KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2018/1579,

18. oktoober 2018,

millega kehtestatakse teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit uute või protekteeritud kummist õhkrehvide (mida kasutatakse bussidel või veoautodel ning mille koormusindeks on üle 121) impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) 2018/163

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2016. aasta määrust (EL) 2016/1036 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 4,

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

1.1. Ajutised meetmed

(1) 4. mail 2018 võttis Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“) vastu komisjoni määruse (EL) 2018/683 (2) (edaspidi „ajutine määrus“), millega kehtestati ajutine dumpinguvastane tollimaks Euroopa Liitu (edaspidi „liit“) imporditavate teatavate Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „HRV“) pärit uute või protekteeritud kummist õhkrehvide (mida kasutatakse bussidel või veoautodel ning mille koormusindeks on üle 121) (edaspidi „vaatlusalune toode“) suhtes.

(2) Komisjon algatas uurimise 11. augustil 2017 algatamisteate avaldamisega Euroopa Liidu Teatajas kaebuse põhjal, mille esitas 30. juunil 2017 rehvide ebaõiglase impordi vastane koalitsioon (edaspidi „kaebuse esitaja“) tootjate nimel, kelle toodang moodustab üle 25 % liidu uute ja protekteeritud bussi- ja veoautorehvide kogutoodangust.

(3) Komisjon kehtestas rakendusmäärusega (EL) 2018/163 (3) HRVst pärit vaatlusaluse toote impordi registreerimise nõude. Impordi registreerimise nõue muutus kehtetuks ajutiste meetmete jõustumisel 8. mail 2018.

1.2. Uurimisperiood ja vaatlusalune periood

(4) Nagu märgitud ajutise määruse põhjenduses 10, hõlmas dumpingu ja kahju uurimine ajavahemikku alates 1. juulist 2016 kuni 30. juunini 2017 (edaspidi „uurimisperiood“) ning kahju hindamise seisukohalt oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku alates 1. jaanuarist 2014 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood“).

1.3. Edasine menetlus

(5) Pärast ajutiste dumpinguvastaste tollimaksude kehtestamist esitasid kaebuse esitaja, Hiina Metallide, Mineraalide ja Kemikaalide Importijate ja Eksportijate Kaubanduskoda (China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers and Exporters, CCCMC), Hiina Kummitööstuse Ühing (China Rubber Industry Association, CRIA), viis Hiina eksportivat tootjat, viis sõltumatut importijat, liidu importijate ühendus L'Association Française des Importateurs de Pneumatiques (AFIP) ning üks liidu tarnija (Kraiburg) kirjalikud märkused esialgsete järelduste kohta.

(6) Üks huvitatud isik, Hämmerling The Tyre Company GmbH (Hämmerling), esitas esialgsete järelduste kohta lisamärkused 2. juulil 2018, st esialgsete järelduste avalikustamise järgsest märkuste esitamise tähtajast palju hiljem. Komisjon käsitles neid lõppetapis koos teiste üldiste järelduste avalikustamise dokumendi kohta saadud märkustega.

(7) Huvitatud isikutele, kes taotlesid ärakuulamist, anti selleks võimalus. Ärakuulamised toimusid CCCMC ja CRIAga; kõigi valimisse kaasatud eksportivate tootjatega: Aeoluse kontsern, (4) Pirelli Tyre Co., Ltd (edaspidi „Pirelli“) ja temaga seotud importija Prometeon Tyre Group S.r.l. (edaspidi „Prometeon“), Giti kontsern, (5) Hankooki kontsern (6) ja Xingyuani kontsern; (7) kahe sõltumatu importijaga ja liidu tootjate, ühenduste ning liidu turvise- ja remondimaterjalide tarnijatega, kes meetmeid pooldavad.

(8) Komisjon vaatas huvitatud isikute märkused läbi, analüüsis neid ja muutis vajaduse korral esialgseid järeldusi.

(9) Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist. Menetluse esialgses etapis kontrollimata jäänud küsimustiku vastuste kontrollimiseks tehti kontrollkäigud järgmiste isikute valdustesse: a) liidu sõltumatud importijad: — Heuver Bandengroothandel B.V, Madalmaad (edaspidi „Heuver“) — Hämmerling The Tyre Company GmbH, Saksamaa b) liidu seotud importijad: — Hankook Tire Italia S.r.l. — Hankook España S.A. — Prometeon Tyre Group S.r.l. — Prometeon Tyre Group España y Portugal, S.L.U. — Pneumobil Reifen und KFZ-Technik GmbH — Prometeon Tyre Deutschland GmbH

(10) Lõplike järelduste avalikustamise järel korraldati kontrollkäik äriühingusse Roline N.V., kes on üks liidu tootjaid Madalmaades.

(11) Komisjon teavitas kõiki huvitatud isikuid olulistest asjaoludest ja kaalutlustest, mille põhjal ta kavatses kehtestada lõpliku dumpinguvastase tollimaksu teatavate bussi- ja veoautorehvide impordi suhtes (edaspidi „lõplike järelduste avalikustamine“) ning nõuda lõplikult sisse ajutise tollimaksuga tagatud summad.

(12) Kõigile huvitatud isikutele anti tähtaeg lõplike järelduste avalikustamise kohta märkuste esitamiseks. Kirjalikud märkused esitasid kaebuse esitaja, Hiina eksportivad tootjad (Aeoluse kontsern, Giti kontsern, Hankooki kontsern, Pirelli ja temaga seotud importija Prometeon), tootjate ühendused (CRIA, CCCMC, Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici, Assoiaçao Nacional de Industriais de Recauchtagem de Pneus, Bipaver, Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk, Czech Retread Tire Manufacturers Association, Retread Manufacturing Association), importijad (Hämmerling ja Kirkby Tyres Ltd), rehvimantlite tootja (Rula-BRW) ning rehvimantlite tooraine tarnijad (Vipal, Kraiburg, RemaTipTop).

(13) Lõplike järelduste avalikustamise järel toimusid ärakuulamised CRIA ja CCCMCga, Aeoluse kontserniga, Giti kontserniga, Prometeoniga, kaebuse esitaja ja Bipaveriga.

(14) Ärakuulamise eest vastutav ametnik korraldas Hankooki kontserni taotlusel ärakuulamise 16. augustil 2018 ja Hämmerlingi taotlusel 29. augustil 2018.

(15) 10. septembril 2018 esitas komisjon kõigile huvitatud isikutele täiendavad lõplikud järeldused, milles piirduti 3. segmendi sihtkasumi konkreetse küsimusega.

(16) Kõigile huvitatud isikutele anti kolmepäevane tähtaeg täiendavate lõplike järelduste avalikustamise kohta märkuste esitamiseks. Kirjalikud märkused esitasid kaebuse esitaja, Hiina eksportivad tootjad (Aeoluse kontsern, Giti kontsern, Pirelli ja temaga seotud importija Prometeon, Xingyuan), tootjate ühendused (CRIA, CCCMC, Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici, Bipaver, Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk, Czech Retread Tire Manufacturers Association, ITMA Europe, Retread Manufacturing Association), importijad (Hämmerling, Heuver and Kirkby Tyres Ltd), protekteerija (Rula-BRW), kasutajate ühing (Lithuanian National Road Carriers' Association LINAVA) ning protekteerijaile tooraine tarnija (Kraiburg).

(17) Täiendavate lõplike järelduste avalikustamise järel toimus Prometeoniga 14. septembril 2018 suuline ärakuulamine.

(18) Huvitatud isikute märkused vaadati läbi ja neid võeti arvesse, kui see oli asjakohane.

1.4. Parandus

(19) Pärast ajutise määruse avaldamist juhtis Pirelli tähelepanu sellele, et äriühing Pirelli Tyre Co., Ltd ei ole Aeoluse kontserni tütarettevõtja, nagu on ajutise määruse põhjenduses 119 ekslikult märgitud. Ta selgitas, et Pirelli Tyre Co., Ltd on äriühingust Aeolus Tyre Co., Ltd ja Aeoluse kontsernist sõltumatu äriühing.

(20) Tunnistades oma viga, vormistas komisjon 10. juulil 2018 paranduse (8).

(21) Seoses viitega Aeoluse kontsernile märkis komisjon, et tema uurimises käsitletakse äriühinguid või nendega seotud äriühingute kontserne. Eksportivate tootjate seost analüüsitakse komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/2447 (9) artikli 127 kohaselt. Seepärast käsitatakse käesolevas uurimises äriühinguid Pirelli Tyre Co., Ltd ja Aeolus Tyre Co., Ltd seotud äriühingutena, sest mõlemal oli uurimisperioodil ühine aktsionär – China National Tire & Rubber Co., Ltd (edaspidi „CNRC“). Lühendatud vormi „Aeoluse kontsern“ kasutati ajutises määruses läbivalt seotud äriühingutele viitamise hõlbustamiseks. Lühivorm „Aeoluse kontsern“ valiti seepärast, et Aeolus Tyre Co., Ltd on seotud äriühingute hulgas suurim tootmisüksus. Hoolimata ajutises määruses Aeoluse kontsernile viitamisel lühivormi kasutamisest arvutati dumpingumarginaal igale seotud eksportivale tootjale eraldi ja seejärel kehtestati kõigile seotud äriühingutele üks kaalutud keskmine dumpingumarginaal.

(22) Lõplike järelduste avalikustamise järel väitis Pirelli, et teda ei tohiks käsitada CNRC ja Aeoluse kontserniga seotud äriühinguna. Pirelli ei nõustunud määruse (EL) 2015/2447 artikli 127 kohaldamisega seotud äriühingutele kehtestatava kaalutud keskmise dumpingumarginaali arvutamise eesmärgil. Pirelli tegi ettepaneku kasutada äriühingute vahelise seose väljaselgitamiseks määruse (EL) 2016/1036 (edaspidi „alusmäärus“) artiklit 4.

(23) Komisjon tuletas meelde, et alusmääruse artiklis 4 on määratletud liidu tootmisharu mõiste ja liidu tootjate seos eksportivate tootjatega. Selles kontekstis ei peeta liidu tootmisharusse kuuluvaks liidu tootjat, keda kontrollib eksportiv tootja (10). Selleks et dumpingumarginaali kehtestamiseks välja selgitada kahe isiku seos, viidatakse alusmääruse artikli 2 lõikes 1 otsesõnu määruse (EL) 2015/2447 artiklile 127. Isikute seose väljaselgitamine tagab dumpinguvastaste meetmete tõhusa jõustamise. Eelkõige välditakse sellega riski, et eksporti teostatakse sellise seotud äriühingu kaudu, kelle suhtes kohaldatakse madalamat dumpinguvastast tollimaksu. Lisaks osutati menetluse alguses algatamisteates (11) konkreetselt määruse (EL) 2015/2447 artiklile 127.

(24) Määruse (EL) 2015/2447 artikli 127 lõike 1 punkti d kohaselt käsitatakse kaht isikut üksteisega seotuna, kui kolmas isik omab, kontrollib või valdab otseselt või kaudselt vähemalt 5 % mõlema poole kõigist emiteeritud hääleõiguslikest osadest või aktsiatest. CNRC on Pirelli suurim aktsionär. Uurimisperioodil kuulus CNRC-le 65 % Pirelli aktsiatest. Alates 2018. aasta septembrist kuulub talle endiselt 46 % Pirelli aktsiatest. Seepärast käsitatakse käesolevas uurimises Pirellit ja Aeoluse kontserni seotud äriühingutena ühise emaettevõtja (CNRC) tõttu. Pirelli väide, et teda ei tohiks käsitada CNRC ja Aeoluse kontserniga seotud äriühinguna, lükati seega tagasi.

(25) Lõplike järelduste avalikustamise järel väitis Pirelli veel, et teda tuleks käsitada vaid koostööd tegeva isikuna, mitte eksportiva tootjana, kuna ta lõpetas vaatlusaluse toote valmistamise 2017. aasta novembris.

(26) Komisjon selgitas välja, et Pirelli oli uurimisperioodil eksportiv tootja. Seda fakti ei muuda asjaolu, et Pirelli seejärel tootmise lõpetas. Seepärast lükati see väide tagasi.

1.5. Esialgsete järelduste avalikustamine

(27) Mitu huvitatud isikut väitis, et komisjoni esialgsete järelduste avalikustamine oli ebapiisav, mõjutades seega nende kaitseõigusi, ning palus komisjonilt lisaselgitusi ja avalikustamist, ühtlasi kordasid nad sama ettepanekut pärast lõplike järelduste avalikustamist.

(28) Komisjon leidis, et avalik toimik ja ajutine määrus sisaldavad juba piisavalt teavet, mis võimaldab kõigil huvitatud isikutel oma kaitseõigusi täiel määral kasutada. Sellegipoolest lisati avatud toimikusse enne lõplike järelduste avalikustamist teatis selgitustega ajutise määruse kohta (12) ja kahele eksportivale tootjale anti mõningaid täiendavaid selgitusi üksikute dumpinguarvutuste aluseks olnud andmete kohta.

(29) Komisjon juhtis tähelepanu sellele, et CRIA ja CCCMC väitsid, et komisjon ei avaldanud neile ja Hiina eksportijatele üksikasjalikku teavet hinna allalöömise ja turuhinnast madalama hinnaga müügi arvutuste kohta, jättes nad sellega ilma võimalusest komisjoni võimalikke vigu kontrollida või nende arvutuste teatavaid aspekte kommenteerida.

(30) CRIA ja CCCMC ning Hiina eksportijad said vastavalt oma menetlusõigustele kogu teabe. Valimisse kaasatud Hiina eksportijad said müüdud toodete kontrollnumbrite nimekirja, ühiku müügihinna ja kogu asjaomase müügi üldmahtude vahemiku (13). Nagu on märgitud põhjendustes 45–49, ei tohi komisjon avaldada teavet, mida peetakse asjakohase põhjendatuse korral konfidentsiaalseks, ilma sellise teabe esitaja konkreetse loata.

(31) Aeoluse kontsern väitis, et kahju tuvastamine GATT 1994 VI artikli tähenduses peaks põhinema otsesel tõendusmaterjalil ning selle käigus tuleb objektiivselt uurida nii a) dumpingimpordi mahtu ja dumpingimpordi mõju samasuguste toodete siseturuhindadele kui ka b) kõnealuse impordi järgnevat mõju selliste toodete omamaistele tootjatele. Ta leidis, et komisjoni otsused ei tohiks tugineda ebamäärastele elementidele ega poolte esitatud konfidentsiaalsetele andmetele, vaid kõigile kättesaadavatele andmetele ja objektiivsetele faktidele. „Objektiivse uurimise“ nõue tähendab, et omamaist tootmisharu ja dumpinguhinnaga impordi mõju tuleb uurida erapooletult, eelistamata uurimisel ühegi huvitatud isiku või huvitatud isikute rühma huve (14). Aeoluse kontserni väitel jäi enamik andmeid uurimises konfidentsiaalseks, takistades sellega huvitatud isikutel oma kaitseõigust teostamast. Aeoluse kontsern aga väitis, et uurimine algatati ilmselgelt liidu tootmisharu konkreetse segmendi (nimelt protekteerimistööstuse) huvide kaitsmiseks, võtmata arvesse seda, et ka enamik suuri Euroopa rehvitootjaid impordib vaatlusalust toodet Hiinast ja müüb seda liidu turul edasi.

