ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(4)

Piirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda teostatakse, vaid kõigi liikmesriikide huvides, kes on kaotanud piirikontrolli sisepiiridel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et välispiiridel võetakse meetmeid koordineeritult, et tagada Schengeni ala hea toimimine. Selleks peaksid liikmesriigid alates 8. augustist 2020 koordineeritud viisil jätkama Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu kaotamist käesoleva soovitusega muudetud nõukogu soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide elanike puhul.
(4)

Piirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda teostatakse, vaid kõigi liikmesriikide huvides, kes on kaotanud piirikontrolli sisepiiridel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et välispiiridel võetakse meetmeid koordineeritult, et tagada Schengeni ala hea toimimine. Selleks peaksid liikmesriigid alates 31. juulist 2020 koordineeritud viisil jätkama Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu kaotamist käesoleva soovitusega muudetud nõukogu soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide elanike puhul.
Euroala majanduskasv jätkub, kuid väljavaadet ohustavad omavahel seotud riskid ja silmapiiril on ebakindlus. Lisaks on oht, et majanduskasv jääb veel pikemaks ajaks aeglaseks ja esineb inflatsioon, mis on tingitud väikesest tootlikkusest ja elanikkonna vananemisest. Sisemajanduse koguprodukt (SKP) lõhe muutus pärast 2017. aastat positiivseks ja moodustas 2018. aastal potentsiaalsest SKPst 0,7 %, kuid potentsiaalne majanduskasv peaks jääma kriisieelsest tasemest allapoole (3). Alusinflatsioon oli 2018. ja 2019. aastal vahemikus 1–1½ % ja peaks 2020. ja 2021. aastal jääma ligikaudu 1½ % juurde. Tööturu näitajad paranevad jätkuvalt, kuigi aeglasemalt, ning tööhõive kasv peaks prognooside kohaselt veelgi aeglustuma; püsivad töökohtade kvaliteediga seotud probleemid. Nominaalpalkade kasv, mis jäi mitu aastat alla 2,0 %, on stabiliseerunud ja oli 2018. aastal ligikaudu 2¼ % ning peaks prognooside kohaselt 2019. aastal küündima ligikaudu 2½ %ni ja langema 2020.–2021. aastal tagasi 2¼ % tasemele. Kuigi tööturutingimused on head, on reaalpalga kasv kiirenenud aeglaselt ja püsib madalal tasemel – 2018. aastal alla 1 % – ning jääb prognooside kohaselt 2019. aastal umbes samale tasemele ning peaks 2020. ja 2021. aastal olema vastavalt 0,7 % ja 0,8 %. Komisjoni poolt 17. detsembril 2019 vastuvõetud 2020. aasta häiremehhanismi aruande kohaselt peaks euroala jooksevkonto ülejääk vähenema, jäädes samas tipptaseme lähedale. Puudujäägiga liikmesriigid vähendasid oma jooksevkonto puudujääki või saavutasid ülejäägi, isegi kui neil on jätkuvalt suur negatiivne rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon.

Samal ajal, kuigi mõned liikmesriigid vähendasid oma jooksevkonto ülejääki, on neil jätkuvalt suur jooksevkonto ülejääk ja seega suurendavad nad oma rahvusvahelist netoinvesteerimispositsiooni. Euroalal mõjutavad jooksevkonto dünaamikat nõrgenev välisnõudlus, eelkõige ekspordile orienteeritud liikmesriikides, kus on suur jooksevkonto ülejääk ja mis on välisest ekspordinõudlusest suures sõltuvuses. Soodne nõudluse dünaamika on samuti oluline ja tasakaalu taastamisele aitaks kaasa ka see, kui suure ülejäägiga liikmesriigid tugevdaksid tingimusi, mis toetavad palgakasvu, austades seejuures sotsiaalpartnerite rolli, ning avaliku ja erasektori investeeringuid.
(4)

Piirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda teostatakse, vaid kõigi liikmesriikide huvides, kes on kaotanud piirikontrolli sisepiiridel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et välispiiridel võetakse meetmeid koordineeritult, et tagada Schengeni ala hea toimimine. Selleks peaksid liikmesriigid alates 16. juulist 2020 koordineeritud viisil jätkama Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu kaotamist käesoleva soovitusega muudetud nõukogu soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide elanike puhul.
(5)

