ET Euroopa Liidu Teataja C 146/18

NÕUKOGU ARVAMUS

Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2009/2010–2014/2015

2010/C 146/04

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

(1) Nõukogu vaatas 26. aprillil 2010 läbi Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2009/2010–2014/2015.

(2) Majandus- ja finantskriisiga, mis algas 2007. aastal pärast mitut tugeva majanduskasvu aastat, vähenes Ühendkuningriigi SKP kumulatiivselt ligikaudu 6 %; märgid aeglasest taastumisest hakkasid ilmnema 2009. aasta viimases kvartalis. Kriisile eelnes ja osaliselt seda ka süvendas see, et kodumajapidamis- ja finantssektori finantsvõimendus oli mõnda aega kasvanud viisil, et sõltuvus kapitali netosissevoolust oli suur ning püsiv. Inglise Pank (Bank of England) reageeris arenevale kriisile agressiivse programmiga, mis sisaldas intressimäära vähendamist, likviidsustoetust pangandussektorile ja alates 2009. aasta märtsist kvantitatiivset lõdvendamist. Ka valitsus sekkus ulatuslikult finantssüsteemi stabiliseerimiseks, sealhulgas tehes suuri kapitalisüste, tagades hoiused ja pakkudes vastutuskindlustust. Valitsus rakendas kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga märkimisväärseid stimuleerivaid fiskaalmeetmeid, mis koos automaatsete stabilisaatorite toimimise ja varade väärtuse langemise mõjuga tuludele halvendasid oluliselt riigi rahanduse olukorda. Ühendkuningriigi riigi rahanduse jätkusuutlikkuse nõrgenemisele aitas kaasa asjaolu, et esmase eelarveseisundi puhul oli juba vahetult enne kriisi struktuurne puudujääk suur, sellega kaasnes peagi kriisi arenedes valitsemissektori eelarve puudujäägi suurenemine tunduvalt üle kontrollväärtuse 3 % SKPst. Selle põhjal algatati 8. juulil 2008 Ühendkuningriigi suhtes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus ning nõukogu esitas 2. detsembril 2009 viimase soovituse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 126 lõikele 7 kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2014/2015. aastaks. Järgmistel aastatel on Ühendkuningriigi majanduse peamised ülesanded stabiliseerida riigi rahandus ajal, mil kodumajapidamissektor püüab jätkuvalt vähendada finantsvõimendust; saavutada adekvaatsel tasemel laenude andmine finantssüsteemi poolt, kuigi finantssüsteem on ikka veel nõrk ja mitmed laenuandjad on vähendanud oma laenuandmismahtu; toetada tootmise üleminekut suurema ekspordipotentsiaaliga toodangule, et püsivalt parandada maksebilanssi.

(3) Kuigi majanduskriisi tingimustes vähenes reaalne SKP peamiselt tsükliliste tegurite arvelt, on negatiivne mõju avaldunud ka potentsiaalse SKP tasemele. Lisaks võib kriis mõjutada potentsiaalset majanduskasvu ka keskpikas perspektiivis investeeringute madalama taseme ja laenuvõimaluste piiratuse kaudu. Peale selle võimendab majanduskriisi mõju elanikkonna vananemisest tulenevat negatiivset mõju potentsiaalsele SKP-le ja riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Seda arvestades on ülioluline kiirendada struktuurireformide läbiviimist eesmärgiga toetada potentsiaalset majanduskasvu. Eelkõige on Ühendkuningriigi puhul oluline viia ellu reformid, mis parandavad oskuste taset ning suurendavad tootlikkust.