(32) Vastuseks nendele märkustele märkis komisjon, et alusmääruse artiklis 19 on konkreetselt sätestatud, et huvitatud pooled võivad asjakohase põhjendatuse korral esitada konfidentsiaalset teavet. Peale selle lisasid huvitatud isikud avatud toimikusse kontrollimiseks konfidentsiaalse teabe sisu kokkuvõtte. Asjaolu, et teatavate koostööd teinud liidu tootjate isikut hoiti konfidentsiaalsena, ei takistanud komisjonil fakte objektiivselt kontrollida ega häirinud huvitatud isikute kaitseõiguse teostamist. Peale selle, nagu on selgitatud põhjenduses 37, tagati huvitatud isikute kaitseõigused ärakuulamise eest vastutava ametniku sekkumisega.

1.6. Valimi moodustamine

(33) CRIA ja CCCMC väitsid, et Hiina väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEd) diskrimineeriti võrreldes liidu VKEdest tootjatega, sest liidu VKEd võisid vastata vähem üksikasjalikule (ja seega vähem usaldusväärsele) küsimustikule. Need pooled väitsid, et Hiina VKEdest tootjaid võisid uurimises osalemisest loobuda märkimisväärse koormuse tõttu, mille täielikule küsimustikule vastamine endaga kaasa toob.

(34) Lisaks väitsid CRIA ja CCCMC, et kuna komisjon tugines kahju kindlakstegemisel (väidetavalt ekslikult) peamiselt VKEde väikese müügimahu andmetele, süvendas Hiina VKEde alaesindatust veelgi asjaolu, et liidu VKEdest tootjad võisid esitada vähem täielikke ja seega vähem usaldusväärseid vastuseid. Sarnast väidet korrati pärast lõplike järelduste avalikustamist. Peale selle nõudsid CRIA ja CCCMC, et komisjon avalikustaks täpsed andmed liidu tootjate valimi koostamise kohta, eelkõige selleks, et kontrollida liidu tootmisharu valimi representatiivsust nii uute kui ka protekteeritud rehvide puhul. Seda väidet korrati pärast lõplike järelduste avalikustamist.

(35) Väide, et kahju kindlakstegemisel tugineti peamiselt liidu VKEdest tootjate andmetele, on väär, sest komisjon lõi liidu tootjatele tekitatud kahju täpseks analüüsimiseks representatiivse valimi. VKEde liidu turul tehtud müügi asjakohase esindatuse tagamiseks kaalus komisjon liidu müügimahtu. Lisaks on komisjonil väljakujunenud tava saata liidu VKEdest tootjatele lihtsustatud küsimustik, kuid see asjaolu ei mõjuta esitatud andmete õigsust ega uurimise põhjalikkust. Seepärast lükati see väide tagasi.

(36) Nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 15, väitsid kaks eksportivat tootjat, et konfidentsiaalsus ei võimaldanud neil kontrollida, kas kaebuse esitaja toodang moodustab rohkem kui 25 % liidu kogutoodangust. Nad väitsid ka, et nad ei saanud kontrollida, kas liidu tootmisharu valim oli piisavalt representatiivne.

(37) Neid väiteid arvestades palusid komisjoni talitused ärakuulamise eest vastutaval ametnikul sekkuda, et tagada huvitatud isikute kaitseõigused. 12. juuli 2018. aasta märgukirjaga lisas ärakuulamise eest vastutav ametnik avalikku toimikusse kahe järgmise järeldusega teatise: „1. Konfidentsiaalses toimikus sisalduvad andmed kinnitavad järeldust, et komisjoni talitused on kehtivate nõuete arvutamisel saadud andmeid nõuetekohaselt arvesse võtnud. Kaebuse esitaja, sealhulgas kahe anonüümsust palunud liidu tootja toodang moodustab üle 25 % liidu vaatlusaluse toote kogutoodangust. 2. Konfidentsiaalses toimikus sisalduv teave kinnitab järeldust, et uurimise eest vastutavate komisjoni talituste 18. oktoobri 2017. aasta vastavas huvitatud isikute poolt kontrollimiseks toimikusse lisatud valimi koostamise teemalises teatises on uurimise eest vastutavate komisjoni talituste valimi moodustamist täpselt kirjeldatud. “ ( 15 )

(38) Seetõttu leidis komisjon, et huvitatud isikute kaitseõigusi ei ole rikutud.

(39) Kõigele lisaks väitsid mõned eksportivad tootjad, et teadmiste puudumine võimalike seoste kohta anonüümsete kaebuse esitajate ja Hiina eksportivate tootjate vahel kahjustas nende kaitseõigusi. Ometi ei põhjendatud, kuidas teadmised selliste võimalike seoste kohta aitaksid neil oma juhtumit kaitsta. Isegi kui seos ühe või mitme anonüümse liidu tootja ja ühe või mitme Hiina eksportiva tootja vahel oleks teoreetiliselt olemas, ei mõjutaks see oluliselt dumpingu ja kahju analüüsi.

(40) Giti kontsern väitis, et komisjon oleks pidanud liidu tootjate valimi moodustamisel arvestama iga segmendi osakaaluga nende liidu kogumüügis. Giti kontserni arvates oleks selline meetod olnud objektiivsem võrreldes praeguse meetodiga, mille puhul suurendatakse kõige rohkem kahju saanud 3. segmendi andmete kaalu.

(41) Nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 24, võttis komisjon liidu tootjate valimi moodustamisel tõepoolest segmente arvesse. Lisaks sisaldasid ajutise määruse põhjendused 157 ja 158 ning selle põhjenduses 28 nimetatud toimikusse lisatud teatises esitatud lisaselgitused põhjalikku selgitust mikromajanduslikes näitajates kõigi segmentide asjakohaseks kajastamiseks kasutatud metoodika kohta (vt lisaks punkt 4.5.1.2 allpool).

1.7. Teabe kättesaadavus

(42) CRIA ja CCCMC nõudsid, et nende esindajatele antaks täielik juurdepääs komisjoni tehtud dumpingumarginaali, hinnamõju ja kahjumarginaali arvutustele, sealhulgas juurdepääs muude huvitatud isikute esitatud konfidentsiaalsele teabele, millel need arvutused põhinevad (võttes asjakohased salajas hoidmise kohustused). CRIA ja CCCMC märkisid, et alusmääruse artiklis 19 sätestatud nõudeid tuleks viia tasakaalu kaitseõigustega, mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 41.

(43) CRIA ja CCCMC väitsid, et advokaadid, kellele juurdepääs antakse, on registreeritud ühes Euroopa advokatuuris ja alluvad rangetele advokatuuri eeskirjadele ning konfidentsiaalse teabe avaldamine klientidele tooks neile kaasa karmid distsiplinaarmeetmed, sealhulgas advokatuurist väljaheitmise ja võimaliku kriminaalasja. CRIA ja CCCMC väitsid, et seetõttu ei oleks juurdepääs konfidentsiaalset teavet sisaldavale toimikule vastuolus komisjoni kohustusega kaitsta konfidentsiaalset teavet, ent võimaldaks samal ajal tõhusalt kaitseõigust kasutada. Lisaks leidsid need pooled, et ärakuulamise eest vastutava ametniku sekkumine konfidentsiaalse teabega tutvumise eesmärgil ja tema järelduse huvitatud isikutele teatamine ei asenda nende arvutuste läbivaatamist.

(44) 16. augustil 2018 ärakuulamise eest vastutava ametnikuga toimunud ärakuulamisel väitis Hankooki kontsern, et komisjon oli rikkunud tema kaitseõigust, keeldudes andmast talle juurdepääsu andmetele, mida Hankooki kontsern pidas põhjendamatult konfidentsiaalseks. Hankooki kontsern esitas üldise taotluse muuta konfidentsiaalsete andmete käitlemise poliitikat ja kutsus komisjoni talitusi üles muutma arvutuste avalikustamise praegust tava ning tulevikus lubama huvitatud isikute esindajaile piiranguteta juurdepääsu arvutustele. Hankooki kontserni seisukohast tuleks konfidentsiaalseid andmeid kaitsta üksnes ulatuses, mis on vajalik asjaomastele äriühingutele tekkida võiva kahju ärahoidmiseks. Sellist kahju ei tekiks, kui seaduslikud esindajad lähtuksid tegutsemisel komisjoni talitustega sõlmitud konfidentsiaalsuslepingust. Käimasoleva uurimisega seoses taotles Hankooki kontsern oma seaduslikele esindajatele juurdepääsu ka kõigile dumpingu- ja kahjumarginaalide arvutustele, sh kõigile normaalväärtusega seotud andmetele.

(45) Alusmääruse artiklis 19 on sätestatud, et komisjon ei tohi avaldada teavet, mis on oma laadilt konfidentsiaalne või mille osalised on konfidentsiaalsena esitanud ja milleks on esitatud asjakohane põhjendus, ilma sellise teabe esitaja eriloata. Selles ei nähta ette, et ühelegi muule isikule, sealhulgas mõnes Euroopa advokatuuris registreeritud advokaatidele, võiks anda juurdepääsu. Tuleb ka märkida, et CRIA ja CCCMC esitasid 9. jaanuaril 2018 koostööd tegevate ja valimisse kaasatud eksportivate tootjate allkirjastatud volikirjad. Komisjon leidis, et mõned valimisse kaasatud Hiina eksportivate tootjate CRIA-le ja CCCMC-le antud volikirjad ei hõlmanud juurdepääsu konfidentsiaalsele teabele, vaid üksnes ärakuulamistel osalemist ning märkuste ja avalduste esitamist.

(46) Pealegi on Euroopa Kohtu praktikas sätestatud, et kaitseõiguse kaitsmine peab vajaduse korral olema kooskõlas konfidentsiaalsuse põhimõttega, mis on sõnaselgelt sätestatud alusmääruse artiklis 19. Praegusel juhul oli esitatud asjakohane põhjendus, sest mitu huvitatud isikut palusid, et nende nimi jääks konfidentsiaalseks, kartes, et kliendid või konkurendid võivad nende suhtes vastumeetmeid võtta. Komisjon hindas neid väiteid ja leidis, et need on õigustatud. Seetõttu jõudis ta järeldusele, et sellise konfidentsiaalse teabe avalikustamine avaldaks neile isikutele märkimisväärset kahjulikku mõju.

(47) Kõnealust kooskõla silmas pidades on lubatud konfidentsiaalse teabe kohta mittekonfidentsiaalseid kokkuvõtteid saada (mis on antud näiteks vahemike ja/või indekseeritud teabeelementide kujul), juhul kui kõnealuse teabega ei avaldata ärisaladusi. Konfidentsiaalse teabe täielikku avalikustamist ei peetud aga sellise teabe kaitsmise kohustusega kooskõlas olevaks. Samamoodi, kuna liidu seadusandja ei olnud alusmääruses sellist erandit ette näinud, leidis komisjon, et asjaolu, et ühes Euroopa advokatuuris registreeritud advokaadid alluvad rangetele advokatuuri eeskirjadele ja et nende suhtes võidakse kõnealuste reeglite rikkumisel kohaldada sanktsioone, ei luba komisjonil võimaldada konfidentsiaalsele teabele juurdepääsu, mis on vastuolus kehtivate õigusaktidega. Komisjon jõudis seega järeldusele, et Euroopa advokatuuris registreeritud advokaatidele ei saa anda juurdepääsu konfidentsiaalsele teabele. Igal juhul on huvitatud isikutel võimalus täiendava abinõuna oma kaitseõiguse tagamiseks pöörduda kaubandusmenetluses ärakuulamise eest vastutava ametniku poole vastavalt Euroopa Komisjoni presidendi 29. veebruari 2012. aasta otsuse (ärakuulamise eest vastutava ametniku tööülesannete ja pädevuse kohta teatavates kaubandusmenetlustes) (16) artiklile 15. Kuna huvitatud isikud ei palunud selle küsimuse kohta ärakuulamise eest vastutavalt ametnikult arvamust, tuleb see väide seega tagasi lükata.

(48) Lisaks sellele leidis komisjon, et huvitatud isikutele, sealhulgas CRIA-le ja CCCMC-le ning Hankooki kontsernile kättesaadav avalik toimik sisaldab kogu asjakohast juhtumit puudutavat teavet, mida uurimisel kasutati. Juhul kui teavet peeti konfidentsiaalseks, sisaldas toimik selle kohta sisukokkuvõtet. Kõikidel huvitatud isikutel, sealhulgas CRIA-l ja CCCME-l, oli juurdepääs avalikule toimikule ja nad võisid sellega tutvuda.

(49) Kõnealustest kaalutlustest lähtudes leidis komisjon, et järelduste avalikustamise dokumentides ja avatud toimikus esitatud teave on kõigi huvitatud isikute kaitseõiguse tagamiseks piisav. Seepärast lükati see väide tagasi. Sellegipoolest, nagu nähtub põhjendustest 77 ja 178, avaldas komisjon pärast ärakuulamise eest vastutava ametnikuga toimunud ärakuulamist mõningaid täiendavaid andmeid dumpingu- ja kahjuarvutuste kohta.

(50) Hämmerling taotles ärakuulamise eest vastutavalt ametnikult ärakuulamist, et tõstatada käimasoleva uurimisega seotud õiguslikud probleemid ning teatavad horisontaalsed küsimused seoses TRON TDI andmebaasis olevate konfidentsiaalsete ja mittekonfidentsiaalsete andmete kaitsega ning kõnealusest andmebaasist väljaspool liidu territooriumi asuvatele huvitatud isikutele mittekonfidentsiaalsetele toimikutele juurdepääsu andmise praeguse tavaga.

(51) Komisjon märkis, et kõnealuse juhtumi puhul ei saa kohaldada uut andmekaitse üldmäärust (17). Lisaks kinnitas Hämmerling, et isikuandmete kaitse küsimus ja tema kaubanduskaitset käsitlevatest õigusaktidest tulenevate kaitseõiguste võimalik konkreetne rikkumine ei olnud otseselt seotud. Seetõttu järeldas komisjon, et uus andmekaitse üldmäärus ei mõjuta Hämmerlingi isiklikku seisukohta menetluse suhtes ega tema kaitseõigusi.

2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE

2.1. Liidu rehvituru segmenteerimist puudutavad väited

(52) Mitu huvitatud isikut kordas väidet, et uued ja protekteeritud rehvid ei saanud olla üks vaatlusalune toode ega kuuluda ühte turusegmenti. Lisaks väitsid mitu huvitatud isikut, et liidu turg tuleks jagada vähemalt neljaks segmendiks: kolm uute rehvide segmenti ja protekteeritud rehvide jaoks tuleks luua uus, neljas kategooria. Teise võimalusena tuleks võtta kasutusele uus, odavate imporditud rehvide segment. CRIA ja CCCMC väitsid ka, et täiendavalt tuleks eraldi segmentidesse liigitada originaalvarustuse rehvid ja asendusrehvid.