Maksualast koostööd mittetegevate jurisdiktsioonide liidu loetelu (edaspidi „koostööd mittetegevate jurisdiktsioonide ELi loetelu“) (2) on koostatud selleks, et käsitleda ohte ELi liikmesriikide maksubaasidele. Seda arvesse võttes oleks asjakohane soovitada, et liikmesriigid näeksid liidu ettevõtjatele riigi rahalise toetuse andmise tingimusena ette sidemete puudumise nende ettevõtjate ja liidu loetellu kantud jurisdiktsioonide vahel. Lisaks märgib komisjon, et mitu liikmesriiki on teatanud oma kavatsusest näha ette, et rekapitaliseerimise vormis riigiabi andmisel peab olemas olema selge seos rahalise toetuse ja selle vahel, et abisaaja tasub maksudest oma õiglase osa.
5.

Kui ajutiste reisipiirangute kohaldamist kolmanda riigi suhtes jätkatakse, tuleks reisipiirangust vabastada järgmised isikute kategooriad, sõltumata reisi eesmärgist: a) liidu kodanikud ELi toimimise lepingu artikli 20 lõike 1 tähenduses ja kolmandate riikide kodanikud, kellel on ühelt poolt liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt nende kolmandate riikide vahel sõlmitud lepingute alusel liidu kodanikega samaväärne vaba liikumise õigus, ja nende pereliikmed (15); b) kolmandate riikide kodanikud, kes on pikaajalised elanikud pikaajaliste elanike direktiivi (16) tähenduses, ja isikud, kes on saanud elamisõiguse muude ELi direktiivide või riigisisese õiguse alusel või kellel on riigi välja antud pikaajaline viisa, ja nende pereliikmed. Liikmesriigid võivad siiski võtta vajalikke meetmeid, näiteks nõuda, et inimesed, kes pöörduvad tagasi kolmandast riigist, mille suhtes kehtib ajutine reisimispiirang, kohaldaksid eneseisolatsiooni või samalaadseid meetmeid, tingimusel et liikmesriik kehtestab samad nõuded ka oma kodanikele. Peale selle peaks olema lubatud hädavajalik reisimine konkreetsete reisijate kategooriate puhul, kes täidavad olulist ülesannet või kelle reisimine on hädavajalik, nagu on osutatud II lisas (17). Liikmesriigid võivad selliste reisijate suhtes kehtestada täiendavaid ohutusmeetmeid, eelkõige juhul, kui nende reis algab suure riskiga piirkonnast. Nõukogu võib tihedas koostöös komisjoniga II lisas osutatud olulist ülesannet täitvate või hädavajalikku reisi sooritavate reisijate konkreetsete kategooriate loetelu läbi vaadata, võttes arvesse sotsiaalseid ja majanduslikke kaalutlusi ning eespool osutatud metoodikal, kriteeriumidel ja teabel põhinevat üldist hinnangut epidemioloogilise olukorra arengule.
(2)

COVID-19 pandeemia on toonud kaasa riiklikul tasandil kehtestatud reisikeelud, samuti hoiatused või piirangud piiridel. See on viinud arvukate tühistamisteni ja jätnud paljud kodanikud ilma võimalusest reisida. Praegused enneolematud ülemaailmsed reisipiirangud (2) on reisimise Euroopas ja paljudes kohtades mujal maailmas praktiliselt peatanud. See avaldab tõsist mõju vedajatele, pakettreiside korraldajatele (edaspidi „korraldajad“) ja pakettreiside raames muude turismiteenuste osutajatele.
(12)

Alates COVID-19 kriisi algusest on arendatud mitmesuguseid mobiilirakendusi, mõned neist ka avaliku sektori asutuste poolt, ning liikmesriikidelt ja erasektorilt on tulnud signaale, et nad soovivad kooskõlastamist liidu tasandil, kaasa arvatud selleks, et käsitleda küberturvalisuse, turvalisuse ja eraelu puutumatusega seotud mureküsimusi. Need rakendused täidavad tavaliselt kolme üldist ülesannet: i) kodanike teavitamine ja nõustamine ning sümptomitega isikute meditsiinilise jälgimise korraldamise hõlbustamine, sageli koos enesediagnoosimise küsimustikuga; ii) nende inimeste hoiatamine, kes on olnud nakatunud isiku läheduses, eesmärgiga katkestada nakkusahelad ja vältida nakkuse taaslevikut piirangute leevendamise etapis; ning iii) nakatunud isikute jälgimine ja karantiini jõustamine, millele võivad lisanduda funktsioonid nende tervisliku seisundi hindamiseks karantiini ajal. Osa rakendusi on üldsusele kättesaadavad, samas kui osa on kättesaadavad ainult kinnistele kasutajarühmadele ja mõeldud kontaktide jälgimiseks töökohal. Selliste rakenduste tõhusust ei ole üldjuhul hinnatud. Teabe jagamise ja sümptomite kontrollimise rakendused võivad olla kasulikud kodanike teadlikkuse suurendamiseks. Eksperdiarvamuste kohaselt näivad viiruse leviku tõkestamise seisukohast olevat kõige paljutõotavamad siiski need rakendused, mis on mõeldud kasutajate teavitamiseks ja hoiatamiseks, võttes samuti arvesse nende väiksemat mõju eraelu puutumatusele, ning mitu liikmesriiki uurib praegu võimalusi nende kasutamiseks.
(7)

