ET Euroopa Liidu Teataja L 186/1

KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 612/2009,

7. juuli 2009,

milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad

(uuesti sõnastatud)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (1) eriti selle artikleid 170 ja 192 koosmõjus artikliga 4,

ning arvestades järgmist:

(1) Komisjoni 15. aprilli 1999. aasta määrust (EÜ) nr 800/1999, milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad, (2) on korduvalt oluliselt muudetud (3). Kuna kõnealusesse määrusesse tuleb teha uusi muudatusi, on selguse ja otstarbekuse huvides soovitav see uuesti sõnastada.

(2) Nõukogu sätestatud üldreeglite kohaselt makstakse toetust siis, kui on tõendatud, et tooted on ühendusest eksporditud. Kui kõigi kolmandate riikide suhtes kohaldatakse ühtset toetuse määra, tekib õigus toetust saada niipea, kui tooted on ühenduse turult lahkunud. Kui toetuse määr on diferentseeritud vastavalt toodete sihtkohale, sõltub õigus toetust saada impordist kolmandasse riiki.

(3) Uruguay vooru põllumajanduslepingu (4) rakendamisel oleneb toetuse määramine üldreeglina toetuse eelkinnitust sisaldavast ekspordilitsentsist; ühendusesisesed tarned rahvusvahelistele organisatsioonidele ja relvajõududele, pardavarude ja väikeste kaubakoguste ekspordiks mõeldud tarned kujutavad endast majanduslikult ebaolulisi erijuhte. Nimetatud põhjustel on selliste eksporditehingute lihtsustamiseks ning ettevõtjate ja pädevate asutuste ülemäärase halduskoorma vältimiseks sätestatud ekspordilitsentsita erisüsteem.

(4) Käesoleva määruse tähenduses tuleks ekspordipäevaks lugeda seda päeva, mil tolliasutus võtab deklarandilt vastu avalduse, milles deklarant väljendab valmisolekut eksportida tooted, millele ta taotleb eksporditoetust. Sellise avalduse eesmärgiks on eelkõige juhtida tolliasutuse tähelepanu asjaolule, et kõnealune tehing tehakse ühenduse vahendite abil, ning et kõnealune tolliasutus peaks ette võtma nõutava kontrolli. Avalduse vastuvõtmise hetkel paigutatakse tooted kuni nende tegeliku eksportimiseni tollijärelevalve alla. Kõnealusest kuupäevast lähtutakse eksporditud toote hulga, laadi ja omaduste kindlakstegemisel.

(5) Lahtiselt või mittestandardsete ühikutena saadetava kauba puhul on kauba täpset netomassi võimalik teada saada alles pärast transpordivahenditesse laadimist. Sellise olukorra puhul tuleks ette näha, et ekspordideklaratsioonis teatataks ligikaudne/hinnanguline mass.

(6) Põllumajandussaaduste ja -toodete eksportimisel kasutatavaid laadimiskohti mõjutavad mitmed kaubanduslikud ja haldusasjaolud; seepärast on raske sätestada ühtset eeskirja ja liikmesriikidel peaks olema lubatud valida eksporditoetuse saamise nõuetele vastavate eksporditud põllumajandussaaduste ja -toodete füüsiliseks kontrollimiseks kõige sobivam koht. Selleks on eriti põhjendatud määratleda laadimiskoht vastavalt sellele, kas kaup on laaditud mahutitesse või eksporditud lahtiselt, kottides või kastides, ilma et seda oleks hiljem mahutitesse laaditud. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel peaks tollil olema samuti lubatud kiita heaks toetuse saamise nõuetele vastavate põllumajandussaaduste ja -toodete ekspordideklaratsiooni esitamine mõnes muus tolliasutuses kui toodete laadimiskoha eest vastutavas tolliasutuses.

(7) Komisjoni 17. detsembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1276/2008 (toetust või muid summasid saavate põllumajandustoodete ekspordi füüsiliste kontrollidega teostatava järelevalve kohta) (5) nõuetekohase rakendamise huvides tuleks sätestada, et ekspordideklaratsiooni vastavust põllumajandustoodetele kontrollitakse konteineritesse, veoautodele, laevadele või muudesse analoogsetesse mahutitesse laadimise ajal.

(8) Kui on tegemist väikeste kaubakoguste korduva ekspordiga, tuleks toetusemäära kindlakstegemisel arvesse võetava kuupäeva suhtes sätestada lihtsustatud kord.

(9) Komisjoni 20. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1913/2006 (millega sätestatakse põllumajanduse eurol põhineva valuutasüsteemi üksikasjalikud rakenduseeskirjad põllumajandussektoris ja muudetakse teatavaid määruseid) (6) määratletud vahetuskursi rakendusjuht tuleks säilitada.

(10) Selleks et mõistet „eksport ühendusest” saaks tõlgendada ühetaoliselt, tuleks täpsustada, et toodet loetakse ekspordituks siis, kui see lahkub ühenduse tolliterritooriumilt.

(11) Võib osutuda vajalikuks, et eksportija või transportija astuks samme, mis takistaksid ekspordiks mõeldud kauba riknemist ekspordideklaratsiooni vastuvõtmisele järgneva 60päevase ajavahemiku jooksul ja enne ühenduse tolliterritooriumilt lahkumist või enne sihtkohta saabumist. Üks selline samm on külmutamine, mis võimaldab tooted säilitada riknematutena. Kõnealuse nõude täitmiseks peaks külmutamine olema lubatav nimetatud ajavahemikus.

(12) Pädevad asutused peaksid kindlustama selle, et ühendusest lahkuvad või transiidina konkreetsesse sihtpunkti teel olevad tooted on tegelikkuses needsamad tooted, mis on läbinud ekspordiga seotud tolliformaalsused. Selleks tuleks enne ühenduse tolliterritooriumilt lahkumist või konkreetsesse sihtkohta jõudmist toodet läbi teiste liikmesriikide territooriumide vedades kasutada kontrolleksemplari T5, millele osutatakse komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (7) lisas 63. Haldamise lihtsustamise huvides oleks siiski soovitav ette näha kontrolleksemplari T5 kasutamisest paindlikum menetluskord määruse (EMÜ) nr 2454/93 artiklites 412–442a sätestatud raudteel või suurtes konteinerites veetava kauba suhtes rakendatavatele ühenduse lihtsustatud transiidiprotseduuridele vastavate tehingute puhul; nimetatud määruses sätestatakse, et vedude suhtes, mis algavad ühenduse tolliterritooriumil ja peavad lõppema väljaspool seda, ei ole piirijaama tolliasutuses tarvis täita tolliformaalsusi.

(13) Mõningatel juhtudel tuuakse eksporditud ja ühenduse tolliterritooriumilt lahkunud tooted, millele on toetust taotletud, enne väljaspool nimetatud territooriumi asuvasse lõppsihtkohta jõudmist ümberlaadimiseks või transiitveoks tagasi. Sellist kauba tagasitoomist võib esineda ka transpordivajadustega mitteseotud põhjustel, eelkõige spekulatiivsetel eesmärkidel. Sellistel juhtudel satub ohtu ühenduse tolliterritooriumilt lahkumise 60päevasest tähtajast kinnipidamine. Sellistest olukordadest hoidumiseks on vaja selgelt määratleda tingimused, mille alusel sellised tagasitoomised võivad toimuda.

(14) Käesolevas määruses sätestatud korda võib kohaldada ainult neile toodetele, mis on vabas ringluses ja mis on vajaduse korral ühenduse päritolu. Teatavate liittoodete puhul ei kinnitata toetust mitte toote enda põhjal, vaid osutades põhitoodetele, millest nad koosnevad. Kui toetus kinnitatakse ühe või mitme koostisosa põhjal, piisab toetuse või selle asjakohase osa andmiseks, kui osutatud koostisosa või koostisosad vastavad esitatud nõuetele või ei vasta enam neile nõuetele ainult seetõttu, et neist on saanud teiste toodete koostisosad. Võtmaks arvesse teatavate koostisosade erilist staatust, tuleks koostada selliste toodete nimekiri, mille toetused kinnitatakse ühe koostisosa põhjal.

(15) Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (8) artiklites 23–26 määratletakse kaupade mittesooduspäritolu. Eksporditoetuse andmisel loetakse ühenduse päritolu toodeteks ainult need tooted, mis on täielikult ühenduses toodetud või seal olulisel määral töödeldud. Kõigis liikmesriikides ühetaolise kohaldamise saavutamiseks on otstarbekas selgitada, et teatavad tootesegud ei vasta toetuse saamise tingimustele.

(16) Toetusemäär sõltub kauba tariifsest klassifikatsioonist. Teatavate segude, komplekttoodete ja kokkupandavate toodete puhul võidakse klassifikatsiooni põhjal anda suuremat toetust, kui on majanduslikult põhjendatud. Seetõttu on vaja vastu võtta erisätted segudele, komplekttoodetele ja kokkupandavatele toodetele kohaldatava toetuse kindlaksmääramiseks.

(17) Kui toetusemäär erineb sõltuvalt toote sihtkohast, tuleks sätestada kontroll selle üle, kas toode on imporditud kolmandasse riiki või kolmandatesse riikidesse, mille suhtes vastav toetus on kinnitatud. Sellist meedet võib hõlpsasti leevendada ekspordi suhtes, mille puhul kõnealune toetus on väike ja tehing pakub piisavad tagatised, et kõnealused tooted jõuavad oma sihtkohta. Sellise sätte eesmärk on tõendite esitamisega seotud haldamise lihtsustamine.

(18) Tuleks samuti sätestada tagasitoodud kauba režiimiga hõlmatud toodete tagasitoomine kas läbi toodete päritoluliikmesriigi või läbi esimese ekspordiliikmesriigi.

(19) Kui toetusemäära eelkinnitamise päeval kehtib kõigi sihtkohtade suhtes ühtne toetusemäär, tuleb mõningatel juhtudel kasutada kohustusliku sihtkoha klauslit. Seda olukorda tuleks vaadelda erijuhuna, kui ekspordi toimumise päeval kehtiv toetusemäär on eelkinnitamise päeval kehtinust madalam, ja seda korrigeeritakse vajaduse korral vastavalt päevale, mil eksport aset leiab.

(20) Kui toetusemäär on diferentseeritud vastavalt eksporditavate toodete sihtkohale, tuleb tõendada, et kõnealune toode on imporditud kolmandasse riiki. Impordiga seotud tolliformaalsuste lõpuleviimine seisneb eriti nende imporditollimaksude tasumises, mis võimaldavad kauba turustamist kõnealuses kolmandas riigis. Võttes arvesse importivates kolmandates riikides valitsevate olukordade mitmekesisust, on soovitatav aktsepteerida selliseid impordiga seotud tollidokumente, mis kinnitaksid, et eksporditud tooted on saabunud oma sihtkohta, kuid samas takistaksid kaubavahetust nii vähe kui võimalik.

(21) Selleks et abistada ühenduse eksportijaid sihtkohta saabumise tõendi hankimisel, tuleks sätestada, et diferentseeritud toetust saanud ühendusest eksporditud põllumajandustoodetele toimetavad sihtkohta saabumise tõendid kohale liikmesriikide poolt heaks kiidetud rahvusvahelisele tasandile spetsialiseerunud kontrolli- ja järelevalveasutused. Nende asutuste heakskiitmise eest vastutavad liikmesriigid, kes annavad oma heakskiidu igal üksikul juhul eraldi kehtivate suuniste kohaselt. Tähtsamad nendest suunistest tuleks ette näha käesolevas määruses.

(22) Selleks et vastavalt sihtkohale erinevat toetust saavate toodete eksport toimuks muu ekspordiga võrdsetel alustel, tuleks sätestada, et osa toetusest, mis arvutatakse eksportimise päeval kohaldatava madalaima toetusemäära põhjal, makstakse välja niipea, kui eksportija tõendab, et toode on lahkunud ühenduse tolliterritooriumilt.

(23) Diferentseeritud toetuste puhul makstakse sihtkoha muutudes tegelikule sihtkohale kohaldatavat toetust eelnevalt kinnitatud sihtkoha suhtes kohaldatava toetuse piirmäära ulatuses. Tõkestamaks kuritarvitusi, mille puhul valitakse süstemaatiliselt välja kõrgeima toetusemääraga sihtkohad, tuleks kasutusele võtta sanktsioonide süsteem juhuks, kui sihtkoha muutmisel on tegeliku toetuse määr väiksem kui eelkinnitatud sihtkoha toetuse määr. Kõnealune uus säte mõjutab selle toetuse osa arvutamist, mis makstakse välja pärast seda, kui eksportija on tõendanud, et kõnealune toode on ühenduse tolliterritooriumilt lahkunud.

(24) Määruse (EMÜ) nr 2913/92 artiklites 23–26 määratletakse kaupade mittesooduspäritolu; teatavatel juhtudel on otstarbekas kohaldada artiklis 24 sätestatud olulise töötlemise või toimingu kriteeriumi, et kontrollida, kas eksporditud tooted on tegelikult oma sihtkohta jõudnud.

(25) Teatavad eksporditehingud võivad põhjustada kaubandushäireid. Selliste häirete vältimiseks peaks toetuse maksmise tingimuseks olema see, et lisaks ühenduse tolliterritooriumilt lahkumisele on tooted imporditud kolmandasse riiki või läbinud olulise töötlemise või toimingu. Peale selle võib toetuse maksmine mõnedel juhtudel sõltuda sellest, kas toode on kolmandas riigis tegelikult turule viidud või läbi teinud olulise töötlemise või toimingu.

(26) Kui toode hävib või seda kahjustatakse enne kolmandas riigis turule viimist või olulist töötlemist, loetakse toetus põhjendamatuks. Sellistel juhtudel peaks eksportijal olema võimalik tõendada, et eksporditoiming toimus sellises majanduslikus olukorras, mis sündmuste tavapärase arengu korral oleks võimaldanud tehingu elluviimist.

(27) Eksporditoimingute ühendusepoolne rahastamine ei ole õigustatud, kui toiming ei ole tavapärane äritehing, sest sellisel tehingul pole reaalset majanduslikku eesmärki ja see võetakse ette üksnes selleks, et ühenduselt rahalist makset saada.

(28) Tuleks astuda samme tõkestamaks ühenduse vahendite kasutamist tehingute puhul, mis ei vasta ühelegi eksporditoetuste süsteemi eesmärgile. Kõnealune oht on olemas toetust saavate toodete puhul, mis hiljem reimporditakse ühendusse ilma kolmandas riigis olulist töötlemist või toimingut läbi tegemata ja mille reimportimisel vastavalt sooduslepingule või nõukogu otsusele makstakse tavamääraga imporditollimaksu asemel vähendatud või nullmääraga imporditollimaksu. Et piirata eksportijatele seatavaid kitsendusi, on otstarbekas kehtestada sellised meetmed kõige tundlikumate toodete suhtes.