(53) Nagu on märgitud ajutise määruse põhjendustes 72–74, ei ole uutel (protekteeritavatel või mitteprotekteeritavatel) ja protekteeritud rehvidel ühtegi erinevat tehnilist, põhilist füüsikalist ja keemilist omadust. Pärast esialgsete järelduste avalikustamist ei esitanud huvitatud isikud vastupidise tõendamiseks ühtegi lisatõendit. Seepärast lükkas komisjon tagasi CRIA ja CCCMC väite, et uued ja protekteeritud rehvid ei saa olla sama vaatlusalune toode. Mis puudutab taotlust luua protekteeritud rehvide jaoks neljas segment, rõhutas komisjon, et uutel ja protekteeritud rehvidel on samad põhiomadused ja nad on üldiselt vastastikku asendatavad. Lisaks, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjendustes 55–57, kuuluvad protekteeritud rehvid enamasti 3. segmenti. Seega ei ole mingit vajadust nende jaoks neljandat segmenti luua. Seetõttu lükkas komisjon ka selle väite tagasi.

(54) Aeoluse kontsern väitis, et komisjon peaks uued rehvid uurimise kohaldamisalast välja jätma. Ta viitas Maailma Kaubandusorganisatsiooni apellatsioonikogu aruandele „Euroopa ühendused – asbesti ja asbesti sisaldavaid tooteid mõjutavad meetmed“, (18) mille kohaselt tähendab selle kindlakstegemine, kas kaks toodet on sarnased, põhimõtteliselt selle kindlakstegemist, kas tooted konkureerivad teineteisega. Aeoluse kontsern väitis, et komisjon peaks seda käsitlusviisi arvesse võtma, kui otsustab, kas kaht toodet võib või ei või sarnaseks pidada.

(55) Komisjon leidis, et uued ja protekteeritud rehvid konkureerivad omavahel. Nagu allpool punktis 4.6 esitatud segmentide omavahelise seose analüüsis näidatakse, konkureerivad 3. segmendi imporditud (uued) rehvid rehvidega, mis on protekteeritud liidus ja on praegu üle võtmas 3. segmendi protekteeritud rehvide turuosa. See omakorda avaldab vastupidi toimivat langusmõju ka 2. ja 1. segmendi rehvidele ja mõjutas nii ka liidu 1. ja 2. segmendi rehvide tootjate konkurentsiolukorda. Seepärast lükati see väide tagasi.

(56) Hankooki kontsern väitis, et tema kaubamärk Hankook tuleks liigitada 2. segmenti, sest kõik kolm kriteeriumi, mida komisjon kasutas, viisid sama tulemuseni: i) kaubamärgi tuntus; ii) protekteeritavus ja iii) rehvide müük otse bussi- ja veoautotootjatele, st originaalvarustuse rehvide müük.

(57) Mis puudutab esimest kriteeriumi (kaubamärgi tuntus), märkis Hankooki kontsern, et Hankooki käsitas 2. segmendi kaubamärgina nii ETRMA (oma 2017. ja 2018. aasta aruannetes) kui ka Global Tire Intelligence oma 2016. aasta juuni aruandes ning seda tegi ka USA rahvusvahelise kaubanduse komisjon 2016. aasta märtsis (19). Komisjon nõustus, et Hankooki käsitlus nendes neljas aruandes osutab sellele kui 2. segmendi kaubamärgile. Samal ajal tutvustab Hankooki kontsern ennast kontserni veebisaidil kallima hinnaklassi kaubamärgina. Lisaks sellele, nagu ajutise määruse põhjenduses 63 on juba märgitud, osutas kontrollkäigu ajal komisjonile esitatud äriühingu sisedokument sellele, et kaubamärk on liikunud 1. segmenti. Seega leidis komisjon, et turul levinud arusaam ja Hankooki kontserni enesekäsitus ei kattu täielikult.

(58) Hankooki kontsern esitas ka 2017. aastal Hankooki üleilmse turustusstrateegia Ühendkuningriigi, Saksamaa, Hispaania ja Itaalia töörühma jaoks tehtud konfidentsiaalsed siseuuringud sõiduautode rehvide kohta. Äriühingu väitel näitavad need dokumendid, et nendes riikides on klientide teadlikkus teistest 1. segmendi kaubamärkidest suurem. Komisjon leidis, et nende andmete põhjal saab teha kaks peamist järeldust. Esiteks tunnistas Hankooki kontsern ise, et kaubamärkide segmentidesse liigitamine on kõigi kaubamärkide puhul dünaamiline käsitus. Näiteks Ühendkuningriigis peeti üht tema konkurenti 2. segmendi kaubamärgiks, kuid Saksamaal, Hispaanias ja Itaalias liigitub sama konkurent „tipptegijate“ hulka ehk „1. segmenti“. Teiseks näib Hankooki kontsern olevat klientide arusaama järgi sõiduautode kohta n-ö kahe segmendi vahel: „suunatud teadlikkus“ (20) oli Hankooki puhul üldiselt väiksem kui 1. segmendi kaubamärkide puhul, kuid „suunamata teadlikkus“ (21) oli – Ühendkuningriik välja arvatud – samal tasemel või isegi veidi suurem kui teiste konkureerivate kaubamärkide puhul, mille komisjon liigitas 1. segmenti.

(59) Seejärel võttis komisjon ette teise kriteeriumi. Ta tuletas meelde, et nagu ajutise määruse põhjenduses 55 on märgitud, on 1. segmendi rehvid mõeldud korduvalt kasutamiseks, mis suurendab veelgi originaaltoote märkimisväärselt suuremat läbisõitu (tavakasutuse korral kuni kolm protekteerimist). Sellega seoses väitis Hankooki kontsern, et ta võtab lepingujärgse garantiikohustuse, et Hankooki rehve ei saa protekteerida rohkem kui üks kord ning et tema protekteeritud rehvide kaubamärgi Alphatread turuosa on tähtsusetu ja väheneb. Veelgi enam, tema rehvimantlite hind on madalam kui turuliidrite rehvimantlite hind.

(60) Komisjon võttis ühest küljest teadmiseks Alphatreadi seisundi turul, kuid leidis, et see asjaolu võib oleneda rohkem äriühingu otsusest, kas tegeleda ise vertikaalselt integreeritud protekteerimistegevusega või mitte. Komisjon oli nõus ka sellega, et Hankooki rehvide seadusest tulenev garantii hõlmab üksnes protekteerimistegevust. Teisest küljest ei sõltu protekteeritavus ainuüksi Alphatreadi rehvide protekteerimisest või Hankooki kontserni antud lepingujärgsest garantiist, mis on oma olemuselt konservatiivne. Pigem on liigitamise seisukohast olulisem, kui sageli rehve turul tegelikult protekteeritakse, ning et need konkureerivad seega selles mõttes teiste 1. segmendi rehvidega.

(61) Seepärast küsis komisjon protekteerimisega tegelevatelt liidu ettevõtjatelt, kas Hankooki rehve saab protekteerida ainult üks kord, kaks korda või rohkem kui kaks korda. Euroopa Protekteerimisühing BIPAVER teavitas komisjoni, et kõik seitse protekteerijat (kolm Saksamaalt, üks Portugalist, üks Hispaaniast, üks Itaaliast ja üks Ühendkuningriigist), kellega konsulteeriti, vastasid, et Hankooki rehve saab protekteerida kaks korda. Lisaks võib BIPAVERile vastanud Portugali, Hispaania ja Ühendkuningriigi konsulteeritud protekteerijate andmete kohaselt Hankooki teatavate mõõtmetega rehve protekteerida ka rohkem kui kaks korda. Veel üks Itaalia protekteerija vastas eraldi, et Hankooki väikese ristlõikesuhtega rehve protekteeritakse ainult üks kord, kuid suurema ristlõikesuhtega rehve kaks korda. Üks Prantsuse protekteerija vastas eraldi, et Hankooki rehve protekteeritakse kaks korda või rohkem kui kaks korda. Veel üks Hispaania protekteerija teatas, et Hankooki rehvimantli kvaliteet on sama mis sellistel kallima hinnaklassi rehvidel nagu Michelin, Continental, Goodyear ja Bridgestone. Seda taustteavet arvestades tegi komisjon kindlaks, et liidus protekteeritakse Hankooki rehve üldiselt kaks korda, kuid nende rehvimantli kvaliteet võimaldab teatavate mõõtmetega rehve rohkemgi kordi protekteerida.

(62) Kolmanda kriteeriumi kohta väitis Hankooki kontsern, et tema originaalvarustuse rehvide müük liidus oli 2017. aastal vaid 1,6 % kogu originaalvarustuse rehvide müügist. Selline väike turuosa ei ole tema 1. segmenti liigitamiseks piisav. Komisjon ei nõustu sellise hinnanguga. Ta märkis, et Hankooki originaalvarustuse rehvide müük on kasvamas. Kuigi Hankooki kontsernil ei olnud 2014. aastal ühtegi originaalvarustuse rehvide müügilepingut, on tema originaalvarustuse rehvide segment seni igal aastal kuni 2017. aastani kasvanud. Pealegi, kuigi 1,6 % paistab absoluutarvudes väike, hõlmab see [7–12] % suurust märkimisväärsemat osa, kuhu kuulub üks Euroopa juhtivaid veoautotootjaid. Komisjon leidis, et ainuüksi asjaolu, et see oluline veoautotootja usaldab Hankooki kaubamärgi head kvaliteeti, on märkimisväärne. 20. juunil 2018 toimunud ärakuulamisel väitis Hankooki kontsern veel, et need originaalvarustuse rehvide müügiks mõeldud rehvid tarniti hoopis Lõuna-Koreast, mitte HRVst. Seega ei saa Hiina eksporditud rehvide suhtes originaalvarustuse rehvide müügina käsitlemist kohaldada. Komisjonil ei kontrollinud seda väidet. Isegi kui see on faktiliselt õige, ei selgita see ometi, miks Hankooki kontsernil ei ole võimalik kasutada oma oskusteavet ka Hiina tootmisrajatistes ja müüa lähitulevikus ka HRVs toodetud originaalvarustuse rehve. Seega leidis komisjon, et Hankooki kontsernil oli võimalik alustada originaalvarustuse rehvide müüki tuntud Euroopa veoautotootjatele, võimalusega seda äri lähitulevikus kasvatada.

(63) Kõiki kolme kriteeriumi koos arvesse võttes kinnitas komisjon oma esialgses etapis tehtud järelduse, et Hankooki kaubamärk on liikunud 2. segmendist 1. segmenti. Kuigi üldise turul tuntuse alusel paigutub see endiselt 2. segmenti, osutavad Hankooki kontserni enesekäsituse kaks elementi, mis avastati uurimise käigus, ja kaubamärgiuuringute analüüs, et Hankooki rehvid kuuluvad pigem 1. segmenti. Seega tajutakse Hankooki kontserni segmentide „vahel“ olevana. Protekteerijate vastused näitavad siiski, et tänapäeval protekteeritakse Hankooki rehve Euroopa Liidus vähemalt kaks korda ja tootja rehvide kvaliteet on võimaldanud arendada ka originaalvarustuse rehvide müüki tuntud Euroopa veoautotootjatele. Seetõttu liigitas komisjon Hankooki kontserni käesolevas uurimises 1. segmenti.

(64) Hankooki kontsern väitis ka, et tema kaubamärk Aurora tuleks liigitada 3. segmenti. Kuna aga kaubamärkide Aurora ja Hankook erinevus ei ole nii suur ja kuna komisjon kinnitas Hankooki 1. segmendi kaubamärgiks liigitamise, jättis ta muutmata ka Aurora 2. segmenti liigitamise.

(65) Giti kontsern väitis, et tema kaubamärk Primewell tuleks liigitada 3. segmenti. Komisjon oli selle väitega nõus, sest kaubamärk Primewell täidab 3. segmendi kriteeriumid: tegemist on kehvema kvaliteediga toodetega, mille protekteeritavus on väga piiratud ja selle kaubamärgi originaalvarustuse rehvide müük puudub.

2.2. Taotlused toote tootevalikust välja jätmiseks

(66) Mitu huvitatud isikut väitis, et ajutise määruse põhjendustes 68–83 osutatud konkurentsiasju ja kolmandate riikide tehtud uurimisi ei tohiks jätta arvesse võtmata, ühtlasi kordasid nad sama väidet pärast lõplike järelduste avalikustamist. Selle asemel et need otsused menetluslikel põhjustel kõrvale jätta, oleks komisjon pidanud nendes tehtud järeldusi sisuliselt analüüsima. Need isikud kordasid, et USA, India, Euraasia Majandusliidu ja Egiptuse tehtud uurimisi tuleks arvesse võtta, ja ka seda, et 1996. aasta mais algatatud konkurentsimenetlus on käesoleva menetluse jaoks oluline (22). Lisaks väitsid CRIA ja CCCMC, et komisjon ei saa lihtsalt jätta arvesse võtmata järeldusi, mille komisjon tegi ühinemisjuhtumis (23) ja mille kohaselt ei asenda uued odavad asendusrehvid protekteeritud rehve. Kõnealused isikud leidsid, et need järeldused on komisjoni tehtud segmentideks jaotamise ja üldisemalt kahju analüüsi jaoks väga olulised.

(67) Vastuseks nendele väidetele kordas komisjon, et konkurentsialased ja dumpinguvastased uurimised erinevad oluliselt selle poolest, kuidas vaatlusalust toodet määratletakse. Lisaks on WTO dumpinguvastase lepingu osalistel vaatlusaluse toote ja samasuguse toote määratlemisel ulatuslik kaalutlusõigus. Seetõttu ei ole ei kolmandate riikide konkurentsialased juhtumid ega dumpinguvastased juhtumid käesoleva uurimise suhtes otse kohaldatavad. Seega lükati kõnealused väited tagasi.

(68) Mitu huvitatud isikut väitis, et uued ja protekteeritud rehvid erinevad oluliste füüsikaliste, keemiliste ja tehniliste omaduste, rakendusalade ja müügikanalite poolest, ühtlasi kordasid nad sarnast väidet pärast lõplike järelduste avalikustamist. Need isikud väitsid, et uute rehvide tootmise toorained erinevad oluliselt protekteeritud rehvide valmistamiseks vajalikest toorainetest. Seetõttu tuleks protekteeritavad või mitmekordselt kasutatavad rehvid vaatlusaluse toote määratlusest välja jätta.

(69) Nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 72, on protekteeritud rehvidel samad tehnilised omadused, komponendid ja uue rehvi struktuur. Uus rehv annab rehvimantli, mida kasutatakse protekteerimistööstuses. Turvis sarnaneb uue rehvi omaga. Seetõttu lükkas komisjon selle väite tagasi.