Komisjoni 2020. aasta talveprognoosis, millele lisati eelarvemuutujad kuni 2022. aastani, prognoositakse, et valitsemissektori eelarvepuudujääk püsib üle kontrollväärtuse (3 % SKPst) kogu prognoosiperioodi jooksul. Eeldusel, et poliitikat ei muudeta, prognoosib komisjon valitsemissektori eelarve puudujäägiks 2019. aastal 4 % SKPst, 2020. aastal 4,9 %, 2021. aastal 6,9 % ja 2022. aastal 7,7 %. Struktuurne eelarvepuudujääk peaks 2020. aastal suurenema 1 % võrra SKPst, 2021. aastal veel 1,9 % võrra SKPst ja 2022. aastal veel 0,8 % SKPst. Komisjoni prognoositud puudujäägi suurenemine on peamiselt tingitud pensionide märkimisväärsest tõstmisest 2019. aasta suvel. Suuremad pensionikulud suurendaksid eelarvepuudujääki 2020. aastal 0,9 protsendipunkti võrra SKPst, 2021. aastal 1,7 protsendipunkti võrra SKPst ja 2022. aastal 1,1 protsendipunkti võrra SKPst. 2020. aasta augustis jõustuma pidava lapsetoetuse kahekordistamise hinnangulised aastased eelarvekulud on 0,6 % SKPst. Valitsus prognoosib eelarvestrateegias valitsemissektori eelarve puudujäägiks 2020. aastal 3,6 % SKPst, 2021. aastal 3,4 % SKPst ja 2022. aastal 2,8 % SKPst. Valitsuse hinnangute kohaselt tähendaks see struktuurset kohandamist 0,3 % 2020. aastal, 0,2 % 2021. aastal ja 0,6 % 2022. aastal. Eelarvestrateegia kohandamine põhineb peamiselt kuludel. Eelkõige väheneb prognooside kohaselt töötajate hüvitistele, kaupadele ja teenustele ning ELi-välistele kapitalikuludele tehtavate kulutuste osakaal SKPst. Eelarvestrateegia väiksem eelarvepuudujäägi prognoos võrreldes komisjoni prognoosiga tuleneb eelarvestrateegia optimistlikumatest makromajanduslikest prognoosidest ja asjaolust, et eelarvestrateegias ei ole arvesse võetud mõne rakendatud meetme mõju eelarvele, samuti ei toeta praeguste kulude kavandatud vähenemist rakendatud või usutavalt väljakuulutatud meetmed, mistõttu ei saanud neid komisjoni prognoosis täielikult arvesse võtta.
(22)

Teavitatud asutused peaksid seega hindama, kas tooted, mis on valmistatud muude tehniliste lahenduste kohaselt (nagu need, mis on esitatud WHO soovitustes isikukaitsevahendite sobiva valiku kohta), vastavad ka kohaldatavatele olulistele tervisekaitse- ja ohutusnõuetele. Võttes arvesse, kui oluline on tagada tõhus teabevahetus kõigi isikukaitsevahendite tarneahela sidusrühmade vahel, on teabe jagamine eriti tähtis juhul, kui teavitatud asutus jõuab järeldusele, et muu konkreetse standardi või tehnilise lahenduse kohane isikukaitsevahend vastab selle suhtes kohaldatavatele olulistele tervisekaitse- ja ohutusnõuetele, kuna niisugune teabevahetus hõlbustab selle konkreetse standardi või tehnilise lahenduse kohaselt valmistatud muude toodete kiiret hindamist. Selleks võivad teavitatud asutused kasutada olemasolevaid teabevahetuskanaleid määruse (EL) 2016/425 artikli 36 kohaselt loodud koordineerimisrühmade tegevuse raames.
(19)