(4) Programm hõlmab kahte makromajanduslikku stsenaariumi: põhistsenaariumi ja ettevaatlikumat alternatiivset stsenaariumi, mis põhineb kasvusuundumusel, mille kohaselt on majanduskasv 0,25 protsendipunkti võrra väiksem kui põhistsenaariumi puhul. Riigi rahanduse prognoosid põhinevad alternatiivsel stsenaariumil, mida käsitatakse võrdlusstsenaariumina ajakohastatud programmi hindamisel. Kõnealuse stsenaariumi kohaselt suureneb SKP kasv 2010/2011. aastal 2 %-ni ning 3,25 %-ni aastas ajavahemikul 2011/2012–2014/2015. Hiljutiste andmete põhjal näib siiski isegi see ettevaatlikum stsenaarium, mis koostati 2009. aasta detsembri alguses, põhinevat liiga soodsatel kasvuprognoosidel ning seda eelkõige 2010/2011. ja 2011/2012. aasta puhul (2). Inflatsiooniprognoos näib realistlik. Programm ei sisalda efektiivse vahetuskursi prognoose ja eeldatakse, et SKP kasvu mõjutavad positiivselt netokaubavahetus, varude tsükkel ja alates 2011. aastast sisenõudlus, kusjuures eelkõige püsiinvesteeringud ja kodumajapidamiste kulutused. Need eeldused on üldjoontes realistlikud. Netokaubavahetuse osakaal vastab komisjoni prognoosidele, kuigi negatiivne netokaubavahetus 2009. aasta teisel poolel mõjutab neid prognoose negatiivselt. Kodumajapidamiste kulutused võivad osutuda eeldatust väiksemaks kahel põhjusel: kodumajapidamistel kasutada oleva tulu kasv võib aeglustuda muu hulgas tööturu ebapiisava taastumise tõttu ja kodumajapidamiste säästumäär võib veelgi tõusta.

(5) Programmis prognoositakse valitsemissektori eelarve puudujäägiks 2009/2010. aastal 12,7 % SKPst. Puudujäägi märkimisväärne suurenemine võrreldes 2008/2009. aasta tasemega (6,8 % SKPst) kajastab suures osas kriisi mõju riigi rahandusele. Valitsemissektori tulumäär vähenes ja kulumäär suurenes 2009/2010. aastal ning nende osa valitsemissektori eelarve puudujäägi suurenemises on hinnanguliselt vastavalt ligikaudu 45 % ja 55 %; tulumäära ja kulumäära on kohandatud vastavalt nimetaja muutuse mõjule, mis on tingitud nominaalse SKP järsust vähenemisest. Majandustegevuse vähenemise mõju riigi rahandusele tugevdas see, et majanduslangusega samal ajal oli tugev langus ka finants- ja eluasemeturgudel, mis mõlemad olid varem olnud olulised tuluallikad. Lisaks sellele tulenes ligikaudu neljandik puudujäägi suurenemisest 2009/2010. aastal stimuleerivatest meetmetest mahus 1,5 % SKPst, mis võeti valitsuse poolt vastavalt Euroopa majanduse elavdamise kavale, ning otsusest võimaldada automaatsetel stabilisaatoritel toimida majanduse toetuseks täies mahus. Riigi rahanduse kiire halvenemine on siiski oluliselt mõjutanud Ühendkuningriigi võimalusi rakendada lõdvemat eelarvepoliitikat ja säilitada samal ajal eelarve jätkusuutlikkus, ning seetõttu on vaja eelarvepositsiooni kiiresti parandada. Kooskõlas nõukogu soovitatud väljumisstrateegiaga ning pidades silmas ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist 2014/2015. aastaks ja riigi rahanduse jätkusuutliku seisundi taastamist, on vaja eelarvet täiendavalt konsolideerida. Programmis esitatud konsolideerimiskavade rakendamine aitab toetada jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis ning parandada eelarvepositsiooni.

(6) Ajakohastatud programmis prognoositakse valitsemissektori eelarve puudujäägisuhte vähenemist 2010/2011. aastal 0,6 protsendipunkti võrreldes eelneva aastaga ehk 12,1 %-ni SKPst. Valitsemissektori eelarve puudujäägi tagasihoidlik paranemine kajastab täielikult valitsemissektori tulude kavandatud nominaalset suurenemist 6,5 %, millest ligikaudu kolmandik tuleneb käibemaksumäära tõstmisest stimuleerivate meetmete võtmise eelsele tasemele alates 2010. aasta jaanuarist. Prognoosi kohaselt jätkub aga valitsemissektori kulude kiire kasv, ehkki see on varasemast aeglasem: valitsemissektori kulude nominaalkasv on eelneva aastaga võrreldes ligikaudu 4,5 % ja reaalkasv 2,25 % ning kulude suhe SKPsse võrreldes eelneva aastaga ei muutu. 2010/2011. aastal jõustuvad oma äranägemisel võetavad meetmed, sealhulgas 2008. aasta novembris esitatud 2008. aasta eelarve ettevalmistusaruandes ja 2009. aasta aprillis esitatud 2009. aasta eelarves sisalduvad meetmed, vähendavad valitsemissektori eelarve puudujääki ligikaudu 1 % SKPst. Struktuurne eelarveseisund, mis on määratletud kui tsükliliselt kohandatud eelarveseisund ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta, paraneb 2010/2011. aastal prognoosi kohaselt veelgi vähem, 0,25 % SKPst. Struktuurse eelarvepuudujäägi eeldatav vähenemine on märgatavalt väiksem kui eespool osutatud oma äranägemisel võetavate meetmete puhasmõju ja see kajastab komponentide jätkuvat negatiivset koosmõju üldisele tuluelastsusele.

