitte kohaldada käesolevat direktiivi tervikuna või osaliselt, välja arvatud artikleid 32–35, nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutuse suhtes, kes haldab pensioniskeeme, millel on liikmeid kokku vähem kui 100. Kui artikli 2 lõikest 2 ei tulene teisiti, antakse sellistele pensioniasutustele siiski õigus kohaldada käesolevat direktiivi vabatahtlikult. Artiklit 11 võib kohaldada ainult siis, kui kohaldatakse käesoleva direktiivi kõiki teisi sätteid. Liikmesriigid kohaldavad artikli 19 lõiget 1 ning artikli 21 lõikeid 1 ja 2 iga nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutuse suhtes, kes haldab pensioniskeeme, millel on liikmeid kokku rohkem kui 15.

Liikmesriigid võivad otsustada kohaldada asutuste suhtes, kes tegelevad tööandjapensionide pakkumisega liikmesriigi õigusest tulenevalt ja riiklike asutuste tagatisel, ükskõik milliseid artikleid järgmistest: artiklid 1–8, artikkel 19 ja artiklid 32–35.

Artikkel 6

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „tööandja kogumispensioni asutus“ ehk „pensioniasutus“– asutus, olenemata selle õiguslikust vormist, mida rahastatakse sissemaksetest, on loodud eraldi sponsorettevõtjast või spondeerivast ettevõtlusharust, eesmärgiga teha kutsetegevuse tõttu pensionimakseid kokkuleppe või lepingu alusel, mis on sõlmitud:

a) tööandja(te) ja töötaja(te) või nende esindajate vahel individuaalselt või kollektiivselt, või

b) füüsilisest isikust ettevõtjatega individuaalselt või kollektiivselt kooskõlas päritoluliikmesriigi ja vastuvõtva liikmesriigi õigusega,

ja mille tegevus piirdub otseselt nimetatud kokkulepetest või lepingutest johtuvaga;

2) „pensioniskeem“– leping, kokkulepe, usaldusleping või normid, milles sätestatakse, milliseid pensionimakseid tehakse ja mis tingimustel;

3) „sponsorettevõtja“– ettevõtja või muu organ, olenemata sellest, kas see hõlmab ühte või mitut juriidilist või füüsilist isikut või koosneb ühest või mitmest juriidilisest või füüsilisest isikust, kes tegutseb tööandjana või füüsilisest isikust ettevõtjana või nende kombinatsioonina ning kes pakub pensioniskeemi või teeb sissemakseid pensioniasutusele;

4) „pensionimaksed“– pensionile jäämise või oodatava pensionile jäämise korral tehtavad maksed või maksed, mis lisanduvad nendele maksetele ja täiendavad neid surma, töövõimetuse või töötamise lõpetamise korral või haiguse, vaesuse või surma korral toetustena tehtavad maksed või osutatavad teenused. Et soodustada majanduslikku kindlustatust pensioniloleku ajal, võib neid makseid teha kuni soodustatud isiku surmani, tähtajaliselt, ühekordse summana või nende kombinatsioonina;

5) „pensioniskeemi liige“– isik, kellel on praegu või kellel tekib tulevikus oma varasema või praeguse kutsealase tegevuse tõttu nõudeõigus pensionimaksetele kooskõlas pensioniskeemi tingimustega, välja arvatud soodustatud isik ja potentsiaalne pensioniskeemi liige;

6) „soodustatud isik“– isik, kes saab pensionimakseid;

7) „potentsiaalne pensioniskeemi liige“– isik, kellel on õigus pensioniskeemiga liituda;

8) „pädev asutus“– riiklik asutus, kes on määratud täitma käesolevas direktiivis ettenähtud kohustusi;

9) „biomeetrilised riskid“– surma, töövõimetuse ja üleelamisrisk;

10) „päritoluliikmesriik“– liikmesriik, kus on pensioniasutuse registrijärgne asukoht või kus talle on antud tegevusluba ja kus on tema juhatuse peamine asukoht kooskõlas artikliga 9;

11) „vastuvõttev liikmesriik“– liikmesriik, kelle tööandja kogumispensioni skeeme käsitlevat sotsiaal- ja tööõigust kohaldatakse sponsorettevõtja ja pensioniskeemi liikmete või soodustatud isikute vaheliste suhete suhtes;

12) „ülekandev pensioniasutus“– pensioniasutus, kes kannab kõik pensioniskeemi kohustused, tehnilised eraldised ning muud kohustused ja õigused või osa nendest ning neile vastavad varad või nende rahaekvivalendi üle teises liikmesriigis registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutusele;

13) „vastuvõttev pensioniasutus“– pensioniasutus, kes võtab teises liikmesriigis registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutuselt vastu kõik pensioniskeemi kohustused, tehnilised eraldised ning muud kohustused ja õigused või osa nendest ning neile vastavad varad või nende rahaekvivalendi;

14) „reguleeritud turg“– direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 21 määratletud reguleeritud turg;

15) „mitmepoolne kauplemissüsteem“– direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 22 määratletud mitmepoolne kauplemissüsteem;

16) „organiseeritud kauplemissüsteem“– direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 23 määratletud organiseeritud kauplemissüsteem;

17) „püsiv andmekandja“– vahend, mis võimaldab pensionikeemi liikmel või soodustatud isikul isiklikult talle suunatud teavet salvestada nii, et seda saab tulevikus ja teabe otstarbe seisukohast piisava aja jooksul kasutada, ning mis võimaldab salvestatud teavet muutmata kujul taasesitada;

18) juhtimissüsteemi „põhifunktsioon“– suutlikkus täita praktilisi ülesandeid, milleks on riskijuhtimise funktsioon, siseauditi funktsioon ja aktuaari funktsioon;

19) „piiriülene tegevus“– pensioniskeemi haldamine, mille puhul reguleeritakse sponsorettevõtja ning pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute vahelisi suhteid niisuguse liikmesriigi sotsiaal- ja tööõigusega tööandjapensioni skeemide valdkonnas, mis ei ole päritoluliikmesriik.

Artikkel 7

Pensioniasutuse tegevus

Liikmesriigid nõuavad nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutustelt oma majandustegevuse piiramist kogumispensionide valdkonnaga ja sellega seotud tegevustega.

Kui elukindlustusandja korraldab tööandja kogumispensionide alal majandustegevust artikli 4 kohaselt, hoides selle tegevusega seotud varad ja kohustused lahus oma muust majandustegevusest, piiratakse kõnealuste varade ja kohustuste kasutamist kogumispensionide valdkonna majandustegevuseks ja otseselt sellega seotud tegevusteks.

Kui see on asjakohane, võtavad pensioniasutused üldjuhul oma majandustegevuses arvesse eesmärki, mille kohaselt peavad riskid ja tulu jaotuma põlvkondade vahel õiglaselt.

Artikkel 8

Sponsorettevõtja ja pensioniasutuse õiguslik eraldatus

Liikmesriigid tagavad sponsorettevõtja ja nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutuse õigusliku eraldatuse, et kaitsta pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute huvides pensioniasutuse varasid sponsorettevõtja pankroti korral.

Artikkel 9

Registreerimine või tegevusloa andmine

1. Liikmesriigid tagavad kõikide selliste pensioniasutuste puhul, mille juhatuse peamine asukoht on nende territooriumil, et pensioniasutus on kantud pädeva asutuse poolt riiklikusse registrisse või saanud pädevalt asutuselt asjakohase tegevusloa.

Juhatuse peamine asukoht tähendab kohta, kus tehakse pensioniasutuse peamisi strateegilisi otsuseid.

2. Kooskõlas artikliga 11 toimuva piiriülese tegevuse korral märgitakse registrisse ka need liikmesriigid, kus pensioniasutus tegutseb.

3. Registrist pärit teave edastatakse Euroopa Kindlustusjärelevalvele, kes avaldab selle oma veebisaidil.

Artikkel 10

Juhtimisnõuded

1. Liikmesriigid tagavad kõikide nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutuste puhul, et:

a) pensioniasutus on rakendanud nõuetekohaselt kehtestatud pensioniskeemi haldamise korra;

b) kui sponsorettevõtja tagab pensionimaksete tegemise, siis on ta kohustatud pensioniasutust korrapäraselt rahastama.

2. Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega ja võttes nõuetekohaselt arvesse sotsiaalkindlustussüsteemide pakutavate pensionimaksete ulatust, võivad liikmesriigid ette näha, et pensioniskeemi liikmetele pakutakse lisahüvitisi, näiteks võimalust pikaealisuse üleelamis- ja töövõimetuse riskide katteks, toitja kaotanud ülalpeetavate toetamiseks ja sissemaksete tagasimaksmise tagamiseks tööandjate ja töövõtjate või nende esindajate kokkuleppel.

Artikkel 11

Piiriülene tegevus ja menetlused

1. Ilma et see piiraks pensionisüsteemide korraldust käsitlevat liikmesriigi sotsiaal- ja tööõiguse kohaldamist, kaasa arvatud kohustusliku liikmesuse ja kollektiivläbirääkimiste teel saavutatud kokkulepete tulemuste puhul, lubavad liikmesriigid nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutustel tegeleda piiriülese tegevusega. Liikmesriigid lubavad samuti nende territooriumil asuvatel ettevõtjatel spondeerida pensioniasutusi, kes soovivad tegeleda või tegelevad piiriülese tegevusega.

2. Pensioniasutus, kes soovib tegeleda piiriülese tegevusega ja vastu võtta sponsorlust sponsorettevõtjalt, peab saama päritoluliikmesriigi asjaomaselt pädevalt asutuselt eelloa.

3. Pensioniasutus teatab oma kavatsusest tegeleda piiriülese tegevusega päritoluliikmesriigi pädevale asutusele. Liikmesriigid nõuavad, et pensioniasutused esitaksid koos teatisega järgmise teabe:

a) vastuvõtva(te) liikmesriigi (-riikide) nimi, mille määrab asjakohasel juhul kindlaks sponsorettevõtja;

b) sponsorettevõtja nimi ja juhatuse peamine asukoht;

c) sponsorettevõtja jaoks hallatava pensioniskeemi peamised omadused.

4. Kui päritoluliikmesriigi pädevale asutusele on esitatud teatis lõike 3 kohaselt ja kui ta ei ole teinud põhjendatud otsust, et pensioniasutuse haldusstruktuur, finantsolukord, pensioniasutust juhtivate isikute hea maine või kvalifikatsioon või kogemused ei ole vastavuses kavandatud piiriülese tegevusega, edastab pädev asutus kolme kuu jooksul pärast lõikes 3 nimetatud teabe saamist selle teabe vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele, teavitades sellest ka pensioniasutust.

Esimeses lõigus osutatud põhjendatud otsus tehakse kolme kuu jooksul pärast kogu lõikes 3 osutatud teabe saamist.

5. Kui päritoluliikmesriigi pädev asutus ei edasta lõikes 3 osutatud teavet vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele, põhjendab ta kolme kuu jooksul pärast selle teabe saamist pensioniasutusele oma keeldumist. Andmete edastamata jätmine annab õiguse pöörduda päritoluliikmesriigi kohtusse.

6. Piiriüleselt tegutsevate pensioniasutuste suhtes kohaldatakse IV jaotises osutatud teabenõudeid, mille vastuvõttev liikmesriik kehtestab potentsiaalsete pensioniskeemi liikmete, pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute suhtes, keda piirülene tegevus puudutab.

7. Enne kui pensioniasutus alustab piiriülest tegevust, peab vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus kuue nädala jooksul pärast lõikes 3 nimetatud teabe saamist teatama päritoluliikmesriigi pädevale asutusele tööandjapensioni skeeme käsitleva sotsiaal- ja tööõiguse nõuded, millele ettevõtja spondeeritava pensioniskeemi haldamine peab vastuvõtvas liikmesriigis vastama, ning IV jaotises osutatud vastuvõtva liikmesriigi teabenõuded, mida kohaldatakse piiriülesele tegevusele. Päritoluliikmesriigi pädev asutus edastab selle teabe pensioniasutusele.

8. Pensioniasutus võib piiriülest tegevust alustada pärast lõikes 7 nimetatud teabe saamist või päritoluliikmesriigi pädevalt asutuselt teabe mittesaamise korral pärast lõikes 7 ette nähtud tähtaja möödumist kooskõlas vastuvõtva liikmesriigi tööandjapensioni skeeme käsitleva sotsiaal- ja tööõiguse nõuetega ning lõikes 7 osutatud vastuvõtva liikmesriigi teabenõuetega.

9. Vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus teavitab päritoluliikmesriigi pädevat asutust kõikidest olulistest muudatustest vastuvõtva liikmesriigi tööandjapensioni skeeme käsitleva sotsiaal- ja tööõiguse nõuetes, mis võivad mõjutada pensioniskeemi omadusi niivõrd, kui see on seotud piiriülese tegevusega, ning kõikidest olulistest muudatustest lõikes 7 osutatud vastuvõtva liikmesriigi teabenõuetes. Päritoluliikmesriigi pädev asutus edastab selle teabe pensioniasutusele.

10. Vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus teostab pensioniasutuse üle pidevat järelevalvet, et veenduda tema tegevuse vastavuses vastuvõtva liikmesriigi tööandjapensioni skeeme käsitlevate sotsiaal- ja tööõiguse nõuetele ning lõikes 7 osutatud vastuvõtva liikmesriigi teabenõuetele. Kui selle järelevalve käigus ilmneb rikkumisi, teatab vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus sellest viivitamata päritoluliikmesriigi pädevale asutusele. Päritoluliikmesriigi pädev asutus võtab koostöös vastuvõtva liikmesriigi pädeva asutusega vajalikud meetmed tagamaks, et pensioniasutus lõpetab tuvastatud rikkumise.

11. Kui pensioniasutus jätkab vastuvõtva liikmesriigi tööandjapensioni skeeme käsitlevate sotsiaal- ja tööõiguse nõuete või lõikes 7 osutatud vastuvõtva liikmesriigi teabenõuete rikkumist, hoolimata päritoluliikmesriigi pädeva asutuse võetud meetmetest või seetõttu, et asjakohased meetmed päritoluliikmesriigis puuduvad, võib vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus pärast päritoluliikmesriigi pädevale asutusele teatamist võtta tarvitusele asjakohased meetmed jätkuva rikkumise ennetamiseks või selle eest karistamiseks, takistades sealhulgas, niivõrd kui see on tingimata vajalik, pensioniasutuse tegutsemist vastuvõtvas liikmesriigis sponsorettevõtja jaoks.

Artikkel 12

Piiriülene ülekandmine

1. Liikmesriigid lubavad nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutustel kanda täielikult või osaliselt üle pensioniskeemi kohustused, tehnilised eraldised ning muud kohustused ja õigused ning nendele vastavad varad või rahaekvivalendi vastuvõtvale pensioniasutusele.

2. Liikmesriigid tagavad, et ülekandmise kulud ei jää ülekandva pensioniasutuse ülejäänud pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute ega vastuvõtva pensioniasutuse praeguste pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute kanda.

3. Ülekandmise suhtes kohaldatakse järgmisi tingimusi:

a) asjaomaste pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute enamus või vajaduse korral nende esindajate enamus peab ülekandmise eelnevalt heaks kiitma. Enamus määratakse kindlaks kooskõlas liikmesriigi õigusega. Enne lõikes 4 osutatud taotluse esitamist teeb ülekandev pensioniasutus teabe ülekandmise tingimuste kohta aegsasti kättesaadavaks asjaomastele pensioniskeemi liikmetele ja soodustatud isikutele või vajaduse korral nende esindajatele; ning

b) vajaduse korral peab ülekandmise eelnevalt heaks kiitma sponsorettevõtja.

4. Kogu pensioniskeemi kohustuste, tehniliste eraldiste ning muude kohustustuste ja õiguste ning nendele vastavate varade või rahaekvivalendi või nende osa ülekandmiseks ülekandvatelt pensioniasutustelt vastuvõtvatele pensioniasutustele tuleb saada vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädeva asutuse luba pärast seda, kui ülekandva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus on andnud oma eelneva nõusoleku. Ülekandmisloa taotluse esitab vastuvõttev pensioniasutus. Vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus annab loa või keeldub selle andmisest ning edastab oma otsuse vastuvõtvale pensioniasutusele kolme kuu jooksul alates taotluse saamisest.