(29) Et vähendada eksportijate ebakindlust, on otstarbekas toetuse tagasimaksmise nõue kõrvaldada, juhul kui kõnealune toode reimporditakse ühendusse rohkem kui kaks aastat pärast eksportimist.

(30) Ühelt poolt peaks liikmesriikidel olema lubatud keelduda toetuse andmisest või toetust tagasi nõuda sellistel ilmselgetel juhtudel, kus nad märkavad, et tehing ei ole kooskõlas eksporditoetuste süsteemi eesmärkidega, ja teiselt poolt ei tohiks riikide ametiasutusi ülemääraselt koormata kohustusega kogu importi süstemaatiliselt kontrollida.

(31) Toodete kvaliteet peaks olema selline, et neid saaks ühenduses tavalistel tingimustel turustada. Siiski on otstarbekas võtta arvesse sihtriikideks olevates kolmandates riikides kehtivatest normidest tulenevaid eriomaseid kohustusi.

(32) Teatavad tooted võivad kaotada õiguse toetust saada, kui nad pole enam veatu ja standardse turustuskvaliteediga.

(33) Kui eksporditoetus on eelkinnitatud või pakkumisel kindlaks määratud, siis ekspordimakse ei kohaldata, sest eksport peab aset leidma tingimustel, mis on sel moel eelnevalt kinnitatud või pakkumisel kindlaks määratud. Lisaks sellele tuleks sätestada, et kui ekspordi suhtes kohaldatakse eelnevalt kinnitatud või pakkumisel kindlaks määratud ekspordimaksu, tuleb eksportida vastavalt kehtestatud tingimustele ja seega ei ole sellisele ekspordile võimalik eksporditoetust anda.

(34) Et võimaldada eksportijatel oma tehinguid lihtsamini rahastada, peaks liikmesriikidel olema lubatud maksta toetus eelnevalt välja kas osaliselt või tervikuna niipea, kui ekspordideklaratsioon või maksedeklaratsioon on vastu võetud ning on olemas tagatis, mis kindlustab eelnevalt välja makstud summa tagasimaksmise, kui hiljem ilmneb, et toetust poleks pidanud maksma.

(35) Enne eksportimist makstud summa tuleb tagasi maksta, kui ilmneb, et õigust eksporditoetusele ei olnud, või kui oli õigus saada väiksemat toetust. Tagasimaksmine peab kuritarvitamistest hoidumiseks sisaldama lisasummat. Vääramatu jõu puhul lisasummat tagasi maksta ei tule.

(36) Komisjoni 16. oktoobri 1992. aasta määrusest (EMÜ) nr 3002/92 (milles sätestatakse üksikasjalikud ühiseeskirjad sekkumistoodete kasutamise ja/või sihtkoha kontrollimiseks) (9) tuleneb, et sekkumistooted peavad jõudma ettenähtud sihtkohta; seetõttu ei või selliseid tooteid asendada ekvivalenttoodetega.

(37) Kõnealuste toodete ekspordile tuleks kehtestada tähtaeg.

(38) Toetust ei anta, kui ei peeta kinni ekspordi või toetuse saamiseks vajalike tõendite esitamise tähtajast. Tuleks võtta samasuguseid meetmeid kui need, mis sisalduvad komisjoni 22. juuli 1985. aasta määruses (EMÜ) nr 2220/85, milles on sätestatud põllumajandustoodete tagatissüsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad (10).

(39) Mitteliikmesriikidest teatavaks kasutamiseks imporditud tooted on liikmesriikides tollimaksudest vabastatud. Kuivõrd kõnealused turustusvõimalused on olulised, tuleks ühenduse toodetele anda võrdväärsed võimalused võrreldes selliste mitteliikmesriikidest pärinevate toodetega. Kõnealune olukord tekib eelkõige seoses laevade ja õhusõidukite varustamisel kasutatavate toodetega.

(40) Laevadele ja õhusõidukitele mõeldud varude ja relvajõududele mõeldud tarnete puhul on võimalik toetussumma määramiseks kehtestada erikord.

(41) Varudena laeva pardale võetud tooted tarbitakse pardal. Neil tooteil, tarbituna sellistena nagu nad on või kasutatuna pardal toidu valmistamiseks, on õigus saada töötlemata toodetele kohaldatavat toetust. Õhusõidukite ruumikitsikuse tõttu tuleb toit valmis teha enne pardale toimetamist. Ühtlustamist silmas pidades tuleks vastu võtta eeskirjad, mis võimaldaksid anda lennuki pardal tarbitavatele põllumajandustoodetele samasugust toetust kui pärast valmistamist laeva pardal tarbitud toodetele.

(42) Laevadele ja õhusõidukitele varude tarnimine on väga spetsiifiline kaubandusliik, mis eeldab toetuse ettemaksmise erikorda. Pardavaruladudesse toimetatud tooted ja kaup tuleb hiljem tarnimiseks edasi toimetada. Sellistesse ladudesse toimetamist ei saa toetuse saamisel pidada lõplikuks ekspordiks.

(43) Kui kasutatakse kõnealuseid rajatisi ja hiljem selgub, et toetust poleks tohtinud maksta, on eksportijad selle tulemusena saanud põhjendamatult tulu intressivaba laenu näol. Seetõttu tuleks võtta meetmeid sellise õigustamata tulu välistamiseks.

(44) Selleks et säilitada teatavatel liikmesriikidele lähedastel aladel asuvatele platvormidele tarnitava ühenduse kauba konkurentsivõime, peaks toetust võimaldatama määral, mida kohaldatakse varustamisel ühenduse piires. Konkreetsesse sihtkohta määratud tarnete puhul ei ole madalaimast kõrgema toetusemäära maksmine mingil juhul õigustatud, kui ei ole kindel, et kaup on jõudnud kõnealusesse sihtkohta. Varude tarnimine isoleeritud merepiirkondades paiknevatele platvormidele on paratamatult tegevus, mille puhul peaks olema võimalik tarneid piisavalt kontrollida. Eeldades, et küllaldased kontrollmeetmed on kindlaks määratud, oleks mõistlik kohaldada tarnete suhtes ühenduse piires varustamise toetusemäära. Vähem tähtsate tarnete suhtes on võimalik kehtestada lihtsustatud kord. Et territoriaalvete laius varieerub sõltuvalt liikmesriigist kolmest meremiilist kaheteistkümneni, oleks mõistlik lugeda ekspordiks tarned kõigile sellistele platvormidele, mis asuvad kaugemal kui kolm miili.

(45) Kui liikmesriigi sadamast pärit mereväe varustuslaev varustab avamerel liikmesriigile kuuluvat mereväelaeva, on kõnealuse tarne kohta võimalik saada pädevalt asutuselt tõend. Sellistele tarnetele oleks mõistlik kohaldada sama toetusemäära, mida kohaldatakse varustamisele ühenduse sadamas.

(46) On soovitav, et laevade ja õhusõidukite varustamisel kasutatavad põllumajandustooted pälviksid ühesuguse toetuse sõltumata sellest, kas nad laaditakse laeva või õhusõiduki pardale ühenduse piires või väljaspool ühendust.

(47) Selliste varude tarned kolmandates riikides võivad olla otsesed või kaudsed. Kummalegi tarneliigile tuleks kehtestada sobivad järelevalveviisid.

(48) Määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 161 lõike 3 alusel ei ole Helgolandi saar toetust õigustav sihtkoht. Ühenduse põllumajandustoodete tarbimisele Helgolandil tuleks kaasa aidata. Sellel eesmärgil tuleks vastu võtta vajalikud sätted.

(49) Ühenduse ja San Marino vahel sõlmitud kaubandus- ja tolliliitu käsitleva vahelepingu (11) jõustumisest alates ei ole kõnealuse riigi territoorium enam ühenduse tolliterritooriumi osa. Nimetatud lepingu artiklitest 1, 5 ja 7 järeldub, et tolliliidu piires on põllumajandustoodete hinnad ühesugusel tasemel ja seega puudub San Marinosse lähetatavatele ühenduse põllumajandustoodetele eksporditoetuse andmisel majanduslik õigustus.

(50) Kui tollimaksu tagasimaksmise või vähendamise taotlus hiljem tagasi lükatakse, võivad kõnealused tooted olenevalt asjaoludest pälvida eksporditoetuse või neile võidakse kohaldada ekspordimaksu või muid samaväärseid makse. Seetõttu on vaja vastu võtta erisätted.

(51) Üldjuhtudel saavad mitteliikmesriigis paiknevad ja kõnealusele riigile mitte alluvad relvajõud, kolmandas riigis paiknevad rahvusvahelised organisatsioonid ja diplomaatilised esindused oma varud imporditollimaksuvabalt. Ühele liikmesriigile või rahvusvahelisele organisatsioonile alluvate relvajõudude, rahvusvaheliste organisatsioonide, mille liikmete seas on vähemalt üks liikmesriik, ja diplomaatiliste esinduste suhtes tundub olevat võimalik võtta erimeetmeid, mis näevad ette impordi tõendamise eraldi dokumendiga.

(52) Tuleks sätestada, et toetust maksab see liikmesriik, mille territooriumil ekspordideklaratsioon vastu võeti.

(53) Võib juhtuda, et eksportijast sõltumatutel põhjustel ei ole võimalik esitada kontrolleksemplari T5, kuigi toode on lahkunud ühenduse tolliterritooriumilt või jõudnud konkreetsesse sihtkohta. Selline olukord võib kaubavahetust takistada. Kõnealuste asjaolude puhul tuleks samaväärseina tunnustada muid dokumente.

(54) Laitmatu haldustegevuse huvides tuleks nõuda toetuse maksmise taotluste ja kõigi asjaomaste dokumentide esitamist mõistliku aja jooksul, välja arvatud vääramatu jõu korral ja eelkõige siis, kui tähtajast pole olnud võimalik kinni pidada eksportijast sõltumatute halduse viivituste tõttu.

(55) Eksporditoetuse väljamaksmise aeg on eri liikmesriikides erinev. Konkurentsi moonutamise vältimiseks on soovitav võtta kasutusele ühtne maksimumtähtaeg, mille jooksul makseasutused kõnealuse toetuse välja maksavad.

(56) Väga väikeste tootekoguste eksport on majanduslikult vähetähtis ja võib pädevad asutused põhjendamatult tööga üle koormata. Liikmesriikide pädevatel talitustel peaks olema võimalus keelduda sellise ekspordi puhul toetust maksmast.

(57) Ühenduse eeskirjad sätestavad eksporditoetuse andmise ainult objektiivsete kriteeriumide põhjal, seda eelkõige eksporditava toote koguse, laadi ja omaduste ning tema geograafilise sihtkoha osas. Kogemusi arvestades tuleks intensiivistada võitlust ühenduse eelarvele kahjuliku eeskirjade eiramise ja eelkõige pettuste vastu. Selleks tuleks kehtestada sätted alusetult makstud summade sissenõudmiseks ja sanktsioonid, mis mõjutaksid eksportijaid ühenduse eeskirju täitma.

(58) Eksporditoetuste süsteemi laitmatu funktsioneerimise tagamiseks tuleks sanktsioone kohaldada sõltumata süü vormist. Ometi on teatavatel juhtudel otstarbekas sanktsioonidest loobuda, eriti kui on tegemist ilmse eksimusega, mida tunnistab pädev asutus, ja kohaldada tahtluse korral karmimaid sanktsioone. Kõnealused meetmed on vajalikud ja need peaksid olema proportsionaalsed, piisavalt hoiatavad ning neid tuleks kohaldada ühetaoliselt kõikides liikmesriikides.

(59) Selleks et tagada eksportijate võrdne kohtlemine liikmesriikides, tuleks eksporditoetuste suhtes täpselt sätestada, et toetusesaaja hüvitab kõik alusetult makstud summad koos intressidega, ning kehtestada maksmise kord. Ühenduse finantshuvide paremaks kaitsmiseks tuleks sätestada, et kui õigus toetust saada antakse üle, laieneb kõnealune kohustus vastuvõtjale. Hüvitatud summad ja intressid ning sanktsioonidele vastavad maksed tuleks tasuda Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) vastavalt põhimõtetele, mis on sätestatud nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) (12) artiklis 9.

(60) Kogu ühenduses õiguspärase ootuse põhimõtte ühetaolise kohaldamise tagamiseks alusetult makstud summade sissenõudmisel tuleks kehtestada tingimused, mille puhul sellele põhimõttele võib tugineda, ilma et see piiraks eelkõige määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklites 9 ja 31 sätestatud põhjendamatute kulutuste käsitlemise korda.

(61) Eksportija peaks vastutama eriti mis tahes kolmandate isikute tegude eest, mille tagajärjel oleks võimalik vääralt saada toetuse maksmiseks vajalikke dokumente10.

(62) Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I JAOTIS

REGULEERIMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

Ilma et see piiraks ühenduse määrustega teatavate toodete puhul ette nähtud konkreetsete erandite kohaldamist, sätestatakse käesolevas määruses eksporditoetuste (edaspidi „toetused”) süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad:

a) määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 162 lõikes 1 osutatud sektorite toodete suhtes;

b) mis on sätestatud nõukogu määruse (EÜ) nr 1493/1999 (13) artiklis 63.