(7) Ehkki programmis on esitatud eelarve konsolideerimise kavad alates 2010/2011. aastast, ei esitata ajakohastatud programmis eelarvepositsiooni keskpika perioodi eesmärki, mis suunaks riigi rahanduse jätkusuutlikule teele (3). See ei ole kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Programmis esitatud keskpika perioodi eelarvestrateegia on märgatavalt vähem ambitsioonikas, kui nõukogu poolt 2. detsembril 2009 artikli 126 lõike 7 alusel antud soovituses soovitatud, ning ei vasta soovitusele vähendada eelarvepuudujääk 2014/2015. aastaks alla 3 % SKPst. Programmis esitatud prognoosi kohaselt on valitsemissektori eelarve puudujääk 4,7 % SKPst 2014/2015. aastal, mis on nõukogu soovituses Ühendkuningriigile sätestatud tähtaeg puudujäägi vähendamiseks alla 3 % SKPst. Struktuurse eelarvepuudujäägi aastane keskmine vähenemine (ümber arvutatud komisjoni talituste poolt ühiselt kokkulepitud metoodika alusel) on ajavahemikul 2010/2011–2014/2015 prognooside kohaselt ainult 1 % SKPst, mis on 0,75 protsendipunkti vähem kui nõukogu poolt 2009. aasta detsembris soovitatud. Valitsemissektori puudujäägi suhe peaks ajavahemikul 2011/2012–2014/2015 vähenema 7,5 protsendipunkti, millest ligikaudu 60 % moodustab kulude kasvu kavandatud piiramine. Prognoosi kohaselt suurenevad kõnealustel aastatel valitsemissektori esmased kulud keskmiselt ligikaudu 1,5 % aastas ja seega reaalne vähenemine on keskmiselt 0,75 % aastas. Peaaegu veerand kulude määra vähenemisest aastatel 2011/2012–2014/2015 tuleneb investeerimiskulude vähendamisest. Tulusid suurendavad oma äranägemisel võetavad meetmed (sealhulgas kõrgeima tulumaksumäära lisamine 2010. aasta aprillis ning sotsiaalkindlustusmaksete määra kavandatud suurenemine alates 2011. aasta aprillist) moodustavad ligikaudu 10 % eelarvepuudujäägi prognoositud vähenemisest alates 2011/2012. aastast, ning ligikaudu 30 % puudujäägi vähenemisest tuleneb programmis prognoositud tsüklilisest taastumisest. 24. märtsil 2010 esitatud 2010. aasta eelarves on prognoositud, et 2009/10. aastal on puudujääk 0,5 SKP protsendipunkti võrra väiksem programmis prognoositust, kusjuures oodatust parem tulemus aitab vähendada puudujääki ka järgnevatel aastatel. Eelarves esitati uued eelarve konsolideerimise meetmed, mille maht on 0,1 % SKPst kogu programmiperioodi jooksul, ning puudujäägi suuruseks 2014/2015. aastal prognoositi 4,2 % SKPst.