(70) Lisaks väitsid CRIA ja CCCMC, et protekteeritud ja uute rehvide rakendusalad ei ole samad, sest protekteeritud rehvide ohutusalased tulemusnäitajad on märkimisväärselt kehvemad kui uutel rehvidel, ühtlasi kordasid nad sama väidet pärast lõplike järelduste avalikustamist. Tõendina esitasid nad tsitaadi USA õigusaktist (24). Lisaks väitsid nad, et ka liidu asutused käsitlevad teistes valdkondades protekteeritud rehve uutest eraldi. On tõsi, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1222/2009 (25) protekteeritud rehvide suhtes otsesõnu ei kohaldata. Erinevalt ajutise määruse põhjenduses 75 märgitust ei kohaldata nende suhtes samu õigusakte.

(71) Komisjon lükkas selle väite tagasi. Ajutise määruse põhjenduses 73 käsitles komisjon seda, millisena tajutakse rehvide ohutust, ja jõudis järeldusele, et kahe eri segmenti kuuluva uue rehvi puhul esinevad täpselt samad tajutavad tehnilised, kvaliteedi- ja ohutusalased erinevused. Lisaks sätestatakse nõukogu 13. märtsi 2006. aasta otsuses, millega muudetakse otsuseid 2001/507/EÜ ja 2001/509/EÜ eesmärgiga muuta protekteeritud rehve käsitlevad ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskirjad 109 ja 108 kohustuslikuks, (26) et ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirju 109 ja 108 tuleb kohaldada protekteeritud rehvide liidu turule laskmise kohustusliku tingimusena, tagamaks, et protekteeritud rehvid vastavad samasugustele ohutus- ja kvaliteedikontrolli nõuetele kui uued rehvid (27).

(72) Lõplike järelduste avalikustamise järel väitsid CRIA ja CCCMC, et uute rehvide tootmisprotsess erineb protekteeritud rehvide omast põhimõtteliselt. Ehkki komisjon nõustub nende isikutega, et tootmisprotsessid on erinevad, on uute ja protekteeritud rehvide kasutusviis ühesugune – rehvid paigaldatakse kas busside või veoautode velgedele ning rataste ja teepinna vahel tekib pehme kontakt. Seepärast lükati see väide tagasi.

2.3. Samasugune toode

(73) Kõik valimisse kaasatud Hiina eksportivad tootjad, CRIA ja CCCMC palusid komisjonil esitada kõigi võrdluses kasutatud rehvitüüpide kohta rohkem teavet. Nad pidasid väga tõenäoliseks, et toote kontrollnumber / tooteliigid ei kajasta teatavaid erinevusi ning et tuleks teha kohandusi. Hiina eksportijad ning CRIA ja CCCMC väitsid, et neil ei olnud võimalik selliseid erinevusi kindlaks teha, sest neil ei olnud teavet valimisse kaasatud liidu tootjate müüdud toodete kohta. Need isikud kordasid sarnast väidet pärast lõplike järelduste avalikustamist.

(74) Komisjon leidis, et avalik toimik juba sisaldab toote kontrollnumbri / tooteliikide määratluse kohta piisavalt teavet. Tooteliigi määratlus on küllalt keeruline, hõlmates seitset omadust (sealhulgas ristlõike laius, ristlõikesuhe, konstruktsiooni tüüp, velje/ratta läbimõõt, rehvi asend, talverehv (jah või ei), lohvita rehv (jah või ei)). Komisjon jõudis järeldusele, et toote kontrollnumbri omadused on piisavalt üksikasjalikud, et võtta arvesse kõiki liidu turul leiduvate toodete omadusi. Ükski teine huvitatud isik ei väitnud, et toodete kontrollnumbrid ei kajasta kõiki eri tooteliikide vahelisi erinevusi ja et liidus toodetud sama liiki toode erineks HRVs toodetud sama liigi tootest. Samuti ei esitanud ükski huvitatud isik teavet selle kohta, millised muud omadused oleksid vajalikud, et tagada vaatlusaluse toote imporditud ja omamaiste liikide veelgi täielikum või parem võrdlus. Seega jäi komisjon oma järelduse juurde, et toodete kontrollnumbrite omadused olid piisavalt detailsed hõlmamaks kõiki asjakohaseid erinevusi eri tooteliikide vahel ja võimaldamaks õiglast toodete (ja hinna) võrdlust. Seetõttu lükkas komisjon selle väite tagasi.

(75) CRIA ja CCCMC väitsid, et ei ole selge, kas tooteliikide määratlused ja toodete kontrollnumbrid erinevad, ja palus komisjonil seda küsimust selgitada. Komisjon kinnitas, et käesolevas uurimises on need kaks mõistet vastastikku asendatavad.

3. DUMPING

(76) CRIA ja CCCMC, Aeoluse kontsern ja Pirelli, Hankooki kontsern ja Giti kontsern vaidlustasid asjaolu, et salajas hoiti nii võrdlusriigi tootja isikut kui ka normaalväärtuse üksikasjalikke arvutusi. Nad väitsid, et selle tõttu ei saanud nad teostada oma nõuetekohaseid menetlusõigusi ega normaalväärtuse arvutuse kohta sisulisi märkusi esitada. Giti kontsern ja Hankooki kontsern kordasid sama väidet pärast lõplike järelduste avalikustamist.

(77) Komisjon tuletas meelde, et võrdlusriigi tootja taotles oma isiku salajas hoidmist ja põhjendas oma taotlust. Komisjon analüüsis anonüümsuse tagamise taotluse põhjendatust ja leidis, et on tõendeid märkimisväärsete vastumeetmete kasutamise võimaluse kohta, ning nõustus, et äriühingu nime ei tohiks avalikustada. Lisaks esitas võrdlusriigi tootja tõendeid, et tema müügi- ja kuluandmete alusel, eelkõige tuginedes tema müügile segmentide arvestuses, võivad tema konkurendid tema isiku teada saada ja ähvardada koostöö jätkumise korral vastumeetmetega. Seepärast oli komisjon tootjaga nõus, et normaalväärtuse üksikasjalikke kalkulatsioone tuleb hoida salajas või esitada need andmed vahemikena. Pärast põhjenduses 14 nimetatud ärakuulamist ärakuulamise eest vastutava ametnikuga avaldas komisjon täiendavaid andmeid võrdlusriigi tootja tootmiskulude ning üld- ja halduskulude kohta.

3.1. Normaalväärtus

3.1.1. Turumajanduslik kohtlemine

(78) Pärast esialgsete järelduste avalikustamist väitsid Giti kontsern, CRIA ja CCCMC, et komisjoni meetod, mille puhul kohaldatakse jätkuvalt alusmääruse artikli 2 lõiget 7 (enne 19. detsembril 2017 vastu võetud muudatust (28)) kujutas endast liidu poolt Hiina WTOga ühinemise protokollis võetud kohustuste rikkumist ja oli seetõttu ebaseaduslik. Seda arvestades ei olnud Giti kontsern nõus komisjoni väitega, et tõendamiskohustus lasub Giti kontsernil, ja märkis lõpuks, et ei ole ühtegi õiguslikku takistust, mis ei lubaks komisjonil määrata normaalväärtust Giti kontserni kulude ja (omamaise) müügi andmete põhjal.

(79) Nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 88, järgis komisjon uurimises uurimise ajal kohaldatavat õigust, sealhulgas alusmääruse artikli 2 lõike 7 punkte b ja c. Seda arvestades ei vasta väide, et tõendamiskohustus ei lasu Giti kontsernil, kohaldatava alusmääruse artikli 2 lõike 7 punktile c, milles on sätestatud, et „[p]unkti b kohane nõue peab olema kirjalik ja sisaldama piisavat tõendusmaterjali selle kohta, et tootja tegutseb turumajanduse tingimustes, […]“. Peale selle on alusmääruse artikli 2 lõike 7 punktis a normaalväärtuse määramise kohta sätestatud, et normaalväärtus määratakse „kolmandas turumajanduslikus riigis kehtiva hinna või arvestusliku väärtuse alusel või hinna järgi, mis kehtib müügi puhul sellisest kolmandast turumajanduslikust riigist teistesse riikidesse, k.a liitu […]“.

(80) Pärast esialgsete järelduste avalikustamist väitis Giti kontsern ka seda, et komisjon on rikkunud tema kaitseõigust kahel viisil, lükates tagasi tema turumajandusliku kohtlemise taotluse: a) Giti kontsernile ei antud pärast järelduste avaldamist turumajandusliku kohtlemise kohta sisuliste märkuste esitamiseks piisavalt aega, sest turumajandusliku kohtlemise kohta tehtud järelduste kohta märkuste esitamise tähtaeg oli ebapiisav ja ebamõistlik, ning b) komisjon avalikustas üksnes oma aruande turumajandusliku kohtlemise kontrollimise kohta (3. mail 2018) ehk umbes kuu aega pärast turumajandusliku kohtlemise kohta lõpliku otsuse tegemist (9. aprillil 2018).

(81) Komisjon ei nõustunud nende väidetega järgmistel põhjustel. a) Komisjon jagas oma turumajandusliku kohtlemise kohta koostatud hinnangut 15. märtsil 2018 ja määras märkuste esitamise tähtajaks 27. märtsi 2018 tööpäeva lõpu. Selline 12-päevane tähtaeg on mõistlik ja võimaldas Giti kontserni oma huvisid nõuetekohaselt kaitsta. b) 15. märtsi 2018. aasta turumajandusliku kohtlemise avalikustamise dokument sisaldas nii olulisi fakte kui ka kohapealse uurimise tulemusi. Selles konkreetses dokumendis käsitlesid komisjoni talitused läbipaistval viisil kõiki olulisi elemente, võimaldades seega Giti kontsernil oma turumajandusliku kohtlemise hinnanguga seotud huve kaitsta. Lisaks sellele toimusid kontrollkäigud Giti kontserni kolme nädala jooksul ja nende ajal oli kohal vähemalt üks Giti kontserni esindav advokaat. Kontrollkäikude ajal teavitasid komisjoni talitused äriühingu esindajaid nii suuliselt kui ka e-kirjadega teabest, mis oli kontrollitud või mida tuli alles kontrollida või hankida. Iga kontrollkäigu lõpus anti Giti kontserni õigusnõustajale identne nimekiri kõigist kontrolli käigus kogutud tõenditest. Seega oli Giti kontsernil isegi ilma kontrolliaruandeta, milles antakse vaid ülevaade faktilistest asjaoludest, mis on turumajandusliku kohtlemise avalikustamise dokumendis juba avalikustatud, turumajandusliku kohtlemise hinnangu oluliste kaalutluste kommenteerimiseks küllaldaselt võimalusi.

(82) Kokkuvõttes ei seadnud pärast esialgsete järelduste avalikustamist turumajandusliku kohtlemise kohta esitatud märkused faktilisi asjaolusid kahtluse alla ning seega ei muuda need komisjoni järeldusi turumajandusliku kohtlemise kohta. Kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõike 7 punktiga c tegi komisjon pärast uurimise algatamist seitsme kuu jooksul või igal juhul hiljemalt kaheksa kuu jooksul ja pärast seda, kui liidu tootmisharule oli antud võimalus märkusi esitada, kindlaks, kas Giti kontsern täidab turumajandusliku kohtlemise kriteeriume või mitte. Sellest tulenevalt leidis komisjon, et Giti kontserni kaitseõigusi on seoses tema poolt turumajandusliku kohtlemise kohta tehtud järeldustega täielikult järgitud.

3.1.2. Võrdlusriik

(83) Ajutises määruses valis komisjon kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõikega 7 võrdlusriigiks Brasiilia.

(84) Pärast esialgsete järelduste avalikustamist väitis Giti kontsern, et Brasiilia ei ole sobiv võrdlusriik, sest: 1) Brasiilias on toorainele juurdepääsu tingimused vähem soodsad, kuna Hiina on suurem loodusliku kautšuki tootja ja on Kagu-Aasias asuvatele peamistele tootmisallikatele lähemal; 2) Brasiilia on kehtestanud mitme riigi vastu dumpinguvastased tollimaksud; 3) Brasiilias on teatavatele bussi- ja veoautorehvidele kehtestatud suured, 16 %-suurused tavapärased imporditollimaksud.

(85) Komisjon tuletas meelde, et Brasiilia on konkurentsivõimeline turg, kus bussi- ja veoautorehve toodavad viis suuremat tootjat. Tarbimise mõttes on see suur turg ning sealne import ja eksport on kehtivatest dumpinguvastastest ja tavapärastest tollimaksudest hoolimata märkimisväärne. Komisjon tuletas ka meelde, et tal ei olnud ühtegi teist sobivat alternatiivi. Ainuke Tai tootja, kes oli nõus koostööd tegema, tegeles üksnes lohviga rehvide tootmisega, mistõttu oli ta ebasobiv, sest enam kui 95 % liitu suunatud ekspordist moodustavad lohvita rehvid. Kõigele lisaks olid Lõuna-Aafrika toodang ja tarbimine palju väiksem ja sealsed tavapärased dumpinguvastased tollimaksud veelgi suuremad, mistõttu oli see võrdlusriigiks vähem sobiv kui Brasiilia. Seetõttu kinnitas komisjon, et Brasiilia on pakutud alternatiivide hulgas kõige sobivam võrdlusriik.

(86) Komisjon uuris põhjalikult ka võrdlusriigi tootja loodusliku kautšukiga seotud tootmiskulusid. Võrdlusriigi tootja valmistatud bussi- ja veoautorehvides kasutatud loodusliku kautšuki kilohind oli [4,1–4,5] renminbit (RMB), mis vastas Hiina eksportivate tootjate poolt küsimustiku vastuses märgitud maksumusele. Üldiselt on võrdlusriigi tootja tootmiskulud toodangu kg kohta suuremad kui Hiina eksportivate tootjate tootmiskulud toodangu kg kohta. Brasiilia tootmiskulude taseme peamine erinevus tuleneb aga suurematest tööjõukuludest, otsestest amortisatsioonikuludest ning muudest otsestest ja kaudsetest tootmiskuludest. Seepärast lükati taotlus kohandada võrdlusriigi ja HRV toorainete hinnaerinevust tagasi.

(87) Pärast esialgsete järelduste avalikustamist väitsid Giti kontsern, Hankooki kontsern, Aeoluse kontsern ja Pirelli, et normaalväärtuse arvutamisel oleks tulnud arvesse võtta enamikku nende liitu suunatud müügimahtu, ning väitsid, et see tekitab tõsiseid kahtlusi võrdlusriigi siseturul müüdud tooteliikide võrreldavuses. Giti kontsern kordas seda väidet pärast lõplike järelduste avalikustamist.

(88) Vaatlusalune toode hõlmab suurt hulka eri liiki tooteid, mis on erineva suuruse ja erinevate omadustega. Asjaolu, et Brasiilias teatavas suuruses ja teatavat tüüpi rehve ei toodetud, ei tähenda, et Brasiilia tooteliigid ei olnud võrreldavad. Tõepoolest, Brasiilia tootja valmistatud tooteliigid kuuluvad samasse tooterühma ja neid on teataval määral võimalik võrrelda tooteliikidega, mida valimisse kuuluvad Hiina eksportivad tootjad liitu ekspordivad. Seetõttu lükkas komisjon kõnealuse väite tagasi.

