Euroopa Liidu Teataja L 097 , 01/04/2004 Lk 0001 - 0015



Nõukogu määrus (EÜ) nr 600/2004, 22. märts 2004, millega kehtestatakse teatavad tehnilised meetmed kalastustegevuses suhtes Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooniga hõlmatud piirkonnas EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [1] ning arvestades järgmist: (1) Ühendus kiitis heaks Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni (konventsioon) otsusega 81/691/EMÜ [2] ja see jõustus ühenduses 21. mail 1982. (2) Konventsiooniga nähakse ette piirkondliku koostöö raamistik Antarktika vete elusressursside kaitsmiseks ja majandamiseks Antarktika vete elusressursside kaitse- ja majandamiskomisjoni (Commission for the Conservation and Management of Antarctic Marine Living Resources, edaspidi "CCAMLR") loomise kaudu ning konventsiooniosalistele siduvate kaitsemeetmete vastuvõtmine CCAMLRi poolt. (3) CCAMLR on vastu võtnud teatavad kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, milles muu hulgas sätestatakse teatava konventsiooniga hõlmatud piirkonnas toimuva kalastustegevuse suhtes kohaldatavad tehnilised eeskirjad. Eeskirjad hõlmavad klausleid, mis käsitlevad teatavat liiki püügivahendite kasutamist; teatavat tüüpi keskkonnale kahjulikeks peetavate vahendite keelamist; kalastamise kahjuliku mõju vähendamist merelindudele ja mereimetajatele ning kalapüügilaevadel viibivate teaduslike vaatlejate tegevust andmete kogumiseks. Need meetmed on ühendusele siduvad ja seepärast tuleks need rakendada. (4) Mõned CCAMLRi vastuvõetud tehnilised meetmed on üle võetud nõukogu 19. detsembri 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 3943/90 Antarktika vete elusressursside kaitsekonventsiooni XXIV artikli kohaselt loodud vaatlus- ja inspekteerimissüsteemi kohaldamise kohta [3] ja nõukogu 18. detsembri 1997. aasta määrusega (EÜ) nr 66/98, millega sätestatakse teatavad kaitse- ja kontrollimeetmed kalastustegevuse suhtes Antarktikas [4]. (5) Kuna CCAMLR on alates nende kahe määruse vastuvõtmisest võtnud vastu uusi kaitsemeetmeid ja ajakohastanud juba kehtivaid meetmeid, tuleks neid määrusi hiljem muuta. (6) Et tagada ühenduse eeskirjade suurem selgus, tuleks kalastustegevuse kontrollimeetmed ja tehnilisse valdkonda kuuluvad meetmed eraldi üle võtta. Sel põhjusel tuleks nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 601/2004 (millega kehtestatakse teatavad kontrollimeetmed kalastustegevuses suhtes Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooniga hõlmatud piirkonnas) [5] tunnistada kehtetuks määrused (EMÜ) nr 3943/90 ja (EÜ) nr 66/98 ning kõnealune määrus peaks ühenduse korraldusi täiendama. See ei piira teatavate uurimusliku kalapüügiga seotud tehniliste meetmete hõlmamist ühenduse iga-aastaselt vastuvõetavatesse määrustesse ühenduse laevadele püügivõimaluste eraldamise ja sellega seotud tingimuste kohta (iga-astased "lubatud kogupüügi ja kvootide" määrused). (7) Meetmed, mis on vajalikud käesoleva määruse rakendamiseks ja lisade ühitamiseks CCAMLRi poolt konventsiooni alusel vastuvõetud tehniliste meetmete regulaarsete muudatustega, tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused [6], ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK SISU JA MÕISTED Artikkel 1 Sisu 1. Käesoleva määrusega sätestatakse tehnilised meetmed seoses ühenduse kalalaevade tegevusega, mis püüavad ja hoiavad pardal Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooniga (konventsioon) hõlmatud piirkonna mere elusressursside hulgast võetud mereorganisme. 