(8) Eelarvetulemused võivad kogu programmiperioodil osutuda programmis kavandatust halvemaks. Komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosi kohaselt on 2010/2011. ja 2011/2012. aastal majanduskasv väiksem ning komisjoni talituste hinnangu kohaselt on Ühendkuningriigi aastane majanduskasv ajavahemikul 2012/2013–2014/2015 tõenäoliselt väiksem kui programmis eeldatud 3,25 % aastas. Programmis kirjeldatud selgelt ülehinnatud makromajanduslike tingimustega kaasneb risk programmi eelarveprognoosidele. Oodatust väiksema majanduskasvu tõttu alates 2011/2012. aastast ületaks valitsemissektori eelarve puudujääk märgatavalt programmi prognoose. Kuigi valitsuse keskpika perioodi konsolideerimisprogramm lähtub peamiselt esmaste kulude märkimisväärse ja enneolematu piiramise eeldusest, siis aastatel 2011/2012–2014/2015 ei toeta seda eeldust veel ministeeriumide üksikasjalikud kuluplaanid (kuluplaanid on praegu kehtestatud ainult kuni 2010/2011. eelarveaasta lõpuni). Programmis esitatud kogukulude eeldust kinnitavate üksikasjalike kulupiirangute puudumine ministeeriumide tasandil tekitab täiendavalt ebakindlust programmi keskpika perioodi eelarvekava suhtes. Ajakohastatud programmis on seatud eesmärgiks keskpika perioodi kulutuste kasvu järsk aeglustumine, mis avalikule sektorile tähendab nii olulist tõhususe küsimusega tegelemist kui ka prioriteetide ulatuslikku muutmist. Kulude kavandatud enneolematu piiramisega, mida on vaja jätkata pikema aja jooksul, kaasnevad rakendamisel olulised probleemid. Ühendkuningriik on finantssektori sekkumismeetmete tagajärjel võtnud ka märkimisväärseid tingimuslikke kohustisi. Varade kaitse kava (Asset Protection Scheme) alusel on valitsus lubanud tagada pangandussektori varad, mille maht on ligikaudu 20 % SKPst. Kuna on vähe teada, milline on makserisk tagatud laenude ja investeeringute puhul, siis võib kavast tuleneda valitsusele netokulusid, juhul kui valitsuse toetusega seotud kulusid ei õnnestu tulevikus täielikult tagasi saada. See võib aeglustada eelarve konsolideerimise tempot.

(9) Valitsemissektori võlg suureneb 2009/2010. aastal hinnanguliselt ligikaudu 73 %-ni SKPst, eelneval aastal oli see 55,5 % SKPst. Umbes kolm viiendikku võla suhte suurenemisest 2009/2010. aastal kajastab kõrget esmast puudujääki. Võlakoormuse ja eelarvepositsiooni muutuse näitaja, mis tulenes valitsemissektori laenuvõtmisest, et rahastada osaluse omandamist pangandussektoris, ning laenu andmisest finantseerimisasutustele, suurendas võla suhet ligikaudu 3,75 protsendipunkti. Prognooside kohaselt suureneb võla suhe ajavahemikul 2010/2011–2014/2015 veel 18,25 protsendipunkti. Programmis prognoositakse 2014/2015. aastaks võla suhte stabiliseerumist tasemel ligikaudu 91,5 % SKPst, sest SKP kõrge nominaalkasv peaks võlasuhtes nullima esmasest eelarveseisundist ja intressimaksetest tuleneva valitsemissektori võla suurenemise. Esmane eelarveseisund peaks programmiperioodi lõpuks jääma puudujääki ning intressimaksed suurenema 2,25 %-lt SKPst 2009/2010. aastal ligikaudu 4 %-le 2013/2014. aastal. Võla suhe on programmiperioodi jooksul seotud mitmete riskidega. Positiivne on see, et valitsuse finantssektori sekkumismeetmete tulemusena pangandussektoris omandatud osaluse edukat müüki saaks kasutada valitsemissektori võla vähendamiseks. Võla suhtega seotud negatiivsed riskid tulenevad peamiselt prognoositust kõrgema puudujäägi tõenäosusest ja sellest, et madalam reaalne majanduskasv mõjutab nimetajaks olevat SKPd ebasoodsalt; arvestades Ühendkuningriigi laenude pikki tähtaegu peaks ülemaailmse või siseturu mõjul võimalike kõrgemate laenukulude mõju olema suhteliselt piiratud, kuid siiski pigem negatiivne.

(10) Keskpika perioodi võlaprognoosid, mille kohaselt SKP kasvumäär taastub üksnes järk-järgult enne kriisi prognoositud tasemele ja maksumäärad jõuavad taas kriisieelsele tasemele, ning mille puhul võetakse arvesse elanikkonna vananemisega seotud kulude prognoositud suurenemist, osutavad, et programmis kirjeldatud eelarvestrateegia oleks nominaalväärtuses arvestatuna ja poliitikat muutmata piisav selleks, et stabiliseerida 2020. aastaks võla suhe SKPsse.

(11) Kuigi elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on ligilähedane ELi keskmisele, siis programmis esitatud hinnanguline 2009. aasta eelarvepositsioon on oht riigi rahanduse jätkusuutlikkusele isegi ilma elanikkonna vananemise pikaajalist eelarvemõju arvesse võtmata. Esmase eelarveülejäägi saavutamine keskpika perioodi jooksul koos struktuurireformidega aitaks vähendada riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riske, mis komisjoni 2009. aasta aruandes jätkusuutlikkuse kohta (4) olid hinnatud kõrgeteks. Võla suhe ületab aluslepingu kohast kontrollväärtust kogu programmiperioodi jooksul.