(89) Kuna võrdlusriigi sobivuse kohta muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse komisjoni esialgne järeldus kasutada võrdlusriigina Brasiiliat, nagu on sätestatud ajutise määruse põhjenduses 112.

3.1.3. Normaalväärtus

(90) Normaalväärtuse arvutamise üksikasjad on esitatud ajutise määruse põhjendustes 113–115.

(91) Kõik valimisse kaasatud eksportivad tootjad väitsid, et normaalväärtuse arvutamisel kasutatud meetod, mida komisjon esialgses etapis kasutas, andis tulemuseks erakordselt suured dumpingumarginaalid ja viis tulemusteni, mis ei näi vastavat tegelikkusele, s.t normaalväärtus 2. ja 3. segmendis ei vähenenud, kuigi tegelikult on 2. ja 3. segmendi rehvid alati odavamad. Eksportivad tootjad kutsusid komisjoni üles normaalväärtust kohandama, nii et see kajastaks 2. ja 3. segmendi väiksemaid tootmiskulusid. Giti kontsern taotles ka sellist kohandamist, mis kajastaks suurema ristlõike laiusega rehvide väiksemat tootmiskulu.

(92) Komisjon nõustus väitega, et meetod, mida ta mittevõrdväärsete toote kontrollnumbrite normaalväärtuste arvutamisel esialgu kasutas, ei pruukinud segmentideks jaotamist piisavalt arvesse võtta. Komisjon analüüsis tooteliike, mida võrdlusriigi tootja kõigis kolmes segmendis tootis, ja täheldas, et 2. segmendi tootmiskulu ühiku kohta oli keskmiselt [83–87] % 1. segmendi ühiku tootmiskulust ning 3. segmendi tootmiskulu ühiku kohta oli keskmiselt [77–82] % 1. segmendi ühiku tootmiskulust. Seetõttu otsustas komisjon nende segmentide ühiku tootmiskulu erinevuste arvessevõtmiseks normaalväärtuse arvutamise meetodit alljärgnevalt kohandada. Esiteks arvutas ta võrdlusriigi tootja valmistatud kõigi 1. segmendi rehvide keskmise tootmiskulu toodangu kg kohta: [19–21] RMB/kg. Teiseks vähendas ta normaalväärtuse arvutamiseks kasutatud 2. segmendi tootmiskulu toodangu kg kohta 1. segmendi ja 2. segmendi ühiku tootmiskulu keskmise vahe võrra, nimelt [83–87] %, mis andis 2. segmendi ühiku tootmiskuluks toodangu kg kohta [16–18] RMB/kg; 3. segmendi tootmiskulu toodangu kg kohta vähendati 1. segmendi ja 3. segmendi ühiku tootmiskulu keskmise vahe võrra, nimelt [77–82] %, mis andis tulemuseks [15–17] RMB/ühiku kohta. Tooteliigid, mida võrdlusriigi tootja valmistas kõigis kolmes segmendis, moodustasid võrdlusriigi tootmismahust [70–80] % ja seetõttu peeti neid kohanduse alusena kasutamiseks representatiivseks.

(93) Komisjon arvutas iga sellise Hiina tootjate eksporditud mittevõrdväärse tooteliigi normaalväärtuse, korrutades selle osakaalu vastava tootmiskuluga toodangu kg kohta iga segmendi puhul. Seejärel lisas komisjon igale tooteliigile mõistlikud müügi-, üld- ja halduskulud ning mõistliku kasumi.

(94) Eespool nimetatud kohanduste alusel arvutas komisjon mittevõrdväärsete tooteliikide normaalväärtuse (toote kontrollnumbrid), võttes arvesse kolme segmendi tootmiskulude kindlakstehtud erinevusi.

(95) Pärast seda, kui esitati väited, et võrdlusriigi tootja müügi-, üld- ja halduskulud on põhjendamatult suured, uuris komisjon tootja müügi-, üld- ja halduskulusid veel kord põhjalikult ning täheldas, et esialgses etapis arvestati omamaise transpordi kulusid topelt. Seepärast jättis komisjon need kulud normaalväärtuse arvutusest välja, mistõttu vähenesid normaalväärtuse arvutamiseks kasutatud müügi-, üld- ja halduskulud [35–45 %]-lt võrdlusriigi tootja tootmiskuludest [20–30 %]ni tema tootmiskuludest. See parandus ei mõjuta ajutise tollimaksu suurust, kuna see ei vähendanud ajutist dumpingumarginaali allapoole kahjumarginaali taset. Läbivaadatud müügi-, üld- ja halduskulud vastavad liidu tootmisharu keskmistele müügi-, üld- ja halduskuludele kõigi valimisse kaasatud tootjate puhul kõigis kolmes segmendis. Seepärast pidas komisjon läbivaadatud müügi-, üld- ja halduskulusid mõistlikuks.

(96) Lõplike järelduste avalikustamise järel väitis Giti kontsern, et komisjon ei võtnud kohandamisel arvesse, et 1. segmendi tootjate turunduskulud on tavaliselt palju kõrgemad (müügi-, üld- ja halduskulude väljaselgitamisel) ning et 1. segmendi tootjate kasumlikkus on palju kõrgem kui 2. ja 3. segmendi tootjatel (kasumi väljaselgitamisel). Seetõttu väitis kontsern, et normaalväärtuse väljaselgitamiseks peaks komisjon 2. segmendi rehvide puhul kasutama 1. segmendi rehvide omast madalamat kasumimarginaali ja 3. segmendi rehvide puhul veelgi madalamat marginaali.

(97) Komisjon tuletas meelde, et ta oli oma meetodit pärast esialgset etappi muutnud, et segmentidevahelisi erinevusi normaalväärtuse väljaselgitamisel arvesse võtta (vt põhjendus 92). Võrdlusriigi tootjalt pärit andmed ei andnud alust täiendavaks kohandamiseks. Seepärast lükati see väide tagasi.

(98) Mis puudutab taotlust kohandada suuremate rehvide väiksemate tootmiskulude normaalväärtust, märkis komisjon, et Giti kontsern ei esitanud üksikasjalikku analüüsi, milles hinnataks, kui palju on suuremate rehvide tootmine odavam, ja kas tootmiskulu vähenemine on selgelt jälgitav. Lõpuks ei esitanud Giti kontsern sellise kohandamise tegemiseks ühtki võimalikku meetodit. Lõplike järelduste avalikustamise järel väitis Giti kontsern, et ta ei olnud saanud piisavaid andmeid, mis oleks tal võimaldanud teha ettepanekut rehvi suurusel põhineva kohandamise võimaliku meetodi kohta. Komisjon oli seisukohal, et Giti kontsern võinuks kasutada suuremate ja väiksemate rehvide märkimisväärselt erinevate tootmiskulude tõendamiseks oma andmeid, mille põhjal oleks tal olnud võimalik esitada kohandamismeetodi ettepanek. Sellist ettepanekut aga ei esitatud. Seepärast lükati need väited tagasi.

(99) Giti kontsern märkis ka, et Brasiilia keskpanga avaldatud intressimäärad olid uurimisperioodil vahemikus 14,25 %–11,25 %, samal ajal kui Hiina Rahvavabariigi keskpanga avaldatud intressimäär oli uurimisperioodil 4,35 %. Giti kontsern väitis, et kui suur osa müügi-, üld- ja halduskuludest oleks seotud finantskuludega, tuleks neid kulusid vähendada, et kajastada Brasiilias laenu andmisel kohaldatavaid intressimäärasid, mis on kõrgemad kui HRVs.

(100) Komisjon tuletas meelde, et ta pidi kasutama võrdlusriigi kulusid oluliste konkurentsimoonutuste esinemise tõttu HRVs, mis oli seotud suure riigipoolse sekkumisega. Kuna Hiina äriühingute juurdepääs pangalaenudele on üks neid konkurentsimoonutusi, pidas komisjon võrdlusriigi intressimäära kasutamist asjakohaseks. Seepärast lükati see väide tagasi.

(101) Lõplike järelduste avalikustamise järel kordas Giti kontsern oma väidet, et komisjon peaks kohandamisel arvesse võtma rahastamiskulude erinevust HRVs ja Brasiilias, st Hiina Rahvapanga ja Brasiilia Keskpanga kohaldatavate intressimäärade erinevust. Giti kontsern taotles ka võrdlusriigi tootja tootmiskulude allapoole kohandamist, et tasakaalustada tema suuremaid üldkulusid ning müügi-, üld- ja halduskulusid muude kulude ja kõrgemate maksude hüvitamiseks.

(102) Komisjon tuletas meelde, et alusmääruse artikli 2 lõike 7 punktide a ja b kohaselt määratakse HRV puhul normaalväärtus kolmandas turumajanduslikus riigis kehtiva hinna või arvestusliku normaalväärtuse alusel. Vastavalt põhjendusele 100 on Hiinas olulisi konkurentsimoonutusi, mis mõjutavad Hiina rahastamiskulusid. Seetõttu ei õigusta asjaolu, et HRV ja võrdlusriigi rahastamiskulud võivad erineda, soovitud kohandamist. Seoses täiendava väitega, et võrdlusriigi tootja tootmiskulusid tuleks Brasiilia kõrgemate üldkulude ja maksude tasakaalustamiseks allapoole kohandada, tuletas komisjon meelde, et ta lükkas Giti kontserni turumajandusliku kohtlemise taotluse tagasi. Tagasilükkamise üheks põhjuseks oli täielike müügi-, üld- ja halduskulude mittenõuetekohane kajastamine kontserni raamatupidamisarvestuses. Nii ei saanud komisjon tugineda Giti kontserni äriühinguspetsiifilistele kuluandmetele, mistõttu ta neid ei kasutanud ega kontrollinud. Sellest tuleneb, et komisjon ei saanud kulusid võrrelda Brasiilia väidetavatelt kõrgemate üld- ja maksukuludega. Kuna taotletud kohanduse heakskiitmise mõjul oleks taas tulnud kasutada selliseid ebausaldusväärseid Hiina andmeid, lükkas komisjon ka selle taotluse tagasi.

3.2. Ekspordihind

(103) Ekspordihinna arvutuskäik on esitatud ajutise määruse põhjendustes 116–119.

(104) Hankooki kontsern väitis, et teda tuleks käsitada ühe majandusüksusena ja seega ei ole alusmääruse artikli 2 lõike 9 kohased kohandused vajalikud ega muul moel põhjendatud. Ta väitis, et liidus asuvate seotud äriühingute müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi kõrvalejätmine alusmääruse artikli 2 lõike 9 alusel põhjustas ekspordihinnast kõigi eksportmüügi osakonna kantud kulude ja kasumiosa eemaldamise. Lõplike järelduste avalikustamise järel kordas Hankooki kontsern oma väidet, et tema näol on tegu ühe majandusüksusega ning et nende arvates ei tohiks komisjon liidu seotud kauplejate puhul kohandada ei müügi-, üld- ja halduskulusid ega kasumit. Selle asemel peaks komisjon kasutama liidu esimesele sõltumatule kliendile pakutud tegelikku hinda, kuna tema hinnangul on see hind usaldusväärne.

(105) Mis puudutab alusmääruse artikli 2 lõike 9 kohast ekspordihinna arvutamist, siis väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei ole ühe majandusüksuse olemasolu vastuolus sellega, et komisjon arvutab ekspordihinna artikli 2 lõike 9 kohaselt (29). Alusmääruse artikli 2 lõike 9 esimese ja teise lõigu kohaselt on komisjonil õigus arvutada ekspordihind välja juhul, kui näib, et ekspordihind on eksportija ja importija seose tõttu ebausaldusväärne. Sellisel juhul kohandatakse liidu piiri tasandil usaldusväärse ekspordihinna väljaselgitamiseks kõiki kulusid, sealhulgas lõive ja makse, mis on tasutud impordi ja edasimüügi vahel, samuti teenitud kasumit. Alusmääruse artikli 2 lõike 9 kolmanda lõigu kohaselt kuuluvad kohandatavate kulude hulka need, mis on tavaliselt importija kanda, kuid mille maksja on ükskõik milline isik, ning need hõlmavad müügi-, üld- ja halduskulude põhjendatud marginaali ning kasumit. Käesoleva juhtumi puhul leidis komisjon, et see seos on olemas, kuna eksportivad tootjad ja importijad kuuluvad samasse äriühingute kontserni (Hankooki kontsern). Seetõttu võib komisjon kohandada Hankooki kontserniga seotud importijate müügi-, üld- ja halduskulusid ning kasumit. Komisjon oli ka seisukohal, et koostööd tegevate sõltumatute importijate teenitud tõendatud kasumid kujutavad endast ekspordihinna arvutamise mõistlikku alust. Seepärast lükati see väide tagasi.

(106) Hankooki kontsern väitis, et kui komisjon lükkas tagasi tema protesti Hankooki kontserni ekspordihinna kohandamise vastu alusmääruse artikli 2 lõike 9 alusel, oleks ta pidanud kohandama võrdlusriigi tootja normaalväärtust, arvates maha müügikulud ja mõistliku kasumi vastavalt alusmääruse artikli 2 lõike 10 punktile d. Komisjoni hinnangul tekitab võrdlusriigi tootja müügikulude ja teenitud kasumimarginaali lisamine hindade võrreldavust mõjutava asümmeetria, mida peab kohandama. Pärast täiendavate lõplike järelduste avalikustamist kvantifitseeris Hankooki kontsern kohandused, mis tema hinnangul tuleb teha võrdlusriigi tootja müügi-, üld- ja halduskuludesse ning kasumisse, et kõrvaldada hindade võrreldavust mõjutav asümmeetria.

(107) Komisjon täpsustas, et alusmääruse artikli 2 lõike 9 kohaselt tehtud kohanduste eesmärk on välja selgitada usaldusväärne ekspordihind, mida ei mõjuta liidu eksportija ja importija vaheline seos, millele juhitakse tähelepanu põhjenduses 105. Samas asus kohus seisukohale, et normaalväärtuse määramist ja ekspordihinna määramist reguleeritakse erinevate eeskirjadega, mistõttu ei pea müügi-, üld- ja halduskulusid mõlemal juhul ühtmoodi käsitlema (30). Komisjon kordas oma seisukohta, et võrdlusriigi tootja lõplik müügihind alandati samade tehasehindade tasemele, kohandades seda tema tehingute tabelis esitatud nõuetekohaselt kontrollitud allahindlustega. Seepärast lükati see väide tagasi.

3.3. Võrdlus

(108) Ajutise määruse põhjendustes 120 ja 121 selgitatakse, kuidas normaalväärtust ja ekspordihinda võrreldakse.

(109) Oma märkustes esialgsete ja lõplike järelduste kohta vaidlustasid Giti kontsern, Hankooki kontsern ning CCCMC ja CRIA käibemaksu kohandamise meetodi mitmel põhjusel, mida käsitletakse põhjendustes 110–117.

(110) Need isikud leidsid, et olles Hiina hinnad ja kulud normaalväärtuse määramisel tagasi lükanud, võttis komisjon hiljem normaalväärtuse arvutamisel Hiina käibemaksumäärad uuesti kasutusele. Peale selle väitsid nimetatud isikud, et meetod suurendas dumpingumarginaali, eelkõige seetõttu, et ekspordihinna asemel kohandatakse normaalväärtust.