Artikkel 2

1. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „tooted” – artiklis 1 loetletud tooted ja kaubad: — „põhitooted” – pärast töödeldud toodeteks või kaupadeks ümbertöötamist ekspordiks mõeldud tooted; põhitoodeteks peetakse ka pärast ümbertöötamist ekspordiks mõeldud kaupu; — „töödeldud tooted” – põhitoodete ümbertöötamisel saadud tooted, millele makstakse toetust; — „kaup” – komisjoni määruse (EÜ) nr 1043/2005 (14) II lisas osutatud kaup;

b) „imporditollimaksud” – tollimaksud, samaväärse toimega maksud ja muud impordimaksud, mis on sätestatud ühise põllumajanduspoliitika raames või teatavate põllumajandustoodete töötlemisel saadud kauba suhtes kohaldatava erikorra alusel;

c) „ekspordiliikmesriik” – liikmesriik, milles võetakse vastu ekspordideklaratsioon;

d) „toetuse eelnev kinnitamine” – toetuse kinnitamine ekspordilitsentsi või eelkinnitustõendi avalduse esitamise päeval; määra korrigeeritakse toetusele kohaldatavate suurendamiste või parandussummade kaudu;

e) „diferentseeritud toetus”: — ühele tootele kinnitatakse rohkem kui üks toetusemäär sõltuvalt sihtkohaks olevast kolmandast riigist või — ühele tootele kinnitatakse üks või mitu toetusemäära vastavalt sihtkohaks olevale kolmandale riigile ning ühele või mitmele kolmandale riigile kindlat määra ei kinnitata;

f) „toetuse diferentseeritud osa” – toetuse osa, mis saadakse kohaldatava toetuse kogusummast makstud või ühenduse tolliterritooriumilt lahkumise tõendamisel makstava, vastavalt artiklile 25 arvutatava toetuse mahaarvamisel;

g) „eksport” – ekspordiga seotud tolliformaalsuste täitmine, millele järgneb toodete väljumine ühenduse tolliterritooriumilt;

h) „kontrolleksemplar T5” – dokument, millele viidatakse määruse (EMÜ) nr 2454/93 artiklites 912a–912g;

i) „eksportija” – füüsiline või juriidiline isik, kellel on õigus saada toetust. Juhul kui tuleb või võib kasutada ekspordilitsentsi koos toetuse eelneva kinnitamisega, on õigus toetust saada litsentsi omanikul või, vajaduse korral, isikul, kellele litsents on üle antud. Eksportija tähendus seoses tolliga võib erineda eksportija käesolevas määruses määratletud tähendusest, arvestades ettevõtjate omavahelisi eraõiguslikke suhteid, kui määruse (EÜ) nr 1234/2007 ja selle rakendusaktide erisätetes ei sätestata teisiti;

j) „toetuse ettemakse” – mitte suurema kui eksporditoetusega võrdse summa maksmine pärast ekspordideklaratsiooni vastuvõtmist;

k) „pakkumiskutsega kindlaks määratud toetusemäär” – eksportija pakutud ja pakkumisel heaks kiidetud toetus;

l) „ühenduse tolliterritoorium” – määruse (EMÜ) nr 2913/92 artiklis 3 viidatud territooriumid;

m) „toetusnomenklatuur” – põllumajandustoodete eksporditoetusi käsitlev nomenklatuur vastavalt komisjoni määrusele (EMÜ) nr 3846/87 (15);

n) „ekspordilitsents” – komisjoni määruse (EÜ) nr 376/2008 (16) artiklis 1 viidatud dokument;

o) „kaugem toetuspiirkond” – kõik sihtkohad, mille suhtes kohaldatakse teatavate toodete puhul ühesugust nullmäärast suuremat toetuse diferentseeritud osa, välja arvatud nende toodete puhul I lisas sätestatud sihtkohad;

p) „tagamaa riik” – ilma oma meresadamata kolmas riik, mida teenindab mõne muu kolmanda riigi meresadam;

q) „ümberlaadimine” – kaupade ühest transpordivahendist teise laadimine eesmärgiga transportida need vahetult sihtkohaks olevasse kolmandasse riiki või territooriumile.

2. Käesolevas määruses on pakkumiskutsega kindlaks määratud toetused liigitatud eelnevalt kinnitatud toetusteks.

3. Kui üks ekspordideklaratsioon hõlmab mitut erinevat toetusnomenklatuuri koodi või koondnomenklatuuri koodi, loetakse iga koodiga seotud kandeid eraldi deklaratsioonideks.

II JAOTIS

EKSPORT KOLMANDATESSE RIIKIDESSE

1. PEATÜKK

Õigus toetustele

1. jagu

Üldsätted

Artikkel 3

Ilma et see piiraks käesoleva määruse artiklite 25, 27 ja 28 ning nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 (17) artikli 4 lõike 3 kohaldamist, omandatakse õigus toetusele

— ühenduse tolliterritooriumilt lahkumisel, juhul kui kõigi kolmandate riikide suhtes kehtib ühtne toetusemäär;

— konkreetsesse kolmandasse riiki importimisel, juhul kui kõnealuse riigi suhtes kohaldatakse diferentseeritud toetust.

Artikkel 4

1. Toetuse saamise tingimustele vastamiseks tuleb esitada toetuse eelkinnitust sisaldav ekspordilitsents, välja arvatud kauba eksportimise korral.

Toetuse saamiseks ei nõuta siiski litsentsi järgmistel juhtudel:

— kui ühe ekspordideklaratsiooni kohta eksporditud kogused on määruse (EÜ) nr 376/2008 II lisas sätestatud kogustega võrdsed või neist väiksemad;

— artiklites 6, 33, 37, 41 ja 42 ning artikli 43 lõikes 1 sätestatud juhtudel;

— tarnete puhul kolmandates riikides paiknevatele liikmesriikide relvajõududele.

2. Hoolimata lõikest 1 kehtib toetuse eelkinnitust sisaldav ekspordilitsents ka muu kui litsentsi lahtris 16 määratud 12numbrilise tootekoodiga hõlmatud toodete ekspordi suhtes, juhul kui mõlemad tooted kuuluvad

— määruse (EÜ) nr 376/2008 artikli 13 lõike 1 teise lõigu kohaselt samasse kategooriasse või

— samasse tooterühma, tingimusel et sellised tooterühmad on sel eesmärgil määratletud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 195 osutatud menetluses.

Esimeses lõigus sätestatud juhtudel kohaldatakse järgmisi täiendavaid tingimusi:

— kui tegelikule tootele kohaldatav toetusemäär on litsentsi lahtrisse 16 märgitud tootele kohaldatava määraga võrdne või sellest suurem, kohaldatakse viimati nimetatut;

— kui tegelikule tootele kohaldatav toetusemäär on litsentsi lahtrisse 16 märgitud tootele kohaldatavast määrast madalam, on makstav toetus selline, nagu saadakse tegelikule tootele vastava määra vähendamisel, millest, kui pole tegemist vääramatu jõuga, arvatakse maha 20 % litsentsi lahtrisse 16 märgitud tootele vastava toetuse määra ja tegeliku toote toetuse määra vahest.

Kui kohaldatakse teise lõigu teist taanet ja artikli 25 lõike 3 punkti b, siis arvutatakse vähendamine, mida kohaldatakse tegelikule tootele ja tegelikule sihtkohale vastavale toetusele, litsentsil märgitud tootele ja sihtkohale vastava toetuse ja tegelikule tootele ja sihtkohale vastava toetuse vahe põhjal.

Käesoleva lõike kohaldamisel võetakse arvesse selliseid toetusemääri, mis kehtivad litsentsitaotluse jätmise päeval. Vajaduse korral korrigeeritakse neid määri ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise päeval.

3. Kui ühe ja sama eksporditehingu suhtes kohaldatakse lõikeid 1 ja 2 ning artiklit 48, vähendatakse lõikest 1 või 2 tulenevat summat artiklis 48 osutatud trahvisumma võrra.

Artikkel 5

1. „Ekspordipäev” tähendab päeva, millal tolliasutus võtab vastu ekspordideklaratsiooni, milles teatatakse toetuse taotlemisest.

2. Ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise kuupäeva alusel määratakse kindlaks

a) kohaldatav toetusemäär, kui toetus ei ole eelnevalt kinnitatud;

b) toetusemäära võimalik korrigeerimine, kui toetusemäär on eelnevalt kinnitatud;

c) eksporditava toote kogus, laad ja omadused.

3. Muud toimingud, millel on samasugune õiguslik tähendus kui ekspordideklaratsiooni vastuvõtmisel, loetakse sellise vastuvõtmisega samaväärseks.

4. Toetuse saamise õigust tõendav ekspordidokument sisaldab kogu toetuse arvutamiseks vajaliku teabe, eelkõige

a) toodete puhul: — eksporditoetuse nomenklatuurile vastav ja vajaduse korral lihtsustatud toodete kirjeldus koos toetusnomenklatuuri koodiga ja kui toetuse arvutamiseks vajalik, siis ka asjaomaste toodete koostis või viide sellele; — toodete netomass või vajaduse korral kogus toetuse arvutamisel kasutatavates mõõtühikutes;

b) kaupade puhul kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1043/2005 sätteid.

5. Vastuvõtmise või lõikes 3 ette nähtud toimingu ajal paigutatakse tooted tollikontrolli alla vastavalt määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 4 punktidele 13 ja 14, kuni nad lahkuvad ühenduse tolliterritooriumilt.

6. Erandina määruse (EMÜ) nr 2454/93 artikli 282 lõikest 2 võib lihtsustatud vormis ekspordideklaratsiooni koostamise luba seada tingimuseks, et lihtsustatud deklaratsioon sisaldab lahtiselt või mittestandardsete ühikutena eksporditavate toodete hinnangulise netomassi, kui kauba täpset kogust on võimalik kindlaks teha alles pärast transpordivahenditele laadimise lõpetamist.

Kui laadimine on lõpetatud, tuleb esitada täiendav deklaratsioon, milles näidatakse ära täpne netomass. Sellele tuleb lisada dokumentaalne tõendusmaterjal lasti täpse netomassi kohta.

Koguste puhul, mis on hinnangulisest netomassist rohkem kui 110 % suuremad, toetust ei anta. Juhul kui tegelikult laaditud netomass on väiksem kui 90 % hinnangulisest netomassist, vähendatakse tegeliku lasti netomassi suhtes kohaldatavat toetust 10 % võrra sellest vahest, mille võrra hinnangulisest netomassist 90 protsendile vastav toetus erineb tegelikult laaditud massile vastavast toetusest. Meritsi või laevatataval siseveeteel toimuva ekspordi korral makstakse toetust tegelikult laaditud netomassi kohta, kui eksportija esitab transpordivahendi eest vastutava isiku poolt allkirjastatud tõendi selle kohta, et nimetatud transpordiliigile omased piirangud või teiste eksportijate kauba ülelaadimine on takistanud eksportija kogu kauba laadimist. Käesolevat lõiku kohaldatakse juhul, kui eksportija on kasutanud määruse (EMÜ) nr 2454/93 artikliga 283 ette nähtud kohapeal toimuvat kontrollimise ja heakskiitmise menetlust, tingimusel et tolliasutus on lubanud teha eksporditud kaupade registrisse paranduse.

Mittestandardseteks ühikuteks peetakse järgmisi: elusloomad, (pool)rümbad, veerandrümbad, esiosad, jalad, abaosad, külje- ja seljatükid.

7. Kõik isikud, kes ekspordivad tooteid, millele nad taotlevad toetust, peavad

a) esitama ekspordideklaratsiooni pädevale tolliasutusele kohas, kus tooted laaditakse eksportimiseks;

b) teavitama kõnealust tolliasutust vähemalt 24 tundi enne laadimistööde alustamist ja märkima ära laadimise oletatava kestuse. Pädevad asutused võivad seada tingimuseks 24 tunnist erineva tähtaja.

Kohaks, kus eksporditavad tooted transportimise jaoks laaditakse, võib pidada järgmist:

a) mahutites eksporditavate toodete puhul mahutitesse laadimise koht;

b) lahtiselt, kottides, kastides, karpides, pudelites jms eksporditavate toodete puhul, mida hiljem ei laadita mahutitesse, selle transpordivahendi laadimise koht, milles asjaomane kaup lahkub ühenduse tolliterritooriumilt.

Pädev tolliasutus võib anda loa laadimistöödeks pärast ekspordideklaratsiooni vastuvõtmist, enne esimese lõigu punktis b osutatud tähtaja möödumist.

Tooted identifitseeritakse asjakohasel viisil enne laadimiseks ette nähtud aega. Pädeval tolliasutusel tuleb võimaldada korraldada füüsilist kontrolli ja identifitseerida ühenduse tolliterritooriumilt lahkumiseks väljumisasutusse transporditav kaup.

Kui esimest lõiku ei ole haldusest tuleneval või muul nõuetekohasel põhjendusel võimalik kohaldada, võib ekspordideklaratsiooni esitada ainult pädevale tolliasutusele asjaomases liikmesriigis ja kui füüsilist kontrolli korraldatakse vastavalt määrusele (EÜ) nr 1276/2008, tuleb kogu esitatav kaup täielikult maha laadida. Kui pädevad asutused saavad korraldada põhjaliku füüsilise kontrolli, ei tule kaupu siiski täielikult maha laadida.

8. Kaubad, millele taotletakse eksporditoetust, peavad olema kinni pitseeritud ekspordiriigi tolliasutuse poolt või selle kontrolli all. Määruse (EMÜ) nr 2454/93 artiklit 340a ja artikli 357 lõikeid 2, 3 ja 4 kohaldatakse mutatis mutandis.

Enne tollitõkendi panemist kontrollib tolliasutus visuaalselt toodete ja ekspordideklaratsioonide vastavust. Visuaalsete kontrollide arv peab olema vähemalt 10 % ekspordideklaratsioonide arvust, välja arvatud deklaratsioonid, millega hõlmatud tooted on füüsiliselt kontrollitud või füüsiliseks kontrolliks välja valitud vastavalt määruse (EÜ) nr 1276/2008 artiklile 3. Tolliasutus teeb selle kontrolli kohta märke kontrolleksemplari T5 või samaväärse dokumendi lahtrisse D, kasutades üht II lisas loetletud kannet.

Artikkel 6

Erandina artikli 5 lõikest 2, kui eksporditav kogus ei ületa teravilja puhul 5 000 kilogrammi toetusnomenklatuuri koodi kohta või teiste toodete puhul 500 kilogrammi toetusnomenklatuuri või koondnomenklatuuri koodi kohta ja selline eksport hõlmab sagedasi kaubasaadetisi, võib liikmesriik lubada kuu viimase päeva kasutamist kohaldatava toetuse kindlaksmääramiseks või, kui toetus on eelnevalt kinnitatud, sellesse võimalike paranduste tegemiseks.

Kui toetus on eelnevalt kinnitatud või pakkumiskutsega kindlaks määratud, peab litsents kehtima ekspordikuu viimasel kuupäeval.

Eksportijad, kes on volitatud kasutama kõnealust võimalust, ei kohalda esimeses lõigus ette nähtud koguste suhtes tavamenetlust.

Toetuse suhtes kohaldatava vahetuskursi rakendusjuht on määruse (EÜ) nr 1913/2006 artikli 1 lõikes 1 osutatud rakendusjuht.

Artikkel 7

1. Ilma et see piiraks artiklite 15 ja 27 kohaldamist, sõltub toetuse maksmine tõenditest selle kohta, et vastuvõetud ekspordideklaratsioonidega hõlmatud tooted on muutmata kujul lahkunud ühenduse tolliterritooriumilt 60 päeva jooksul alates kõnealusest vastuvõtmisest.

Ekspordiga seotud tolliformaalsuste täitmisel näidistena võetud kaubakoguseid, mida hiljem ei ole tagastatud, ei peeta eemaldatuks nende toodete netomassist, millest nad tegelikult võeti.

2. Käesoleva määruse tähenduses käsitatakse artikli 41 lõike 1 punktis a määratletud puurimis- ja ammutamisplatvormidele tarnitud toitlustusvarusid ühenduse tolliterritooriumilt lahkununa.

3. Külmutamine ei piira lõike 1 täitmist.

Sama kehtib ka ümberpakendamise kohta, tingimusel et sellise ümberpakendamise tulemusena ei muutu tootekood toetusnomenklatuuris või kauba kood koondnomenklatuuris. Ümberpakendamine võib toimuda ainult pärast seda, kui tolliasutus on andnud oma nõusoleku.