(12) Eelarvepoliitilist vastutust käsitleva seadusega (Fiscal Responsibility Act), mille parlament 10. veebruaril 2010 heaks kiitis, on kehtestatud Ühendkuningriigi ametiasutustele kohustuslik eelarvekava. Kõnealuse seadusega kehtestatakse eelarve konsolideerimise kava, millega nõutakse, et valitsus „vähendaks avaliku sektori netolaenude suhet SKPsse poole võrra nelja aasta jooksul alates selle prognoositud kõrgpunktist 2009/2010. aastal. Valitsus seab seaduse kohastes teisestes õigusaktides eesmärgi, et 2013/2014. aastal moodustab laenuvõtmine 5,5 % SKPst või vähem”. Eelarve konsolideerimise kavas nõutakse ka, et valitsus: „vähendaks laenuvõtmise suhet SKPsse ajavahemikul 2009/2010–2015/2016 igal aastal ning tagaks, et avaliku sektori netovõla suhe SKPsse langeb 2015/2016. aastal”. Rakendatakse konkreetsemat kulukontrolli, kasutades mitmeaastast kuluaruannete süsteemi, mille alusel sätestatakse kogukulud ning ennustatavate kulude puhul piirangud ministeeriumide lõikes (edaspidi „ministeeriumide kulupiirangud”). Siiski ei ole avaliku sektori kulusid alati piisavalt piiratud ning aastatel 2002/2003–2008/2009 ületasid keskmised kogukulud kuluaruannetes sätestatud esialgse ülemmäära. Eelarvepoliitilist vastutust käsitlevas seaduses nõutakse ka seda, et valitsus „esitaks (parlamendile) selgituse juhul, kui eesmärke ei saavutata”. Vähendamaks riski, et eesmärke ei saavutata, oleks kasu eesmärkide realistlikkuse hindamise mehhanismi tugevdamisest ja situatsiooniplaanist, mida rakendada, kui baaseeldused ning makromajanduslikud prognoosid osutuvad ebaõigeks. Kuigi eelarvepoliitilist vastutust käsitlev seadus on samm õiges suunas, on seaduses sätestatud konsolideerimiskava märgatavalt vähem ambitsioonikas kui nõukogu poolt 2. detsembril 2009. aastal artikli 126 lõike 7 alusel antud soovitus ega taga puudujäägi vähendamist alla kontrollväärtuse 3 % SKPst 2014/2015. aastaks.

(13) Valitsemissektori kulude suhte suurenemine alates 2000. aastast, mis on olnud järsem viimastel aastatel, rõhutab vajadust tagada Ühendkuningriigis avaliku sektori kulutuste tõhusus ja kulutasuvus. 2007. aasta kõikehõlmava kuluaruandega (Comprehensive Spending Review) hõlmatud kolmeaastasel perioodil (s.t 2008/2009 kuni 2010/2011) on Ühendkuningriigi valitsus võtnud endale kohustuse suurendada tõhususest saadavat kokkuhoidu täiendavalt 2,5 % SKPst. Viimasest ligikaudu viiendiku moodustab kokkuhoid, mida valitsus kavatseb saavutada 2007. aasta kõikehõlmava kuluaruandega kaetud perioodil, järgides üheaastase tõhususalase tegevuskava (Operational Efficiency Programme) järeldusi. Tegevuskavas vaadati läbi avaliku sektori tegevuskulud ning leiti, et tõhustamine võiks anda aastast kokkuhoidu ulatuses 1 % SKPst 2013/2014. aastaks võrreldes 2007/2008. aastaga. Tõhusust käsitlevate ambitsioonikate ja läbimõeldud algatuste edukuse mõõtmine on oluline samm näitamaks, et kõnealused algatused tõesti parandavad riigi rahanduse kvaliteeti ning piiravad avaliku sektori kulutusi. Seetõttu peaks olema tervitatav riigikontrolli (National Audit Office) kavatsus hinnata 2007. aasta kõikehõlmava kuluaruande kohast kokkuhoidu. Lisaks näib olevat õigustatud keskendumine programmi „Public Value” kohaselt sellele, et hoida rahvatervise valdkonnas 2012/2013. aastaks tänu suuremale tõhususele kokku ligikaudu 0,5 % SKPst aastas, arvestades, et alates 2000. aastast on kulud seoses Ühendkuningriigi riikliku tervishoiuteenistusega järsult kasvanud ning tootlikkus on langenud, ehkki tervisenäitajad on paranenud.