(111) Komisjon lükkas need väited tagasi. Alusmääruse artikli 2 lõike 10 kohaselt tehtud kohanduste eesmärk on tagada see, et dumpingumarginaali kindlaksmääramisel võrreldakse õiglaselt normaalväärtust ja ekspordihinda. See nõue kehtib normaalväärtuse määramise alusest sõltumata, sealhulgas normaalväärtuse määramisel võrdlusriigis olukorras, milles äriühingutele ei tagata turumajanduslikku kohtlemist. Artikli 2 lõike 10 punkti b kohaselt tehtud käibemaksukohanduse puhul tagas komisjon, et normaalväärtust ja ekspordihinda võrreldi samal maksutasandil, nagu täpsemalt selgitatakse põhjendustes 115 ja 116 kooskõlas väljakujunenud kohtupraktikaga (31).

(112) Giti kontsern väitis, et nende hinnangul erineb nende olukord komisjoni poolt osutatud kohtupraktikas (Dashiqiao kohtuotsus (32)) kirjeldatud olukorrast, kuna otsuses käsitletud äriühingut koheldi turumajanduslikult ning alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti b kohast kohandamist ei toimunud.

(113) Komisjon tunnistas, et Dashiqiao kohtuotsuses kirjeldatud uurimise asjaolud olid erinevad. Kõnealusel juhul kohaldati uurimisperioodil ekspordiks müügi suhtes käibemaksukohustust täismahus (17 %), mistõttu ei olnud normaalväärtust vaja kohandada, et tagada õiglane võrdlus normaalväärtusega, mille puhul kohaldati sama käibemaksumäära. Seevastu käesoleva uurimise puhul kohaldati ekspordiks müügi suhtes vähendatud käibemaksukohustust, mistõttu oli kohandamine vajalik selleks, et tuua käibemaksu sisaldav normaalväärtuse hind allapoole samale maksustamistasemele, mis mõjutas ekspordiks müüki. Vastavalt põhjendusele 111 ei ole oluline, kas Hiina eksportivat tootjat koheldakse turumajanduslikult või mitte. Tähtis on see, kas ekspordihinda ja normaalväärtust võrreldakse samal maksustamistasemel, et tagada õiglane hinnavõrdlus.

(114) Giti kontsern väitis ka seda, et kohandamisvajaduse tõendamiskohustus lasub komisjonil. Hankooki kontsern rõhutas, et Hiina õigusaktide kohaselt ei kogutud ekspordiks müügilt käibemaksu üldse, mistõttu ei olnud kohandamine põhjendatud. Teisest küljest väitis Hankooki kontsern, et isegi kui käibemaksukohustust on vaja kohandada, tuleks kohandada ekspordihinda, mitte normaalväärtust. Giti kontsern väitis ka seda, et käibemaksukohustust tuleks kohandada pigem kontserni poolt tegelikult tasutud käibemaksu võimaliku erinevuse tasakaalustamiseks pärast toorainete ja muude sisendite ostult tasutud käibemaksu või muude maksude ning vastavalt ekspordiks müügi ja kodumaise müügi käibemaksukohustuse tasakaalustamist. Teisisõnu väitis Giti, et käibemaksu võimalik kohandamine peaks peegeldama ekspordiks ja kodumaal müüdud materjalide kuluerinevusi.

(115) Giti kontserni ja Hankooki kontserni esitatud väited põhinevad käibemaksukohustuse kohandamise aluseks oleva põhimõtte vääritimõistmisel. Esiteks ei vaidlusta kumbki isik kohandamise eeliste puhul asjaolu, et asjaomase toote ekspordiks müük toob eksportivale tootjale kaasa käibemaksukohustuse. Isikud väitsid tõepoolest, et kohandada tuleks kas ekspordihinda või peaks selle eesmärk olema kodumaise ja ekspordiks müügi kulude (st toorainete või muude sisendite ostult kogu tasutud käibemaksu tagasinõudmise võimatusest tulenevate kulude (kuna asjaomase toote ekspordiks müügil tekib käibemaksu tasumise kohustus)) erinevuse tasakaalustamine. Ehkki komisjon ei nõustunud nende väidetega põhjendustes 116 ja 117 selgitatud põhjustel, märgib ta, et need väited kinnitavad, et ekspordiks müük toob kaasa käibemaksu tasumise kohustuse (vastupidiselt sellele, mida Hankooki kontsern ka väitis) summas, mis on võrdne ekspordi nn mittetagastatava määraga, mille näol on tegu asjaomase toote FOB ekspordihinna suhtes kohaldatava ühtse maksumääraga. Teiseks kordas komisjon kohandamise enda kohta, et selle eesmärk on tagada normaalväärtuse ja ekspordihinna võrdlemine käibemaksumäära ühesugusel tasemel.

(116) Sellest lähtudes määras komisjon esmalt kindlaks normaalväärtuse 17 % suurust käibemaksu (kodumaise müügi tavapärane käibemaksumäär HRVs) sisaldaval tasemel. Seejärel kohandas komisjon saadud normaalväärtust allpoole, et see vastaks asjaomase toote ekspordiks müügil kasutatavale madalamale käibemaksumäärale (st nn mittetagastatavale määrale). See tagas nõutava sümmeetria normaalväärtuse ja ekspordihinna vahel kaudse maksustamise tasemel. Vastusena Hankooki kontserni väidetele, et kohandada tuleks ekspordihinda, märkis komisjon, et alusmääruse artikli 2 lõike 10 punktis b on konkreetselt sätestatud, et võimalik erinevus kaudse maksustamise tasemes tuleb lahendada normaalväärtuse, mitte ekspordihinna abil.

(117) Seoses väitega, et kohandamise eesmärk peaks olema ekspordiks ja kodumaise müügi puhul toorainete või sisendite käibemaksu jäägi tasumise kohustusest tuleneda võiva kulude erinevuse neutraliseerimine, tuletas komisjon meelde, et selles kontekstis kohandamise eesmärk ei ole lahendada toorainete või muude sisendite kulude võimalikku väidetavat erinevust. Pigem tagatakse kohandamisega, et võrdluses kasutatavad hinnad on samal maksustamistasemel. Lõpuks tuletas komisjon seoses Giti kontserni väitega (tõendamiskohustuse kohta) meelde, et asjaolu, et asjaomase toote ekspordiks müük tekitab käibemaksu tasumise kohustuse, leidis uurimisel faktilise kinnituse ning seda ei vaidlusta tegelikkuses kumbki kontsern, kes pigem pakuvad selle faktiga tegelemiseks eri lähenemisviise (ekspordihinna või kulude erinevuse kohandamine). Seepärast lükati need väited tagasi.

(118) Lõplike järelduste avalikustamise järel kordas Hankooki kontsern väidet, et tema näol on tegu ühe majandusüksusega ning seetõttu ei tohiks komisjon kohandada komisjonitasusid alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i kohaselt.

(119) Komisjon kinnitas oma seisukohta, et alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i kohaselt on tal õigus kohandada kõnealuse müügiga seoses tasutud komisjonitasusid. Käesoleval juhul selgitas komisjon välja, et vahendustasud nähti ette isikutevahelise lepinguga ja eksportivad tootjad de facto tasusid neid seotud isikutele. Eksportiv tootja kajastas makseid aruannetes, kinnitas need ja neid kontrolliti uurimise käigus. Leiti, et need mõjutavad hinnavõrdlust. Seetõttu pidi komisjon vahendustasusid kohandama sõltumata sellest, kas äriühingud moodustasid ühe majandusüksuse või mitte. Komisjon tuletas meelde ka seda, et ühe majandusüksuse mõiste seoses kohandustega alusmääruse artikli 2 lõike 10 tähenduses töötati välja Euroopa Kohtu praktikas (33) nn nominaalsete komisjonitasude kohta, mis hõlmavad artikli 2 lõike 10 punkti i teise lõigu kohast müüja saadud hinnalisandit, mitte olukordadeks, kus tegelikud komisjonitasud on konkreetselt kindlaks määratud ja de facto makstud. Seepärast lükati see väide tagasi.

(120) Pärast lõplike järelduste avalikustamist kordas Hankooki kontsern väidet, et Korea peakontorile Hankooki tehnoloogia ja kaubamärgi kasutamise eest makstud litsentsitasusid ei tohiks ekspordihinnast maha arvata. Komisjon vaatas väite taas läbi; leidis, et see on põhjendatud, ning arvutas dumpingumarginaali vastavalt ümber.

3.4. Dumpingumarginaal

(121) Nagu on märgitud punktides 3.1–3.3, võttis komisjon pärast esialgsete järelduste avalikustamist arvesse paljusid huvitatud isikutelt saadud märkusi ja arvutas ümber kõigi valimisse kuuluvate eksportivate tootjate dumpingumarginaalid. Selle tulemusena esialgu määratud dumpingumarginaalid vähenesid. See muudatus mõjutas ka kõikide teiste koostööd teinud ja mitteteinud äriühingute dumpingumarginaali, sest need marginaalid põhinevad valimisse kaasatud äriühingute marginaalidel.

(122) Lõplikud dumpingumarginaalid, väljendatuna protsentides CIF-hinnast liidu piiril ilma tollimakse tasumata, on järgmised. Tabel 1 Lõplikud dumpingumarginaalid Äriühing Lõplik dumpingumarginaal Xingyuani kontsern 106,7 % Giti kontsern 56,8 % Aeoluse kontsern ja Pirelli 85 % Hankooki kontsern 60,1 % Muud koostööd teinud äriühingud 71,5 % Kõik muud äriühingud 106,7 %

4. KAHJU

4.1. Liidu tootmisharu määratlus

(123) Nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjendustes 127–129, toodab samasugust toodet üle 380 liidu tootja, kes toodavad nii uusi kui ka protekteeritud rehve. Üheskoos määratleti nad liidu tootmisharuna.

(124) Lõplike järelduste avalikustamise järel väitsid CRIA ja CCCMC, et töötlemislepingut kasutavad või mittekasutavad protekteerijad ei saa kuuluda liidu tootmisharu hulka. Nad olid seisukohal, et protekteerimine kuulub järelteenuste turule, mida ei saa kaitsta dumpinguvastaste meetmetega, kuna protekteerijad võtavad olemasoleva osaliselt kulunud rehvi ja taastöötlevad selle uuesti kasutatavaks rehviks. Lisaks ei saa töötlemislepingut kasutavad protekteerijad omada rehvimantlit. Mantli omandiõigus jääb selle taastöötlemisel ja kulunud rehvile uue turvise kandmisel kliendile ning protekteeritud rehv tagastatakse omanikule.

(125) Komisjon märkis, et protekteerimissektor annab kulunud rehvimantlile teise (või veel mitu) elu, kuna sama mantlit saab korduvalt protekteerida. Kulunud rehvi ei ole enam võimalik liikluseks avatud teel turvaliselt kasutada ja seda ei tohi ringlusse tagasi suunata. Protekteerimata lõpeb kulunud rehvide elutsükkel prügilas, ehkki kulunud rehvi teatud osadest on võimalik pürolüüsi teel kütust toota. Vastavalt ajutise määruse põhjenduses 49 kirjeldatule on protekteerimine ümbertöötamisprotsess, mille käigus uuendatakse kasutatud rehve vanal rehvimantlil turvise asendamise teel. Seega ei ole protekteerimine vaid teenindus-, vaid ka tootmisprotsess. Hoolimata rehvimantli omandiõigusest on protekteerijad liidu tootjad, kelle tootmisprotsess algab rehvimantlist ja kelle tooteks on rehv.

(126) Lisaks lõpeb kulunud rehvide elutsükkel ühel viisil kahest: need lõpetavad kas prügilas või neid kasutatakse hea rehvimantlina protekteerimiseks. Kui kulunud rehv ladustatakse prügilasse, võib selle omanik olla sunnitud selle eest maksma. Teise variandi puhul kujuneb kulunud rehv tuluallikaks. Protekteerijad võivad osta kulunud rehve autoteenindustelt või protekteerida kulunud rehve töötlemislepingu alusel. Kõik kontrollitud protekteerijad kasutavad rehvide tootmisel üht kahest tarneallikast (laos olevad rehvimantlid või töötlemislepingud). Kulunud rehvi ostuhind moodustas protekteeritud rehvi tootmise kogukulust keskmiselt ligikaudu 10 %. Komisjon oli seisukohal, et tootmiskulude ja lisandväärtuse erinevus ei olnud rehvimantlite kahe protekteerimisviisi puhul märkimisväärne ja käsitas neid protekteerimise kahe erineva ärimudelina. Seetõttu järeldas komisjon, et protekteerijad kuuluvad liidu tootmisharusse.

(127) Nii kasutati kahjunäitajate väljaselgitamiseks ja kahjumarginaali väljaarvutamiseks protekteerijate esitatud ja komisjoni kontrollitud andmeid, sealhulgas tegelikke kulusid ja müügihindu käsitlevaid andmeid.

4.2. Kahju analüüs segmentide kaupa

(128) Nagu selgitatakse ajutise määruse põhjenduses 162, analüüsiti liidu tootmisharu majanduslikku olukorda koondtasandil ning teatavate mikromajanduslike näitajate puhul liidu turu segmentide tasandil. Teatavad huvitatud isikud kordasid lõplike järelduste avaldamise järel sama väidet, et kahju segmentide kaupa analüüsimisel tuleks arvestada kõiki kahjunäitajaid ja põhjusliku seose näitajaid. Nad viitasid apellatsioonikogu aruandele „Ameerika Ühendriigid – Jaapanist pärit kuumvaltsitud terastooted“ (34). Peale selle nõudsid need isikud, et komisjon eristaks ka uusi ja protekteeritud rehve, originaalvarustuse rehve ja asendusrehve, kuna originaalvarustuse turg oli Hiina konkurentsi eest kaitstud, viidates taas apellatsioonikogu aruandele „Ameerika Ühendriigid – Jaapanist pärit kuumvaltsitud terastooted“ (35). CRIA ja CCCMC kordasid sama väidet pärast lõplike järelduste avalikustamist.

(129) Eespool nimetatud kohtupraktikast nähtub, et kui uurimist teostavad ametiasutused kontrollivad omamaise tootmisharu üht osa, „peaksid nad põhimõtteliselt samamoodi kontrollima selle ülejäänud osi ja tootmisharu kui tervikut“ (36). Apellatsioonikogu aruandes ei panda aga uurimisasutustele kohustust esitada kõik kahjunäitajad segmentide kaupa.