Ümberpakendamise korral tuleb vastavalt täita ka kontrolleksemplar T5.

Etikettidega varustamist või nende muutmist võib lubada samadel tingimustel kui ümberpakendamist vastavalt teisele ja kolmandale lõigule.

4. Kui vääramatu jõu korral ei saa eksportija kinni pidada lõikes 1 ette nähtud tähtajast, võib kõnealust tähtaega eksportija taotluse korral pikendada selliseks ajaks, nagu ekspordiliikmesriigi pädevad asutused antud asjaoludel vajalikuks peavad.

Artikkel 8

Kui vastuvõetud tollideklaratsiooniga hõlmatud toode läbib enne ühenduse tolliterritooriumilt lahkumist ühenduses muu territooriumi peale ekspordiliikmesriigi oma, tõendatakse toote ühenduse tolliterritooriumilt lahkumist nõuetekohaselt kinnitatud kontrolleksemplar T5 originaaleksemplariga.

Täidetakse kontrolleksemplari lahtrid 33, 103, 104 ja vajaduse korral 105. Lahtrisse 104 tehakse asjakohane kanne.

Juhul kui taotletakse toetust, on lahtris 107 üks III lisas loetletud kannetest.

Artikkel 9

Eksportija märgib eksporditoetuste summa eurodes toote- või kaubaühiku kohta enne eelkinnituse kuupäeva vastavalt määruse (EÜ) nr 376/2008 kohases ekspordilitsentsis või sertifikaadis või määruse (EÜ) nr 1043/2005 III peatüki kohases toetuse sertifikaadis sätestatule ekspordideklaratsiooni või selle elektroonilise ekvivalendi lahtrisse 44 ja kontrolleksemplari T5 või samaväärse dokumendi lahtrisse 106. Kui eksporditoetused ei ole eelnevalt kinnitatud, võib kasutada samade toodete või kaupadega seotud varasemaid eksporditoetuste makseid käsitlevat teavet, mis on kuni 12 kuud vana. Kui eksporditavat toodet või kaupa ei viida üle teise liikmesriigi piiri ja kui omavääring ei ole euro, võib eksporditoetuste määrad esitada omavääringus.

Pädevad ametiasutused võivad vabastada eksportija esimeses lõigus sätestatud nõudest, kui asutus kasutab süsteemi, mille abil asjaomased talitused saavad sama teavet.

Eksportija võib märkida ühe IV lisas loetletud kannetest ekspordideklaratsiooni ja kontrolleksemplari T5 või samaväärsesse dokumenti, kui eksporditoetuse summa on väiksem kui 1 000 eurot.

Artikkel 10

1. Meritsi teostatava ekspordi puhul kehtivad toetuse andmisel järgmised erisätted.

a) Kui pädev asutus on kinnitanud kontrolleksemplari T5 või siseriikliku dokumendi, millega tõendatakse toodete lahkumist ühenduse tolliterritooriumilt, ei või neid tooteid tagasi tuua, ajutiselt ladustada ega ühelgi muul viisil tollikäitluses tolliterritooriumil töödelda ega kasutada, lubatud on üksnes ümberlaadimine mis tahes muus, sama või mõne teise liikmesriigi sadamas kuni 28 päeva jooksul, välja arvatud vääramatu jõu korral. Kõnealust tähtaega ei kohaldata, kui tooted on lahkunud viimasest ühenduse tolliterritooriumi sadamast esialgse 60päevase tähtaja jooksul.

b) Toetuse maksmiseks tuleb makseasutusele esitada — eksportija deklaratsioon selle kohta, et tooteid ei laadita ümber teises ühenduse sadamas, või — tõend punkti a täitmise kohta. Selline tõend koosneb eelkõige veokirjast või -kirjadest või nende koopiatest või valguskoopiatest, mis hõlmavad tooteid alates lahkumisest esimesest sadamast, kus punktis a osutatud dokumendid kinnitati, kuni saabumiseni kolmandasse riiki, kus nad maha laaditakse. Makseasutused kontrollivad esimeses taandes osutatud deklaratsioone pisteliselt. Sellisel juhul on nõutavad teises taandes osutatud tõendid. Otse kolmanda riigi sadamasse kaupa toimetavate laevade puhul, mis ei peatu üheski teises ühenduse sadamas, võivad liikmesriigid esimese taande kohaldamisel kasutada lihtsustatud korda.

c) Alternatiivina punktis b esitatud tingimustele võib kontrolleksemplari T5 sihtliikmesriik või liikmesriik, kus tõendina kasutatakse siseriiklikku dokumenti, seada tingimuseks, et kontrolleksemplar T5 või siseriiklik dokument, millega tõendatakse toodete lahkumist ühenduse tolliterritooriumilt, kinnitatakse ainult sellise veodokumendi esitamisel, milles täpsustatakse väljaspool ühenduse tolliterritooriumi asuv lõppsihtkoht. Sellisel juhul lisavad sihtliikmesriigi pädevad asutused või selle liikmesriigi pädevad asutused, kus tõendina kasutatakse riiklikku dokumenti, kontrolleksemplari T5 jaotise „Kasutuse ja/või sihtkoha kontroll” rubriiki „Märkused” või riikliku dokumendi vastavasse rubriiki ühe V lisas loetletud kannetest. Makseasutus kontrollib käesoleva punkti täitmist pisteliselt.

d) Kui leitakse, et punktis a sätestatud tingimusi ei ole täidetud, peetakse artikli 47 kohaldamisel päeva või päevi, mis ületavad 28päevase tähtaja, artiklis 7 sätestatud tähtaega ületavateks päevadeks.

2. Maanteedel, siseveeteedel või raudteedel teostatava ekspordi puhul kehtivad järgmised erisätted.

a) Kui pädev asutus on kinnitanud kontrolleksemplari T5 või siseriikliku dokumendi, millega tõendatakse toodete lahkumist ühenduse tolliterritooriumilt, ei või neid tooteid tagasi tuua, ajutiselt ladustada ega ühelgi muul viisil tolliterritooriumil tollikäitluses töödelda ega kasutada, lubatud on üksnes transiitvedu kuni 28 päeva jooksul, välja arvatud vääramatu jõu korral. Kõnealust tähtaega ei kohaldata, kui asjaomased tooted on ühenduse tolliterritooriumilt lõplikult lahkunud esialgse 60päevase tähtaja jooksul.

b) Makseasutus kontrollib punkti a täitmist pisteliselt. Sellisel juhul on nõutavad veokirjad, mis hõlmavad tooteid kuni saabumiseni kolmandasse riiki, kus nad maha laaditakse. Kui leitakse, et punktis a sätestatud tingimusi ei ole täidetud, peetakse artikli 47 kohaldamisel päeva või päevi, mis ületavad 28päevase tähtaja, artiklis 7 kehtestatud tähtaega ületavateks päevadeks. Kui ületatakse nii artikli 7 lõikes 1 kehtestatud 60päevane tähtaeg kui ka punktis a kehtestatud 28päevane tähtaeg, võrdub summa, mille võrra toetust vähendatakse või tagatist kaotatakse, kahest ületamisest suurema põhjustatuga.

3. Õhu teel aset leidva ekspordi puhul kehtivad järgmised erisätted.

a) Pädevad asutused võivad kontrolleksemplari T5 või siseriikliku dokumendi, millega tõendatakse toodete lahkumist ühenduse tolliterritooriumilt, kinnitada ainult sellise veokirja esitamisel, milles on märgitud lõppsihtkoht väljaspool ühenduse tolliterritooriumi.

b) Kui leitakse, et pärast punktis a osutatud formaalsuste täitmist on tooted, välja arvatud vääramatu jõu puhul, jäänud ümberlaadimiseks ühte või mitmesse ühenduse tolliterritooriumil paiknevasse lennujaama rohkem kui 28 päevaks, peetakse artikli 47 kohaldamisel päeva või päevi, mis ületavad 28päevase tähtaja, artiklis 7 kehtestatud tähtaega ületavateks päevadeks. Kui ületatakse nii artikli 7 lõikes 1 kehtestatud 60päevane tähtaeg kui ka käesolevas punktis tingimuseks seatud 28päevane tähtaeg, võrdub summa, mille võrra toetust vähendatakse või tagatist kaotatakse, kahest ületamisest suurema põhjustatuga.

c) Makseasutus kontrollib käesoleva punkti täitmist pisteliselt.

d) Punktis b sätestatud 28päevast tähtaega ei kohaldata, kui asjaomased tooted on ühenduse tolliterritooriumilt lõplikult lahkunud esialgse 60päevase tähtaja jooksul.

Artikkel 11

1. Kui kauba suhtes kohaldatakse ekspordiliikmesriigis üht määruse (EMÜ) nr 2454/93 artiklites 412–442a raudteel või suurtes konteinerites veetava kauba kohta sätestatud ühenduse lihtsustatud transiidiprotseduuri kauba toimetamiseks väljaspool ühenduse tolliterritooriumi paiknevasse sihtjaama või tarnimiseks väljaspool ühenduse tolliterritooriumi paiknevale kaubasaajale, ei eelda toetuse maksmine kontrolleksemplari T5 esitamist.

2. Lõike 1 kohaldamiseks tagab pädev tolliasutus selle, et toetuse maksmiseks välja antud dokumenti tehakse järgmine kanne: „Lahkunud ühenduse tolliterritooriumilt vastavalt raudteel või suurtes konteinerites veetava kauba ühenduse lihtsustatud transiidiprotseduurile”.

3. Tolliasutus, milles toodete suhtes kohaldatakse lõikes 1 osutatud protseduuri, ei või lubada veolepingu muutmist nii, et vedu lõpeb ühenduse piires, välja arvatud juhul, kui tõendatakse järgmist:

— kui on makstud toetust, on see toetus tagasi makstud, või

— asjaomased ametiasutused on võtnud vajalikke meetmeid tagamaks, et toetust ei maksta.

Kui vastavalt lõikele 1 on toetust siiski makstud ja toode ei ole kehtestatud tähtaja jooksul ühenduse tolliterritooriumilt lahkunud, teavitab pädev tolliasutus sellest toetuse maksmise eest vastutavat asutust ja annab teabe koos kõigi vajalike täpsustustega üle niipea kui võimalik. Sellisel juhul peetakse toetust alusetult makstuks.

4. Kui määruse (EMÜ) nr 2913/92 artiklites 91–97 ette nähtud ühenduse välistransiidiprotseduuri või ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga (18) ette nähtud ühise transiidiprotseduuri alusel ringleva toote suhtes kohaldatakse muus liikmesriigis peale ekspordiliikmesriigi lõikes 1 sätestatud protseduuri selle toimetamiseks väljaspool ühenduse tolliterritooriumi paiknevasse sihtjaama või tarnimiseks väljaspool ühenduse tolliterritooriumi paiknevale kaubasaajale, lisab tolliasutus, kus toote suhtes on kohaldatud eespool osutatud protseduuri, kontrolleksemplari T5 originaaleksemplari tagumisele küljele jaotise „Kasutuse ja/või sihtkoha kontroll” rubriiki „Märkused” ühe VI lisas loetletud kannetest.

Kui veolepingut muudetakse nii, et vedu lõpeb ühenduse piires, kehtib lõige 3 mutatis mutandis.

5. Kui ekspordiliikmesriigis või muus liikmesriigis võtavad raudteeasutused toote üle ja seda veetakse ühenduse välistransiidiprotseduuri või ühise transiidiprotseduuri alusel raudtee- ja maanteetranspordi ühendveo lepingu kohaselt raudteel väljaspool ühenduse tolliterritooriumi paiknevasse sihtkohta, lisab tolliasutus, mille pädevusse kuulub raudteeterminal, kus raudteeasutused toote üle võtsid, või sellele kõige lähemal asuv tolliasutus kontrolleksemplari T5 tagumisele küljele jaotise „Kasutuse ja/või sihtkoha kontroll” rubriiki „Märkused” ühe VII lisas loetletud kannetest.

Ilma lähtetolliasutuse eelneva loata ei saa raudteeasutused täita raudtee- ja maanteetranspordi ühendveo lepingut, mis on muudetud nii, et väljaspool ühendust lõppema pidanud vedu lõpeb ühenduse piires. Sellistel juhtudel kehtib lõige 3 mutatis mutandis.

Artikkel 12

1. Toetust antakse toodetele, mis sõltumata tolliolukorrast pakendamise suhtes on ühenduse piires vabas ringluses ja ühenduse päritolu.

Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 162 lõike 1 punkti a alapunktis iii ning punktis b osutatud suhkrutoodetele võib aga toetust anda juhul, kui need on üksnes vabas ringluses.

2. Toetuse saamiseks on tooted ühenduse päritolu, kui need on täielikult ühenduses valmistatud või kui nende viimane oluline töötlemine toimus ühenduses vastavalt määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 23 või 24 sätetele.

Ilma et see piiraks lõike 4 kohaldamist, ei vasta järgmistest materjalidest saadud tooted toetuse saamise tingimustele:

a) ühenduse päritolu materjalid ja

b) artiklis 1 osutatud määrustega hõlmatud, kolmandatest riikidest imporditud põllumajandussaadused, mida ei ole ühenduses oluliselt töödeldud.

3. Kui toetuse andmise tingimus on ühenduse päritolu, deklareerivad eksportijad päritolu, nagu on määratletud lõikes 2, vastavalt kehtivatele ühenduse eeskirjadele.

4. Kui eksporditakse liittooteid, millel on õigus toetusele nende ühe või mitme koostisaine tõttu, antakse kõnealusele koostisainele või kõnealustele koostisainetele toetust olenevalt sellest, kas see vastab või need vastavad lõikega 1 ette nähtud tingimustele.

Toetust antakse ka siis, kui koostisaine või koostisained, millele toetust taotletakse, olid algselt ühenduse päritolu ja/või vabas ringluses vastavalt lõikes 1 sätestatule ega ole enam vabas ringluses ainult teistesse toodetesse lisamise tõttu.

5. Lõike 4 kohaldamisel loetakse koostisaine alusel kinnitatud toetusteks toetusi, mida kohaldatakse järgmiste toodete suhtes:

a) teravilja-, muna-, riisi- ja suhkrusektori ning piima- ja piimatoodete sektori tooted, mida eksporditakse määruse (EÜ) nr 1043/2005 II lisas osutatud kauba kujul;

b) CN-koodi 1701 alla kuuluv valge suhkur ja toorsuhkur, CN-koodide 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 ja 1702 90 30 alla kuuluv isoglükoos ning CN-koodide 1702 60 95 ja 1702 90 95 alla kuuluvad peedi- ja suhkruroosiirup, mida kasutatakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 1 punktis j osutatud toodetes;

c) piim ja piimatooted ning suhkur, eksporditud toodetena, mis kuuluvad CN-koodide 0402 10 91 kuni 99, 0402 29, 0402 99, 0403 10 31 kuni 39, 0403 90 31 kuni 39, 0403 90 61 kuni 69, 0404 10 26 kuni 38, 0404 10 72 kuni 84 ja 0404 90 81 kuni 89 alla, ning eksporditud toodetena, mis kuuluvad CN-koodi 0406 30 alla ja mis ei ole liikmesriikide päritolu tooted ega liikmesriikides vabas ringluses olevad kolmandatest riikidest pärit tooted.