(14) Programmis 2010/2011. aastaks esitatud eelarvestrateegia, eelkõige konsolideerimise alustamine kõnealusel aastal, on üldiselt kooskõlas artikli 126 lõike 7 kohaste nõukogu soovitustega. Alates 2011/2012. aastast ei ole eelarvestrateegia aga kooskõlas artikli 126 lõike 7 kohaste nõukogu soovitustega. Isegi nominaalväärtuses arvestatuna ületab prognoositud valitsemissektori eelarve puudujääk 2014/2015. aastal, mis on 2009. aasta detsembri soovituses Ühendkuningriigile määratud tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks, oluliselt kontrollväärtust 3 % SKPst (4,7 % SKPst) ning lisaks sellele kaasnevad sellega eespool osutatud negatiivsed riskid. Lisaks kaasneb meetmetega, millest teavitati pärast nõukogu soovitust 9. detsembril 2009 esitatud 2009. aasta eelarve ettevalmistusaruandes, mõnevõrra leebem eelarvepoliitika ajavahemikul 2010/2011-2012/2013 võrreldes 2009. aasta aprillis esitatud 2009. aasta eelarves sisalduvate eelarvekavadega, mis on vastuolus nõukogu soovitusega vältida „edaspidi meetmeid, mis võiksid halvendada riigi rahanduse olukorda”. Struktuurse eelarvepuudujäägi aastane keskmine vähenemine (ümber arvutatud komisjoni talituste poolt ühiselt kokkulepitud metoodika alusel) ajavahemikul 2010/2011–2014/2015 on prognooside kohaselt 1 % SKPst, mis on 0,75 protsendipunkti vähem, kui nõukogu poolt 2009. aasta detsembris soovitatud. Arvestades programmis esitatud võlaprognoose ja eespool nimetatud riske ei pruugi eelarvestrateegia olla piisav selleks, et võla suhe SKPsse hakkaks vähenema.

(15) Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega puuduvad programmist mõned olulised kohustuslikult ja vabatahtlikult esitatavad andmed (5). Oma 2. detsembril 2009. aastal esitatud artikli 126 lõike 7 kohases soovituses valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks kutsus nõukogu Ühendkuningriiki ka üles andma ajakohastatud lähenemisprogrammide eraldi peatükis aru eelarve konsolideerimisstrateegia rakendamise edenemise kohta, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamine. Ühendkuningriik ei järginud täielikult seda soovitust, ehkki kõnealune teave on programmi lisatud.

Üldine järeldus on, et lähenemisprogrammis esitatud eelarvestrateegia ei ole piisavalt ambitsioonikas ja seda tuleb märkimisväärselt tugevdada, et see oleks vastavuses ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohaste nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitustega. Automaatsete stabilisaatorite toimimise, varade hinnalanguste ja stimuleerivate fiskaalmeetmete koosmõju on oluliselt halvendanud Ühendkuningriigi riigi rahandust. Riigi rahanduse seisundit kahjustas täiendavalt asjaolu, et Ühendkuningriigi puudujäägil oli oht ületada kontrollväärtus 3 % SKPst juba kriisile eelneval perioodil. Range eelarvepoliitika 2010/2011. aastal on asjakohane. Usaldusväärne ajakava riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamiseks, nagu on määratletud stabiilsuse ja kasvu paktis, eeldab märkimisväärseid eelarvet konsolideerivaid meetmeid lisaks juba kavandatud meetmetele. Kuna suurem osa puudujäägi kavandatud vähendamisest keskpika perioodi jooksul põhineb kogukulude piiramisel ajavahemikul 2011/2012–2014/2015, siis neid kulueesmärke toetavate üksikasjalike kulupiirangute puudumine ministeeriumide tasandil on üks ebakindluse allikas. Konsolideerimiskava elluviimist Ühendkuningriigi ametiasutuste poolt varjutavad täiendavalt oht, et makromajanduslikud tingimused osutuvad ametiasutuste poolt prognoositust ebasoodsamaks, samuti valitsuse tagatud pangandussektori laenude ja investeeringutega seotud ebakindlus. Võttes arvesse Ühendkuningriigi eelarveprognoosidega seonduvaid negatiivseid riske, on vaja ambitsioonikamat lühikese ja keskpika perioodi konsolideerimiskava. Esmase eelarveülejäägi saavutamine keskpika perioodi jooksul aitaks samuti vähendada riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riske, mis komisjoni 2009. aasta aruandes jätkusuutlikkuse kohta olid hinnatud Ühendkuningriigi puhul kõrgeteks.