Hispaania tervisesüsteemi tervisealased tulemused on olnud head, kuigi investeeringute tase on suhteliselt madal. COVID-19 pandeemia on aga pannud süsteemi enneolematu surve alla ja näidanud, et see on šokkide suhtes haavatav. Kiired meetmed keskenduvad suutlikkuse suurendamisele seoses tervisetöötajate, elutähtsate meditsiinitoodete ja taristuga, et päästa pandeemia ajal elusid ja ravida inimesi. Puudega inimesed ja eakad, kes viibivad hoolekandeasutustes, on COVID-19 kriisi ajal olnud eriti suures ohus. Tuleb tagada nende jätkuv juurdepääs tervishoiu- ja sotsiaalteenustele, sealhulgas erakorralisele meditsiiniabile ja intensiivravile. Hiljem peaksid meetmed keskenduma tervisesüsteemi vastupanuvõime parandamisele, et taastada võimalikult kiiresti selle optimaalne toimimine ja parandada uute šokkidega toimetulekut. COVID-19 pandeemia on näidanud olemasolevaid struktuurseid probleeme, millest mõni tuleneb teatavatest lünkadest füüsilisse taristusse investeerimisel ning puudustest tervisetöötajate värbamis- ja töötingimustes. Mis puudutab kulutusi, füüsilisi ressursse ja töötajaid, siis esineb piirkondlikke erinevusi ning eri valitsustasandite vaheline koordineerimine ei ole alati tulemuslik. Keskpikas perspektiivis võiks tervishoiuteenuste osutamine vastata paremini vananemise ning krooniliste haiguste ja puudega inimeste määra kasvuga seotud probleemidele. Keskne roll on selles esmatasandi tervishoiul ja e-tervise arendamisel. Keskpikas perspektiivis on oluline tagada, et majanduslangusest tingitud tõenäoline ressursside vähenemine ei mõjuta inimeste tervisekindlustust ega põhjusta ebavõrdset juurdepääsu.
(16)

Rootsi majandus on pärast COVID-19 pandeemia puhkemist enneolematult aeglustunud. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal eeldatavalt 9,7 %ni ja väheneb 2021. aastal 9,3 %ni. Eeldatakse, et eratarbimine väheneb oluliselt, eelkõige kõige enam mõjutatud tarbimiskategooriates, nagu transport, restoranid ja majutus. Prognooside kohaselt väheneb kapitali kogumahutus põhivarasse veelgi järsemalt kui tarbimine, mis on suuresti tingitud ebakindlusest majanduse taastumise tempo suhtes. Rootsi ametiasutused alustasid meetmete võtmist varakult ja on COVID-19 pandeemia levides poliitikameetmeid järjest tugevdanud. Meetmed hõlmasid tervishoidu ja olid suunatud majanduslike tagajärgede leevendamisele. Tervishoiuga seotud meetmed hõlmavad keskvalitsuse majanduslikku toetust tervishoiusüsteemi eest vastutavatele piirkondadele ja kohalikele omavalitsustele COVID-19 pandeemiaga seotud lisakulude katmiseks. Majanduse valdkonnas on valitsus astunud mitmesuguseid samme, et leevendada ettevõtlussektori kulusid (lühiajalised koondamised, haigushüvitised, tööandja sotsiaalmaksetest vabastamine, krediiditagatised ja üüri vähendamine) ning tagada ettevõtete likviidsus (maksude, sealhulgas käibemaksu tasumise edasilükkamine). Lisaks on Rootsi keskpank Sveriges Riksbank otsustanud laiendada pankade kaudu äriühingutele laenuandmist ning osta riigi- ja munitsipaalvõlakirju, samuti hüpoteekvõlakirju ning võlakirju ja kommertsväärtpabereid, mille on emiteerinud Rootsi finantssektorivälised äriühingud. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb võtta arvesse pangandussektori vastupanuvõimet. Riksbank on sõlminud ka valuutavahetuslepinguid teiste keskpankadega, et tagada finantssektorile peamiste valuutade kättesaadavus. Sotsiaal- ja tööturupoliitikat on laiendatud, näiteks haigushüvitiste ajutise muutmise, töötushüvitiste suurendamise, töötuskindlustusskeemile juurdepääsu nõuete leevendamise ning aktiivse tööturu- ja hariduspoliitika meetmete kaudu (nt rohelised töökohad, kava „Nystartsjobb“ („Töö uus algus“) pikendamine, suvekursused ja üliõpilaste arvu suurendamine kõrgharidusasutustes).
(30)