5. Lõikes 4 osutatud ülekandmise loa taotluses esitatakse järgmine teave:

a) ülekandva ja vastuvõtva pensioniasutuse kirjalik kokkulepe, milles sätestatakse ülekandmise tingimused;

b) pensioniskeemi peamiste omaduste kirjeldus;

c) ülekantavate kohustuste või tehniliste eraldiste ning muude kohustuste ja õiguste ning nendele vastavate varade või rahaekvivalendi kirjeldus;

d) ülekandva ja vastuvõtva pensioniasutuse nimed ja nende juhatuse peamine asukoht ning selle liikmesriigi nimi, kus pensioniasutused on registreeritud või tegevusloa saanud;

e) sponsorettevõtja juhatuse peamine asukoht ja sponsorettevõtja nimi;

f) tõend lõike 3 kohase eelneva heakskiidu kohta;

g) vajaduse korral nende liikmesriikide nimed, kelle tööandjapensioni skeeme käsitlevat sotsiaal- ja tööõigust pensioniskeemile kohaldatakse.

6. Pärast lõikes 4 osutatud taotluse saamist edastab vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus selle viivitamata ülekandva pensioniasutuse pädevale asutusele.

7. Vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus hindab ainult seda, kas:

a) vastuvõttev pensioniasutus on esitanud kogu lõikes 5 osutatud teabe;

b) vastuvõtva pensioniasutuse haldusstruktuur, finantsolukord, pensioniasutust juhtivate isikute hea maine või kvalifikatsioon või kogemused on vastavuses kavandatud ülekandmisega:

c) vastuvõtva pensioniasutuse pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute pikaajalisi huve ning pensioniskeemi ülekantavat osa kaitstakse nõuetekohaselt enne ja pärast ülekandmist;

d) vastuvõtva pensioniasutuse tehnilisi eraldisi rahastatakse ülekandmise kuupäeval täielikult, kui ülekandmine toob kaasa piiriülese tegevuse; ning

e) ülekantavad varad on piisavad ja sobivad, et katta ülekantavaid kohustusi, tehnilisi eraldisi ning muid ülekantavaid kohustusi ja õigusi kooskõlas vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi kohaldavate normidega.

8. Ülekandva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus hindab ainult seda, kas:

a) pensioniskeemi kohustuste, tehniliste eraldiste ning muude kohustuste ja õiguste ning nendele vastavate varade või rahaekvivalendi osalise ülekandmise puhul on pensioniskeemi allesjäänud osaga hõlmatud pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute pikaajalised huvid nõuetekohaselt kaitstud;

b) pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute pensioniõigused on pärast ülekandmist vähemalt samad;

c) pensioniskeemile vastavad ülekantavad varad on piisavad ja sobivad, et katta kohustusi, tehnilisi eraldisi ning muid ülekantavaid kohustusi ja õigusi kooskõlas ülekandva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi kohaldavate normidega.

9. Ülekandva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus edastab lõikes 8 osutatud hindamise tulemused kaheksa nädala jooksul pärast lõikes 6 nimetatud taotluse kättesaamist, et vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus saaks teha lõike 4 kohase otsuse.

10. Loa andmisest keeldumise korral põhjendab vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus oma keeldumist lõikes 4 osutatud kolme kuu jooksul. Vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädeva asutuse loa andmisest keeldumine või tegevusetus annab õiguse pöörduda vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi kohtusse.

11. Vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus teavitab ülekandva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädevat asutust lõikes 4 osutatud otsusest kahe nädala jooksul pärast selle tegemist.

Kui ülekandmine toob kaasa piiriülese tegevuse, teavitab ülekandva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus ka vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädevat asutust tööandjapensioni skeeme käsitleva sotsiaal- ja tööõiguse nõuetest, mille kohaselt tuleb pensioniskeemi hallata, ning IV jaotises osutatud vastuvõtva liikmesriigi teabenõuetest, mida kohaldatakse piiriülesele tegevusele. Teavitamine toimub järgmise nelja nädala jooksul.

Vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus edastab selle teabe vastuvõtvale pensioniasutusele ühe nädala jooksul pärast selle saamist.

12. Vastuvõttev pensioniasutus võib alustada pensioniskeemi haldamist pärast lõikes 4 osutatud otsuse saamist loa andmise kohta või vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädevalt asutuselt otsust käsitleva teabe mittesaamise korral pärast lõike 11 kolmandas lõigus osutatud tähtaja möödumist.

13. Kui ei jõuta kokkuleppele selliste meetmete menetluse või sisu suhtes, mida ülekandva või vastuvõtva pensioniasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus võtab, või selliste meetmete võtmatajätmise suhtes, sealhulgas piiriülese ülekandmise otsusele loa andmise või loa andmisest keeldumise suhtes, võib Euroopa Kindlustusjärelevalve ühe pädeva asutuse taotlusel või omal algatusel algatada mittesiduva vahendamise määruse (EL) nr 1094/2010 artikli 31 teise lõigu punkti c alusel.

14. Kui vastuvõttev pensioniasutus tegeleb piiriülese tegevusega, kohaldatakse artikli 11 lõikeid 9, 10 ja 11.

II JAOTIS

KVANTITATIIVSED NÕUDED

Artikkel 13

Tehnilised eraldised

1. Päritoluliikmesriik tagab, et tööandjapensioni skeeme haldavad pensioniasutused kehtestavad alati kõikide oma pensioniskeemide kohta piisava suurusega vastutuse, mis vastab nende olemasolevatest pensionilepingutest tulenevatele rahalistele kohustustele.

2. Kui pensioniasutused katavad biomeetrilisi riske või tagavad investeeringute tootluse või teatava maksete taseme, tagab päritoluliikmesriik, et tööandjapensioni skeeme haldavad pensioniasutused moodustavad selliste pensioniskeemide puhul piisavad tehnilised eraldised.

3. Tehnilisi eraldisi arvutatakse igal aastal. Päritoluliikmesriik võib siiski lubada, et arvutus tehakse kord kolme aasta jooksul, kui pensioniasutus esitab pensioniskeemi liikmetele või pädevatele asutustele tõendi või aruande vahepealsetel aastatel tehtud kohanduste kohta. Tõend või aruanne kajastab tehniliste eraldiste kohandatud muutust ja kaetud riskides esinenud muutusi.

4. Aktuaar või valdkonna muu spetsialist, sealhulgas audiitor, arvutab ja kinnitab tehnilised eraldised, kui see on lubatud liikmesriigi õigusega, päritoluliikmesriigi pädevate asutuste tunnustatud kindlustusmatemaatiliste meetodite alusel järgmiste põhimõtete kohaselt:

a) tehniliste eraldiste miinimumsumma arvutatakse piisava ettevaatusega kindlustusmatemaatilise hinnangu abil, võttes arvesse kõiki hüvitiste ja sissemaksetega seotud kohustusi vastavalt pensioniasutuse pensionikorraldusele. See miinimumsumma peab olema piisav soodustatud isikutele juba väljamakstavate pensionide ja hüvitiste maksmise jätkamiseks ning kajastama ühtlasi kohustusi, mis tulenevad pensioniskeemi liikmete kogunenud pensioniõigustest. Kohustuste hindamiseks valitud majanduslikud ja kindlustusmatemaatilised eeldused peab samuti valima ettevaatusega, võttes vajaduse korral arvesse sobivat marginaali ebasoodsa kõrvalekalde jaoks;

b) kasutatav intressi maksimummäär valitakse ettevaatusega ja määratakse kooskõlas päritoluliikmesriigi asjakohaste normidega. Sellise ettevaatust kajastava intressimäära määramisel võetakse arvesse: i) pensioniasutuse vastavate varade kasumit ja investeeringute kavandatavat tulevast kasumit; ii) kvaliteetsete võlakirjade, riigi võlakirjade, Euroopa stabiilsusmehhanismi võlakirjade, Euroopa Investeerimispanga (EIP) võlakirjade või Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi võlakirjade kehtivat turukasumit, või iii) alapunktide i ja ii kombinatsiooni;

c) tehniliste eraldiste arvutamiseks kasutatavad biomeetrilised tabelid peavad põhinema ettevaatuse põhimõttel, võttes arvesse pensioniskeemi liikmete ja pensioniskeemide peamisi omadusi, eelkõige eeldatavaid muutusi asjakohastes riskides;

d) tehniliste eraldiste arvutamise meetodid ja alused peavad üldiselt jääma ühest aruandeaastast teise muutumatuks. Nende muutmine võib siiski olla põhjendatud, kui eelduste aluseks olevad õiguslikud, demograafilised või majanduslikud asjaolud muutuvad.