Võttes arvesse eespool esitatud hinnangut ja ka ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohast 2. detsembri 2009. aasta soovitust, kutsutakse Ühendkuningriiki üles:

i) vältima mis tahes uute meetmete võtmist, mis võiksid halvendada riigi rahanduse olukorda 2010/2011. aastal, ning kui majanduskasv osutub programmis kavandatust väiksemaks, siis piirama valitsemissektori eelarve puudujääki 2010/2011 aastal nii, et see ei ületaks 2010. aasta jaanuari programmis esitatud prognoosi, juhul kui realiseeruvad riskid, mis tulenevad sellest, et programmis esitatud makromajanduslik stsenaarium on optimistlikum artikli 126 lõike 7 kohase soovituse aluseks olevast stsenaariumist;

ii) püüdma vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki kavandatust enam, et hiljemalt 2014/2015. aastaks oleks puudujääk alla aluslepingu kohase kontrollväärtuse 3 % SKPst, muu hulgas kiirendama eelarvepositsiooni kavandatud tugevdamist alates 2011/2012. aastast kooskõlas artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu soovitusega, ning kasutama mis tahes täiendavaid võimalusi, sealhulgas oodatust parematest majandus- ja turutingimustest tulenevaid võimalusi, et kiirendada võla suhte vähenemist kontrollväärtuse 60 % SKPst suunas ja seeläbi parandama ka riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust;

iii) avaldama 2010. aastal ministeeriumide üksikasjalikud kulupiirangud, mis on vähemalt kolmeaastase perioodi kogukulude prognoosi aluseks alates 2010/2011. aastast;

iv) rakendama tõhususe suurendamisest tulenevat kulude kokkuhoidu, mis on kindlaks määratud tõhususalases tegevuskavas ning muudes kulutõhusust käsitlevates algatustes.

Samuti kutsutakse Ühendkuningriiki üles parandama tegevusjuhendi andmenõuete järgimist.

Lisaks kutsutakse Ühendkuningriiki üles esitama õigel ajal ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames võetud meetmete hindamiseks programmi lisand, et anda aru artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituse rakendamisel saavutatud edusammude kohta, ning esitama ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks vajaliku üksikasjaliku konsolideerimisstrateegia. Nõukogu kordab, et programmi kõigis hilisemates ajakohastatud versioonides peaks sisalduma peatükk kõnealuse teabega seni, kuni liikmesriigi suhtes on käimas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus.

Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside ülevaade

2008/2009 2009/2010 2010/2011 2011/2012 2012/2013 2013/2014 2014/2015 SKP reaalkasv (muutuse %) LP jaan 2010 –1,3 –3,5 2,0 3,3 3,3 3,3 3,3 KOM nov 2009 0,6 –4,6 0,9 1,9 puudub puudub puudub LP dets 2008 –0,3 –0,5 2,0 3,0 3,0 3,0 puudub THHI inflatsioon (%) LP jaan 2010 3,8 2,3 2,0 1,5 1,8 2,0 2,0 KOM nov 2009 3,6 2,0 1,4 1,6 puudub puudub puudub LP dets 2008 3,8 1,0 2,0 2,0 2,0 2,0 puudub SKP lõhe (6) (% potentsiaalsest SKPst) LP jaan 2010 0,0 –4,6 –4,4 –2,8 –1,5 –0,4 0,5 KOM nov 2009 (7) 0,4 –3,7 –3,5 –2,7 puudub puudub puudub LP dets 2008 –0,5 –2,4 –2,1 –1,2 –0,4 0,2 puudub Netolaenuandmine/-võtmine muu maailma suhtes (% SKPst) (8) LP jaan 2010 puudub puudub puudub puudub puudub puudub puudub KOM nov 2009 –1,4 –2,2 –1,4 –0,7 puudub puudub puudub LP dets 2008 puudub puudub puudub puudub puudub puudub puudub Valitsemissektori tulud (% SKPst) LP jaan 2010 (9) 36,6 34,8 35,4 36,7 37,1 37,2 37,1 KOM nov 2009 41,9 38,4 39,2 39,8 puudub puudub puudub LP dets 2008 36,7 35,5 36,6 37,3 37,7 38,0 puudub Valitsemissektori kulud (% SKPst) LP jaan 2010 (9) 43,4 47,4 47,4 45,8 44,2 42,7 41,5 KOM nov 2009 49,0 51,2 51,5 50,3 puudub puudub puudub LP dets 2008 42,2 43,7 43,7 42,9 42,1 41,4 puudub Valitsemissektori eelarve seisund (% SKPst) LP jaan 2010 –6,9 –12,7 –12,1 –9,2 –7,4 –5,6 –4,7 KOM nov 2009 –6,9 –13,0 –12,5 –10,7 puudub puudub puudub LP dets 2008 –5,5 –8,2 –7,1 –5,6 –4,4 –3,4 puudub Esmane eelarveseisund (% SKPst) LP jaan 2010 –4,7 –10,5 –9,1 –5,7 –3,7 –1,8 –0,9 KOM nov 2009 –4,8 –11,0 –9,6 –7,5 puudub puudub puudub LP dets 2008 –3,4 –6,4 –4,5 –2,6 –1,4 –0,3 puudub Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund (6) (% SKPst) LP jaan 2010 –6,9 –10,8 –10,3 –8,0 –6,8 –5,5 –4,9 KOM nov 2009 –7,1 –11,5 –11,0 –9,6 puudub puudub puudub LP dets 2008 –5,3 –7,2 –6,2 –5,1 –4,2 –3,5 puudub Struktuurne eelarveseisund (10) (% SKPst) LP jaan 2010 –6,2 –10,5 –10,3 –8,0 –6,8 –5,5 –4,9 KOM nov 2009 –6,3 –11,4 –11,0 –9,6 puudub puudub puudub LP dets 2008 –5,3 –7,2 –6,2 –5,1 –4,2 –3,5 puudub Valitsemissektori koguvõlg (% SKPst) LP jaan 2010 55,5 72,9 82,1 88,0 90,9 91,6 91,2 KOM nov 2009 55,5 71,7 81,9 89,0 puudub puudub puudub LP dets 2008 52,9 60,5 65,1 67,5 68,6 68,5 puudub Allikad: Lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused.