Artikkel 13

1. Koondnomenklatuuri rühmadesse 2, 10 ja 11 kuuluvatele segudele kohaldatakse toetusemäära, mida

a) segude puhul, milles üks koostisosa moodustab vähemalt 90 % kaalust, kohaldatakse sellele koostisosale;

b) muude segude puhul kohaldatakse sellele koostisosale, mille suhtes kehtib kõige madalam toetusemäär. Juhul kui segu ühel või mitmel koostisosal puudub õigus toetust saada, segule toetust ei maksta.

2. Komplekttoodetele ja kokkupandavatele toodetele kohaldatavate toetuste arvutamisel käsitatakse iga komponenti eraldi tootena.

3. Lõiked 1 ja 2 ei kehti selliste segude, komplekttoodete ja kokkupandavate toodete suhtes, millele on kehtestatud eraldi arvutuseeskirjad.

Artikkel 14

Toetuste eelkinnitamise ja korrigeerimisega seotud sätted kehtivad ainult selliste toodete suhtes, millele on kinnitatud vähemalt nulliga võrdne toetusemäär.

2. jagu

Diferentseeritud toetused

Artikkel 15

Kui toetusemäär muutub vastavalt sihtkohale, makstakse toetust sõltuvalt artiklites 16 ja 17 sätestatud täiendavatest tingimustest.

Artikkel 16

1. 12 kuu jooksul alates ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise kuupäevast tooted

a) imporditakse muutmata kujul kolmandasse riiki või ühte kolmandatest riikidest, mille suhtes kohaldatakse toetust, või

b) lossitakse muutmata kujul kaugemas toetuspiirkonnas, mille suhtes kohaldatakse toetust vastavalt artikli 24 lõike 1 punktis b ja artikli 24 lõikes 2 sätestatud tingimustel.

Vastavalt artiklile 46 võib siiski lubada kõnealuse tähtaja pikendamist.

2. Tooteid peetakse muutmata kujul impordituiks, kui ei ole mingit tõendit nende töötlemise kohta.

Kuid toodete säilitamiseks võib enne importimist teha järgmisi toiminguid, ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist:

a) inventuur;

b) märgistuste, plommide, etikettide või muude samasuguste märkide kinnitamine toodetele või kaubale või nende pakenditele tingimusel, et sellega ei tekitata arvamust, nagu pärineksid tooted kusagilt mujalt;

c) pakendil märgistuste ja numbrite muutmine või etikettide vahetamine tingimusel, et sellega ei tekitata arvamust, nagu pärineksid tooted kusagilt mujalt;

d) pakendamine, lahtipakkimine, pakendi muutmine või pakendi parandamine tingimusel, et sellega ei tekitata arvamust, nagu pärineksid tooted kusagilt mujalt;

e) tuulutamine;

f) jahutamine ning

g) külmutamine.

Lisaks peetakse enne importimist töödeldud tooteid muutmata kujul impordituks tingimusel, et töötlemine toimub kolmandas riigis, kuhu kõik sellise töötlemisega saadud tooted imporditakse.

3. Toodet peetakse impordituks, kui on täidetud impordiga seotud tolliformaalsused, eriti need, mis käsitlevad tollimaksude kogumist kolmandates riikides.

4. Toetuse diferentseeritud osa makstakse vastavalt kolmandatesse riikidesse importimisega seotud tolliformaalsused läbi teinud kauba massile; arvesse ei võeta siiski transportimise käigus loomulikel põhjustel tekkinud ja pädevate asutuste tunnistatud või vastavalt artikli 7 lõike 1 teisele lõigule võetud näidiste põhjustatud massi kõikumisi.

Artikkel 17

1. Impordiga seotud tolliformaalsuste täitmist tõendatakse eksportija valikul ühega järgmistest dokumentidest:

a) tollidokument, selle koopia või valguskoopia või väljatrükk pädeva tolliasutuse elektrooniliselt registreeritud samaväärsest teabest. Sellise koopia või valguskoopia või väljatrüki õigsust peab tõendama üks järgmistest asutustest: i) originaaldokumendi kinnitanud või samaväärse teabe elektrooniliselt registreerinud asutus; ii) asjaomase kolmanda riigi ametiasutus; iii) asjaomases kolmandas riigis paiknev liikmesriigi ametiasutus; iv) toetuse maksmise eest vastutav asutus;

b) vastavalt VIII lisa III peatükis kehtestatud eeskirjadele ning IX lisas kehtestatud näidist kasutades tunnustatud ja rahvusvahelisele tasandile spetsialiseerunud kontrolli- ja järelevalveasutuse (edaspidi „järelevalveasutus”) koostatud lossimis-ja imporditõend; kõnealusel tõendil peavad olema impordiga seotud tollidokumendi kuupäev ja number.

Eksportija nõudel võib makseasutus esimese lõigu punktis a osutatud tõendi esitamise nõudest loobuda, kui ta suudab kontrollida impordiga seotud tolliformaalsuste täitmist, pääsedes ligi elektrooniliselt registreeritud teabele, mis on kolmandate riikide pädevate asutuste või nende nimel tegutsevate asutuste valduses.

2. Kui eksportija ei saa isegi pärast vajalike sammude astumist vastavalt lõike 1 punktidele a ja b valitud dokumente või kui on kahtlusi esitatud dokumentide ehtsuse või üldise täpsuse suhtes, võib impordiga seotud tolliformaalsuste täitmise tõendamiseks esitada ühe või mitu järgmistest dokumentidest:

a) kolmandas riigis, mille suhtes toetus on ette nähtud, välja antud või kinnitatud lossimisdokumendi koopia;

b) sihtriigis paikneva või selle suhtes pädeva liikmesriigi ametiasutuse välja antud lossimistõend, milles vastavalt X lisa nõuetele ning kooskõlas seal sätestatud näidisega täiendavalt tõendatakse, et toode on lahkunud lossimiskohast või vähemalt selle ametiasutuse teada ei ole seda hiljem laaditud reekspordi tarvis;

c) vastavalt VIII lisa III peatükis kehtestatud eeskirjadele ning XI lisas kehtestatud näidist kasutades tunnustatud järelevalveasutuse koostatud lossimistõend, milles täiendavalt tõendatakse, et toode on lahkunud lossimiskohast või vähemalt selle asutuse teada ei ole seda hiljem laaditud reekspordi tarvis;

d) ühenduses asuva tunnustatud vahendaja väljastatud pangadokument, milles XII lisas loetletud kolmandate riikide puhul tõendatakse, et kõnealuse ekspordi eest on tasutud nende poolt eksportija nimele avatud kontole;

e) asjaomase kolmanda riigi ametiasutuse välja antud kauba vastuvõtmise tõend, kui kauba ostab kõnealune riik või kõnealuse riigi ametiasutus või kui kaup kujutab endast toiduabi;

f) ekspordiliikmesriigi poolt tunnustatud rahvusvahelise organisatsiooni või humanitaarabiorganisatsiooni välja antud kauba vastuvõtmise akt, kui kaup kujutab endast toiduabi;

g) kauba vastuvõtmise akt, mille on koostanud sellise kolmanda riigi asutus, kelle pakkumiskutsed on vastuvõetavad määruse (EÜ) nr 376/2008 artikli 47 alusel, kui kauba ostab kõnealune asutus.

3. Kõigil juhtudel esitab eksportija koopia või valguskoopia veodokumentidest, milles käsitletakse nende toodete vedu, mille kohta on koostatud ekspordideklaratsioon.

Eksportija nõudel võib liikmesriik merekonteinerveo puhul aktsepteerida teavet, mis on samaväärne veodokumentides sisalduvaga, kui need põhinevad teabesüsteemil, mida haldab kolmas osaline, kes vastutab konteinerite sihtkohta toimetamise eest, tingimusel et kõnealune kolmas osaline on sellisele tegevusele spetsialiseerunud ja et asjaomane liikmesriik on kinnitanud teabesüsteemi turbe vastavust komisjoni määruse (EÜ) nr 885/2006 (19) I lisa punkti 3 alapunktis B sätestatud rahvusvaheliselt tunnustatud turbestandardite versioonile, mis kehtis asjaomasel ajavahemikul.

4. Komisjon võib määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 195 osutatud menetluses sätestada teatavatel kindlaks määratavatel erijuhtudel käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud impordiga seotud tõendite esitamise konkreetse dokumendiga või mis tahes muul viisil.

Artikkel 18

1. Järelevalveasutus, kes soovib välja anda artikli 17 lõike 1 punktis b ja artikli 17 lõike 2 punktis c osutatud tõendeid, peab olema tunnustatud selle liikmesriigi pädeva asutuse poolt, kus on tema registrijärgne asukoht.

2. Järelevalveasutus tunnustatakse tema nõudmisel kolmeks aastaks ja tunnustust saab uuendada, kui kõnealune asutus täidab VIII lisa I peatükis kehtestatud tingimusi. Tunnustus kehtib kõigis liikmesriikides.

3. Tunnustamisel määratakse kindlaks, kas luba anda välja artikli 17 lõike 1 punktis b ja artikli 17 lõike 2 punktis c osutatud tõendeid kehtib kogu maailmas või üksnes teatavates kolmandates riikides.

Artikkel 19

1. Järelevalveasutus tegutseb vastavalt VIII lisa II peatüki punktis 1 sätestatud eeskirjadele.

Kui üht või mitut nendes eeskirjades kehtestatud tingimust ei täideta, peatab järelevalveasutuse tunnustanud liikmesriik tunnustuse ajavahemikuks, mis on vajalik olukorra parandamiseks.

2. Järelevalveasutuse tunnustanud liikmesriik kontrollib järelevalveasutuse tegutsemist ja toimimist vastavalt VIII lisa II peatüki punktis 2 sätestatud nõuetele.

Artikkel 20

Järelevalveasutuse tunnustanud liikmesriik näeb ette tõhusa karistuste süsteemi juhtudeks, kui tunnustatud järelevalveasutus annab välja võltsitud tõendi.

Artikkel 21

1. Järelevalveasutuse tunnustanud liikmesriik võtab viivitamata tunnustuse ära,

— kui järelevalveasutus ei vasta enam VIII lisa I peatükis sätestatud nõuetele või

— kui järelevalveasutus on korduvalt ja süstemaatiliselt välja andnud võltsitud tõendeid; sel juhul artiklis 20 ette nähtud karistust ei määrata.

2. Vastavalt avastatud puuduste iseloomule võib tunnustuse ära võtta täielikult või piirata järelevalveasutuse teatavate tegevuste sooritamist.

3. Kui liikmesriik on võtnud ära kontserni kuuluva järelevalveasutuse tunnustuse, peatab samasse kontserni kuuluvaid järelevalveasutusi tunnustanud liikmesriik selliste järelevalveasutuste tunnustuse kuni kolmeks kuuks vajalike uurimiste tegemiseks, et teha kindlaks, kas muude järelevalveasutuste puhul ei esine samu puudusi kui selles asutuses, millelt tunnustus ära võeti.

Esimese lõigu kohaldamisel hõlmab kontsern kõik ettevõtted, mille kapitalist otseselt või kaudselt üle 50 % kuulub ühele emaettevõttele, kaasa arvatud selle emaettevõtte.

Artikkel 22

1. Liikmesriigid teatavad järelevalveasutuste tunnustamisest komisjonile.

2. Tunnustuse peatanud või ära võtnud liikmesriik teatab sellest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile, märkides tunnustuse äravõtmise või peatamise põhjused.

Teade liikmesriikidele tuleks saata XIII lisas loetletud liikmesriikide keskasutustele.

3. Komisjon avaldab perioodiliselt liikmesriikide tunnustatud järelevalveasutuste ajakohastatud loetelu.

Artikkel 23

1. Pärast tunnustuse äravõtmise või peatamise kuupäeva välja antud artikli 17 lõike 1 punktis b ja artikli 17 lõike 2 punktis c osutatud tõendid on kehtetud.

2. Liikmesriigid keelduvad artikli 17 lõike 1 punktis b ja artikli 17 lõike 2 punktis c osutatud tõendeid vastu võtmast, kui nad avastavad neis reeglite eiramisi või puudusi. Kui sellised tõendid on välja andnud teise liikmesriigi poolt tunnustatud järelevalveasutus, teatab puudused avastanud liikmesriik olukorrast tunnustuse andnud liikmesriigile.

Artikkel 24

1. Liikmesriigid võivad vabastada eksportijad muude artikli 17 alusel nõutavate tõendite esitamisest peale veodokumendi või selle elektroonilise ekvivalendi vastavalt artikli 17 lõikele 3, juhul kui ekspordideklaratsiooniga kaasneb õigus saada toetust, mille

a) diferentseeritud osa on väiksem kui i) 2 400 eurot sihtkohaks olevate kolmandate riikide või territooriumide puhul, mis on loetletud XIV lisas; ii) 12 000 eurot sihtkohaks olevate kolmandate riikide või territooriumide puhul, mida ei ole loetletud XIV lisas, või

b) asjaomase toote puhul on sihtsadam kaugemas toetuspiirkonnas.

2. Lõike 1 punktis b osutatud vabastusi kohaldatakse ainult siis, kui on täidetud järgmised tingimused:

a) tooteid transporditakse konteinerites ja konteinerid veetakse lossimissadamasse meritsi;

b) veodokumendis on sihtkohaks ekspordideklaratsioonis märgitud riik või sadam, mida tavaliselt kasutatakse ekspordideklaratsioonis sihtriigina märgitud tagamaa riiki saadetavate toodete lossimiseks;

c) lossimist tõendatakse vastavalt artikli 17 lõike 2 punktile a, b või c.

Eksportija taotlusel võib liikmesriik merekonteinerveo puhul aktsepteerida, et esimese lõigu punktis c osutatud lossimistõend esitatakse sama teabena, mis sisaldub lossimisdokumendis, kui see põhineb teabesüsteemil, mida haldab kolmas osaline, kes vastutab konteinerite transpordi ja sihtkohas lossimise eest, tingimusel et kõnealune kolmas osaline on sellisele tegevusele spetsialiseerunud ja et asjaomane liikmesriik on kinnitanud teabesüsteemi turbe vastavust määruse (EÜ) nr 885/2006 I lisa punkti 3 alapunktis B sätestatud rahvusvaheliselt tunnustatud turbestandardite versioonile, mis kehtis asjaomasel ajavahemikul.