5. Päritoluliikmesriik võib tehniliste eraldiste arvutamise suhtes kohaldada täiendavaid üksikasjalikumaid nõudeid, et tagada pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute huvide nõuetekohane kaitse.

Artikkel 14

Tehniliste eraldiste rahastamine

1. Päritoluliikmesriik nõuab, et igal pensioniasutusel oleks alati olemas piisavad ja asjakohased varad kõikide tema hallatavate pensioniskeemide osas tehniliste eraldiste katmiseks.

2. Päritoluliikmesriik võib lubada, et pensioniasutuse varad on piiratud ajavahemiku jooksul tehniliste eraldiste katmiseks ebapiisavad. Sellisel juhul nõuavad pädevad asutused, et pensioniasutus koostaks konkreetse ja teostatava taastamiskava koos ajakavaga lõikes 1 esitatud nõuete uuesti täitmiseks. Kava suhtes kohaldatakse järgmisi tingimusi:

a) pensioniasutus koostab konkreetse ja teostatava kava kõikide tehniliste eraldiste täielikuks katmiseks vajaliku varade suuruse õigeaegseks taastamiseks. Kava peab olema kättesaadav pensioniskeemi liikmetele ja vajaduse korral nende esindajatele ja/või peab olema heaks kiidetud päritoluliikmesriigi pädevate asutuste poolt;

b) kava koostamisel võetakse arvesse pensioniasutuse konkreetset olukorda, eelkõige varade ja kohustuste vastavust, riskiprofiili, likviidsusplaani, pensionimaksete saamise õigusega pensioniskeemi liikmete vanuseprofiili, käivitamisel olevaid pensioniskeeme ja rahastamata või osaliselt rahastatavate pensioniskeemide muutmist täielikult rahastatud pensioniskeemideks;

c) pensioniskeemi likvideerimise korral käesoleva lõike esimeses lauses nimetatud ajavahemiku jooksul teavitab pensioniasutus sellest päritoluliikmesriigi pädevaid asutusi. Pensioniasutus kehtestab kõnealuse pensioniskeemi varade ja vastavate kohustuste teisele pensioniasutusele, kindlustusandjale või muule asjaomasele organile üleandmise korra. Kõnealune kord avalikustatakse päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele ja korra põhisisu peab olema kättesaadav pensioniskeemi liikmetele või vajaduse korral nende esindajatele kooskõlas konfidentsiaalsuse põhimõttega.

3. Piiriülese tegevuse korral peavad tehnilised eraldised olema kõikide hallatavate pensioniskeemide osas alati täielikult kaetud. Kui seda tingimust ei täideta, sekkub koheselt päritoluliikmesriigi pädev asutus, kes nõuab pensioniasutuselt viivitamata asjakohaste meetmete koostamist ja nende kohest rakendamist, et tagada pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute huvide nõuetekohane kaitse.

Artikkel 15

Regulatiivsed omavahendid

1. Päritoluliikmesriik tagab, et juhul kui pensioniskeeme haldav pensioniasutus ise ja mitte sponsorettevõtja on võtnud kohustuse katta biomeetrilisi riske või tagab teatud investeeringute tootlust või hüvitiste suurust, peab ta pidevalt hoidma puhvrina täiendavat kapitali, mis ületab tehnilise reservi suuruse. Täiendava kapitali suurus peab vastama riski tüübile ja varade portfellile kõikide pensioniasutuse hallatavate pensioniskeemide osas. See kapital peab olema vaba kõigist prognoositavatest kohustustest ja seda kasutatakse turvalisuskapitalina oodatud ja tegelike kulude ja tulude lahknevuste katmiseks.

2. Täiendava kapitali miinimumsumma arvutamise suhtes kohaldatakse artiklites 16, 17 ja 18 sätestatud norme.

3. Lõikes 1 sätestatu ei takista liikmesriiki nõuda tema territooriumil asuvatelt pensioniasutuselt regulatiivsete omavahendite olemasolu või kehtestada üksikasjalikumaid norme, tingimusel et need on põhjendatud usaldatavusnõuetega.

Artikkel 16

Kasutusel olev solventsusmarginaal

1. Selleks et tagada tööandjapensioni kogumise pikaajaline jätkusuutlikkus, kehtestavad liikmesriigid nõude, et iga artikli 15 lõikes 1 osutatud pensioniasutus, mis on nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud, kasutaks kogu aeg kogu tema tegevust hõlmavat piisavat solventsusmarginaali, mis vastaks vähemalt käesoleva direktiivi nõuetele.

2. Kasutusel olev solventsusmarginaal koosneb pensioniasutuse varadest, millest on maha arvatud kõik prognoositavad kohustused ja immateriaalne vara, sealhulgas:

a) sissemakstud aktsiakapital või, kui pensioniasutus on vastastikune kindlustusandja, tegelikud esialgsed vahendid koos kõigi vastastikuse kindlustusandja liikmete kontodega, mis vastavad järgmistele tingimustele: i) asutamisleping ja põhikiri näevad ette, et nendelt kontodelt võib vastastikuse kindlustusandja liikmetele makseid teha ainult niivõrd, kui see ei põhjusta kasutusel oleva solventsusmarginaali kahanemist nõutavast tasemest madalamale, või pärast kindlustusandja lõpetamist, kui kõik kindlustusandja muud võlad on makstud; ii) asutamisleping ja põhikiri näevad kõigi punktis i nimetatud maksete suhtes, mis ei ole seotud vastastikuse kindlustusandja liikmeksoleku isikliku lõpetamisega, ette, et pädevatele asutustele tuleb teatada vähemalt kuu aega ette ja need võivad selle aja jooksul makse keelata; ning iii) asutamislepingu ja põhikirja asjakohaseid sätteid võib muuta ainult juhul, kui pädev asutus on kinnitanud, et tal ei ole muutmisele vastuväiteid, kui punktides i ja ii osutatud tingimustest ei tulene teisiti;

b) eraldised (kohustuslikud ja vabatahtlikud), mis ei vasta lepingulistele kohustustele;

c) eelmiste perioodide jaotamata kasum või kahjum pärast dividendide mahaarvamist ning

d) kuivõrd see on lubatud liikmesriigi õigusega, bilansis kajastatud kasumireserv, kui seda võib kasutada võimaliku kahjumi katmiseks ja kui see ei ole mõeldud pensioniskeemi liikmetele ja soodustatud isikutele väljamaksete tegemiseks.

Kasutusel olevat solventsusmarginaali vähendatakse pensioniasutuse otseses valduses olevate oma aktsiate summa võrra.

3. Liikmesriigid võivad sätestada, et kasutusel oleva solventsusmarginaali hulka võib samuti arvata järgmist:

a) kumulatiivne eelisaktsiakapital ja allutatud laenukapital võivad moodustada kuni 50 % kasutusel olevast solventsusmarginaalist või nõutavast solventsusmarginaalist, olenevalt sellest, kumb on väiksem; sellest summast kuni 25 % võib olla fikseeritud tähtajaga allutatud laene või kumulatiivset eelisaktsiakapitali, tingimusel et pensioniasutuse pankroti või lõpetamise korral on olemas siduvad lepingud, mille alusel allutatud laenukapital või eelisaktsiad on väiksema tähtsusega kui kõigi teiste võlausaldajate nõuded ja need makstakse tagasi alles siis, kui kõik teised sel ajal maksmata võlad on tasutud;