2. Käesoleva määruse kohaldamine ei piira konventsiooni sätete kohaldamist ning see edendab konventsiooni eesmärke ja põhimõtteid ning konventsiooni vastuvõtmise konverentsi lõppakti sätteid. Artikkel 2 Mõisted Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid: a) konventsiooniala – konventsiooni I artiklis määratletud konventsiooni kohaldamisala; b) antarktiline konvergents – joon, mis ühendab järgmisi punkte geograafilistel laiustel ja pikkustel: 50o S, 0o; 50o S, 30o E; 45o S, 30o E; 45o S, 80o E; 55o S, 80o E; 55o S, 150o E; 60o S, 150o E; 60oS, 50o W; 50o S, 50o W; 50o S, 0o; c) ühenduse kalalaev – ühenduse liikmesriigi lipu all sõitev ja ühenduses registreeritud kalalaev, mis püüab ja hoiab pardal konventsioonialal mere elusressursside hulgast võetud mereorganisme; d) koordinaadistikuruut – 0,5o laiuskraadi × 1o pikkuskraadi suurune maa-ala statistilise allpiirkonna või tsooni loodenurgast. Ruut määratakse kindlaks selle kõige põhjapoolsema piiri laiuskraadi ja selle 0o-le lähima pikkuskraadi põhjal; e) uuskalastus – sellise liigi püük mõnes FAO Antarktika statistilises allpiirkonnas mingit kindlat püügimeetodit kasutades, mille kohta CCAMLRile ei ole kunagi esitatud: i) ulatuslike uuringute/vaatluste käigus või uurimuslikul kalapüügil saadud teavet kalavarude leviku, arvukuse, populatsiooni, potentsiaalse saagikuse ega iseloomulike tunnuste kohta; või ii) andmeid saagi ja püügikoormuse kohta; või iii) andmeid saagi ja püügikoormuse kohta kahel viimasel hooajal, mil püük toimus; f) uurimuslik kalapüük – püük, mis varem liigitati lõigus e määratletud uuskalastuse alla. Püük liigitatakse uurimuslikuks niikaua, kuni on saadud piisavat teavet selleks, et: i) hinnata sihtliigi levikut, arvukust ja populatsiooni, mille põhjal hinnatakse püügikoha potentsiaalselt saagikust; ii) vaadata üle kalapüügi võimalik mõju sõltuvatele ja seotud liikidele; ning iii) võimaldada CCAMLRi teaduskomiteel vormistada kohased saagitasemed ja anda soovitusi nende ning vajaduse korral ka püügikoormuse taseme ja püügivarustuse kohta. II PEATÜKK PÜÜGIVAHENDID Artikkel 3 Teatava kalastuse puhul lubatud püügivahendid 1. FAO statistilises allpiirkonnas 48.3 tegelevad Dissostichus eleginoides'e püügiga ainult õngejadasid ja lõkspüüniseid kasutavad laevad. 2. FAO statistilises tsoonis 58.5.2 tegelevad Dissostichus eleginoides'e püügiga ainult traalpüüniseid või õngejadasid kasutavad laevad. 3. FAO statistilises allpiirkonnas 48.3 tegelevad Champsocephalus gunnari püügiga ainult traalpüüniseid kasutavad laevad. Champsocephalus gunnari spetsialiseeritud püügi puhul on põhjatraali kasutamine selles allpiirkonnas keelatud. 4. FAO statistilises allpiirkonnas 58.5.2 tegelevad Champsocephalus gunnari püügiga ainult traalpüüniseid kasutavad laevad. 