Bulgaaria pangad on üldiselt kasumlikud ja hästi kapitaliseeritud. Vaatamata sellele, et brutoviivislaenude ja ettemaksete osakaal on viimastel aastatel mõnevõrra vähenenud, oli see 2019. aasta kolmandas kvartalis endiselt 7,2 %, mis on üks liidu kõrgemaid, eelkõige mittefinantsettevõtete ja kodumaiste pankade puhul, kusjuures jätkuvalt on oluline teha täiendavaid jõupingutusi toimiva teisese viivislaenude turu edendamiseks. Viivislaenude provisjoneerimine on alates 2018. aasta lõpust vähenenud, millega on mõnikord kaasnenud olemasolevate, ammu tähtaja ületanud viivislaenude liiga väikses mahus provisjoneerimine. Euroopa Keskpanga läbiviidud põhjalik hindamine näitas vajadust suurendada kapitali kahes pangas. Rekapitaliseerimine on lõppjärgus. Lisaks likviidsuse suurendamisele pankade poolt COVID-19 kriisi mõju leevendamiseks ja majanduskasvu taaskäivitamiseks peaksid pangad kohaldama krediidiriskide hindamise norme ja usaldusväärseid krediidistandardeid ning usaldusväärseid hindamistavasid ja andma täpselt aru varade kvaliteedi mis tahes halvenemise kohta.
(24)

Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 pandeemia majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Liikmesriigina, mille rahaühik on euro, peaks Eesti tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate 2020. aasta soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste liikmesriikide, mille rahaühik on euro, poliitikaga, võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid.
(12)

Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Taani võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 4,9 % SKPst. Meetmed hõlmavad tervishoiuteenuste tõhustamist, ettevõtete püsikulude ajutist hüvitamist, ajutist palgahüvituskava ja erakorralist abi raskustes olevatele sektoritele. Lisaks on Taani teatanud meetmetest, millel ei ole küll otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust ja mille mahuks hinnatakse 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt ligikaudu 15 % SKPst. Need meetmed hõlmavad üksikisiku ja äriühingu tulumaksu edasilükkamist ja laenutagatisi (3,7 % SKPst). Võrreldes komisjoni 2020. aasta kevadprognoosiga on peamine erinevus see, et 2020. aasta lähenemisprogramm hõlmab tulevikus oodatavat kahjumit, mis tuleneb COVID-19-ga seotud riigigarantiidest (0,5 % SKPst). Üldiselt on Taani võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.
(18)

Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal 5,9 %ni ja väheneb 2021. aastal 4,4 %ni. Selleks et leevendada kriisi tõsist mõju tööhõivele, võttis Malta sotsiaalpartneritega konsulteerides erakorralisi meetmeid, et vältida koondamisi, eelistades selle asemel lühendatud tööaega. Püsivama lühendatud tööaja korra vastuvõtmine kaitseks ka töökohti majanduse järkjärgulisel taastumisel. Ülioluline on tagada kõigile töötajatele, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjatele piisav toetus ja juurdepääs sotsiaalkaitsele ning arvestada töötuse võimalikku pikemat kestust. Malta sotsiaalkaitsesüsteem peab ühtlasi tagama võõrtöötajate piisava toetamise alternatiivse töö leidmisel, nende töölubade säilitamise, kui see on võimalik, ja juurdepääsu muudele sotsiaalteenustele. Madala kvalifikatsiooniga täiskasvanute osakaal on suhteliselt suur ja olukorda raskendab koolist väljalangenute suur osakaal. Praegune kriis võib suurendada oskuste nappust mõnes sektoris ja kujundada ümber vajadused oskuste järele mõnes muus sektoris. See muudab töötajate oskuste kaardistamise ja ümberõppe veelgi tähtsamaks, eelkõige digitaalsete ja keskkonnasäästlike kutseoskuste puhul. Malta on teinud viimasel ajal hariduse ja koolituse valdkonnas edusamme, kuid palju probleeme on endiselt lahendamata, sealhulgas ebapiisavalt omandatud põhioskustega õpilaste suur osakaal.
(30)