b) väärtpaberid, mille tagasimaksetähtaega ei ole määratud, ja muud instrumendid, sealhulgas muud kui punktis a osutatud kumulatiivsed eelisaktsiad, võivad koos punktis a osutatud allutatud laenukapitaliga moodustada kuni 50 % kasutusel olevast või nõutavast solventsusmarginaalist, olenevalt sellest, kumb on väiksem, kui on täidetud järgmised tingimused: i) neid ei või tagasi maksta esitaja algatusel ega ilma pädeva asutuse eelneva nõusolekuta; ii) emissioonileping võimaldab pensioniasutusel laenuintressi maksmist edasi lükata; iii) laenuandja nõuded pensioniasutuse vastu täidetakse pärast kõigi võlausaldajate allutamata nõuete täitmist; iv) väärtpaberite väljalaset reguleerivad dokumendid näevad ette võla ja maksmata intresside kasutamise kahjumi katteks, võimaldades pensioniasutusel tegevust jätkata, ning v) arvesse võetakse ainult täies ulatuses sissemakstud summasid. Allutatud laenukapital peab punkti a kohaldamisel vastama ka järgmistele tingimustele: i) arvesse võetakse üksnes täies ulatuses sissemakstud vahendeid; ii) fikseeritud tähtajaga laenude puhul peab esialgne tähtaeg olema vähemalt viis aastat. Hiljemalt aasta enne tagasimakse tähtpäeva esitab pensioniasutus pädevatele asutustele heakskiitmiseks kava selle kohta, kuidas kasutusel olevat solventsusmarginaali hoitakse nõutaval tasemel või mis tähtpäevaks nõutav tase saavutatakse, välja arvatud juhul, kui määra, mille ulatuses laenu võib lugeda kasutusel oleva solventsusmarginaali osaks, vähendatakse järk-järgult vähemalt viimase viie aasta jooksul enne tagasimakse tähtpäeva. Pädevad asutused võivad lubada sellised laenud varem tagasi maksta juhul, kui taotluse esitab emiteerinud pensioniasutus ja selle kasutusel olev solventsusmarginaal ei lange nõutavast tasemest madalamale; iii) laenud, mille tagasimakse tähtpäeva ei ole määratud, võib tagasi maksta üksnes viieaastase etteteatamisega, välja arvatud juhul, kui laene ei käsitata enam kasutusel oleva solventsusmarginaali osana või kui varasemaks tagasimaksmiseks on vaja pädeva asutuse eelnevat nõusolekut. Viimasel juhul teatab pensioniasutus pädevatele asutustele sellest vähemalt kuus kuud enne pakutavat tagasimakse kuupäeva, täpsustades kasutusel oleva ja nõutava solventsusmarginaali nii enne kui ka pärast kõnealust tagasimaksmist. Pädevad asutused lubavad tagasimaksmist ainult juhul, kui pensioniasutuse kasutusel olev solventsusmarginaal ei lange nõutavast tasemest madalamale; iv) laenuleping ei või sisaldada tingimusi, mille kohaselt kuulub võlg teatud asjaoludel, välja arvatud pensioniasutuse likvideerimine, tagasimaksmisele enne kokkulepitud tagasimaksekuupäeva, ning v) laenulepingut võib muuta ainult pärast seda, kui pädevad asutused on kinnitanud, et nendel ei ole muudatustele vastuväiteid.

4. Kui pensioniasutus on päritoluliikmesriigi pädevale asutusele esitanud põhjendatud taotluse ja pädev asutus on sellega nõustunud, võivad kasutusel oleva solventsusmarginaali moodustada:

a) zillmereerimata või osaliselt zillmereeritud matemaatilise eraldise ja kindlustusmaksetes sisalduvate sõlmimisväljaminekute lisaga samaväärse määraga zillmereeritud matemaatilise eraldise vahe, kui zillmereerimist ei toimu või kui zillmereerimine on väiksema ulatusega kui kindlustusmaksetes sisalduvate sõlmimisväljaminekute lisa;

b) varade hindamisel selguvad varjatud netovahendid, kui need ei ole erandlikku laadi;

c) pool sissemaksmata aktsiakapitalist või esialgsetest vahenditest, kui makstud osa ulatub 25 %-ni nimetatud aktsiakapitalist või vahenditest, kuid kuni 50 %-ni kasutusel olevast või nõutavast solventsusmarginaalist, olenevalt sellest, kumb on väiksem.

Punktis a osutatud näitaja ei tohi olla suurem kui 3,5 % elukindlustuse ja tööandja kogumisepensionidega seotud majandustegevuse asjaomaste kogusummade ja kõigi zillmereerimist võimaldavate poliiside matemaatiliste eraldiste vahede summast. Nimetatud vahest arvatakse maha võimalikud varana kirjendatud amortiseerimata omandamiskulud.

Artikkel 17

Nõutav solventsusmarginaal

1. Nõutav solventsusmarginaal määratakse kindlaks lõigetes 2–6 sätestatud korras vastavalt kindlustuslepingutest tulenevatele kohustustele.

2. Nõutav solventsusmarginaal võrdub kahe järgmise tulemuse summaga:

a) esimene tulemus: 4 % suurune osa matemaatilistest eraldistest, mis on seotud väljamineva edasikindlustuse kindlustusega enne maksude mahaarvamist ja sissetuleva edasikindlustusega, korrutatakse viimase majandusaasta osas kõigi matemaatiliste eraldiste, millest on maha arvatud väljaminev edasikindlustus, ja matemaatiliste eraldiste brutosumma suhtarvuga, mis ei tohi olla väiksem kui 85 %;

b) teine tulemus: poliiside puhul, mille riskikapital ei ole negatiivne arv, korrutatakse 0,3 % suurune osa sellisest pensioniasutuse kindlustatud riskikapitalist viimase majandusaasta osas kogu pärast väljaminevat edasikindlustust ja retrotsessioone pensioniasutuse kohustusena jääva riskikapitali ja edasikindlustust sisaldava riskikapitali kogusumma suhtarvuga, mis ei tohi olla väiksem kui 50 %. Kui tegemist on kuni kolmeaastase kindlustusega surmajuhtumiks, on nimetatud osa 0,1 %. Sellise kindlustuse puhul, mis kestab rohkem kui kolm aastat, kuid mitte rohkem kui viis aastat, on eespool nimetatud osa 0,15 %.

3. Direktiivi 2009/138/EÜ artikli 2 lõike 3 punkti a alapunktis iii osutatud lisakindlustuse puhul võrdub nõutav solventsusmarginaal pensioniasutuselt nõutava solventsusmarginaaliga, nagu on sätestatud artiklis 18.

4. Direktiivi 2009/138/EÜ artikli 2 lõike 3 punkti b alapunktis ii osutatud kapitali kogumise tegevuse puhul võrdub nõutav solventsusmarginaal 4 % suuruse osaga matemaatilistest eraldistest, mis on arvutatud lõike 2 punkti a kohaselt.

5. Direktiivi 2009/138/EÜ artikli 2 lõike 3 punkti b alapunktis i osutatud toimingute puhul on nõutav solventsusmarginaal 1 % nende varadest.

6. Investeerimisfondidega seotud, direktiivi 2009/138/EÜ artikli 2 lõike 3 punkti a alapunktidega i ja ii hõlmatud elukindlustuste ning direktiivi 2009/138/EÜ artikli 2 lõike 3 punkti b alapunktides iii–v nimetatud toimingute puhul võrdub nõutav solventsusmarginaal järgmiste vahendite summaga:

a) 4 % suurune osa lõike 2 punkti a kohaselt arvutatud tehnilistest eraldistest, kui pensioniasutus kannab investeerimisriski;

b) 1 % suurune osa lõike 2 punkti a kohaselt arvutatud tehnilistest eraldistest, kui pensioniasutus ei kanna investeerimisriski, kuid halduskulude katteks on vahendite eraldamine kindlaks määratud ajavahemikuks, mis on pikem kui viis aastat;

c) viimase majandusaasta kindlustusest ja muudest tegevustest tulenevatest halduskuludest 25 %-le vastav summa, kui pensioniasutus ei kanna investeerimisriski ja halduskulude katteks ei ole vahendite eraldamine kindlaks määratud ajavahemikuks, mis on pikem kui viis aastat;

d) 0,3 % suurune osa lõike 2 punkti b kohaselt arvutatud riskikapitalist, kui pensioniasutus katab surmariski.

Artikkel 18

Nõutav solventsusmarginaal artikli 17 lõike 3 kohaldamiseks

1. Nõutav solventsusmarginaal määratakse kindlustusmaksete või sissemaksete iga-aastase summa või viimase kolme majandusaasta kahjunõuete keskmise määra alusel.

2. Nõutav solventsusmarginaal võrdub lõigetes 3 ja 4 sätestatud kahest tulemusest suuremaga.

3. Kindlustusmakse alus arvutatakse, kasutades suurimat allpool esitatud viisil arvutatud kindlustusmaksete või sissemaksete kogusummat ja laekunud kindlustusmaksete või sissemaksete kogusummat.