Lossimist võib tõendada vastavalt esimese lõigu punktile c või vastavalt teisele lõigule, ilma et eksportija peaks tõendama, et ta on võtnud asjakohased meetmed artikli 17 lõike 1 punktides a või b osutatud dokumentide hankimiseks.

3. Lõike 1 punktis a osutatud vabastamine on automaatne, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse lõiget 4.

Lõike 1 punktis b osutatud vabastamine antakse enne eksportimist kirjaliku loaga kolmeks aastaks eksportija taotlusel. Kõnealuseid lubasid kasutavad eksportijad märgivad maksetaotlusele asjaomase loa numbri.

4. Kui liikmesriik leiab, et tooted, millele eksportija taotleb käesoleva artikli alusel vabastust, on eksporditud muusse kui ekspordideklaratsioonis märgitud riiki või riiki, mis asub väljaspool kaugemat toetusepiirkonda, mille suhtes on eksporditoetus kindlaks määratud, või kui eksportija on vabastuse kasutamise eesmärgil kunstlikult jaganud eksporditoimingud mitmeks osaks, siis tühistab liikmesriik viivitamatult kõik asjaomasele eksportijale käesoleva artikli kohaselt antud vabastused.

Asjaomasele eksportijale ei anta ühtki käesoleva artikli kohast vabastust kahe aasta jooksul alates kõnealuse tühistamise kuupäevast.

Vabastuse tühistamise korral kaob õigus saada asjaomaste toodete eest eksporditoetust ning toetus makstakse tagasi, välja arvatud juhul, kui eksportijal on võimalik esitada asjaomaste toodete kohta artiklis 17 nõutud tõend.

Lisaks kaob õigus saada eksporditoetust ka toodete eest, mis on hõlmatud ekspordideklaratsiooniga, mis on koostatud pärast tühistamiseni viinud toimingu kuupäeva, ning toetus makstakse tagasi, välja arvatud juhul, kui eksportijal on võimalik esitada asjaomaste toodete kohta artiklis 17 nõutud tõend.

Artikkel 25

1. Erandina artiklist 15 ja ilma et see piiraks artikli 27 kohaldamist, makstakse osa toetusest eksportija avalduse korral kohe, kui esitatakse tõend, et toode on ühenduse tolliterritooriumilt lahkunud.

2. Lõikes 1 osutatud toetuse osa arvutamisel kasutatakse kõige madalamat toetusemäära, millest arvatakse maha 20 % eelnevalt kinnitatud toetusemäära ja kõige madalama määra vahest, kinnitamata määra vaadeldakse kui kõige madalamat.

Kui makstav summa ei ületa 2 000 eurot, võivad liikmesriigid selle summa maksmise edasi lükata kõnealuse toetuse täieliku väljamaksmiseni, välja arvatud juhtudel, kui eksportija deklareerib, et ta ei taotle kõnealuse ekspordi suhtes mingi täiendava summa maksmist.

3. Kui toetuse eelkinnitamisel välja antud litsentsi lahtrisse 7 märgitud sihtkohast ei peeta kinni ja

a) kui tegelikule sihtkohale vastav toetusemäär on lahtrisse 7 märgitud sihtkoha toetusemääraga võrdne või sellest kõrgem, kohaldatakse lahtrisse 7 märgitud sihtkoha toetusemäära;

b) kui tegelikule sihtkohale vastav toetusemäär on lahtrisse 7 märgitud sihtkoha toetusemäärast madalam, makstakse toetust, — mida saadakse tegelikule sihtkohale vastava toetuse kohaldamisel; — millest, välja arvatud vääramatu jõu korral, arvatakse maha 20 % litsentsi lahtrisse 7 märgitud sihtkohale vastava toetusemäära ja tegeliku sihtkoha toetusemäära vahest.

Käesoleva artikli kohaldamisel võetakse arvesse neid toetusemääri, mida kohaldatakse litsentsitaotluse esitamise päeval. Selliseid määri korrigeeritakse vajaduse korral ekspordideklaratsiooni või maksedeklaratsiooni vastuvõtmise kuupäeval.

Kui ühe ja sama eksporditehingu suhtes kohaldatakse käesoleva lõike esimest ja teist lõiku ning artiklit 48, vähendatakse esimesest lõigust tulenevat summat artiklis 48 osutatud trahvisumma võrra.

4. Kui toetusemäär määratakse kindlaks pakkumiskutsega ja asjakohane leping seab tingimuseks kohustusliku sihtkoha, ei võeta kõige madalama toetusemäära kindlaksmääramisel arvesse litsentsitaotluse esitamise kuupäeval või ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise kuupäeval kinnitatud mis tahes perioodilist toetust või asjaolu, et sellist toetust ei ole kõnealusele sihtkohale kinnitatud.

Artikkel 26

1. Kui toode eksporditakse ekspordilitsentsi või eelkinnitussertifikaadi alusel, kus on tingimuseks seatud kohustuslik sihtkoht, kohaldatakse lõikeid 2–5.

2. Kui toode ei saabu kohustuslikku sihtkohta, makstakse ainult artikli 25 lõike 2 kohaldamisest tulenev toetuse osa.

3. Kui vääramatu jõu tõttu toimetatakse toode mõnda muusse sihtkohta kui see, mille kohta oli välja antud litsents, makstakse toetust eksportija taotluse korral, kui ta esitab tõendid vääramatu jõu ja toote sihtkohta jõudmise kohta; sihtkohta jõudmist tõendatakse vastavalt artiklitele 16 ja 17.

4. Kui kehtib lõige 3, võrdub kohaldatav toetus tegeliku sihtkoha suhtes kinnitatud toetusega, kuid ei või olla kõrgem kui toetuse eelkinnitamisel välja antud litsentsi lahtrisse 7 märgitud sihtkoha suhtes kohaldatav.

Toetusemääri korrigeeritakse vajaduse korral ekspordideklaratsiooni või maksedeklaratsiooni vastuvõtmise kuupäeval.

5. Et vastata eelnevalt kinnitatud toetuse tingimustele, kui toode on eksporditud vastavalt määruse (EÜ) nr 376/2008 artiklile 47 välja antud litsentsi alusel ja toetus muutub vastavalt sihtkohale, tõendab eksportija lisaks käesoleva määruse artikli 17 alusel nõutavale ka seda, et toode on impordiriigiks olevas kolmandas riigis tarnitud litsentsis viidatud pakkumiskutses täpsustatud asutusele.

3. jagu

Ühenduse finantshuvide kaitse erimeetmed

Artikkel 27

1. Kui

a) on tõsiseid kahtlusi toote tegeliku sihtkoha suhtes või

b) kui toodet võidakse ühendusse reimportida erinevuste tõttu eksporditud toote toetussumma ja identsele tootele kohaldatava soodustusteta imporditollimaksu vahel ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise päeval või

c) kui on kindlaid kahtlustusi, et toode reimporditakse ühendusse muutmata kujul või pärast töötlemist kolmandas riigis tollimaksuvabalt või imporditollimaksu vähendatud määraga,

makstakse ühtse määraga toetust või artikli 25 lõikes 2 osutatud toetuse osa ainult juhul, kui toode on lahkunud ühenduse tolliterritooriumilt vastavalt artiklile 7, ja

i) diferentseerimata toetuse puhul on toode imporditud kolmandasse riiki 12 kuu jooksul alates ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise kuupäevast või on selle aja jooksul läbinud olulise töötlemise või toimingu määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 24 tähenduses;

ii) vastavalt sihtkohale diferentseeritud toetuse puhul on toode muutmata kujul imporditud konkreetsesse kolmandasse riiki 12 kuu jooksul alates ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise kuupäevast.

Importimisel kolmandatesse riikidesse kohaldatakse artikleid 16 ja 17.

Peale selle võivad liikmesriikide pädevad asutused nõuda kõikide toetuste suhtes täiendavaid tõendeid, mis neile rahuldavalt tõendaksid, et toode on importivas kolmandas riigis tegelikult turule saadetud või läbi teinud olulise töötlemise või toimingu määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 24 tähenduses.

Lisaaega võib anda käesoleva määruse artiklis 46 sätestatud tingimuste alusel.

2. Liikmesriigid kohaldavad lõiget 1 omal algatusel, samuti komisjoni taotluse korral.

Lõike 1 punktis b ette nähtud juhte reguleerivaid sätteid ei kohaldata, kui kõnealuse tehingu konkreetsed asjaolud – võttes arvesse eelkõige transpordikulusid – tõenäoliselt välistavad reimportimise ohu. Lisaks sellele ei või liikmesriigid neid kohaldada, kui toetuse summa on kõnealuse ekspordideklaratsiooni puhul võrdne 500 euroga või sellest väiksem.

3. Kui kohaldatakse lõiget 1 ja toode on pärast ühenduse tolliterritooriumilt lahkumist transiidi käigus vääramatu jõu tõttu riknenud,

a) makstakse diferentseerimata toetuse puhul välja kogu toetus;

b) makstakse diferentseeritud toetuse puhul välja vastavalt artiklile 25 kindlaks määratud toetuse osa.

4. Lõiget 1 kohaldatakse enne toetuse maksmist.

Toetust peetakse siiski põhjendamatuks ja see makstakse tagasi, kui pädevad asutused leiavad kas või pärast toetuse väljamaksmist, et

a) kõnealune toode on hävinud või seda on kahjustatud enne kolmandas riigis turule saatmist või enne olulise töötlemise või toimingu läbitegemist kolmandas riigis määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 24 tähenduses, välja arvatud juhul, kui eksportija saab pädevatele asutustele rahuldavalt tõendada, et eksport leidis aset sellistes majanduslikes oludes, et toodet võinuks kolmandas riigis põhjendatult turustada, ilma et sealjuures oleks piiratud käesoleva määruse artikli 28 lõike 2 teise lõigu kohaldamist;

b) kõnealusele tootele on kolmandas riigis kohaldatud tollimaksu peatamise korda 12 kuud pärast ühendusest lahkumise kuupäeva, ilma et see oleks läbi teinud olulist töötlemist või toimingut määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 24 tähenduses, ja eksporti ei teostatud tavalise äritehinguna;

c) kõnealune eksporditud toode reimporditakse ühendusse, ilma et see oleks läbi teinud olulist töötlemist või toimingut määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 24 tähenduses, ning impordile kohaldatav soodustusteta tollimaks on väiksem kui antud toetus ja eksporti ei teostatud tavalise äritehinguna;

d) XV lisas loetletud tooted reimporditakse ühendusse — pärast kolmandas riigis töötlemise või toimingu läbimist, ilma et oleks saavutatud määruse (EMÜ) nr 2913/92 artiklis 24 osutatud töödelduse aste, ja — neile kohaldatakse soodustusteta määra asemel imporditollimaksu vähendatud või nullmäära.

Liikmesriigid teavitavad komisjoni viivitamata, kui nad leiavad, et muud tooted peale XV lisas loetletute võivad põhjustada kaubandushäireid.

Punkte c ja d ei kohaldada juhtudel, kui kohaldatakse määruse (EMÜ) nr 2913/92 VI jaotise 2. peatükki („Tagasitoodud kaup”) või kui tooted imporditakse vähemalt kahe aasta jooksul pärast ekspordi toimumise päeva.

Punktides b, c ja d osutatud juhtudel artiklit 48 ei kohaldata.

4. jagu

Juhud, mille puhul toetust ei anta

Artikkel 28

1. Toetust ei anta toodetele, mis pole ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise päeval veatu ja standardse turustuskvaliteediga.

Tooted peetakse esimeses lõigus sätestatud nõuetele vastavaks, kui neid saab normaalsetes tingimustes ühenduse territooriumil turustada toetusetaotluses esitatud nimetuse all ja inimeste tarbeks mõelduna ei välista ega piira toodete omadused ja seisukord oluliselt nende kasutamist kõnealusel eesmärgil.

Toodete vastavust esimeses lõigus sätestatud nõuetele kontrollitakse vastavalt ühenduses kehtivatele normidele ja tavadele.

Toetust antakse siiski ka juhul, kui sihtriigis kohaldatakse eksporditud toodetele kohustuslikke erinõudeid, eelkõige sanitaar- ja hügieeninõudeid, mis ei vasta ühenduses kehtivatele normidele ja tavadele. Eksportija kohustus on pädeva asutuse taotluse korral tõestada, et tooted vastavad sihtriigis kehtivatele nõuetele.

Peale selle võidakse teatavate toodete suhtes vastu võtta erisätted.

2. Kui toode oli ühendusest lahkumisel veatu ja standardse turustuskvaliteediga, on sel õigus saada vastavalt artikli 25 lõikele 2 arvutatud toetuse osa, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artiklit 27. Sellest olenemata kaotab toode õiguse toetusele, kui on tõendeid selle kohta, et

— toode ei ole enam veatu ja standardse turustuskvaliteediga hiljem ilmnenud varjatud vea tõttu;

— toodet ei olnud võimalik lõpptarbijale müüa, sest tarbimise lõppkuupäev oli liiga lähedal ekspordikuupäevale.

Kui on tõendeid selle kohta, et enne kolmandasse riiki importimise tolliformaalsuste täitmist ei ole toode enam veatu ja standardse turustuskvaliteediga, ei ole tal õigust saada toetuse diferentseeritud osa.

3. Toetust ei anta toodetele, mis ületavad ühenduse õigusaktidega lubatud maksimaalse radioaktiivsustaseme. Sõltumata toodete päritolust kohaldatakse neile nõukogu määruse (EÜ) nr 733/2008 (20) artikli 2 lõikes 2 kehtestatud tasemeid.

Artikkel 29

1. Toetust ei anta ekspordile, mille suhtes kohaldatakse eelnevalt kinnitatud või pakkumiskutsega kindlaks määratud ekspordimaksu või muid eksportimisel võetavaid makse.

2. Kui liittoodete puhul on ekspordimaks või muu eksportimisel võetav maks eelnevalt kinnitatud toote ühe või mitme koostisosa põhjal, siis sellele koostisosale või neile koostisosadele toetust ei anta.

Artikkel 30

Toetust ei anta toodetele, mida müüakse või levitatakse laevadel ja mille puhul on tõenäoline, et nad tuuakse hiljem ühendusse tagasi tollimaksuvabalt vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) nr 918/83 (21).

2. PEATÜKK

Toetuse ettemaksed

Artikkel 31

1. Eksportija taotluse korral maksavad liikmesriigid toetuse kas täielikult või osaliselt ette välja pärast ekspordideklaratsiooni vastuvõtmist tingimusel, et antakse avansisummast 10 % võrra suurem tagatis.

Liikmesriigid võivad sätestada tingimused, mis hõlmavad toetuse osalise ettemakse taotlemist.

2. Ettemakstava summa arvutamiseks kasutatakse deklareeritud sihtkoha puhul kohaldatavat toetusemäära, mida vajaduse korral korrigeeritakse muude ühenduse määrustega sätestatud summadega.