(1) EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad veebilehel: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_et.htm

(2) Eelkõige on hindamisel arvesse võetud komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosi, kuid samuti muud hiljem saadud teavet.

(3) Riigipõhiste keskpika perioodi eesmärkide puhul tuleks võtta arvesse kolme elementi: i) stabiilne võlapositsioon, mille korral võla suhe võrdub kontrollväärtusega (60 % SKPst), sõltub pikaajalisest kasvupotentsiaalist ning jätab suhteliselt madala võlatasemega liikmesriikidele eelarveküsimustes manööverdamisruumi; ii) kontrollväärtust (60 % SKPst) ületava võla suhtega liikmesriikide täiendavad võlga vähendavad meetmed kiireks liikumiseks kontrollväärtuse poole; ning iii) elanikkonna vananemisest tulenevate valitsemissektori kulude edasise suurenemise katmiseks vajaliku kohandamise nüüdisväärtus.

(4) Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kohta kutsus „nõukogu liikmesriike üles pöörama oma tulevastes stabiilsus- ja lähenemisprogrammides suuremat tähelepanu jätkusuutlikkusele suunatud strateegiatele” ja lisaks kutsus „komisjoni koos majanduspoliitika komitee ning majandus- ja rahanduskomiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis peaks avaldatama 2012. aastal.

(5) Eelkõige tööturgu käsitlevate andmete puudumine on oluliselt raskendanud SKP lõhe ümberarvutamist vastavalt ühiselt kokkulepitud metoodikale.

(6) Programmi raames esitatud teabe alusel komisjoni talituste arvutatud tsükliliselt kohandatud eelarveseisund ja SKP lõhe.

(7) Põhineb hinnangulisel potentsiaalsel kasvul, mis aastatel 2008–2011 on vastavalt 1,5 %, 0,8 %, 0,8 % ja 1,1 %.

(8) Kalendriaasta andmed.

(9) Ühendkuningriigi programmis esitatud andmed valitsemissektori tulude ja kulude kohta ei ole ühtlustatud ESA95 alusel. Tabelis esitatud andmed põhinevad 2009. aasta eelarve ettevalmistusaruande lisamaterjali tabelil 2.7. Valitsemissektori tulude ja kulude näitajad ajavahemikul 2011/2012–2014/2015 on tuletatud avaliku sektori prognoosidest.

(10) Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. Hiliseima programmi teabe alusel on ühekordsed ja muud ajutised meetmed 2008/2009. aastal hinnanguliselt 0,7 % SKPst ja 2009/2010. aastal 0,3 % SKPst (puudujääki suurendavad).

Allikad:

Lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused.