Bonni lepingu strateegiline tegevuskava

2019 – 2025

Sissejuhatus

Bonni lepingu põhisisuks on teha piirkondlikku koostööd, et ennetada Põhjamerel laevade ja avamererajatiste põhjustatud merereostust ning selle vastu võidelda; teha järelevalvet, et merereostust tuvastada ja tõrjuda; korraldada merekatastroofide ja -reostusega seotud rikkumiste järgseid puhastustöid. Kõik need tegevused põhinevad Bonni lepingu raames viiekümne aasta jooksul tehtud teaduslikul, tehnilisel ja operatiivsel tööl. Koostööd tehes on lepinguosalised kogunud oskusteavet, et tulla toime merekeskkonnale avalduvate ohtudega. Ühtlasi ollakse valmis silmitsi seisma uute ülesannetega ja tegema koostööd ka ülejäänud rahvusvahelise kogukonnaga.

Bonni leping on kõige vanem piirkondlik leping, mille valitsused on reostusjuhtumitele reageerimiseks sõlminud. Lepingu raames teevad Põhjamere ääres asuvad riigid ja Euroopa Liit koostööd, et üksteist mereõnnetustega kaasneva reostuse ning Põhjamerel sõitvate laevade ja sealsete avamererajatiste tekitatava pideva reostuse vastu võitlemisel aidata. Lepingu allkirjastasid 1969. aastal kaheksa Põhjamere ääres asuvat riiki: Belgia, Taani, Saksamaa, Prantsusmaa, Madalmaad, Norra, Rootsi ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik. Leping allkirjastati mõni aeg pärast seda, kui 1967. aastal oli Cornwalli lähedal uppunud naftatanker Torrey Canyon, mille tagajärjel sattus merre 1 17 000 tonni naftat, põhjustades esimese suure Lääne-Euroopat mõjutanud reostuskatastroofi. Ent Bonni leping jõustus alles 1970. aastate lõpus, pärast seda, kui oli toimunud veel kaks suurt reostusjuhtumit: 1977. aastal Ekofiski gaasipurse ja 1978. aastal Amoco Cadizi uppumine. Sellest ajast saadik on leping toiminud tõhusalt. 1983. aastal lepingut pikendati ja sellesse kaasati ka muud kahjulikud ained, 1987. aastal lisati järelevalvealast koostööd reguleerivad sätted. Leping laienes veelgi 2010. aastal, kui sellega ühines Iirimaa ning lepingu kohaldamisala hakkas hõlmama nii Iiri mereala kui ka sellega seotud Norra ja Ühendkuningriigi mereala.

Kuigi naftareostusõnnetuste arv on Euroopa vetes vähenenud, tuleb suuri reostusjuhtumeid (sellised juhtumid, mille korral merre satub enam kui 20 000 tonni naftat) aeg-ajalt siiski ette. Suurim osa igal aastal ookeanisse jõudvast naftast tuleneb maismaalt lähtuvast heitest, ent ka naftareostusõnnetused on endiselt oluline reostuse allikas, moodustades umbes 10–15 protsenti igal aastal üle kogu maailma ookeanisse sattuvast naftast.

Bonni lepingu 2019.–2025. aasta strateegilise tegevuskava eesmärk on aidata kaasa Bonni lepingu rakendamisele, et panustada merereostuse ennetamisse ja olla valmis tulevikus esineda võivateks raskusteks, näiteks energia ja loodusvarade turgudel ilmnevaks paradigma vahetuseks, 2015. aasta Pariisi kliimakokkuleppes nimetatud keskkonnamuutusteks ning mereruumi planeerimisele avaldatavaks surveks, millega võivad merekeskkonnale kaasneda muud ohud. Arvestades neid arengusuundi ja asjaolu, et naftaõnnetuste arv on viimase 30 aasta jooksul Euroopa vetes märkimisväärselt kahanenud, peavad naftaleketele reageerimise üksused oma fookusala laiendama ja hakkama pöörama tähelepanu mis tahes merereostusele, mida saab mõõta ja/või eemaldada. Bonni lepingu uus oluline katsumus, mis on SWOT-analüüsiga kindlaks tehtud, on õhusaaste, mis mõjutab suure rahvastikutihedusega rannikupiirkonna ökosüsteeme ja sealsete elanike tervist (MARPOLi VI lisa).

Bonni lepingu 2019.–2025. aasta strateegilist tegevuskava rakendavad lepinguosalised järgmiselt:

— korraldavad oma vastutusalasse kuuluvates piirkondades järelevalvet, et teha kindlaks merereostusega seotud ohte ning mere kohal kulgeva lennuliikluse põhjustatud reostust, muu hulgas koordineerivad õhu- ja satelliitseiret;

— hoiatavad üksteist nimetatud ohtude eest;

— võtavad ühiseid meetmeid, et üksteisele toetuda ning tagada reostuse ennetamise ja kõrvaldamisega seoses vajalike standardite järgimine;

— võtavad ühiseid koordineeritud meetmeid, et teha järelevalvet õigusnormidele vastavuse üle ja täita MARPOLi VI lisa nõudeid;

— aitavad üksteist (kui neilt seda palutakse) reostusetõrjel;

— jagavad üksteisega teadus- ja arendustegevuse tulemusi ning häid tavasid, ja

— korraldavad ühisõppusi.

Visioon

Bonni lepingu visioon on

puhtam Põhjameri, kus ei esineks meresõidu ja muu merendustegevuse põhjustatud juhuslikku ja ebaseaduslikku reostust

Põhjameri on mitmekülgsete ja produktiivsete ökosüsteemide asupaik ning sel on väga oluline osa miljonite inimeste igapäevaelus. Osa Põhjamerd on üks maailma tihedaima laevaliiklusega piirkondi. Seepärast püütakse Bonni lepinguga vähendada võimalikult palju meresõidu ja muu merendustegevuse põhjustatud juhusliku ja ebaseadusliku reostuse ohtu.

Selle visiooni elluviimiseks on Bonni lepingu raames lepitud kokku järgmistes strateegilistes sihtides:

a) tuvastada Bonni lepingu kohaldamisalasse kuuluvaid, merendussektoris esile kerkivaid ja merekeskkonda mõjutavaid probleeme ning neid lahendada; leida ja hinnata avanevaid võimalusi, vähendamaks merekeskkonna puhul esinevaid ohte, kasutades seejuures parimat võimalikku tehnikat ja järgides parimaid keskkonnatavasid; leida ja hinnata uusi seireviise, mille puhul kasutataks parimat võimalikku tehnikat ja järgitaks parimaid keskkonnatavasid; reageerida asjakohaselt uutele merekeskkonna puhul tuvastatud ohtudele, võttes arvesse reostuse vastu võitlemisega seotud operatiivsete, tehniliste ja teaduslike küsimustega tegeleva töörühma (OTSOPA) soovitusi, ja kasutada täiel määral ära BE-AWARE’i projekte I ja II, et teha kindlaks kõige tõhusamad meetmed, mille abil tulevikus tekkida võivaid ohte vähendada ja neile tõhusamalt reageerida.

Strateegilised sihid

A. Ebaseadusliku ja juhusliku reostuse ennetamine koostöö tegemise ning rahvusvaheliste merereostuseeskirjade ja -standardite, sealhulgas MARPOLi lisade ühise järgimise kaudu

Hoolimata mitmesugustest viimastel aastatel võetud meetmetest, kujutab ebaseaduslik ja juhuslik reostus Põhjamerel suurt ohtu. Tulemuslik ja tõhus koostöö on peamine moodus merekeskkonna kaitsmiseks.

Rahvusvahelised merereostuseeskirjad pärinevad 1973. aasta rahvusvahelisest laevade põhjustatava merereostuse vältimise konventsioonist (MARPOL), mida ajakohastati 1978. aastal. MARPOLi konventsiooni koostas Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) ning selle eesmärk on ennetada ja minimeerida laevade põhjustatavat reostust - nii juhuslikku kui ka tavatoimingute käigus tekkivat - järgmise kuue merereostust käsitleva tehnilise lisaga (vt I lisa, „MARPOLi I–VI lisa kehtivad tekstid“).

I lisa. Naftareostuse vältimise reeglid

II lisa. Mahtlastina veetavate kahjulike vedelainete põhjustatava reostuse vältimise reeglid

III lisa. Pakendatud kahjulike ainete mereveost tuleneva reostuse vältimise reeglid

IV lisa. Laevade põhjustatava reoveereostuse vältimise reeglid

V lisa. Laevade põhjustatava prügireostuse vältimise reeglid

VI lisa. Laevade põhjustatava õhusaaste vältimise reeglid

MARPOLi konventsiooni lisade rakendamiseks ja täitmiseks tuleb kehtestada ühtsed ja koordineeritud vastavuskontrolli meetmed, eelkõige tuleb tähelepanu pöörata MARPOLi VI lisaga Põhjamere heitkoguste kontrolli piirkonnas väävel- ja lämmastikoksiidide kohta kehtestatud nõuetele, aga ka väljaspool SOx-heitkoguste kontrolli piirkonda sõitvate laevade puhul 2020. aastal jõustuvale üleilmsele väävliheite piirnormile.

B. Õnnetusteks valmisoleku tõhustamine

C. Optimaalse reageerimisvõime korraldamine

Hoolimata kõigist jõupingutustest suurendada mereohutust, jääb alati püsima oht, et midagi juhtub. Üha tihedam meretransport ning ohtlike ja kahjulike ainete vedu suurendavad merekeskkonna ohustatust. Lepinguosalised on paigutanud märkimisväärses koguses ressursse piisava reageerimisvõime tagamisse. Selleks, et parandada tõhusust veelgi (mitte üksnes rahalises mõttes), peaks reageerimisvõime edasine täiustamine põhinema riskide hindamisel, puudujääkide analüüsimisel ning piirkondlikel ja allpiirkondlikel meetmetel. Vaja läheb koordineeritud uurimis- ja arendusprogramme, tagamaks, et reostusevastaste meetmete võtmisel rakendataks parimat võimalikku tehnikat ja parimaid seadmeid.

Strateegiliste sihtide saavutamiseks on Bonni lepingu raames lepitud kokku järgmistes tegevuseesmärkides.

Tegevuseesmärgid

Strateegilise sihiga A (ennetus) seotud tegevuseesmärgid

A.I Tagada Põhjamerel Bonni lepingust tulenevates tsoonides piisav järelevalve meresõidu ja merendustegevuse üle ning tõhus aruandlus järelevalve tulemuste kohta.

A.II Jagada juhtkonnale ja lennumeeskonnale ajakohast teavet Bonni lepingu reguleerimisalas tehtavate reostusetõrjelendude kavandamise ja sooritamise kohta.

A.III Võtta ühiseid vastavuskontrolli meetmeid, mille abil teha järelevalvet MARPOLi lisade järgimise üle.

A.IV Tagada Põhjamerel esinevate reostusjuhtumite korral tõhus tõendite kogumine ning teha merereostusreeglite ja -standardite täitmise alal tihedat koostööd uurijate ja prokuröridega.

A.V Edastada teavet ebaseadusliku ja juhusliku reostuse ennetamise kohta nii laiemale avalikkusele kui ka spetsialistidele.

Strateegilise sihiga B (valmisolek) seotud tegevuseesmärgid

B.I Kujundada ühine arusaam, kuidas reageerida merel esinevatele hädaolukordadele, ning tagada teadlikkus riiklikest erandolukorras rakendatavatest süsteemidest ja strateegiatest.

B.II Tagada reageerimisüksuse piisav väljaõpe, teha koostööd teiste lepinguosaliste reageerimisüksustega ja suurendada valmisolekut rahvusvahelisteks reostusetõrjeoperatsioonideks.

B.III Merekeskkonna kaitsmiseks tagada, et lepinguosaliste reageerimismeede oleks õigesti formuleeritud ja et prioriteetide seadmisel lähtutaks kõige asjakohasematest põhimõtetest.

B.IV Teha koostööd nii rahvusvaheliste ja Euroopa-siseste organisatsioonidega kui ka naabruses asuvate merepiirkondadega, et tekiks sünergia ja välditaks dubleerimist.

Strateegilise sihiga C (reageerimine) seotud tegevuseesmärgid

C.I Parimate tavade edasiarendamise võimaldamiseks tagada, et lepinguosalised oleksid täpselt teadlikud, kuidas teised reostusjuhtumite korral toimivad.

C.II Hallata ja ajakohastada ühiseid lähenemisviise, millega reostusjuhtumitele reageeritakse, ning panustada sobivate reageerimisstrateegiate täiustamisse ja neist ühise arusaamise kujundamisse.

C.III Edendada koordineeritud uurimis- ja arendusprogramme, mis on seotud tõrjetehnika, -seadmete ja muude operatiivsete vahenditega.

C.IV Tagada, et Kirde-Atlandi piirkonnas leiduks reostusele reageerimiseks piisavalt ressursse, lähtudes seejuures piirkondliku riskihindamise tulemustest.

Meetmed

Visiooni elluviimiseks ning strateegiliste sihtide ja tegevuseesmärkide saavutamiseks on Bonni lepingu 2019.–2025. aasta strateegilises tegevuskavas ette nähtud konkreetsed mõõdetavate tulemustega meetmed ja realistlikud ootused, mis aitaksid suunata lepinguosaliste tööd. Bonni lepingu strateegiline tegevuskava tunnustab vajadust hoida alal juba välja kujunenud süsteeme ja jätkata käsilolevat tööd, jättes lepingu tegevusliku laadi muutmata. Samas rõhutatakse võimalusi, kuidas neid jõupingutusi soodustada ja uusi suundi leida.

Bonni lepingu raames on lepitud kokku järgmistes meetmetes.

Strateegilise sihiga A (ennetus) seotud meetmed

A.1 Teostada õhu- ja satelliitseireoperatsioone, sealhulgas riigisiseseid ja piirkondlikke lende ning ülevaatelende ja laiaulatuslikke koordineeritud reostuskontrolli operatsioonlende (nii ühe- kui ka mitmepäevaseid), et tuvastada nafta ja muude kahjulike ainete lekkeid ning neid uurida, nende kohta tõendeid koguda ja nende üle järelevalvet teha.

A.2 Hallata tõhusat standardiseeritud aruandesüsteemi ja teavitada selle vahendusel reostusest nii Bonni lepingu osalisi kui ka IMOd ja komisjoni vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2005/35/EÜ, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust.

A.3 Koostöös Euroopa Meresõiduohutuse Ametiga kasutada optimaalselt ära satelliidipilte ning uusimaid saavutusi ülisuurel kõrgusel liikuvate pseudosatelliitide (HAPS) ja kaugjuhitava õhusõiduki süsteemide (RPA-süsteemid) vallas, mida Põhjamere ääres asuvatel riikidel on võimalik kasutada, ning luua reostuse tuvastamise parandamiseks ühtne süsteem kogu Põhjamere ulatuses.

A.4 Tugevdada koostööd MARPOLi V lisas esitatud nõuete rikkumise tuvastamisel ja lisa täitmisel. V

A.5 Tugevdada koostööd MARPOLi VI lisas esitatud nõuete rikkumise tuvastamisel ja lisa täitmisel, sealhulgas sadamariigi kontrolli rakendamise kaudu, aga ka täiustatud vastavuskontrolli vahendeid kasutades ja võetud meetmete tulemusi ühistes infosüsteemides (näiteks Thetis-EU) jagades.

A.6 Hallata ja ajakohastada õhumeetmete käsiraamatut (Aerial Operations Handbook) ja BAOAC (Bonn Agreement Oil Appearance Code) atlast.

A.7 Koostöös uurijaid ja prokuröre koondava Põhjamere võrgustikuga hallata ja ajakohastada naftareostusrikkumisi käsitlevat Põhjamere käsiraamatut (North Sea Manual on Maritime Oil Pollution Offences).

A.8 Teha ekspertidest koosneva naftalekete tuvastamise võrgustiku OSINet kaudu koostööd, muu hulgas teostada laborite interkalibreerimist ja arendada edasi ühiseid naftalekke tuvastamise meetodeid.

A.9 Tugevdada koostööd uurijate ja prokuröridega: a) 2022. aastaks – uurijaid ja prokuröre koondava Põhjamere võrgustikuga kootööd tehes leida võimalusi merereostusrikkumistes süüdimõistmiste avalikuks kajastamiseks; b) 2025. aastaks – uurijaid ja prokuröre koondava Põhjamere võrgustikuga koostööd tehes kehtestada tegevuskord, kuidas saaks avalikkusele kättesaadavaks teha asjaomaste laevandusettevõtete ja laevaoperaatorfirmade keskkonnatulemused.

A.10 Teha koostööd IMOga, et selgitada välja võimalused, kuidas Bonni lepingu raames saaks panustada MARPOLi VI lisa nõuete täitmisse, võttes arvesse IMO viimaseid suundumusi seoses 2020. aastal kehtima hakkava üleilmse väävlipiiranguga (näiteks sadamariigi tugevama kontrollisüsteemi rakendamine, aga ka selliste põlemisprotsessides kasutatavate kütuste veo keelamine, mille väävlisisaldus on suurem kui 0,50 %).

A.11 Toetada IMO rahvusvahelise merekeskkonnakaitse komitee (MEPC) tegevust, et vaadata üle MARPOLi II lisas esitatud suure viskoossusega ja tahkuvate ainete heitetingimused.

A.12 Hallata ja ajakohastada Bonni lepingu veebisaiti ning levitada elektroonilisi väljaandeid (sealhulgas juhendeid, käsiraamatuid ja aruandeid).

A.13 Toetada/edendada BE-AWARE’i projektide ennetusmeetmetega seotud soovituste andmist.

Strateegilise sihiga B (valmisolek) seotud meetmed

B.1 Hallata ja ajakohastada Bonni lepingu reostusetõrjejuhendi peatükke, et need vastaksid vajadustele.

B.2 Soodustada teabevahetust võimalike reostust tekitavate vrakkide kohta ja edendada riiklike andmebaaside arendamist.

B.3 Planeerida ja ellu viia piirkondlikke ja allpiirkondlikke õppusi ja koolitusi.

B.4 Aidata kaasa riiklike keskkonnanõustamissüsteemide arendamisele ja nendega seotud teabevahetusele.

B.5 Hallata teabevahetust teiste piirkondlike ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, eelkõige liidu elanikkonnakaitse mehhanismi (UCPM), Euroopa Meresõiduohutuse Ameti (EMSA), Arktika Nõukogu hädaolukordade ennetamise, nendeks valmisoleku ja neile reageerimise töörühma (EPPR), Läänemere merekeskkonna kaitse komisjoni (HELCOM), Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO), Kirde-Atlandi merekeskkonna kaitse komisjoni (OSPARi komisjon), Atlandi kirdeosa rannikute ja vete kaitset saaste eest käsitleva koostöölepingu (Lissaboni leping) osaliste ja Vahemere piirkondliku merereostusega seotud hädaolukordadele reageerimise keskusega (REMPEC), võttes osa sekretariaatidevahelistest kohtumistest, ning vajaduse korral koostööd tugevdada, näiteks ohtlike ja kahjulike ainete (HNS) juhendi täiustamise alal.

B.6 Tugevdada koostööd Kirde-Atlandi merekeskkonna kaitse komisjoniga (OSPARi komisjon) ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonidega, mis on seotud merekeskkonna kaitsmisega reostuse ja avamererajatiste eest.

B.7 Töötada välja ohtlike ja kahjulike ainete (HNS) strateegia ning sellest lähtudes teha koostööd teiste rahvusvaheliste organisatsioonidega, näiteks HELCOMi, EMSA ja tehnilise nõuanderühmaga, et rakendada ohtlike ja kahjulike ainete puhul reostuseks valmisoleku, reostusele reageerimise ja sellega seotud koostöö põhimõtteid.

B.8 Koostöös IMOga selgitada välja, kuidas tugevdada Bonni lepingu raames rahvusvahelise OPRC-HNS-protokolli rakendamist.

B.9 Jätkata keskkonnaalasele riskianalüüsile tuginedes reageerimisvõime parandamist, et olla kursis muutuvate merendusvaldkonna ohtudega.

Strateegilise sihiga C (reageerimine) seotud meetmed

C.1 Hallata reostusjuhtumite teabesüsteemi (aruandlus, omandatud teadmised).

C.2 Hallata ja ajakohastada ühiseid mereõnnetustele reageerimise plaane (DENGERNETHi plaan, MANCHEPLAN, neljapoolse tsooni plaan, NorBriti plaan [Biskaia lahe plaan]).

C.3 Tugevdada ühiseid elusloodusega seotud reageerimismeetmeid, muu hulgas teha kindlaks selle valdkonna parimad tavad ja teavitada tehtud tööst avalikkust.

C.4 Jagada avamere tuuleparkides reostusetõrje käigus omandatud teadmisi.

C.5 Suurendada maismaal võetavate tõrjemeetmete seotust ja koordineeritust.

C.6 Edendada uurimis- ja arendustegevust ning teabevahetust tõrjetehnika, -seadmete ja muude vahendite vallas, eelkõige pöörata tähelepanu integreeritud seiresensoritele ja sellisele tehnikale, mille abil reageerida õnnetusjuhtumitele öösel, halva nähtavuse ja kehvade ilmaolude korral, samuti sellisele tehnikale, millega otsida merel kadunud aluseid ja neid tagasi kaldale tuua ning reageerida rasketele nafta ja kemikaalidega ning uue põlvkonna kütustega seotud õnnetustele.

C.7 koostada ajavahemikuks 2019–2022 ettepanek uue põlvkonna kütuseid käsitleva ühise teadusuuringu kohta.