(130) Peale selle olid selle juhtumi asjaolud erinevad. Apellatsioonikogu aruande „Ameerika Ühendriigid – Jaapanist pärit kuumvaltsitud terastooted“ kohaselt kaitses olulist osa USA omamaisest toodangust – enda tarbeks tootmine – kõnealusest impordist tuleneva otsese konkurentsi eest siseturu struktuur. Selles konkreetses olukorras arutas apellatsioonikogu küsimust siseturu iga osalise võrdleva uurimise abil, mis n-ö sidus ühte kaubaturu ja suletud turu. Apellatsioonikogu jaoks see n-ö suurendas uurimisasutuste suutlikkust hinnata asjakohaselt omamaise tootmisharu kui terviku seisundit. Käesoleval juhul ei ole aga liidu turu 1. ja 2. segmendil mingit kaitset. Hiina importijate müük on keskendunud peamiselt asendusrehvide turule; see on faktiline olukord, mis ei tulene liidu turu struktuurist. Lisaks müüdi vaatlusalust toodet ka originaalvarustuse tootjatele. Seetõttu lükati tagasi väide, et liidu originaalvarustuse turg on Hiina konkurentsi eest kaitstud ja et seega tuleks seda analüüsida eraldi.

(131) Lisaks, nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 160, kinnitab kohtupraktika ka seda, et uurides, kas on olemas kahju liidu tootmisharule tervikuna, võidakse sellises analüüsis keskenduda dumpinguhinnaga impordist kõige rohkem mõjutatud segmendile. Praegusel juhul on 65 % Hiina rehvide impordist seotud 3. segmendiga. Seepärast ei saa nõuetekohases kahjuanalüüsis jätta tähelepanuta dumpinguhinnaga impordi mõju, eriti turuolukorras, kus 3. segmendi rehvide müük pidevalt kasvab ja kus kõik liidu rehvituru moodustavad segmendid on omavahel seotud.

(132) Seepärast leidis komisjon, et on teinud tootmisharu kui terviku nõuetekohase analüüsi.

4.3. Liidu tarbimine

(133) Nagu on märgitud põhjenduses 9, tegi komisjon kontrollkäigu kahe sõltumatu importija valdustesse. Leiti, et vaatlusalusel perioodil deklareeriti vaatlusaluse toote importi ka CN-koodide 4011 90 00 ja 4011 99 00 all. Kõnealune import puudutas 3. segmendi rehve. Siiski ei olnud võimalik kindlaks teha, kas vaatlusaluse toote deklareerimisel esinenud probleem oli süstemaatiline või piirdus selle konkreetse importijaga.

(134) Lisaks ületas koostööd teinud Hiina eksportivate tootjate uurimisperioodil teatatud kogumaht Eurostat Comexti teatatud Hiina Rahvavabariigist pärit impordi kogumahu. Kuna aga kõnealused eksportivad tootjad ei ole esitanud andmeid varasemate aastate kohta, otsustas komisjon järgida konservatiivset käsitlusviisi ja jätta HRVst pärit impordimahud muutmata.

(135) Pärast esialgsete järelduste avalikustamist leiti, et liidu tarbimise kindlakstegemisel jäeti kõrvale nende turviste tarnijate müük, kes ei olnud ETRMA Europooli liikmed. Seetõttu vaatas komisjon läbi liidu vaatlusaluse perioodi tarbimise.

(136) Vaatlusalusel perioodil muutus liidu tarbimine (37) järgmiselt. Tabel 2 Liidu tarbimine (tükkides) 2014 2015 2016 Uurimisperiood Liidu kogutarbimine 20 499 603 20 962 782 21 600 223 21 748 781 Indeks 2014 = 100 100 102,3 105,4 106,1 Allikas: ETRMA ja turvistarnijad, kes ei ole ETRMA Europooli liikmed.

(137) Seega liidu tarbimine vaatlusalusel perioodil suurenes. Kokku suurenes tarbimine vaatlusalusel perioodil 6,1 % ligikaudu 20,5 miljonilt rehvilt umbes 21,7 miljonile rehvile uurimisperioodil.

4.4. Uute ja protekteeritud rehvide omavaheline seos

(138) Mitu huvitatud isikut vaidlustas esialgsed järeldused uute ja protekteeritud rehvide omavahelise ja segmentidevahelise seose kohta, ühtlasi kordasid nad sama väidet pärast lõplike järelduste avalikustamist. Komisjon koondas seda küsimust puudutava kogu teabe toimikusse lisatud teatisesse vastastikuste seoste kohta (38).

(139) Mis puudutab ajutise määruse põhjendust 140, siis väitsid CRIA ja CCCMC, et protekteerimistööstuse olemasolust ei tulenenud 1. ja 2. segmendile mingit väärtust.

(140) Protekteerimisäri tähtsust käsitlevat teavet on laialt levitatud ja see on avalikult kättesaadav. Nagu ajutise määruse põhjenduses 58 on märgitud, valmistavad uute rehvide tootjad ka protekteeritud rehve. Mõnel Hiina eksportival tootjal on oma protekteeritud rehvide kaubamärgid, nagu Hankook AlphaTread või Giti Genesis. Nagu on selgitatud toimikule lisatud teatises vastastikuste seoste kohta, leidis komisjon, et peamised rehvitootjad, sealhulgas Hiina eksportivad tootjad, tegelesid protekteerimisega. Hankooki kontsern tugineb liidu protekteerijatele, nagu Vacu-Lug Ühendkuningriigis või B.R.P. Pneumatici Itaalias oma protekteerimistegevusega. Giti Genesis, varasema nimega GT Ree Tread, tugineb Vacu-Lugile Ühendkuningriigis.

(141) Peale selle teatas Pirelli Italy 2009. aastal Marangoniga (liidu protekteerimislahenduste pakkuja) sõlmitud lepingu kohta, et see projekt, mis on Pirelli Trucki teenuste pakkumise tugevdamise ja laiendamise strateegia osa, taotleb lisaväärtust eelkõige uute toodete puhul, mis lasti Euroopa turule 2009. aastal tootesarjades 88 Series ja 01 Series, mida iseloomustavad muude omaduste hulgas nende sobivus protekteerimiseks (39). Ka teised tootjad reklaamivad, et nende rehvid on protekteeritavad, näiteks kaubamärgi Athos importija, kes väidab, et kaubamärgi Athose rehvide turvisemuster on taastatav ja need sobivad külm- või kuumprotekteerimiseks, ning et sama kehtib ka kaubamärgi Aeolus (40) suhtes (mõlemad on liigitatud 3. segmenti). See näitab, et protekteeritavus on oluline väärtustegur nii Euroopa Liidus kui ka asjaomases riigis. Komisjoni uurimine on tõepoolest näidanud, et n-ö kõrgema segmendi tootjad sõltuvad nii turul suure väärtusega toote maine loomisel kui ka oma tarbija- ja talitluspidevuse strateegiates suuresti protekteerimistööstuse olemasolust ja kättesaadavusest. Nagu toimikule lisatud teatisest vastastikuste seoste kohta lisaks nähtub, peetakse protekteeritavust liidu ja asjaomase riigi toomisharu poolt enamaks kui pelgaks turuväärtuseks, vaid kõrgemate segmentide puhul tõeliseks väärtuse loojaks. Kõrgemate segmentide väärtus ja müügihind on seega tootmisahelas järgneva hästi toimiva protekteerimistööstusega lahutamatult seotud. Nendel põhjustel märkis komisjon ajutise määruse põhjenduses 140, et „suur osa väärtusest, mis on omistatud 1. ja 2. segmendi rehvidele, tuleneb tegelikult protekteerimistööstuse olemasolust 3. segmendis“.

(142) Sellele tuginedes kinnitas komisjon oma esialgsed järeldused uute ja protekteeritud rehvide omavahelise ja segmentidevahelise seose kohta.

(143) Mis puudutab ajutise määruse põhjendust 141, siis leidsid CRIA ja CCCMC, et komisjon ei avalikustanud protekteeritud rehvide suure vastastikuse asendatavuse allikat, mis omakorda määras kindlaks, et hind on otsustav tegur kliendi otsuses osta kas protekteeritud või 3. segmendi uued rehvid.

(144) Komisjon nõustus selle väitega. Seepärast esitas ta oma toimikule lisatud teatises vastastikuste seoste kohta ühiste müügikanalitega eri segmentide rehvide näiteid.

4.5. Vaatlusalusest riigist pärit import

4.5.1. Vaatlusalusest riigist pärit impordi maht ja turuosa

(145) Aeoluse kontsern ja Pirelli väitsid, et komisjon oleks pidanud oma analüüsis arvestama liidu tarbimise suurenemist ja oleks pidanud esitama kolme segmendi kohta eraldi analüüsi. Huvitatud isikud väitsid, et 1. ja 2. segmendi puhul vähenes Hiina import vastavalt 2,7 % ja 2 %, samal ajal kui 3. segmendis suurenes import alates 2015. ja 2016. aastast 3,9 %. Kokkuvõttes väitsid nad, et impordi mis tahes väidetav kasv (absoluutses või suhtelises arvestuses) ei olnud uurimisperioodil märkimisväärne ega kahjustanud liidu tootmisharu.

(146) Nagu selgitati põhjendustes 128 ja 132, analüüsiti liidu tootmisharu majanduslikku olukorda koondtasandil ja see hõlmas impordi analüüsi. Võttes arvesse liidu turu segmente, analüüsiti segmentide tasandit täiendavalt vaid teatavate põhiliste mikromajanduslike näitajate abil. Asjaomase toote HRVst pärit impordi maht kasvas. Eurostat Comexti impordistatistika kohaselt (mis võib olla, nagu on selgitatud põhjendustes 133 ja 134, alahinnatud) kasvas HRVst pärit impordi maht oluliselt nii absoluutses kui ka suhtelises arvestuses.

4.5.2. Asjaomasest riigist pärit impordi hinnad

(147) Aeoluse kontsern ja Pirelli väitsid, et komisjoni analüüsis puuduvad viited turu jaotamisele segmentideks ja selles esitatakse üksnes Eurostati andmeid, ühegi viiteta valimisse kaasatud eksportivatelt tootjatelt kogutud importi käsitlevatele arvandmetele.

(148) Nagu selgitatakse põhjendustes 128 ja 132, analüüsiti liidu tootmisharu majanduslikku olukorda koondtasandil ning teatavate peamiste mikromajanduslike näitajate puhul ka liidu turu segmentide tasandil. Hinna allalöömise arvutustes võrreldi siiski valimisse kaasatud eksportivate tootjate hindu liidu tootjate hindadega, võttes arvesse konkreetset segmenti, millesse need kuuluvad.

(149) Aeoluse kontsern ja Pirelli väitsid veel, et impordihindu mõjutas märkimisväärselt vahetuskursside kõikumine. Komisjon ei pidanud valuutakurssi oluliseks, sest kõik kahjumarginaali arvutamisel võrdluseks kasutatud hinnad on vääringustatud eurodes. Seega ei mänginud USA dollari ja euro vahetuskursi kõikumine ei hinna allalöömise ega meetmete taseme kindlaksmääramisel mingit rolli. Seepärast lükati see väide tagasi.

(150) Mõned huvitatud isikud (Pirelli, Giti kontsern) väitsid, et vastavalt Eurostati andmetele on Hiina impordihinnad (peamiselt 3. segmendi rehvide puhul) viimase kolme aasta jooksul langenud üksnes toorainehindade langemise tõttu (15,6 eurot ühiku kohta). Pooled väitsid, et tooraine (looduslik kautšuk ja nafta) hinnad kukkusid märkimisväärselt, mõjutades uurimisperioodi jooksul järjepidevalt impordihindu.

(151) Asjaomasest riigist liitu suunatud peamiste toorainete impordi keskmine hind muutus järgmiselt. Tabel 3 Impordihindade (eurot ühiku kohta) ja peamiste toorainete hindade muutumine 2014 2015 2016 Uurimisperiood HRV impordihind (eurot ühiku kohta) 144,4 144,3 127,7 128,8 Indeks 2014 = 100 100 100 88 89 Looduslik kautšuk SGX RSS3 USD/tonn 1 957 1 560 1 641 2 050 Indeks 2014 = 100 100 80 84 105 SGX TSR20 USD/tonn 1 710 1 370 1 378 1 660 Indeks 2014 = 100 100 80 81 97 Butadieen USA senti / nael 59,0 34,0 37,2 62,5 Indeks 2014 = 100 100 58 63 106 Brenti näitajad USD/barrel 99,7 53,4 43,6 49,6 Indeks 2014 = 100 100 54 44 50 Allikas: Eurostat Comext ja kaebuse esitaja.

(152) Vaatlusalusel perioodil ei kajastanud Hiina impordihinnad toorainehindade muutumist. Kuigi Hiina impordihinnad püsisid aastatel 2014–2015 stabiilsena, on peamiste toorainete hind märkimisväärselt langenud, loodusliku kautšuki puhul 20 % ning butadieeni ja Brenti näitajate puhul ligikaudu 45 %. Kuigi Hiina impordihinnad langesid 2015. ja 2016. aastal 12 %, püsisid toorainehinnad suhteliselt stabiilsena. Kõigele lisaks püsisid Hiina impordihinnad stabiilsena 2016. aastal ja uurimisperioodil, millal enamik toorainehindu alates 2016. aasta teisest kvartalist kuni 2017. aasta esimese kvartalini oluliselt tõusis. Komisjon jõudis järeldusele, et Hiina impordihinnad ei olnud toorainehindade muutumisega seotud. Seepärast lükati see väide tagasi.

4.5.3. Hinna allalöömine

(153) Mitu huvitatud isikut väitis, et hinna allalöömise arvutused tuleks teha analoogselt dumpingumarginaali arvutamisel kasutatud meetodiga, võrreldes kaalutud keskmisi müügihindu, mida valimisse kaasatud liidu tootjad küsisid sõltumatutelt klientidelt, tooteliikide ja segmentide kaupa kõigi võrreldavate eksporditehingute kaalutud keskmiste hindadega. Peale selle väitsid CRIA ja CCCMC, et komisjon peaks kohandama Hiina hindu ülespoole või liidu protekteeritud rehvide hindu allapoole, et tagada, et võrreldavad hinnad kajastaksid sarnast läbisõitu ning protekteeritud rehve müüvate liidu tootjate müügijärgseid ja garantiiteenuseid, eelkõige 3. segmenti, sest Hiina tootjad ei osutanud selliseid teenuseid. Isikud kordasid sarnast väidet pärast lõplike järelduste avalikustamist.

(154) Nagu on selgitatud ajutise määruse põhjendustes 149 ja 150, võeti hinna allalöömise võrdlusmeetodis arvesse keskmist müügihinda tooteliikide (PCN) ja segmentide kaupa. Hinna allalöömine arvutati võrreldavate tehingute alusel tooteliigi või tooteliikide kaupa. Kuna igas segmendis peetakse rehve läbisõidu poolest sarnaseks, ei ole üldist kohandamist seega vaja. Sama kehtib ka garantiiteenuste kohta, välja arvatud 3. segmendis, kus erinevalt Hiina tootjatest võivad liidu tootjad tõepoolest osutada müügijärgseid või garantiiteenuseid. Seega kohandas komisjon vajaduse korral valimisse kaasatud liidu tootjate hindu 3. segmendi müügijärgsete ja garantiiteenuste puhul. Hindade allalöömise ja turuhinnast madalama hinnaga müügi marginaalid määrati ilma kaalumata. Seepärast lükati see väide tagasi.