3. Liikmesriigid võivad lõiget 1 mitte kohaldada, kui makstav summa on väiksem kui 2 000 eurot.

Artikkel 32

1. Kui ettemaksena makstud summa on suurem kui kõnealuselt või samaväärselt ekspordilt tegelikult makstav, algatab pädev asutus viivitamata määruse (EMÜ) nr 2220/85 artiklis 29 sätestatud toimingu, et eksportija maksaks tagasi kahe summa vahe, mida suurendatakse 10 % võrra.

Täiendavat 10 % ei pea siiski korvama, kui vääramatu jõu tõttu

— ei ole võimalik esitada käesolevas määruses toetuse saamiseks vajalikke tõendeid või

— toode saabub muusse sihtkohta kui see, millele suhtes arvutati ettemakse.

2. Kui toode ei jõua sihtkohta, mille suhtes arvutati ettemakse, kolmanda isiku poolse eksportijat kahjustava eeskirjade eiramise tõttu ja kui eksportija teavitab pädevaid asutusi viivitamata omal algatusel kirjalikult ja maksab ettemakstud toetuse tagasi, siis piirdub lõikes 1 sätestatud suurendamine toetuse ettemakse kättesaamisest selle tagasimaksmiseni kulunud aja eest makstava intressiga, mis arvutatakse artikli 49 lõike 1 neljandas lõigus sätestatud korras.

Esimest lõiku ei kohaldata, kui pädevad asutused on juba teatanud eksportijale kavatsusest korraldada kontroll või kui eksportija on kõnealusest kavatsusest mõnel muul viisil teada saanud.

3. Koondnomenklatuuri ühe ja sama koodi alla kuuluvate ekvivalenttoodete eksportimist pärast nende reimportimist tagasitoodud kauba süsteemi alusel käsitatakse kui samaväärset eksporti, kui on täidetud määruse (EÜ) nr 376/2008 artikli 44 lõike 2 punktides a ja b kehtestatud tingimused.

Esimest lõiku kohaldatakse üksnes juhul, kui tagasitoodud kauba süsteemi kasutatakse liikmesriigis, kus võeti vastu esialgset eksporti hõlmav ekspordideklaratsioon, või päritoluliikmesriigis vastavalt nõukogu direktiivi 97/78/EÜ (22) artiklile 15.

III JAOTIS

MUUD EKSPORDILIIGID JA ERIJUHUD

1. PEATÜKK

Ekspordiga ühendusest võrdsustatavad tarned ja pardavarude tarnimine

Artikkel 33

1. Käesoleva määruse kohaldamisel käsitatakse ekspordina ühenduse tolliterritooriumilt:

a) pardavarude tarnimist ühenduse piires — merelaevadele; — rahvusvahelisi lende, sealhulgas ühendusesiseseid lende, sooritavatele õhusõidukitele;

b) tarneid ühenduses asuvatele rahvusvahelistele organisatsioonidele;

c) tarneid relvajõududele, mis paiknevad liikmesriigi territooriumil, kuid ei allu talle.

2. Lõiget 1 kohaldatakse ainult siis, kui osutatud kasutuseks kolmandatest riikidest imporditavad sama liiki tooted on kõnealuses riigis imporditollimaksust vabastatud.

3. Toodete tarned humanitaarabile spetsialiseerunud organisatsioonide ühenduse piirides asuvatesse ladudesse toiduabiprogrammide tarvis kolmandates maades võrdsustatakse ekspordiga ühenduse tolliterritooriumilt.

Esimese lõigu kohaldamise loa annavad ladustamiskoha liikmesriigi pädevad asutused, kes määravad kindlaks lao tollistaatuse ja astuvad vajalikke samme tagamaks kõnealuste toodete saabumine sihtkohta.

4. Käesoleva artikliga hõlmatud tarnete suhtes ei kohaldata artikli 5 lõike 7 sätteid. Liikmesriigid võivad siiski võtta asjakohaseid meetmeid, et võimaldada kõnealuste toodete kontrollimist.

Artikkel 34

1. Artiklites 33 ja 41 osutatud tarnete puhul võivad liikmesriigid hoolimata artiklist 5 lubada järgmise korra kasutamist toetuste maksmisel. Eksportijad, kellel on lubatud järgida kõnealust korda, ei või samal ajal samade toodete suhtes järgida tavakorda.

Luba võidakse piirata teatavate laadimiskohtadega ekspordiliikmesriigis. Loaga võidakse hõlmata laadimist teistes liikmesriikides, sel juhul kohaldatakse artiklit 8.

2. Käesoleva artikliga ette nähtud korras iga kuu laaditavate toodete puhul kasutatakse kohaldatava toetusemäära kindlaksmääramisel kuu viimast päeva.

Toetuse suhtes kohaldatava vahetuskursi rakendusjuht on määruse (EÜ) nr 1913/2006 artikli 1 lõikes 1 osutatud rakendusjuht.

3. Kui toetus on määratud kindlaks pakkumismenetluse abil, peab litsents kehtima kuu viimasel päeval.

4. Eksportijad peavad pidama järgmist informatsiooni sisaldavat registrit:

a) vastavalt artikli 5 lõikele 4 toodete identifitseerimiseks vajalikud üksikasjad;

b) laeva või õhusõiduki, millele tooted laaditakse, nimi või registreerimisnumber;

c) laadimiskuupäev.

Esimeses lõigus nimetatud üksikasjad kantakse registrisse hiljemalt esimesel laadimispäevale järgneval tööpäeval. Kui laadimine toimub teises liikmesriigis, kantakse need üksikasjad registrisse siiski hiljemalt esimesel tööpäeval pärast seda päeva, kui eksportijale tulnuks teatada, et tooted on peale laaditud.

Samuti teevad eksportijad koostööd mis tahes kontrolli korral, mida liikmesriigid võivad vajalikuks pidada, ja säilitavad registreid vähemalt kolm aastat alates jooksva kalendriaasta lõpust.

5. Liikmesriigid võivad otsustada, et registrid võidakse asendada tarnimisel kasutatavate dokumentidega, millel on tolli kinnitatud laadimiskuupäev.

6. Lõikeid 2–5 kohaldatakse artikli 33 lõike 1 punktides b ja c viidatud tarnete puhul mutatis mutandis.

Artikkel 35

1. Artikli 33 lõike 1 punkti a kohaldamisel käsitatakse õhusõidukite või reisijateveolaevade, sealhulgas parvlaevade pardal tarbimiseks mõeldud ja enne laadimist valmistatud tooteid sellise aluse pardal valmistatutena.

2. Lõiget 1 kohaldatakse ainult tingimusel, et enne valmistamist esitab eksportija piisavad tõendid nende põhitoodete koguse, loomu ja omaduste kohta, mille suhtes toetust taotletakse.

3. Artiklis 37 sätestatud pardavaruladude korda võidakse kohaldada käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 nimetatud valmistoodete suhtes.

Artikkel 36

1. Toetust makstakse ainult juhul, kui tooted, mille kohta on ekspordideklaratsioonid vastu võetud, on muutmata kujul saabunud artikliga 33 hõlmatud sihtkohta 60 päeva jooksul sellisest vastuvõtmisest alates.

2. Käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud juhtudel kohaldatakse artikli 7 lõikeid 3 ja 4.

3. Kui enne artikliga 33 hõlmatud sihtkohta saabumist läbib vastuvõetud ekspordideklaratsiooniga hõlmatud toode muu ühenduse territooriumi kui selle liikmesriigi oma, mille territooriumil kõnealune vastuvõtmine toimus, tõendatakse toote saabumist konkreetsesse sihtkohta kontrolleksemplariga T5.

Täidetakse kontrolleksemplari T5 lahtrid 33, 103, 104 ja vajaduse korral 105. Lahter 104 kinnitatakse vastavalt.

4. Vorm 302, mis on kaasas artikli 33 lõike 1 punkti c alusel relvajõududele tarnitud toodetega, võrdsustatakse käesoleva artikli lõikes 3 osutatud kontrolleksemplariga T5, tingimusel et pädevad sõjaväevõimud kinnitavad vormil toodete vastuvõtmist.

Artikkel 37

1. Liikmesriigid võivad toetuse eksportijatele ette maksta allpool sätestatud eritingimuste alusel, kui tõendatakse, et kui pole tegemist vääramatu jõuga, on tooted 30 päeva jooksul alates ekspordideklaratsiooni vastuvõtmisest paigutatud tolli kontrolli all olevatesse rajatistesse selleks, et tarnida ühenduse piires pardavarusid

a) merelaevadele või

b) rahvusvahelisi lende, sealhulgas ühendusesiseseid lende, sooritavatele õhusõidukitele või

c) artiklis 41 osutatud puurimis- või ammutamisplatvormidele.

Tolli kontrolli all olevad rajatised, edaspidi „pardavarulaod”, ja laopidajad tuleb käesoleva artikli sätete kohaldamiseks eraldi kinnitada.

2. Liikmesriigid, kelle territooriumil pardavarulaod paiknevad, kinnitavad ainult sellised laopidajad ja pardavarulaod, kes/mis annavad vajalikud tagatised. Kinnitus võidakse tühistada.

Kinnitatakse ainult need laopidajad, kes kohustuvad kirjalikult

a) toimetama tooted muutmata kujul või külmutatutena ja/või pärast pakendamist ühenduse piires pardavarudeks — merelaevade või — rahvusvahelisi lende, sealhulgas ühendusesiseseid lende, sooritavate õhusõidukite või — artiklis 41 osutatud puurimis- või ammutamisplatvormide pardale;

b) pidama registrit, mis võimaldaks pädevatel asutustel korraldada mis tahes vajalikke kontrollimisi ja milles oleksid eelkõige ära märgitud — pardavarulattu saabumise kuupäev; — toodetega kaasas olevate tollidokumentide seerianumbrid ja üksikasjad asjaomase tolliasutuse kohta; — vastavalt artikli 5 lõikele 4 toodete identifitseerimiseks vajalik teave; — kuupäev, millal tooted lahkuvad pardavarulaost; — nende laevade või õhusõidukite registreerimisnumbrid ja nimed (kui sellised on olemas), millele tooted laaditakse, või lao nimi, kuhu need üle viiakse; — pardale laadimise kuupäev;

c) säilitama registreid vähemalt kolm aastat alates jooksva kalendriaasta lõpust;

d) tegema koostööd kontrollimiste, eelkõige perioodiliste kontrollimiste puhul, mida pädevad asutused peavad käesoleva lõike täitmises veendumise huvides otstarbekaks;

e) maksma toetuse tagasimaksetena välja taotletud summad, kui kohaldatakse artiklit 39.

3. Eksportijatele vastavalt lõikele 1 makstud summad kantakse maksetena ettemakse teinud asutuse raamatupidamiskontodele.

Artikkel 38

1. Kui ekspordideklaratsioon võetakse vastu liikmesriigis, milles pardavaruladu asub, kinnitavad pädevad tolliasutused kaupade sisenemisel pardavarulattu toetuse ettemakse saamiseks kasutatud siseriiklikul dokumendil, et tooted vastavad artikli 37 sätetele.

2. Kui ekspordideklaratsioon võetakse vastu mõnes teises liikmesriigis kui selles, milles pardavaruladu asub, tõendatakse toodete pardavarulattu suunamist kontrolleksemplariga T5.

Täidetakse kontrolleksemplari T5 lahtrid 33, 103, 104 ja vajaduse korral lahter 105. Kontrolleksemplari T5 lahtri 104 rubriiki „Muud” lisatakse üks XVI lisas loetletud kannetest.

Kontrollinud, kas tooted on kantud artikli 37 lõikes 2 sätestatud registrisse, kinnitab sihtliikmesriigi pädev tolliasutus kontrolleksemplaril, et tooted on lattu paigutatud.

Artikkel 39

1. Kui selgub, et pardavarulattu paigutatud toode ei ole saabunud konkreetsesse sihtkohta või ei ole sellises seisukorras, et ta võidaks sinna saata, maksab laohoidja ladustamiskoha liikmesriigis pädevale asutusele kindla summa.

2. Lõikes 1 osutatud kindel summa arvutatakse järgmiselt:

a) määratakse kindlaks ladustamiskoha liikmesriigis vabasse ringlusse lubamisel identsele tootele kohaldatavate imporditollimaksude kogusumma;

b) vastavalt punktile a saadud summat suurendatakse 20 %.

Imporditollimaksude arvutamisel kasutatakse määra,

a) mida kohaldatakse päeval, millal toode saabus muusse sihtkohta kui see, mis varem kindlaks määrati, või päeval, millest alates ei olnud toode enam sellises seisukorras, et seda oleks võidud konkreetsesse sihtkohta saata, või

b) kui kõnealust päeva ei ole võimalik kindlaks määrata, kasutatakse määra, mida kohaldati päeval, mil selgus, et kohustuslikust sihtkohast ei peetud kinni.

3. Kui laopidaja suudab tõestada, et kõnealuselt tootelt ettemaksena makstud summa on väiksem kui vastavalt lõike 2 kohaselt arvutatud kindel summa, maksab laopidaja ainult kõnealuse summa pluss 20 %.

Kui summa makstakse ettemaksena välja teises liikmesriigis, suurendatakse seda siiski 40 % võrra. Sellistel juhtudel arvestatakse majandus- ja rahaliitu mittekuuluvate ladustamiskoha liikmesriikide puhul kõnealune summa ümber ladustamiskoha liikmesriigi omavääringusse, võttes aluseks lõike 2 esimese lõigu punktis a nimetatud tollimaksude arvutamiseks kasutatud päeva keskmist euro vahetuskurssi.

4. Käesolevas artiklis sätestatud makse ei kata pardavarulaos ladustamise ajal kaalu loomulikust vähenemisest või pakendamisest tulenevaid kahjusid.

Artikkel 40

1. Vähemalt üks kord iga 12 kuu jooksul korraldavad pardavaruladude asukohaliikmesriikide pädevad asutused kõnealustes ladudes ladustatud toote koguse füüsilise kontrolli.

Kui toodete paigutamine pardavarulattu ja nende väljaviimine sealt on tolliasutuse pideva füüsilise kontrolli all, võivad pädevad asutused kontrollimisel piirduda ladustatud toodete dokumentide kontrollimisega.

2. Ladustamiskoha liikmesriigi pädevad asutused võivad lubada toodete üleviimist teise pardavarulattu.

Sellistel juhtudel kantakse teise pardavarulao kohta käivad üksikasjad esimese lao registrisse. Teine pardavaruladu ja laopidaja kinnitatakse samuti eraldi pardavarulao menetluse jaoks.

Kui tooted on paigutatud järelevalve alla teise pardavarulattu, vastutab kõigi artikli 39 kohaselt makstavate summade maksmise eest teise lao pidaja.

