ET Euroopa Liidu Teataja L 302/1

NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2015/2072,

17. november 2015,

millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2016. aastaks ning muudetakse määrust (EL) nr 1221/2014 ja määrust (EL) 2015/104

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (1) kohaselt tuleb vastu võtta kaitsemeetmed, võttes arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnilisi ja majandusnõuandeid, mis võivad vajaduse korral hõlmata kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) ning muude nõuandvate organite koostatud aruandeid ning samuti nõuandekomisjonidelt saadud nõuandeid.

(3) Nõukogul on kohustus võtta vastu püügivõimaluste kehtestamise ja jaotamise meetmed, sealhulgas määrata asjakohasel juhul kindlaks teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikidele selliselt, et iga kalavaru või püügiviisi puhul oleks tagatud kõikide liikmesriikide püügitegevuse suhteline stabiilsus, ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EL) nr 1380/2013 sätestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke.

(4) Lubatud kogupüük (TAC) tuleks seega, kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013, kehtestada olemasoleva teadusliku nõuande põhjal ning arvestades bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte, tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise ja pidades ka silmas arvamusi, mis on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus.

(5) Nende kalavarude kalapüügivõimalused, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, tuleks kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Seega tuleks kehtestada Läänemere tursavarude püügipiirangud kooskõlas nõukogu määruses (EÜ) nr 1098/2007 (2) sätestatud eeskirjadega.

(6) Tulenevalt Läänemere idaosa tursavaruga seotud muutustest ei suutnud Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) kindlaks määrata ICESi alarajoonide 25–32 tursavaru bioloogilisi võrdluspunkte ning tegi selle asemel ettepaneku määrata kõnealuse tursavaru lubatud kogupüük kindlaks väheste andmetega kalavarude puhul kasutatava lähenemisviisi põhjal. Bioloogiliste võrdluspunktide puudumine muudab võimatuks järgida kõnealuste alarajoonide tursavaru püügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise eeskirju, mis on sätestatud määruses (EÜ) nr 1098/2007. Kuna kalapüügivõimaluste kehtestamata ja eraldamata jätmine võib tõsiselt ohustada tursavarude jätkusuutlikkust, on määruses (EL) nr 1380/2013 kindlaks määratud ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamisele kaasa aitamiseks vaja lubatud kogupüük kindlaks määrata tasemel, mis vastab ICESi välja töötatud ja soovitatud lähenemisviisile väheste andmetega kalavarude puhul.

(7) Seoses ICESi uue lähenemisviisiga teaduslikule nõuandele tursa püügivõimaluste kehtestamiseks alarajoonides 22–24 on asjakohane rakendada järkjärgulist lähenemisviisi kalapüügivõimaluste vähendamisele.

(8) Võttes arvesse uusimat teaduslikku nõuannet lääneosa tursa kudemiskohtade kaitseks, on asjakohane määrata kindlaks püügivõimalused väljaspool kudemisperioodi (15. veebruarist kuni 31. märtsini 2016 ning seega mitte aprillikuu nagu varem). Selline püügivõimaluste kindlaks määramine aitab kaasa tursavarude positiivsele arengule ja seega määruses (EL) nr 1380/2013 kindlaks määratud ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamisele.

(9) Määruses (EL) nr 1380/2013 sätestatakse ühise kalanduspoliitika eesmärgiks saavutada maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastav kasutamise määr võimaluse korral 2015. aastaks ning seejärel järk-järgult kõigi kalavarude puhul hiljemalt 2020. aastaks. Kuna selle eesmärgi saavutamisega 2016. aastal kaasneksid tõsised tagajärjed kilu- ja räimevarusid püüdvate laevastike majanduslikule ja sotsiaalsele jätkusuutlikkusele, on vastuvõetav, et selline kasutamise määr saavutatakse hiljemalt 2017. aastal. Kõnealuste kalavarude püügivõimalused 2016. aastaks tuleks kehtestada nii, et tagada maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastava kasutamise määra saavutamine järk-järgult nimetatud tähtajaks.

(10) Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalusi kasutatakse vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009, (3) eelkõige vastavalt selle artiklitele 33 ja 34, milles käsitletakse saagi ja püügikoormuse registreerimist ning kalapüügivõimaluste ammendumise andmete esitamist komisjonile. Seetõttu peab käesoleva määrusega täpsustama koodid, mida liikmesriigid kasutavad komisjonile andmete saatmisel käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta.

(11) Nõukogu määrusega (EÜ) nr 847/96 (4) on kehtestatud lubatud kogupüükide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel, sealhulgas artiklite 3 ja 4 kohased ennetuslikke ja analüütilisi lubatud kogupüüke käsitlevad paindlikkussätted. Nimetatud määruse artikli 2 kohaselt tuleb nõukogul otsustada lubatud kogupüügi kehtestamisel, milliste kalavarude suhtes ei kohaldata artiklit 3 või 4, võttes aluseks eelkõige kalavarude bioloogilise seisundi. Hiljuti kehtestati määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikega 9 ühest aastast teise ülekandmise paindlikkusmehhanism kõikide lossimiskohustusega hõlmatud varude jaoks. Seega, et vältida liigset paindlikkust, mis kahjustaks mere bioloogiliste elusressursside mõistliku ja vastutustundliku kasutamise põhimõtet, takistaks ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamist ja halvendaks kalavarude bioloogilist seisundit, tuleks sätestada, et määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4 kohaldatakse analüütilise lubatud kogupüügi suhtes ainult siis, kui määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast ühest aastast teise ülekandmist ei kasutata.