Kindlustusmaksed või sissemaksed (kaasa arvatud kindlustusmaksete või sissemaksetega kaasnevad maksud), mis kuuluvad tasumisele eelmise majandusaasta kindlustuse tulemusena, agregeeritakse.

Sellele summale liidetakse kõigi eelmisel majandusaastal edasikindlustuse eest aktseptitud kindlustusmaksete summa.

Seejärel lahutatakse sellest eelmisel majandusaastal tühistatud kindlustusmaksete või sissemaksete kogusumma, samuti nende maksude ja lõivude kogusumma, mis on seotud selles summas sisalduvate kindlustusmaksete või sissemaksetega.

Niiviisi saadud summa jaotatakse kaheks osaks, esimene osa on kuni 50 000 000 eurot, teine hõlmab ülejääki; esimesest osast arvutatakse 18 % ja teisest osast 16 % ning saadud summad liidetakse kokku.

Sel viisil saadud summa korrutatakse suhtarvuga, mis saadakse, jagades pärast edasikindlustuse hüvitatavate summade lahutamist pensioniasutusele jääva kolme viimase majandusaasta kindlustuskohustuste summa ja nõuete kogusumma. Nimetatud suhtarv ei tohi olla väiksem kui 50 %.

4. Nõuete alus arvutatakse järgmiselt:

Kindlustuse tulemusena rahuldatud nõuete summad (lahutamata edasikindlustusandja ja retrosessionääride makstud nõudeid) lõikes 1 täpsustatud ajavahemikel agregeeritakse.

Sellele summale lisatakse samadel ajavahemikel edasikindlustuse või retrosessiooni osas rahuldatud nõuete summa ja rahuldamata nõueteks ettenähtud eraldiste summa eelmise majandusaasta lõpus nii kindlustuse kui ka sissetuleva edasikindlustuse osas.

Sellest summast lahutatakse lõikes 1 täpsustatud ajavahemike jooksul makstud nõuete summa.

Allesjäänud summast lahutatakse nii kindlustuse kui ka sissetuleva edasikindlustuse rahuldamata nõuete eraldiste summa, mis on kehtestatud teise majandusaasta alguses enne viimast majandusaastat, mille kohta on aruanded.

Sel viisil saadud summa kolmandik jagatakse kaheks osaks, millest esimene on kuni 35 000 000 eurot ja teine ülejäänud summa; esimesest osast arvutatakse 26 % ja teisest osast 23 % ning saadud summad liidetakse kokku.

Sel viisil saadud summa korrutatakse suhtarvuga, mis saadakse, jagades pärast edasikindlustuse hüvitatavate summade lahutamist pensioniasutusele jääva kolme viimase majandusaasta kindlustuskohustuste summa ja nõuete kogusumma. Nimetatud suhtarv ei tohi olla väiksem kui 50 %.

5. Kui lõigete 2, 3 ja 4 kohaselt arvutatud nõutav solventsusmarginaal on madalam kui eelmise aasta nõutav solventsusmarginaal, peab see olema vähemalt niisama suur kui eelmise aasta nõutav solventsusmarginaal, mida on korrutatud viimase majandusaasta lõpu rahuldamata nõuetega seotud tehniliste eraldiste ja eelmise majandusaasta alguse rahuldamata nõuetega seotud tehniliste eraldiste suhtarvuga. Nende arvutuste puhul arvutatakse tehnilised eraldised edasikindlustuse võrra vähendatuna, kuid see suhtarv ei tohi mingil juhul olla suurem kui üks.

Artikkel 19

Investeerimisnõuded

1. Liikmesriigid kehtestavad nõude, et nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutused teeksid investeeringuid ettevaatuse põhimõtet järgides ja kooskõlas eelkõige järgmiste nõuetega:

a) varasid investeeritakse kõigi pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute parimates pikaajalistes huvides. Võimaliku huvide konflikti korral peab pensioniasutus või tema portfelli haldav üksus tagama, et investeeringuid tehakse üksnes pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute huvides;

b) ettevaatuse põhimõtte kohasELT Lubavad liikmesriigid pensioniasutustel võtta arvesse investeerimisotsuste võimalikku pikaajalist mõju keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimisteguritele;

c) varasid investeeritakse viisil, mis tagab portfelli kui terviku turvalisuse, kvaliteetsuse, likviidsuse ja tulususe;

d) varad investeeritakse peamiselt reguleeritud turgudesse. Investeerimist varadesse, millega ei ole reguleeritud finantsturul lubatud kaubelda, peab igal juhul hoidma usaldusväärsel tasemel;

e) investeerimine tuletisinstrumentidesse on võimalik niivõrd, kui sellised instrumendid vähendavad investeerimisriske või hõlbustavad portfelli tõhusat haldamist. Neid tuleb hinnata ettevaatusega, tuletisinstrumentide alusvara arvesse võttes, ja need tuleb kaasata pensioniasutuse varade väärtuse hindamisse. Pensioniasutus väldib samuti liigset riski, mis on seotud tehingu ühe vastaspoolega ja muude tuletistehingutega;

f) varad on piisavalt hajutatud, et vältida liigset sõltuvust mingist konkreetsest vara liigist, emitendist või kontsernist ja riskide ülemäärast kuhjumist portfellis tervikuna. Investeeringud sama emitendi või samasse kontserni kuuluvate emitentide varadesse ei tohi põhjustada pensioniasutusele riskide liigset kontsentreerumist;

g) investeeringuid sponsorettevõtjasse ei tohi olla rohkem kui 5 % portfellist tervikuna ja kui sponsorettevõtja kuulub kontserni, ei tohi investeeringud samasse kontserni kuuluvatesse ettevõtjatesse moodustada rohkem kui 10 % portfellist. Kui pensioniasutust spondeerib mitu sponsorettevõtjat, peab sponsorettevõtjatesse investeerima ettevaatusega ja varade piisava hajutamise vajadust arvesse võttes.

Liikmesriigid võivad otsustada mitte kohaldada punktides f ja g osutatud nõudeid riigi võlakirjadesse tehtavate investeeringute suhtes.

2. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused jälgivad nende järelevalve all olevate pensioniasutuste tegevuse mahtu, laadi, ulatust ja keerukust arvesse võttes kõnealuste pensioniasutuste krediidihinnangu protsesside asjakohasust, hindavad sellistele krediidireitingutele viitamise kasutamist nende investeerimispoliitikas, mille on andnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (15) artikli 3 lõike 1 punktis b määratletud reitinguagentuurid ja, kui see on asjakohane, soovitavad selliste viidete mõju leevendamist, et vähendada üksnes ja mehaaniliselt tuginemist kõnealustele krediidireitingutele.

3. Päritoluliikmesriik keelab pensioniasutusel võtta laenu või tegutseda tagajana kolmanda isiku huvides. Liikmesriigid võivad siiski lubada pensioniasutusel võtta laenu üksnes likviidsuse eesmärgil ja ajutiselt.

4. Liikmesriigid ei nõua nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutustelt investeerimist teatud kindlasse vara liiki.

5. Ilma et see piiraks artikli 30 kohaldamist, ei tohi liikmesriigid nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutuse või selle investeeringute valitseja investeerimisotsuste suhtes kohaldada eelneva heakskiidu või süstemaatilise teavitamise nõudeid.

6. Liikmesriigid võivad kooskõlas lõigetega 1–5 kehtestada nende territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutuste suhtes üksikasjalikumaid nõudeid, kaasa arvatud kvantitatiivseid nõudeid, et arvesse võtta kõiki pensioniasutuste hallatavaid pensioniskeeme, tingimusel et need nõuded on põhjendatud usaldatavusnõuetega.

