Komisjoni määrus (EÜ) nr 1554/2001,

30. juuli 2001,

millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1260/2001 üksikasjalikud rakenduseeskirjad Prantsuse ülemeredepartemangudes toodetud suhkru turustamiseks ja soodustoorsuhkru hinnatingimuste võrdsustamiseks

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 19. juuni 2001. aasta määrust (EÜ) nr 1260/2001 suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta, [1] eriti selle artikli 7 lõiget 5,

ning arvestades järgmist:

(1) Määruse (EÜ) nr 1260/2001 artikli 7 lõikes 4 kehtestatakse kindlasummaline ühenduse toetus Prantsuse ülemeredepartemangudes toodetud suhkru turustamiseks ühenduse Euroopa piirkondades.. Seda toetust antakse Prantsuse ülemeredepartemangudes toodetud ja ühenduse Euroopa piirkondades asuvates rafineerimistehastes rafineeritava ja ühenduse Euroopa piirkondadesse veetava või vajaduse korral nendes departemangudes ladustatava suhkru jaoks.

(2) Toetus ühenduse rafineerimistehastes rafineerimiseks on ette nähtud selleks, et varustada kõnealuseid rafineerimistehaseid Prantsuse ülemeredepartemangudes toodetud suhkruga sama hinnaga kui soodussuhkru puhul.

(3) Mereveokulud sõltuvad peamiselt laevad suurusest, mis omakorda sõltub vee sügavusest Prantsuse ülemeredepartemangude lastimissadamates. Kogemused on näidanud, et just sadamate iseärasuste tõttu veetakse suhkrut sageli mõnest sellisest departemangust ühendusse laevades, mille puhasmahutavus on alla 20000 tonni, samas kui Kariibi-Ühendkuningriigi prahirahaelement on kehtestatud laevade põhjal, mille puhasmahutavus on 25000–30000 tonni. Ettevõtjate mereveokulud ei pruugi seetõttu olla vastavuses ühtse määra põhjal kehtestatud prahirahaelemendiga. Kindla suurusega summa üksikasjalikud rakenduseeskirjad peaksid seetõttu ette nägema võimaluse kohandada Kariibi-Ühendkuningriigi prahirahaelementi, kui laeva suurus seda lubab.

(4) AKV-EÜ partnerluslepingusse [2] kuuluva AKV-suhkrut käsitleva protokolli 3 artikli 5 lõikes 4 on sätestatud, et garanteeritud hind tähistab pakkimata suhkru CIF-hinda ühenduse Euroopa sadamates ja see määratakse standardkvaliteediga suhkrule. Kui soodussuhkru saagis erineb standardkvaliteediga suhkru saagisest, kohaldatakse rahvusvahelises kaubanduses kasutatavat suurendusskaalat, mis erineb ühenduse eeskirjades ühenduses toodetud toorsuhkru jaoks samal eesmärgil sätestatud skaalast. Kahte tüüpi toorsuhkru hinnatingimuste võrdsustamiseks tuleks kahest skaalast ühe kohaldamisel tekkiv erinevus korvata konkreetse sekkumistehinguga Prantsuse ülemeredepartemangudes toodetud toorsuhkru rafineerijate kasuks.

(5) Rafineerimistoetust antakse nende Prantsuse ülemeredepartemangudest pärit toorsuhkru koguste jaoks, mida saab Euroopa piirkondades rafineerida valgeks suhkruks, võttes arvesse ühenduse toorsuhkru tarnebilansis sellise suhkru jaoks regulaarselt kehtestatud kättesaadavaid tarneid.

(6) Kuna sellise suhkru tootjatel ei ole oma vabrikutes piisavaid ladustamisvahendeid, saadetakse ühenduse rafineerimistehastes kasutamiseks ettenähtud suhkur otse pärast tootmist sadamas asuvatesse silodesse. Sellised tootjad peaksid seetõttu saama ettemaksu suhkru tehasest lastimissadamasse toimetamise kulude osas. Viimastel aastatel on saadetiste ebakorrapärasus pikendanud selle ettemakse maksmise kestust, kuna suhkrut on kauem hoitud silodes ning see on suurendanud asjaomaste tootjate koormust. Seetõttu on õigustatud teha ettemakseid toetuse lõppmaksest, mis on võrdne toetuse FOB-komponendiga. Ettemakse saamiseks peavad taotlejad esitama tagatise ning samuti tuleks sätestada muud ettemakse saamise tingimused, eelkõige asjaomased suhkrukogused.

(7) Tuleks kehtestada üksikasjalikud eeskirjad suhkru massi ja saagise kindlaksmääramiseks, eriti kui seda laadi tooteid veetakse lahtiselt samas laevas mitme tootja nimel.