3. Kui teine pardavaruladu ei asu samas liikmesriigis, kus asus esimene, tõendatakse teise lattu paigutamist kontrolleksemplari T5 originaaleksemplariga, millele on tehtud üks artikli 38 lõikes 2 sätestatud kannetest.

Kontrollinud, kas tooted on kantud artikli 37 lõikes 2 sätestatud registrisse, kinnitab sihtliikmesriigi pädev tolliasutus kontrolleksemplaril T5, et tooted on lattu paigutatud.

4. Kui tooted viiakse pardavarulaost välja ja toimetatakse pardale liikmesriigis, mis ei ole ladustamiskoha liikmesriik, tõendatakse sellist paigutamist vastavalt artikli 36 lõikele 3.

5. Tõendid teises pardavarulaos järelevalve alla paigutamise, ühenduses õhusõiduki pardale toimetamise ning artiklis 41 ja artikli 42 lõike 3 punktis a sätestatud tarnete kohta esitatakse, välja arvatud vääramatu jõu korral, 12 kuu jooksul alates toodete pardavarulaost väljaviimise kuupäevast, kohaldades artikli 46 lõikeid 3, 4 ja 5 mutatis mutandis.

2. PEATÜKK

Erijuhud

Artikkel 41

1. Toiduvarude tarnimine võrdsustatakse makstava toetuse määra kindlaksmääramiseks varude tarnimisega artikli 33 lõike 1 punktis a määratletud tähenduses

a) puurimis- või ammutamisplatvormidele, sealhulgas nende tegevuse tugiteenuseid pakkuvad abirajatised, mis asuvad Euroopa mandrilaval või ühenduse Euroopa-välise osa mandrilaval, aga väljaspool kolmemiilist vööndit sellest lähtejoonest, mida kasutatakse liikmesriigi territoriaalmere kindlaksmääramiseks, ja

b) avamerel liikmesriigi lipu all sõitvatele sõja- ja abilaevadele.

„Toiduvarud” tähendavad ainult pardal tarbimiseks mõeldud tooteid.

2. Lõiget 1 kohaldatakse ainult juhul, kui toetuse määr on kõrgem kui madalaim määr.

Liikmesriigid võivad kõnealuseid sätteid kohaldada kõigile toiduvarude tarnetele tingimusel, et

a) esitatakse tõend pardaletoimetamise kohta ja

b) platvormide puhul: — tarne toimub osana varustamistegevusest, mille selle liikmesriigi pädevad asutused, kust toimub vedu platvormile, on tunnistanud tavapäraseks. Kui pole tegemist vääramatu jõuga, on sadamad või laadimiskohad, aluse liik – kui tarnimine toimub meritsi – ja pakendite ning konteinerite liigid sellised, mida tavaliselt kasutatakse; — tarnimisel kasutatavat laeva või helikopterit teenindab füüsiline või juriidiline isik, kes säilitab ühenduses dokumente, millega on võimalik tutvuda ja mis annavad reisi või lennu kohta piisavalt üksikasjalikku teavet.

3. Lõike 2 punktis a sätestatud tõend pardaletoimetamise kohta sisaldab kõiki andmeid toodete kohta, tarne sihtkohaks olnud platvormide või sõja- või abilaevade nime ja/või muid identifitseerimiseks vajalikke andmeid ja tarnekuupäeva. Liikmesriigid võivad nõuda täiendava teabe esitamist.

Sellisele tõendile kirjutab alla

a) platvormide puhul: isik, keda platvormi käitajad peavad toiduvarude eest vastutavaks. Pädevad asutused võtavad vajalikke meetmeid tagamaks tehingute ehtsus. Liikmesriigid teavitavad komisjoni võetud meetmetest;

b) sõja- või abilaevade puhul: mereväeasutused.

Erandina lõikest 2 võivad liikmesriigid platvormide varustamise puhul vabastada eksportijad kohustusest esitada tõend pardaletoimetamise kohta järgmiste tarnete korral:

a) tarned, mille puhul toetus ei ületa 3 000 eurot ekspordi kohta;

b) tarned, mille puhul antakse liikmesriike rahuldavad piisavad tagatised toodete sihtkohta saabumise suhtes, ja

c) tarned, mille puhul esitatakse veokiri ja maksetõend.

4. Toetust maksva liikmesriigi pädevad asutused kontrollivad platvormidele tarnitutena deklareeritud kauba koguseid, vaadates läbi eksportija ja tarnimisel kasutatava laeva või helikopteri dokumendid. Nemad tagavad ka selle, et vastavalt käesolevale artiklile pardavarudena tarnitud kogused ei ületa meeskonna vajadusi.

Esimese lõigu kohaldamisel võib vajaduse korral taotleda teiste liikmesriikide pädevate asutuste abi.

5. Kui platvormidele tarnete suhtes kohaldatakse artiklit 8, lisatakse kontrolleksemplari T5 lahtri 104 rubriiki „Muud” üks XVII lisas loetletud kannetest.

6. Kui kohaldatakse artiklit 37, kohustub laopidaja artikli 37 lõike 2 punktis b osutatud registrisse kandma iga kaubasaadetise sihtkohaks oleva platvormi üksikasjalikud andmed, tarnimisel kasutatava laeva/helikopteri nime/numbri ja pardaletoimetamise kuupäeva. Käesoleva artikli lõike 3 teise lõigu punktis a sätestatud tõendit pardaletoimetamise kohta käsitatakse osana sellisest registrist.

7. Liikmesriigid loovad registri platvormidele tarnitud ja käesoleva artikli tingimustele vastavate toodete kogustest sektorite kaupa.

Artikkel 42

1. Antava toetuse taseme kindlaksmääramiseks käsitatakse pardavarude tarnimist väljapoole ühendust varustamisena artikli 33 lõike 1 punkti a alusel.

2. Kui toetuse määr sõltub sihtkohast, kohaldatakse lõiget 1, kui tõendatakse, et tegelikult pardale paigutatud tooted on needsamad tooted, mis sel eesmärgil on ühenduse tolliterritooriumilt välja viidud.

3. Käesoleva artikli kohaldamisel tähendab „otsetarne” laeva pardale paigutatud konteineri või jagamata kaubasaadetise tarnimist.

4. Lõikes 2 sätestatud tõend esitatakse järgmiselt.

a) Otsetarnet pardale tõendatakse tollidokumendiga või dokumendiga, millele on andnud kaasallkirja selle kolmanda riigi toll, kus toimus pardaletoimetamine; selliseid dokumente võib koostada vastavalt XVIII lisas esitatud näidisele. Dokumendid tuleb täita ühes või mitmes ühenduse ametlikus keeles ja asjaomases kolmandas riigis kasutatavas keeles.

b) Kui eksporditud toodete puhul ei ole tegemist otsetarnega ja need paigutatakse sihtriigiks olevas kolmandas riigis enne varudena pardaletoimetamist tollijärelevalve alla, tõendatakse sellist pardaletoimetamist järgmiste dokumentidega: — tollidokument või kolmanda riigi tolliasutuse kaasallkirjaga dokument, milles tõendatakse, et konteineri sisu või jagamata kaubasaadetis on paigutatud pardavarulattu ja et kaupu, millest kaubasaadetis koosneb, kasutatakse ainult pardavarudena; selliseid dokumente võib koostada vastavalt XVIII lisas esitatud näidisele; — tollidokument või selle kolmanda riigi, kus toimus pardaletoimetamine, tolliasutuse kaasallkirjaga dokument, milles tõendatakse, et kõik konteineris või jagamatus kaubasaadetises sisalduvad tooted on pardavarulaost lõplikult lahkunud ja pardale toimetatud, ja täpsustatakse osaliste tarnete hulk; selliseid dokumente võib koostada vastavalt XVIII lisas esitatud näidisele.

c) Kui punktis a ja punkti b teises taandes osutatud dokumente ei ole võimalik esitada, võib liikmesriik tõendina vastu võtta kapteni või mõne teise teenistusohvitseri allkirja ja laeva pitseriga vastuvõtutõendi. Kui punkti b teises taandes osutatud dokumente ei ole võimalik esitada, võib liikmesriik tõendina vastu võtta lennuettevõtte töötaja allkirja ja lennuettevõtte pitseriga vastuvõtutõendi.

d) Liikmesriigid võtavad punktis a ja punkti b teises taandes osutatud dokumendid vastu ainult juhul, kui need sisaldavad kõiki üksikasju pardaletoimetatud toodete kohta ja sedastavad laevade või õhusõidukite registreerimisnumbrid ja nimed (kui need on olemas). Et teha kindlaks, kas pardavarudeks tarnitud kogused vastavad kõnealuse laeva või õhusõiduki meeskonna ja reisijate tavapärastele vajadustele, võivad liikmesriigid nõuda täiendavat teavet või täiendavate dokumentide esitamist.

5. Kõigil juhtudel tuleb makseavalduste puhul tõendina esitada veokirja koopia või valguskoopia ja pardavarudeks mõeldud tarnete makset tõendav dokument.

6. Tooteid, millele kohaldatakse artiklis 37 osutatud menetlust, ei või kasutada käesoleva artikli lõike 4 punktis b sätestatud tarneteks.

7. Artiklit 24 kohaldatakse mutatis mutandis.

8. Käesoleva artikliga hõlmatud juhtudel artiklit 34 ei kohaldata.

Artikkel 43

1. Erandina määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 161 lõikest 3 peetakse toetuse maksmist käsitlevate sätete kohaldamisel Helgolandi saarele toimetatud põllumajandustooteid ekspordituks.

2. Toetuse maksmist käsitlevate sätete kohaldamisel ei peeta San Marinosse toimetatud põllumajandustooteid ekspordituks.

Artikkel 44

1. Määruse (EMÜ) nr 2454/93 artikli 883 kohaselt reeksporditud toodetele võib toetust kohaldada ainult juhul, kui imporditollimaksu tagasimaksmise või vähendamise taotlus hiljem tagasi lükatakse ja kui kõik teised toetuse saamise tingimused on täidetud.

2. Kui tooted reeksporditakse lõikes 1 osutatud menetluse alusel, tuleb artikli 5 lõikes 4 sätestatud dokumendis kõnealusele menetlusele viidata.

Artikkel 45

Ekspordi puhul, mis on mõeldud toimetamiseks

— kolmandas riigis paiknevatele relvajõududele, mis alluvad liikmesriigile või rahvusvahelisele organisatsioonile, mille liige on vähemalt üks liikmesriikidest;

— kolmandas riigis asuvale rahvusvahelisele organisatsioonile, mille liige on vähemalt üks liikmesriikidest;

— kolmandas riigis asuvatele diplomaatilistele esindustele,

mille kohta eksportija ei saa esitada artikli 17 lõikes 1 või 2 sätestatud tõendeid, peetakse tooteid impordituks kolmandasse riiki, kus sellised relvajõud paiknevad või sellised rahvusvahelised organisatsioonid või diplomaatilised esindused asuvad, kui esitatakse tõend toodete eest maksmise kohta ja kõnealuses kolmandas riigis relvajõudude, rahvusvahelise organisatsiooni või diplomaatilise esinduse välja antud tarneteatis.

IV JAOTIS

TOETUSTE MAKSMISE KORD

1. PEATÜKK

Üldosa

Artikkel 46

1. Toetust makstakse ainult eksportija eriomase taotluse korral ja selle maksab liikmesriik, kelle territooriumil ekspordideklaratsioon vastu võetakse.

Toetusetaotlused tehakse

a) kirjalikult, milleks liikmesriigid võivad ette näha eraldi plangi, või

b) arvutivõrkude abil vastavalt pädevate asutuste sätestatud eeskirjadele.

Liikmesriigid võivad otsustada, et toetusetaotluste tegemisel tuleb kasutada ainult üht teises lõigus nimetatud meetodit.

Käesoleva lõike kohaldamisel kohaldatakse määruse (EMÜ) nr 2454/93 artikli 199 lõikeid 2 ja 3 ning artikleid 222, 223 ja 224 mutatis mutandis.

2. Välja arvatud vääramatu jõu korral, tuleb toetuse maksmise või tagatisest vabastamisega seotud dokumendid esitada 12 kuu jooksul alates ekspordideklaratsiooni vastuvõtmise kuupäevast.

Kui toetuse maksmiseks õiguse andnud eksporditehingu puhul kasutatud ekspordilitsentsi on välja andnud muu liikmesriik kui ekspordiliikmesriik, sisaldavad toetuse maksmisega seotud dokumendid nõuetekohaselt märgistatud valguskoopia kõnealuse litsentsi mõlemast leheküljest.

3. Kui kontrolleksemplari T5 või vajaduse korral ühenduse tolliterritooriumilt väljumist tõendavat siseriiklikku dokumenti ei tagastata eksportijast olenematutel põhjustel lähtetolliasutusele või keskasutusele kolme kuu jooksul alates väljaandmisest, võib eksportija esitada pädevale asutusele põhjendatud taotluse, et samaväärseiks peetaks teisi dokumente.

Sellise taotluse tõendamiseks tuleb esitada järgmised dokumendid:

a) kui kontrolleksemplar või siseriiklik dokument on välja antud tõendina toodete ühenduse tolliterritooriumilt lahkumise kohta: — veokirja koopia või valguskoopia ja — dokument, mis tõendab, et toode on esitatud kolmanda riigi tolliasutusele, või üks või mitu artikli 17 lõigetes 1, 2 ja 4 nimetatud dokumentidest. Teises taandes nimetatud dokumentide nõudmisest võidakse loobuda ekspordi puhul, mille toetus ei ületa 2 400 eurot; sellistel juhtudel peab eksportija siiski esitama tõendi makse sooritamise kohta. Kui tegemist on ekspordiga kolmandatesse riikidesse, kes on alla kirjutanud ühise transiidisüsteemi konventsioonile, kehtivad tõendavate dokumentidena selliste riikide poolt nõuetekohaselt pitseriga varustatud ühise transiididokumendi tagastamiseksemplar 5, selle tõestatud koopia või lähtetolliasutuse teatis;

b) kui kohaldatakse artikleid 33, 37 või 41, kõnealuse sihtkoha kontrollimise eest vastutava tolliasutuse kinnitus, et kõnealune tolliasutus on täitnud asjaomase kontrolleksemplari T5 kinnitamise tingimused või

c) kui kohaldatakse artikli 33 lõike 1 punkti a või artiklit 37, siis artikli 42 lõike 3 punktis c sätestatud vastuvõtutõend ja pardavarudeks mõeldud tarnete eest maksmist tõendav dokument.

Käesoleva lõike kohaldamisel on väljumistolliasutuse tõend kontrolleksemplari T5 nõuetekohase esitamise kohta, milles sedastatakse kontrolleksemplari seerianumber ja selle välja andnud tolliasutus ning toodete ühenduse tolliterritooriumilt lahkumise kuupäev, samaväärne kontr