5. Lõikes 4 nimetatud kalastamise puhul määratletakse kalastamiseks avatud ala FAO statistilise tsooni 58.5.2 selle osana, mis jääb järgmise joonega piiratud alasse: a) joon algab punktis, kus geograafiline pikkus 72o15' E lõikub Austraalia ja Prantsusmaa vahelise merealade piiritlemise kokkuleppe (Australia-France Maritime Delimitation Agreement) kohase piiriga, ning kulgeb lõuna suunas piki meridiaani kuni lõikumispunktini geograafilise laiusega 53o25' S; b) seejärel kulgeb ida suunas piki kõnealust laiust lõikumispunktini geograafilise pikkusega 74o E; c) seejärel kulgeb kirde suunas piki geodeetilist joont kuni geograafilise laiuse 52o40' S ja geograafilise pikkuse 76o E lõikumispunktini; d) seejärel kulgeb põhja suunas piki meridiaani kuni lõikumispunktini geograafilise laiusega 52o S; e) seejärel kulgeb loode suunas piki geodeetilist joont kuni geograafilise laiuse 51o S lõikumispunktini geograafilise pikkusega 74o30' E; ja f) seejärel kulgeb edela suunas piki geodeetilist joont alguspunktini. 6. FAO statistilises allpiirkonnas 48.3 tegelevad krabipüügiga ainult mõrdasid kasutavad laevad. Artikkel 4 Võrgusilma suurus 1. Järgmiste liikide või liikide rühmade spetsialiseeritud püügiga tegeledes ei tohi kasutada traalnoota, põhjanoota ega samalaadset võrku, mille mõni osa koosneb väiksema suurusega silmadest, kui on sätestatud I lisas: a) Champsocephalus gunnari b) Dissostichus eleginoides c) Gobionotothen gibberifrons d) Lepidonotothen squamifrons e) Notothenia rossii f) Notothenia kempi. 2. Keelatud on kasutada vahendeid või seadmeid, mis sulgevad võrgusilmi või vähendavad nende suurust. Artikkel 5 Võrgusilma suuruse kontrollimine Artiklis 4 osutatud võrkude puhul kontrollitakse I lisas sätestatud võrgusilma suurust kooskõlas II lisas sätestatud eeskirjadega. Artikkel 6 Krabipüük FAO statistilises allpiirkonnas 48.3 1. Krabipüük piirdub üksnes suguküpsete isaskrabidega – kõik püütud emaskrabid ja alamõõdulised isaskrabid tuleb kahjustamatult lahti lasta. Paralomis spinosissima ja Paralomis formosa puhul võib pardale jätta isaskrabid seljakilbi miinimumlaiusega vastavalt 94 mm ja 90 mm. 2. Merel töödeldud krabi külmutatakse krabilõikudena, nii et krabide miinimumsuurust on võimalik hiljem lõikude järgi kindlaks teha. Artikkel 7 Plastist pakkenööride kasutamine ja kõrvaldamine ühenduse kalalaevadel 1. Ühenduse kalalaevadel on söödakastide kinnitamiseks keelatud kasutada plastist pakkenööre. Muude pakkenööride kasutamine muul otstarbel on keelatud kalalaevadel, millel ei ole pardal tuhastusahju (suletud süsteemi). 2. Kõik pakenditelt eemaldatud pakkenöörid tükeldatakse, nii et need ei moodusta suletud silmust, ning põletatakse pardal olevas tuhastusahjus niipea kui võimalik. 3. Kõik plastijäätmed ladustatakse laeva pardal kuni sadamasse jõudmiseni ning neid ei tohi mitte mingil juhul merre heita. 4. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras. Artikkel 8 Merelindude juhuslik hukkumine õngepüügil 1. Püügioperatsioone teostatakse nii, et söödastatud konksud vajuksid pärast vettelaskmist võimalik kiiresti vette. Laevadel, mis kasutavad hispaania õngepüügimeetodit, tuleb raskused vabastada enne trosside pinguldumist; kasutatakse raskusi massiga vähemalt 8,5 kg, mis asetatakse kõige rohkem 40 meetriste vahedega, või raskusi massiga vähemalt 6 kg, mis asetatakse kõige rohkem 20 meetriste vahedega. Kasutada tohib üksnes sulanud sööta. 