Liikmesriigid ei tohi siiski takistada pensioniasutustel:

a) investeerida kuni 70 % tehniliste eraldiste kattevaradest või sellisest portfellist, millesse kuuluvate pensioniskeemide liikmed kannavad investeerimisriske, aktsiatesse, muudesse vabalt kaubeldavatesse aktsiatena käsitletavatesse väärtpaberitesse ja äriühingute võlakirjadesse, millega lubatakse kaubelda reguleeritud turgudel või mitmepoolsetes kauplemissüsteemides või organiseeritud kauplemissüsteemides, ning määrata nende väärtpaberite suhtelist kaalu investeerimisportfellis. Liikmesriigid võivad siiski kohaldada madalamat, kuid mitte alla 35 % määra pensioniasutuste suhtes, kes haldavad pikaajalise intressimäära tagatisega pensioniskeeme, kannavad investeerimisriski ja annavad ise tagatisi, tingimusel et see on põhjendatud usaldatavusnõuetega;

b) investeerida kuni 30 % tehniliste eraldiste kattevaradest sellistesse varadesse, mis on denomineeritud muus vääringus kui kohustused;

c) investeerida pikaajalise investeerimisperioodiga instrumentidesse, millega ei kaubelda reguleeritud turgudel, mitmepoolsetes kauplemissüsteemides või organiseeritud kauplemissüsteemides;

d) investeerida instrumentidesse, mille on välja andnud või taganud EIP Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi, Euroopa pikaajalise investeerimisfondi, Euroopa sotsiaalse ettevõtluse fondi ja Euroopa riskikapitalifondi raames.

7. Lõige 6 ei välista liikmesriigi õigust nõuda tema territooriumil registreeritud või tegevusloa saanud pensioniasutuste suhtes ka individuaalselt rangemate investeerimisnõuete kohaldamist tingimusel, et see on eelkõige pensioniasutuse kohustusi arvesse võttes põhjendatud usaldatavusnõuetega.

8. Artiklis 11 osutatud piiriülese tegevusega tegeleva pensioniasutuse vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus ei tohi lisaks lõigetes 1–6 osutatud nõuetele kehtestada muid investeerimisnõudeid piiriülese tegevusega seotud tehniliste eraldiste kattevarade jaoks.

III JAOTIS

TEGEVUST REGULEERIVAD TINGIMUSED

1.PEATÜKK

Juhtimissüsteem

1. jagu

Üldsätted

Artikkel 20

Juhtimis- või järelevalveorgani vastutus

1. Liikmesriigid tagavad, et pensioniasutuse juhtimis- või järelevalveorganil on liikmesriigi õiguse alusel lõplik vastutus käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud õigus- ja haldusnormide täitmise eest asjaomase pensioniasutuse poolt.

2. Käesolev direktiiv ei piira sotsiaalpartnerite rolli pensioniasutuste juhtimises.

Artikkel 21

Üldised juhtimisnõuded

1. Liikmesriigid kehtestavad nõude, et kõigil pensioniasutustel on tõhus juhtimissüsteem, mis tagab nende tegevuse kindla ja usaldusväärse juhtimise. Kõnealune süsteem peab hõlmama nõuetekohast ja läbipaistvat organisatsioonistruktuuri, vastutuse selget jaotust ja ülesannete piisavat lahusust ning tõhusat teabeedastussüsteemi. Juhtimissüsteem peab hõlmama investeerimisvaradega seotud keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimistegurite arvessevõtmist investeerimisotsustes ning see vaadatakse pensioniasutuses korrapärasELT Läbi.

2. Lõikes 1 osutatud juhtimissüsteem peab vastama asjaomase pensioniasutuse tegevuse mahule, laadile, ulatusele ja keerukusele.

3. Liikmesriigid tagavad, et pensioniasutused võtavad vastu kirjaliku strateegia riskijuhtimise, siseauditi ja asjakohasel juhul aktuaari ja edasiantud tegevuste kohta ning rakendavad seda. Pensioniasutuse juhtimis- või järelevalveorgan peab need kirjalikud strateegiad eelnevalt heaks kiitma ja need vaadatakse läbi vähemalt iga kolme aasta järel ning neid kohandatakse süsteemi või asjaomase valdkonna olulistele muutuste põhjal.

4. Liikmesriigid tagavad, et pensioniasutusel on tõhus sisekontrollisüsteem. Kõnealune süsteem peab hõlmama haldus- ja raamatupidamiskorda, sisekontrolli raamistikku ja pensioniasutuse kõigi tasandite asjakohast aruandluskorda.

5. Liikmesriigid tagavad, et pensioniasutused võtavad vajalikud meetmed, et tagada oma ülesannete täitmisel, sealhulgas eriolukordi käsitlevate plaanide väljatöötamisel, järjepidevus ja korrapärasus. Pensioniasutused kasutavad selleks asjakohaseid ja proportsionaalseid süsteeme, vahendeid ja menetlusi.

6. Liikmesriigid kehtestavad nõude, et pensioniasutustel oleks vähemalt kaks isikut, kes pensioniasutust tegelikult juhivad. Tuginedes pädeva asutuse põhjendatud hinnangule, võivad liikmesriigid lubada, et pensioniasutust juhib tegelikult ainult üks isik. Selles hinnangus võetakse arvesse sotsiaalpartnerite rolli pensioniasutuse üldjuhtimises ning pensioniasutuse tegevuse mahtu, laadi, ulatust ja keerukust.

Artikkel 22

Sobiva ja nõuetekohase juhtimise nõuded

1. Liikmesriigid nõuavad pensioniasutustelt selle tagamist, et isikud, kes tegelikult juhivad pensioniasutust, isikud, kes täidavad põhifunktsioone ja vajaduse korral isikud ja üksused, kellele on põhifunktsiooni täitmine edasiantud artikli 31 kohaselt, järgivad oma ülesandeid täites järgmisi nõudeid:

a) sobivuse nõue: i) tegelikult pensioniasutust juhtivate isikute puhul on neil kollektiivina kvalifikatsioon, teadmised ja kogemused piisavad, et võimaldada neil tagada pensioniasutuse kindel ja usaldusväärne juhtimine; ii) aktuaari ja siseauditi põhifunktsiooni täitvate isikute puhul on nende kvalifikatsioon, teadmised ja kogemused piisavad, et täita nõuetekohaselt oma põhifunktsioone; iii) muid põhifunktsioone täitvate isikute puhul on nende kvalifikatsioon, teadmised ja kogemused piisavad, et täita nõuetekohaselt oma põhifunktsioone; ning

b) nõuetele vastavuse nõue: neil on laitmatu maine ja nad on usaldusväärsed.

2. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused suudavad hinnata, kas pensioniasutust tegelikult juhtivad isikud või isikud, kes täidavad põhifunktsioone, täidavad lõikes 1 esitatud nõudeid.

3. Kui päritoluliikmesriik nõuab lõikes 1 osutatud isikutelt tõendeid laitmatu maine olemasolu või varasemate pankrottide puudumise või mõlema kohta, aktsepteerib ta teise liikmesriigi kodaniku puhul piisava tõendina asjaomase teise liikmesriigi kohturegistri väljavõtet, või kui asjaomases liikmesriigis puudub kohturegister, samaväärset dokumenti, mis tõendab tingimuste täitmist ja mille on välja andnud selle liikmesriigi pädev kohus või haldusorgan, mille kodanik kõnealune isik on, või päritoluliikmesriigi kohus või haldusorgan.

4. Kui kas selle liikmesriigi, mille kodanik asjaomane isik on, või päritoluliikmesriigi pädev kohus või haldusorgan ei anna välja lõikes 3 osutatud samaväärset dokumenti, lubatakse isikul selle asemel anda vandetõotus.

Liikmesriikides, kus vandetõotuse andmise võimalus puudub, lubatakse asjaomaste teiste liikmesriikide kodanikel esitada oma päritoluliikmesriigi või selle liikmesriigi, mille kodanik ta on, pädeva kohtu või haldusorgani või ühe kõnealuse liikmesriigi notari ees antud kinnitus. Kohus või haldusorgan või notar väljastab tõendi, mis tõendab vandetõotuse või kinnituse autentsust.

5. Asjaomase teise liikmesriigi kodanik võib lõikes 3 osutatud tõendi varasemate pankrottide puudumise kohta esitada ka teise liikmesriigi pädevale kohtule, kutseliidule või majandusorganisatsioonile esitatava deklaratsiooni vormis.

6. Lõigetes 3, 4 ja 5 osutatud dokumendid esitatakse hiljemalt kolme kuu jooksul pärast nende väljastamise kuupäeva.

7. Liikmesriigid määravad asutused ja organid, kellel on õigus lõigetes 3, 4 ja 5 osutatud dokumente väljastada, ning teatavad sellest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile.