(155) Dumpingu ja kahju arvutamise vahelist analoogiat käsitleva väite kohta märkis komisjon, et dumpingu arvutustes tuleb sarnase toote kui terviku dumpingumarginaalide arvutamisel tõepoolest võtta arvesse „kõiki võrreldavaid eksporditehinguid“ (41). Seevastu ei pea „uurimise eest vastutav asutus […] tegema hinna allalöömist kindlaks iga uurimisaluse tooteliigi puhul või kõigi kaupade puhul, mis moodustavad omamaise samasuguse toote. See tähendab, et uurimisasutusel on kohustus uurida objektiivselt dumpinguhinnaga impordi mõju omamaistele hindadele“ (42). Käesoleval juhul oli komisjon rahul liidu tootjate ja eksportivate tootjate liidu turul müüdud tooteliikide väga suure võrdväärsusega (üldine võrdväärsus on 80–90 %). Seepärast lükati see väide tagasi.

(156) CRIA ja CCCMC väitsid, et komisjon peaks avaldama lisateavet võrdlemiseks kasutatud rehvitüüpide füüsikaliste omaduste kohta, sest on väga tõenäoline, et esineb erinevusi, mis ei kajastu toote kontrollnumbrites, mida võiks kohandada, kuid Hiina eksportijatel ning CRIA-l ja CCCMC-l ei ole lihtsalt võimalik selliseid erinevusi kindlaks teha, sest neil ei ole teavet toodete kohta, mida müüvad valimisse kaasatud liidu tootjad. Pooled väitsid, et Maailma Kaubandusorganisatsiooni apellatsioonikoja aruandes „Euroopa ühendused – kinnitusdetailid“ (43) toetatakse seda käsitlusviisi. Isikud kordasid sarnaseid väiteid pärast lõplike järelduste avalikustamist.

(157) Komisjon ei nõustunud selle väitega. Komisjon märkis, et apellatsioonikogu eespool nimetatud aruandes käsitletakse normaalväärtuse määramiseks kasutatud asjaomase toote omaduste kohta vajaliku teabe esitamata jätmist. See viis olukorrani, kus tootjatel ei olnud võimalik otsustada, kas kaubanduskohanduste ühtlustamise taotlemine on alusmääruse artikli 2 lõike 10 kohase õiglase võrdluse tegemiseks dumpinguarvutuste kontekstis vajalik või mitte. Samas juhtumis esitatud vaekogu aruandes märgiti siiski, et „kuigi on selge, et alusmääruse artikli 3 lõike 2 kohased objektiivse hindamise ja otseste tõendite üldised nõuded piiravad uurimisasutuse kaalutlusõigust hinna allalöömise analüüsi tegemisel, ei tähenda see, et alusmääruse artikli 2 lõike 10 nõuded, mis käsitlevad hindade võrreldavust mõjutavate erinevuste nõuetekohast arvessevõtmist, on kohaldatavad“ (44). Seetõttu ei saa sellele kohtupraktikale tugineda käesoleval juhul, kus CRIA ja CCCMC spekuleerivad „muude oluliste omaduste“ ja toote kontrollnumbris kajastamata erinevuste kohta teabe avalikustamata jätmise üle seoses hinna allalöömise ja kahju arvutustega. Lisaks sellele arvutas komisjon hinna allalöömise oma tavapärase praktika kohaselt, et tagada õiglane võrdlus, kus toote kontrollnumbrid kajastavad piisavalt liidu tootjate ja eksportivate tootjate müüdavate tooteliikide füüsikalisi ja kõiki muid erinevusi. Lisaks, kui eksportivad tootjad olid seisukohal, et nende toodetel on konkreetsed omadused, mis tavapäraselt erinevad liidu toodete omadustest ja mida nende hinnangul ei võetud toote kontrollnumbri puhul arvesse, oleksid nad pidanud seda piisavalt vara väljendama. Seepärast lükati see väide tagasi.

(158) Mõned huvitatud isikud väitsid, et komisjon ei määranud hinna allalöömist kogu vaatlusaluse perioodi kohta. Üksikasjalik hinna allalöömise arvutus tehti ainult uurimisperioodi kohta. Kuigi Hiina varasemate perioodide keskmisi impordihindu saab võrrelda liidu tootmisharu müügihindadega, on selline võrdlus sisuliselt mõttetu, sest 1) andmed Hiina impordihindade kohta segmentide kaupa puuduvad ja 2) nende keskmiste hindade puhul ei arvestata võimalust, et tootevalik võis perioodi vältel muutuda.

(159) Maailma Kaubandusorganisatsiooni aruandes „Hiina – HP-SSST (EL)“ (45) nõuti, et uurimisasutus hindaks dumpinguhinnaga impordi poolse hinna allalöömise tähtsust seoses omamaise tootmise osaga, mille puhul hinna allalöömist ei tuvastatud. Pooled leidsid, et komisjon sellist hindamist ei teinud. Isikud kordasid sarnast väidet pärast lõplike järelduste avalikustamist.

(160) Nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 149, tegi komisjon vastavalt kohaldatavale kohtupraktikale tavapärased arvutused uurimisperioodi kontrollitud andmete alusel toote kontrollnumbrite ja segmentide kaupa. Kõik asjaomased arvutused tehti huvitatud isikutele teatavaks, järgides nende menetlusõigusi. Hinna allalöömise üldine tase oli uurimisperioodil ligikaudu 21 %, mida komisjon peab märkimisväärseks. Seepärast lükati see väide tagasi.

(161) CRIA ja CCCMC aga leidsid, et on tõenäoline, et komisjon tuvastas hinna allalöömise ainult valimisse kaasatud liidu tootjate müügi väikese osa puhul. Nende arvates peab komisjon hindama võimalikku hinnasurvet, mida Hiina import võis tekitada ülejäänud liidu tootmisharu müügile, mille puhul komisjon hinna allalöömist ei tuvastanud.

(162) See väide lükati tagasi, kuna valimisse kaasatud liidu tootjate müügi maht, mis vastas Hiina eksportivate tootjate impordile, on märkimisväärne (80–90 %). Pealegi leiti, et kaalutud keskmine hinna allalöömise marginaal on kolmes segmendis märkimisväärne: 18–24 %.

(163) Aeoluse kontsern ja Heuver taotlesid Aeoluse CIF-hindade läbivaatamist, et kajastada Heuveri impordijärgseid kulusid. Pirelli väitis, et komisjon peab Pirelli rehvide muude liidu tootmisharus toodetavate ja müüdavate rehvide ning (sõltumatutele) jaemüüjatele müüdavate rehvidega võrdlemisel võtma arvesse tema lisakulusid.

(164) Komisjon leidis, et Heuver ei olnud Aeoluse kontserniga seotud. Seepärast ei olnud kohandamine õigustatud. Pirelli puhul määrati kaalutud keskmine CIF-hind kindlaks vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 9, nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjenduses 118. Seepärast lükati see väide tagasi.

(165) Mitu isikut väitis, et komisjon ei saa hinna allalöömise analüüsil ja kahju taseme kindlaksmääramisel tugineda arvutatud ekspordihindadele ning et kasutatud meetod on vastupidine alusmääruse artikli 3 lõike 2 punktiga a ja artikli 3 lõikega 3 ettenähtule. Lisaks väitis Hankooki kontsern, et teda tuleks käsitada ühe majandusüksusena nii dumpingu kui ka kahjumarginaali arvutamisel.

(166) Esiteks osutatakse alusmääruse artikli 3 lõikes 2 dumpinguhinnaga impordi mõjule, mis võib kahjustada liidu tootjaid, mitte äriühingu (seotud importija) poolt liidus teisele kliendile kohaldatud edasimüügihinnale.

(167) Teiseks ei ole alusmääruses hinna allalöömise konkreetset meetodit kindlaks määratud. Institutsioonidel on seega selle kahju elemendi hindamisel ulatuslik kaalutlusruum. Kaalutlusõigust piirab vajadus tagada, et järeldused põhineksid otsesel tõendusmaterjalil ja et uurimine on objektiivne, nagu on nõutud alusmääruse artikli 3 lõikes 2.

(168) Rääkides hinna (eelkõige ekspordihinna) allalöömise arvutamisel kasutatavatest elementidest, peab komisjon välja selgitama liidu turul liidu tootjate konkureerimise tegeliku või võimaliku alguspunkti. Alguspunktiks on tegelikult esimese sõltumatu importija ostuhind, kuna sellel äriühingul on põhimõtteliselt valik osta kas liidu tootmisharult või kolmandate riikide klientidelt. Seevastu sõltumatute importijate edasimüügihindade analüüs ei näita punkti, milles toimub tegelik konkureerimine. Tegu on vaid punktiga, milles eksportija väljakujunenud müügistruktuur üritab leida kliente, kuid see leiab aset alles pärast punkti, milles importimise otsus on juba tehtud. Tõepoolest, kui eksportijal on liidus välja kujunenud sidusettevõtjate süsteem, on nad juba otsustanud, et nende kaubaallikad asuvad kolmandates riikides. Seega peaks võrdluspunkt asuma vahetult pärast seda, kui kaup ületab liidu piiri, mitte jaotusahela hilisemas etapis, nt kauba müümisel lõppkasutajale.

(169) Selline lähenemisviis tagab järjekindluse ka juhtudel, kui eksportiv tootja müüb tooteid otse sõltumatule kliendile (importijale või lõppkasutajale), sest sellisel juhul ei kasutataks edasimüügihindu juba nende määratlusest lähtudes. Teistsuguse lähenemisviisi puhul diskrimineeritaks eksportivaid tootjaid üksnes nende poolt kasutatava müügikanali alusel.

(170) Sellisel juhul ei saa impordihinda võtta nimiväärtusena, kuna eksportiv tootja ja importija on seotud. Seega tuleb usaldusväärse impordihinna käepäraseks kindlaksmääramiseks sellise hinna rekonstrueerimisel kasutada alguspunktina seotud importija edasimüügihinda. Sellisel rekonstrueerimisel on asjakohased alusmääruse artikli 2 lõikes 9 sätestatud ekspordihinna arvutamise eeskirjad, samuti saab neid kasutada dumpingul kasutatava ekspordihinna kindlaksmääramisel. Alusmääruse artikli 2 lõike 9 kohaldamine võimaldab jõuda hinnani, mis on täielikult võrreldav CIF-hinnaga (liidu piiril), mida kasutatakse selleks, et analüüsida müüki sõltumatutele klientidele.

(171) Seetõttu on usaldusväärse CIF-hinna väljaselgitamisel põhjendatud müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi lahutamine sõltumatutele klientidele edasimüügi hinnast, et oleks võimalik õiglane võrdlus.

(172) Teatavad isikud taotlesid, et komisjon avalikustaks teatavate impordijärgsete kulude olemuse ja kohaldatud protsendi, viidates allikale. Peale selle väitis Xingyuani kontsern, et need püsikulud tuleks jaotada kindla summana iga rehvi kohta, selle asemel et kasutada protsenti, mis oleks ebaõiglane eksportijate suhtes, kelle hinnad on skaala alumises otsas.

(173) Komisjon märkis, et ta suurendas impordijärgsete kulude CIF-väärtust 3,2 % (millest transport oli 60 %, käitlemine 32 % ja tollikulud 8 %). Protsendimäärad arvutati kontrollitud impordijärgsete ühikukulude põhjal ja esitati seejärel protsendina kontrollitud sõltumatute importijate CIF-hinnast.

(174) Lõplike järelduste avalikustamise järel väitsid CRIA ja CCCMC, et õiglaseks võrdluseks hindade allalöömise ja turuhinnast madalama hinnaga müügi uurimise käigus tuleks arvesse võtta uute ja protekteeritud rehvide erinevusi.

(175) Ajutise määruse põhjenduse 84 kohaselt on uute ja protekteeritud rehvide põhilised füüsilised omadused ja põhiline kasutusala sama. Seepärast lükati see väide tagasi.

(176) Pärast lõplike järelduste avalikustamist avastas Hankooki kontsern ebakõla 1. segmendi puhul teatatud kasumimarginaali ja turuhinnast madalama hinnaga müügi marginaali väljaselgitamiseks kasutatud sihtkasumimarginaali vahel.

(177) Komisjon vaatas turuhinnast madalama hinnaga müügi marginaalid läbi ja avastas tehnilise vea 1. ja 2. segmendi turuhinnast madalama hinnaga müügi marginaali kindlaksmääramisel. Seetõttu korrigeeris komisjon turuhinnast madalama hinnaga müügi marginaali arvutuskäiku.

(178) Pärast Hankooki ärakuulamist, millele on osutatud põhjenduses 14, avaldas komisjon täiendavat teavet müügi-, üld- ja halduskulude kohta, mis lahutati esimesele sõltumatule kliendile müügi hinnast, et saavutada tehasehindade tase. Komisjon kinnitas, et lahutati järgmised kulud: transport, kindlustuskulud, käitlemine, laadimine ja lisakulud, pakkimine, krediit, allahindlused ja komisjonitasud. Komisjon ei lahutanud liidu tootjate hindadest kaudseid müügikulusid, teadus- ja arendustegevuskulusid, rahastamiskulusid, turunduskulusid ega kasumit.

4.6. ELi tootmisharu majanduslik olukord

4.6.1. Üldised tähelepanekud

4.6.1.1. Kaalumismeetod

(179) Mitu huvitatud isikut nõudsid üksikasjalikumat teavet meetodi kohta, mida esialgses etapis kasutati äriühingute kaalumisel kategooriate (suured või VKEd) ja segmentide kaupa, nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjendustes 157 ja 158.

(180) Kaaluti müügi põhjal, sest liidu müügihind on tootmiskulude või liidus sõltumatutele klientidele müügi kasumlikkuse kindlakstegemisel asjakohane näitaja.

(181) Üks liidu tootjate valimisse kaasamise kriteeriume oli liidu tootjate esindavus seoses suurusega, nimelt VKEde ja suuremate ettevõtjate poolest (ajutise määruse põhjendus 24). Valimisse kaasati viis VKEd. Üks VKE otsustas uurimises koostöö tegemise lõpetada. Valimi moodustamisega seotud küsimustikule vastas neli VKEd. Nagu on märgitud põhjenduses 10, kontrollis komisjon küsimustikku, mille esitas viimane VKE, kuhu enne ajutiste meetmete kehtestamist ei olnud kontrollkäiku tehtud.

(182) Lisaks võttis komisjon arvesse huvitatud isikute märkusi, mille kohaselt peaks liidu tootjate valimis kajastuma turu jaotamine kolmeks segmendiks (ajutise määruse põhjendus 20). Koostööd teinud tootjad esitasid lisateavet, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 21. Liidu tootjatel paluti esitada teave müügiväärtuse ja tootmismahu ning liidu müügi kohta igas segmendis ja protekteeritud rehvide korral rehvimantli allika kohta (tollitud / laos olevad rehvimantlid). Valimi moodustamisega seotud küsimustik ehk liidu tootja küsimustik ei andnud teavet protekteerijate kasutatud rehvimantlite päritolu/kaubamärgi kohta.

(183