2. Ilma et see piiraks lõike 7 kohaldamist, lastakse õngejadad vette üksnes öösel (st kahe nautilise hämariku vahelisel pimedal ajal). Võimaluse korral tuleks õngede vettelaskmine lõpetada vähemalt kolm tundi enne päikesetõusu. Öisel õngepüügil kasutatakse üksnes nii vähe laevatulesid, kui on vajalik ohutuse tagamiseks. 3. Ilma et see piiraks lõike 8 kohaldamist, on jäätmete merreheitmine õngejadade vettelaskmise ajal keelatud. Kuivõrd see on võimalik, välditakse jäätmete merreheitmist õngejadade pardalehiivamise ajal. Kui jäätmete merreheitmine on vältimatu, toimub see ainult õngejadade vettelaskmise või pardalehiivamise vastasküljel. Enne merreheitmist tuleks jäätmetest ja kalapeadest eemaldada õngekonksud. Laevad peavad olema kavandatud nii, et neil on võimalik kasutada pardalolevaid jäätmekäitlusseadmeid või peavad nad olema piisavalt mahukad jäätmete säilitamiseks pardal või peavad nad võimaldama jäätmete merrelaskmist õngejadade pardalehiivamise vastasküljel. 4. Tuleb teha kõik selleks, et jadaõngepüügil elusalt kinnijäänud merelinnud vabastatakse elusalt ja et võimaluse korral eemaldatakse konksud ilma linnu elu ohtu seadmata. 5. Laeva järele kinnitatakse selgnöör, mille otstarve on peletada linde õngejadade vettelaskmise ajal söödale laskumast. Selgnööri üksikasjalik kirjeldus ja paigutusviis on esitatud III lisas. Konstruktsioon võib pöörlite arvu või asukoha osas varieeruda, eeldusel et lipsude toimepindala ei ole väiksem kui III lisas esitatud mudelil. Nööri pingutamiseks vees veetava seadme üksikasjad võivad samuti varieeruda. 6. Muid variatsioone selgnööri ehituses võib katsetada laevadel, mille pardal on kaks vaatlejat, kellest vähemalt üks on ametisse määratud vastavalt CCAMLR rahvusvaheliste teaduslike vaatluste programmile, tingimusel et järgitakse lõigetes 1–5 ja lõikes 7 sätestatud tingimusi. 7. Lõikes 2 sätestatud keeld õngejadasid päeval vette lasta ei kehti kalastamise kohta FAO statistilistes allpiirkondades 48.6, mis jääb 60o S lõunasse, 88.1, 88.2 ja tsoonis 58.4.2, kui on täidetud järgmised tingimused: a) loa väljastamisel antud kalapüügiks suudab asjaomane laev pädevatele asutustele tõestada: i) oma suutlikkust järgida täielikult üht IV lisas esitatud uurimisprotokolli õngejadade vettelaskmise kohta. Liikmesriigid esitavad CCAMLRile igal püügiloaga laeval sel eesmärgil teostatud tehnilise kontrolli tulemused; ii) korralduste tegemist teadusvaatlejate kohaloleku tagamiseks, kes peavad viibima laeva pardal artikli 14 lõike 2 alusel; b) asjaomane laev tõestab, et püügioperatsioonide ajal on õngejada minimaalne vajumiskiirus järjepidevalt 0,3 m/s; c) asjaomane laev ei püüa kinni üle kahe merelinnu. Kõik laevad, kes püüavad kokku kolm merelindu, hakkavad otsekohe kasutama õngejadade öist vettelaskmist. 8. Erandina lõikest 3 ei heideta lõikes 7 osutatud kalastuse puhul jäätmeid merre. 9. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras. Artikkel 9 Merelindude ja mereimetajate juhuslik hukkumine traalipüügil 1. Traalipüügil on traalimonitori kaablite kasutamine keelatud. 