Liikmesriigid teatavad teistele liikmesriikidele ja komisjonile samuti asutused või organid, kellele lõigetes 3, 4 ja 5 osutatud dokumendid artiklis 11 osutatud tegevuse eesmärgil kõnealuse liikmesriigi territooriumil esitatakse.

Artikkel 23

Tasustamispoliitika

1. Liikmesriigid kehtestavad nõude, et pensioniasutused kehtestaksid kindla ja tõhusa tasustamispoliitika ja kohaldaksid seda kõigi isikute suhtes, kes tegelikult juhivad pensioniasutust ja täidavad selles põhifunktsioone, ning selliste teiste töötajate kategooriate suhtes, kelle tööalane tegevus mõjutab oluliselt pensioniasutuse riskiprofiili, viisil, mis vastab pensioniasutuse suurusele ja sisekorraldusele ning tegevuse mahule, laadile, ulatusele ja keerukusele.

2. Kui määruses (EL) 2016/679 ei ole sätestatud teisiti, avalikustavad pensioniasutused korrapäraselt asjakohase teabe, mis käsitleb nende tasustamispoliitikat.

3. Pensioniasutused järgivad lõikes 1 osutatud tasustamispoliitika kehtestamisel ja kohaldamisel järgmisi põhimõtteid:

a) kehtestatakse tasustamispoliitika, mida rakendatakse ja hallatakse kooskõlas pensioniasutuse tegevuse, riskiprofiili, eesmärkide, pikaajalise huvi, finantsstabiilsuse ja tegevuse tulemustega tervikuna, ning millega toetatakse pensioniasutuste kindlat, usaldusväärset ja tõhusat juhtimist;

b) tasustamispoliitika on kooskõlas pensioniasutuse hallatavate pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute pikaajaliste huvidega;

c) tasustamispoliitika hõlmab huvide konflikti vältimiseks ettenähtud meetmeid;

d) tasustamispoliitika on kooskõlas kindla ja mõjusa riskijuhtimisega ning ei kutsu üles võtma riske, mis ei ole kooskõlas pensioniasutuse riskiprofiili või nõuetega;

e) tasustamispoliitikat kohaldatakse pensioniasutuse ning artikli 31 lõikes 1 osutatud teenuseosutajate suhtes, välja arvatud juhul, kui need teenuseosutajad on hõlmatud artikli 2 lõike 2 punktis b osutatud direktiividega;

f) pensioniasutus võtab vastu tasustamispoliitika üldised põhimõtted, mille ta vaatab läbi ja mida ajakohastab vähemalt iga kolme aasta järel, ning mille rakendamise eest ta vastutab;

g) tasustamist ja selle järelevalvet tuleb juhtida selgelt, läbipaistvalt ja tõhusalt.

2. jagu

Põhifunktsioonid

Artikkel 24

Üldsätted

1. Liikmesriigid kehtestavad nõude, et pensioniasutused rakendaksid järgmisi põhifunktsioone: riskijuhtimise, siseauditi ja vajaduse korral ka aktuaari funktsioon. Pensioniasutused võimaldavad põhifunktsioonide täitjatel täita oma ülesandeid tõhusalt objektiivsel, õiglasel ja sõltumatul viisil.

2. Pensioniasutused võivad lubada ühel isikul või organisatsiooniüksusel täita rohkem kui ühte põhifunktsiooni, välja arvatud artiklis 26 osutatud siseauditi funktsiooni puhul, mis peab teistest põhifunktsioonidest olema sõltumatu.

3. Põhifunktsiooni täitev isik või organisatsiooniüksus peab olema erinev kui sponsorettevõtja samalaadset põhifunktsiooni täitev isik või organisatsiooniüksus. Liikmesriigid võivad pensioniasutuse tegevuse mahtu, laadi, ulatust ja keerukust arvesse võttes lubada pensioniasutusel täita põhifunktsioone sama isiku või organisatsiooniüksuse kaudu mis sponsorettevõtja, tingimusel et pensioniasutus selgitab, kuidas ta väldib või haldab huvide konflikti sponsorettevõtjaga.

4. Põhifunktsiooni täitja teatab oma vastutusala tähtsatest küsimustest ja soovitustest pensioniasutuse haldus-, juhtimis- või järelevalveorganile, kes otsustab, milliseid meetmeid tuleb võtta.

5. Ilma et see piiraks enese mittesüüstamise privileegi, teavitab põhifunktsiooni täitja pensioniasutuse pädevat asutust, juhul kui pensioniasutuse haldus-, juhtimis- või järelevalveorgan ei võta nõuetekohaseid ja õigeaegseid parandusmeetmeid järgmistel juhtudel:

a) kui põhifunktsiooni täitev isik või organisatsiooniüksus on tuvastanud tõsise ohu, et pensioniasutus ei täida olulist kohustuslikku nõuet, ning on teatanud sellest pensioniasutuse haldus-, juhtimis- või järelevalveorganile ning kui see võib oluliselt mõjutada pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute huve, või

b) kui põhifunktsiooni täitev inimene või organisatsiooniüksus on märganud pensioniasutuse ja selle tegevuse suhtes seoses oma või organisatsiooniüksuse põhifunktsiooni täitmisega kohaldatavate õigus- ja haldusnormide olulist rikkumist, ning teatanud sellest pensioniasutuse haldus-, juhtimis- või järelevalveorganile.

6. Liikmesriigid tagavad lõike 5 alusel pädevat asutust teavitavate isikute õiguskaitse.

Artikkel 25

Riskijuhtimine

1. Liikmesriigid kehtestavad nõude, et pensioniasutusel oleks kehtestatud tõhus siseauditi funktsioon, mis on proportsionaalne tema suuruse ja sisekorraldusega ning tegevuse mahu, laadi, ulatuse ja keerukusega. Nimetatud funktsioon struktureeritakse viisil, mis aitab kaasa riskijuhtimissüsteemi toimimisele, mille jaoks pensioniasutus peab vastu võtma strateegiad, menetlused ja aruandluskorra, mis on vajalikud pensioniasutuse ja tema hallatavate pensioniskeemide praeguste või võimalike tulevaste üksikute või koguriskide ja nende vastastikmõju korrapäraseks tuvastamiseks, mõõtmiseks, kontrollimiseks, juhtimiseks ja nendega seotud aruannete esitamiseks pensioniasutuse haldus-, juhtimis- või järelevalveorganile.

Riskijuhtimissüsteem peab olema tõhus ja hästi integreeritud pensioniasutuse organisatsioonistruktuuri ja otsuse tegemise protsessidesse.

2. Riskijuhtimissüsteem hõlmab viisil, mis on proportsionaalne pensioniasutuse suuruse ja sisekorraldusega ning tegevuse mahu, laadi, ulatuse ja keerukusega, riske, mis võivad ilmneda pensioniasutuses või ettevõtjas, millele on edasi antud pensioniasutuse ülesanded ja tegevused, asjakohasel juhul vähemalt järgmistes valdkondades:

a) kindlustusriski hindamine ja eraldiste moodustamine;

b) varade ja kohustuste haldamine;

c) investeeringud, eelkõige tuletisinstrumendid, väärtpaberistamised ja sarnased kohustused;

d) likviidsus- ja kontsentratsiooniriski juhtimine;

e) operatsiooniriski juhtimine;

f) kindlustus ja muud riskide maandamise võtted;

g) investeerimisportfelli ja selle valitsemisega seotud keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimisriskid.

3. Juhul kui pensioniskeemi liikmed ja soodustatud isikud kannavad kooskõlas pensioniskeemi tingimustega riske, võetakse riskijuhtimissüsteemis kõnealuseid riske ka pensioniskeemi liikmete ja soodustatud isikute seisukohast arvesse.

Artikkel 26

Siseauditi funktsioon

Liikmesriigid kehtestavad nõude, et pensioniasutused näeksid ette tõhusa siseauditi funktsiooni, mis on proportsionaalne tema suuruse ja sisekorraldusega ning tegevuse mahu, laadi, ulatuse ja keerukusega. Siseauditi funktsiooni abil hinnatakse sisekontrollisüsteemi ja juhtimissüsteemi teiste elementide asjakohasust ja tõhusust, sealhulgas vajaduse korral edasiantud tegevusi.

Arti