Pangandussüsteemi üldise usaldusväärsuse tagamine ja finantsstabiilsusega seotud riskide juhtimine on COVID-19 kriisiga toimetulekuks ja majanduse toetamiseks väga olulised. Kuigi pangandussektori stabiilsus on viimastel aastatel märkimisväärselt paranenud, avaldab pandeemia pankadele survet krediidiriski suurenemise ning kasumlikkusele ja kapitaliseerimisele avalduva surve tõttu. Haavatavus ja probleemid tulenevad ülemäärastest võlgadest erasektoris ja viivislaenude suurest mahust, mis piirab krediiditoetuse kohaldamisala. Küprose pangandussektori viivislaenude suhtarv on euroalal suuruselt teisel kohal. Seepärast on jätkuvalt prioriteediks jõupingutused viivislaenude vähendamiseks, eelkõige tegelemine varasemate perioodide viivislaenudega, mille tähtaeg on möödunud ammu enne COVID-19 kriisi algust. Selle eesmärgi saavutamiseks on oluline teha edusamme seoses riigi omandis oleva varahaldusettevõtte (KEDIPES), sealhulgas selle organisatsioonilise mudeli ja strateegiaga. ESTIA kava asjakohane eesmärk on toetada ja kaitsta haavatavaid laenuvõtjaid, kuid jätkuvalt on tähtis seda eesmärki tasakaalustada maksekultuuri parandamisega. Sellega seoses aitaks võlanõuete jõustamise tugevdamine ja maksejõuetusraamistiku kasutamise edendamine toetada halbade laenude jätkusuutlikku restruktureerimist. Lisaks on jätkuvalt tähtis vähendada mahajäämust omandiõigust tõendavate dokumentide väljastamisel, rakendades selleks struktuurset lahendust, mille abil kõrvaldada kinnisvaratehingute (st omandiõigust tõendavate dokumentide väljastamine ja üleandmine) süsteemi puudused.
(18)

Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal eeldatavalt 8,3 %ni ja väheneb 2021. aastal 7,7 %ni. Vaja on tõhusaid ning tihedas koostöös sotsiaalpartneritega loodud lühiajalisi ja keskpika perioodi poliitikameetmeid, et piirata töötuse kasvu ja kaasata uuesti tööturule need, kes on COVID-19 kriisi tõttu töö kaotanud. Nende jõupingutustega tuleks toetada ka selliseid vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohus olevaid rühmi nagu madala kvalifikatsiooni või puuetega inimesed, osalise töövõimega inimesed ja sisserändaja taustaga inimesed. Soomes on kehtestatud lühendatud tööajaga töötamise kavad, mille raames on suunatud paljud töötajad sundpuhkusele. Aktiivne tööturupoliitika, sealhulgas oskuste täiendamise ja ümberõppe meetmed, võiks tagada nende kiire ja kestliku tööturule naasmise. Palgatoetused võiksid olla sihipärased ning nendega võiksid kaasneda riiklike tööturuasutuste pakutav koolitus ja järelmeetmed. Ümberõpe ja oskuste täiendamine on väga olulised, et säilitada tööjõu konkurentsivõime üha digitaalsemaks ja rohelisemaks muutuvas majanduses. Pidevõppe reform võiks aidata tegeleda vajadusega parandada täiskasvanute, sealhulgas väheste oskustega täiskasvanute oskusi tööturu jaoks olulistes sektorites, näiteks info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) sektoris. Et tagada turul vajalikud oskused demograafiliste ja tehnoloogiliste muutuste ajal, on oluline säilitada hariduse vastavus tööturu vajadustele, tagades ka piisavad ülikoolikohad, mis vastavad iga sektori ja piirkonna tööhõiveprognoosidele. Et vältida kõige haavatavamate rühmade sotsiaal-majandusliku olukorra halvenemist COVID-19 kriisi järel, on ülioluline vähendada digilõhet eelkõige selleks, et tagada ebasoodsamas olukorras olevatele õppijatele juurdepääs kvaliteetsele haridusele. Keerukas hüvitiste süsteem takistab tööle asumist. Selleks et soodustada lühendatud ja osalise tööajaga töötamise alustamist, tuleks tõhusalt kasutada sissetulekute registrit, mis sisaldab reaalajas saadavat teavet palkade ja hüvitiste kohta, ning kiirendada sotsiaalkindlustushüvitiste menetlemist. Keskpikas perspektiivis on oluline, et Soome reformiks sotsiaaltoetuste süsteemi, et suurendada tööhõivet ja valmistada riigi hoolekandesüsteem tulevikuks ette.