(12) Venemaa Föderatsiooni kehtestatud teatavate liidu põllumajandus- ja kalandustoodete impordikeelu tõttu kehtestati 25 % paindlikkus kasutamata kalapüügivõimaluste ülekandmiseks nende kalavarude suhtes, mida Venemaa impordikeeld kõige rohkem või otseselt mõjutas. Võttes arvesse erakorralisi asjaolusid, mis hõlmavad nimetatud impordikeelu pikendamist ja laiendamist liidu suhtes, samuti teatavate traditsiooniliste turgude puudumist, ning võttes arvesse teaduslikku nõuannet, on asjakohane lubada teatavate kalavarude suhtes 2015. aastal kasutamata püügivõimalusi üle kanda 2016. aastasse kuni 25 % ulatuses ning Kirde-Atlandi makrelli suhtes kuni 17,5 % ulatuses esialgsest 2015. aasta kvoodist. Seetõttu on asjakohane kehtestada selline paindlikkus nii nõukogu määruses (EL) nr 1221/2014 (5) kui ka nõukogu määruses (EL) 2015/104 (6). Asjaomaste kalavarude suhtes ei tohiks rakendada kasutamata püügivõimaluste ülekandmise muid paindlikkussätteid.

(13) Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2016. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast avaldamist. Põhjenduses 12 esitatud põhjustel peaks 2015. aastal kasutamata jäänud kalapüügivõimaluste ülekandmise võimalust käsitlevad sätted kohalduma alates 1. jaanuarist 2015,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesoleva määrusega määratakse 2016. aastaks kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused.

Artikkel 2

Kohaldamissala

Käesolevat määrust kohaldatakse Läänemerel tegutsevate liidu kalalaevade suhtes.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „ICES”– Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu;

2) „Läänemeri”– ICESi IIIb, IIIc ja IIId püügipiirkond;

3) „alarajoon”– Läänemeres paiknev ICESi alarajoon, mis on määratletud nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005 (7) I lisas;

4) „kalalaev”– laev, mille seadmestik on ette nähtud mere bioloogiliste ressursside ärieesmärgil kasutamiseks;

5) „liidu kalalaev”– liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev;

6) „kalavaru”– mere bioloogiline ressurss teataval majandamisalal;

7) „lubatud kogupüük” (TAC)– igast kalavarust kogus, mida võib:

i) püüda aasta jooksul, kui on tegemist püügiga, mille suhtes kehtib määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 kohane lossimiskohustus, või

ii) lossida aasta jooksul, kui on tegemist püügiga, mille suhtes ei kehti määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 kohane lossimiskohustus;

8) „kvoot”– liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist.

II PEATÜKK

KALAPÜÜGIVÕIMALUSED

Artikkel 4

Lubatud kogupüük ja selle jaotamine

Lubatud kogupüük, kvoodid ning vajaduse korral nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud lisas.

Artikkel 5

Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted

Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira:

a) määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;

b) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohaseid mahaarvamisi ega ümberjaotamisi;

c) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 või määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast lubatud lisakoguste lossimist;

d) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste kinnipidamist või määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast ülekandmist;

e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi.

Artikkel 6

Lossimiskohustuseta saagi ja kaaspüügi saagi lossimise tingimused

1. Lossimiskohustus kehtib selliste liikide saagi suhtes, mille suhtes kohaldatakse püügi piirnorme ja mis on püütud määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1 määratletud püügi käigus, nagu on sätestatud nimetatud määruse artiklis 15.

2. Siht- ja kaaspüügina püütud lestasaaki võib pardal hoida või lossida ainult juhul, kui saagi on püüdnud selle liikmesriigi lipu all sõitvad laevad, millel on kvoot, ning tingimusel, et kõnealune kvoot ei ole ammendatud.

3. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 8 osutatud, sihtliiki mittekuuluva liigi varud, mis on ohututes bioloogilistes piirides, on määratletud lisas, selleks et teha erand kohustusest arvestada saak asjaomasest kvoodist maha, nagu on ette nähtud kõnealuses artiklis.