(8) Üldiselt jääb kõnesoleva suhkru pealelaadimise päeva ja pädeva asutuse poolt toetuse maksmise eelduseks oleva saabumisega seotud formaalsuste täitmise päeva vahele märkimisväärne ajavahemik. Seepärast tuleks sätestada ettemaksete tegemise kord.

(9) Rafineeritud suhkru kontrollimiseks tuleks sätestada asjakohased meetmed ning määratleda rafineerimine.

(10) Käesolevas määruses sätestatud üksikasjalikud eeskirjad asendavad eeskirju, mis on sätestatud komisjoni 3. septembri 1986. aasta määruses (EMÜ) nr 2750/86, milles sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad Prantsuse ülemeredepartemangudes toodetud suhkru turustamise meetmete kohaldamiseks ja millega muudetakse neljandat korda määrust (EMÜ) nr 3016/78, [3] viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 350/1999. [4] Kõnealune määrus tuleks seepärast kehtetuks tunnistada.

(11) Neid meetmeid tuleks kohaldada 2001/02. turustusaasta algusest.

(12) Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas suhkruturu korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Kindlasummalist ühenduse toetust antakse sekkumismeetmena Prantsusmaa ülemeredepartemangudes toodetud suhkru turustamiseks ühenduse Euroopa piirkondades.

Artikkel 2

1. Pädevatele Prantsuse asutustele esitatud taotluse korral makstakse tootjatele 2001/02. turustusaastal artiklis 1 osutatud ja ühenduse Euroopa sadamatesse tarnitud suhkru eest toetust, mis koosneb:

a) kindla suurusega summast valge suhkruna väljendatud tonni suhkru kohta veokulude katmiseks tehasest FOB-sadamasse ning milleks on kehtestatud:

- 17 eurot tonni kohta Reunioni ja Martinique’i puhul,

- 24 eurot Guadeloupe’i puhul;

b) ühtsest kindla suurusega summast, et katta mereveokulusid ülemeredepartemangu FOB-sadama etapist kuni ühenduse Euroopas asuvates sadamatesse CIF-etapini ja sellega seotud kindlustuskulusid;

c) kindla suurusega summast iga kuu lõpus tootjate valduses oleva 100 kilogrammi toorsuhkru kohta, valge suhkruna väljendatuna, ja milleks on 0,33 eurot kuus.

2. Lõike 1 punktis b osutatud kindla suurusega summa põhineb Kariibi-Ühendkuningriigi prahirahaelemendil, mille on kehtestanud Freight Committee of the United Terminal Sugar Market Association of London ja mis on lisatud sellel päeval kehtiva Londoni suhkru päevanoteeringusse, millal asjaomast suhkrut hõlmav konossement koostatakse.

See summa konverteeritakse eurodesse konverteerimiskursi alusel, mida kasutatakse CIF-hinna kindlaksmääramisel, ning seda kohandatakse ühtse määra alusel, et võtta arvesse kindlustuskulusid seoses suhkru väärtuse erinevusega maailmaturul ja ühenduses. See summa korrutatakse koefitsiendiga, mis saadakse 1,00 jagamisel kõnealuse suhkru saagisega.

Kohandatud summa määrab kindlaks komisjon ja teatab Prantsuse pädevatele asutustele.

3. Pädevad Prantsuse asutused võivad lõike 1 punktis b osutatud summat kohandada ühtse määra alusel, kui tootja tegelikud veokulud alla 20000 tonnise puhasmahutavusega laevade kasutamise tõttu seda summat ületavad.

Kohandus iga kuu ja iga geograafilise piirkonna (Antillid/Réunion) puhul ei või olla suurem kui alla 20000 tonnise puhasmahutavusega laevade vastavalt konossemendile kindlaks määratud tegelike veokulude ja lõike 1 punktis b osutatud Kariibi-Ühendkuningriigi prahirahaelemendi vaheline keskmine erinevus, mis on registreeritud 12 kuu jooksul enne Prantsuse ülemeredepartemangude sadamatest lahkunud lahtiselt veetava suhkru jaoks.

Seda kohandust võib suurendada kuni 25 %, juhul kui kasutatud laevade puhasmahutavus on sadama tingimuste tõttu alla 7000 tonni.

Prantsuse pädevad asutused teavitavad komisjoni viivitamata tehtud kohandustest ja täpsustavad eelkõige laevade arvu ja vastavad kogused, ning edastavad komisjonile vastavad tõendavad dokumendid.

Artikkel 3

1. Artiklis 2 osutatud toetust antakse saabumisel kindlakstehtud massi alusel, väljendatuna valge suhkruna, vastavalt artiklis 4 osutatud saagise valemile.

Kui lahtine vedu ei võimalda eristada üksikuid partiisid, kohaldatakse kõnealuse suhkru puhul kogu lasti keskmist saagist.