III PEATÜKK

PAINDLIKKUS TEATAVATE KALAVARUDE PÜÜGIVÕIMALUSTE KEHTESTAMISEL

Artikkel 7

Määruse (EL) 2015/104 muutmine

Määrusesse (EL) 2015/104 lisatakse järgmine artikkel:

„Artikkel 18a Paindlikkus teatavate kalavarude püügi võimaluste kehtestamisel 1. Käesolevat artiklit kohaldatakse järgmiste kalavarude suhtes: a) harilik makrell IIIa ja IV püügipiirkonnas ning IIa, IIIb, IIIc ja IIId püügipiirkonna liidu vetes; b) harilik makrell VI, VII, VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe püügipiirkonnas, Vb püügipiirkonna liidu ja rahvusvahelistes vetes ning IIa, XII ja XIV püügipiirkonna rahvusvahelistes vetes; c) harilik makrell IIa ja IVa püügipiirkonna Norra vetes; d) heeringas I ja II püügipiirkonna ELi, Norra ja rahvusvahelistes vetes; e) heeringas Põhjameres põhja pool 53° N; f) heeringas IVc ja VIId püügipiirkonnas; g) heeringas VIIa, VIIg, VIIh, VIIj ja VIIk püügipiirkonnas; h) stauriidid IIa, IVa, VI, VIIa–c, VIIe–k, VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe püügipiirkonna liidu vetes, Vb püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelistes vetes ning XII ja XIV püügipiirkonna rahvusvahelistes vetes. 2. 2015. aastal kasutamata kogused, mis moodustavad kuni 25 % lõike 1 punktides d–h nimetatud kalavarude liikmesriigi esialgsest kvoodist, lisatakse asjaomase liikmesriigi asjaomase varu 2016. aasta kvoodile. Kõnealune protsendimäär on 17,5 % lõike 1 punktides a–c nimetatud kalavarude suhtes. Käesoleva lõike kohaselt kasutatud ja kasutamata koguste kindlaksmääramisel võetakse arvesse koguseid, mis on antud üle teistele liikmesriikidele vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõikele 8, ning koguseid, mis arvatakse maha vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklitele 37, 105 ja 107. 3. Kui liikmesriik on kasutanud mõne kalavaru suhtes käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud võimalust, ei rakendata sellise kalavaru suhtes kasutamata püügivõimaluste ülekandmise muid paindlikkussätteid.”

Artikkel 8

Määruse (EL) nr 1221/2014 muutmine

Määrusesse (EL) nr 1221/2014 lisatakse järgmine artikkel:

„Artikkel 5a Paindlikkus teatavate kalavarude püügi võimaluste kehtestamisel 1. Käesolevat artiklit kohaldatakse järgmiste kalavarude suhtes: a) räim ICESi alarajoonides 30–31; b) räim ICESi alarajoonide 25–27, 28.2, 29 ja 32 liidu vetes; c) räim ICESi alarajoonis 28.1; d) kilu ICESi alarajoonide 22–32 liidu vetes. 2. 2015. aastal kasutamata kogused, mis moodustavad kuni 25 % lõikes 1 nimetatud kalavarude liikmesriigi esialgsest kvoodist, lisatakse asjaomase liikmesriigi asjaomase varu 2016. aasta kvoodile. Käesoleva lõike kohaselt kasutatud ja kasutamata koguste kindlaksmääramisel võetakse arvesse koguseid, mis on antud üle teistele liikmesriikidele vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõikele 8, ning koguseid, mis arvatakse maha vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklitele 37, 105 ja 107. 3. Kui liikmesriik on kasutanud mõne kalavaru suhtes käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud võimalust, ei rakendata sellise kalavaru suhtes kasutamata püügivõimaluste ülekandmise muid paindlikkussätteid.”

IV PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 9

Andmete edastamine

Kui liikmesriigid saadavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt andmeid kalavarude püütud või lossitud koguste kohta, kasutavad nad käesoleva määruse lisas sätestatud kalavarude koode.

Artikkel 10

Paindlikkus

1. Kui käesoleva määruse lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 kohaldatakse selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse lubatud analüütilist kogupüüki.

2. Määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 ei kohaldata juhul, kui liikmesriigid kasutavad määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast paindlikku ühest aastast teise ülekandmist.

Artikkel 11

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.

Artikleid 7 ja 8 kohaldatakse siiski alates 1. jaanuarist 2015.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 17. november 2015 Nõukogu nimel eesistuja J. ASSELBORN

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

(2) Nõukogu 18. septembri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1098/2007, millega kehtestatakse mitmeaastane kava ning muudetakse määrust (EMÜ) nr 2847/93 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 779/97 (ELT L 248, 22.9.2007, lk 1).

(3) Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).

(4) Nõukogu 6. mai 1996. aasta määrus (EÜ) nr 847/96, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel (EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3).

(5) Nõukogu 10. novembri 2014. aasta määrus (EL) nr 1221/2014, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2015. aastaks ning muudetakse määruseid (EL) nr 43/2014 ja (EL) nr 1180/2013 (ELT L 330, 15.11.2014, lk 16).

(6) Nõukogu 19. jaanuari 2015. aasta määrus (EL) 2015/104, millega määratakse 2015. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused, mida kohaldatakse liidu vetes ja liidu kalalaevade suhtes teatavates vetes väljaspool liitu, millega muudetakse määrust (EL) nr 43/2014 ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 779/2014 (ELT L 22, 28.1.2015, lk 1).

(7) Nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2187/2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil (ELT L 349, 31.12.2005, lk 1).