2. Artiklis 2 osutatud toetust makstakse juhul, kui asjaomane tootja esitab:

a) asjaomase liikmesriigi tunnustatud tõendid selle kohta, et asjaomane suhkur on sisenenud ühenduse Euroopa piirkondadesse, ja

b) konossemendi, analüüsi tulemused ja lõpliku arve.

Analüüsid tehakse kogu lasti lossimisel iga 250tonnise partii kohta selle liikmesriigi heakskiidetud laboratooriumis, mille territooriumile on suhkur sisse veetud.

3. Võib teha ettemakse, mis võrdub 90 % toetussummast, mis on kindlaks määratud esialgsel kaubaarvel märgitud massi põhjal, mis on ümber arvestatud valgeks suhkruks 96 % kindla suurusega saagise alusel.

Ettemakse taotluse esitavad asjaomased tootjad, lisades sellele konossemendi ja esialgse kaubaarve.

4. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, võib asjaomase toorsuhkru tootja või tootjate taotluse korral olla muuta esialgne ettemakse artikli 2 lõike 1 punktis a osutatud toetuse osaga võrdne. Sellist esialgset ettemakset käsitletakse lõikes 3 osutatud ettemakse sissemaksena.

Esimene ettemakse arvutatakse Prantsuse pädevate asutuste või nende vastutusel tegutsevate isikute poolt lastimissadamas olevas silos registreeritud massi põhjal, mis on ümber arvestatud valgeks suhkruks 96 % kindla suurusega saagise alusel.

Esimeses lõigus osutatud taotluste esitamise ajal esitatakse tagatis, mis on sama suur kui taotletud ettemakse. Tagatis vabastatakse nende koguste suhtes, mille puhul on kooskõlas lõikega 1 makstud artikli 2 lõike 1 punktides a ja b osutatud lõppmakse.

Taotleja võib esitada tagatise sularahas või Prantsusmaa kehtestatud tingimustele vastava asutuse esitatava tagatisena.

Sellest tagatise osast või tagatisest, mida ei vabastata, jäädakse ilma suhkrukoguse puhul, mille osas vastavad kohustused ei ole täidetud.

Artikkel 4

1. Artiklis 1 osutatud suhkru puhul, mis on rafineeritud ühenduse Euroopa piirkondades, antakse asjaomastele rafineerimistehastele saagise iga 92 % ületava kümnendiku eest toetust, mis on 0,0387 % toorsuhkru sekkumishinnast turustusaastal, mil rafineerimine läbi viidi.

2. Lõiget 1 kohaldatakse ülemäära piires, mis määratakse kindlaks nende ühenduse piirkondade põhjal, kus rafineerimist võib läbi viia.

Esimeses lõigus osutatud kogused määratakse kindlaks määruse (EÜ) nr 1260/2001 artikli 42 lõikes 2 osutatud korras ühenduse toorsuhkru tarnebilansi põhjal ja sellise suhkru rafineerimiseks ühenduse asjaomastes piirkondades.

3. Lõikes 1 osutatud toetuse kogusumma makstakse asjaomase suhkru rafineerinud ettevõtja taotlusel, mis tuleb esitada selle liikmesriigi pädevatele asutustele, kus rafineerimine läbi viidi.

Artikkel 5

Artiklis 4 osutatud toetuse taotlusele lisatakse asjaomase liikmesriigi nõuetele vastav tõend selle kohta, et rafineeritud suhkur on saadud Prantsuse ülemeredepartemangudes toodetud toorsuhkrust. Sel eesmärgil ja huvitatud poole taotlusel suunatakse kõnealune suhkur tollikontrolli või muu võrdväärseid tagatisi pakkuva halduskontrolli alla.

Kõnealuse toetuse saamise kontekstis tähendab "rafineerimine" määruse (EÜ) nr 1260/2001 artikli 1 lõike 2 punktis b määratletud toorsuhkru ümbertöötlemist kõnealuse määruse artikli 1 lõike 2 punktis a määratletud valgeks suhkruks.

Artikkel 6

Asjaomased liikmesriigid teatavad komisjonile iga kuu kohta ja kahe kuu jooksul pärast vastavat kuud valgeks suhkruks ümber arvestatud kogused, mille jaoks on vastavalt artiklitele 2 ja 4 antud toetust, ning nendele kogustele vastavad toetuse määrad.

Artikkel 7

Määrus (EMÜ) nr 2750/86 tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 8

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamist.

Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. juulist 2001.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 30. juuli 2001

Komisjoni nimel

komisjoni liige

Frederik Bolkestein

[1] EÜT L 178, 30.6.2001, lk 1.

[2] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

[3] EÜT L 253, 5.9.1986, lk 8.

[4] EÜT L 44, 18.2.1999, lk 8.

--------------------------------------------------