2. Ühenduse kalalaevadel peab valgustuse asukoht ja tase olema alati korraldatud nii, et laevast väljapoole suunatud valgustus oleks minimaalne, olles siiski järjepidev laeva töö ohutusega. 3. Jäätmete merre heitmine on traalpüüniste vettelaskmise ja pardalehiivamise ajal keelatud. 4. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras. III PEATÜKK KALASTUSTEGEVUSE TEOSTAMINE Artikkel 10 Laevade liikumine kaaspüügi taseme suhtes 1. Muu kalastuse kui uue või uurimusliku kalapüügi puhul liiguvad ühenduse kalalaevad oma kaaspüügi taseme suhtes kooskõlas V lisa punktiga A. 2. Uue või uurimusliku kalapüügi puhul liiguvad ühenduse kalalaevad oma kaaspüügi taseme suhtes kooskõlas V lisa punktiga B. Artikkel 11 Liigi Dissostichus spp. uurimusliku püügi suhtes kohaldatavad erimeetmed 1. Konventsioonialal liigi Dissostichus spp. uurimuslikus kalapüügis osalevad kalalaevad, mis kasutavad traali- või õngejada meetodit, toimivad vastavalt lõigetes 3–6 sätestatud eeskirjadele, välja arvatud sellise püügi puhul, mille osas CCAMLR on teinud konkreetseid erandeid. 2. Käesoleva artikli kohaldamisel tähendab loomus traalivõrgu ühekordset kasutamist. Õngepüügi korral tähendab loomus ühe või enama õngejada paigutamist ühte asukohta. 3. Kalapüük toimub geograafiliselt ja batümeetriliselt võimalikult ulatuslikul alal. Seepärast lõpetatakse kalastamine igas koordinaadiruudus siis, kui vastavalt määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklile 12 ulatub teatatud püük 100 tonnini, ning asjaomane ruut suletakse püügiks ülejäänud hooajaks. Igas koordinaadiruudus tohib korraga püügiga tegeleda üks kalalaev. 4. Lõike 3 jõustamiseks: a) traalipüügi puhul kasutatakse loomuse täpse geograafilise asukoha kindlaksmääramisel loomuse algpunkti ja lõpp-punkti vahelise joone keskpunkti; b) õngepüügi puhul kasutatakse loomuse täpse geograafilise asukoha kindlaksmääramisel kasutatud õngejada või -jadade keskpunkti; c) laeva loetakse kalastavat selles koordinaadiruudus, kus asub loomuse täpne geograafiline asukoht; d) laeva loetakse kalastavat mis tahes koordinaadiruudus alates kõigi selles koordinaadiruudus asuvate õngejadade vettelaskmise protsessi algusest kuni nende pardale hiivamise protsessi lõpetamiseni. 5. Iga õngejada loomuse puhul ei ületa veesoleku aeg 48 tundi, mida mõõdetakse vettelaskmise protsessi lõpetamisest kuni pardalehiivamise protsessi alustamiseni, välja arvatud erandlikel asjaoludel, mis on väljaspool laeva kontrolli (näiteks jää- ja ilmastikutingimused). 6. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras. Artikkel 12 Liigi Champsocephalus gunnari püügi suhtes FAO statistilises allpiirkonnas 48.3 kohaldatavad erimeetmed 1. 12 meremiili ulatuses Lõuna-Georgia rannikust on liigi Champsocephalus gunnari püük ajavahemikus 1. märtsist 31. maini (kudemisaeg) keelatud. 2. Kui loomus sisaldab rohkem kui 100 kg Champsocephalus gunnari't ja kui arvu järgi on 10 % Champsocephalus gunnarit kogupikkuselt väiksem kui 240 mm, liigub kalalaev vähemalt viie meremiili kaugusel asuvasse uude kalastuskohta. Kalalaev ei pöördu vähemalt viie päeva jooksul tagasi mis tahes punkti, mis jääb viie meremiili ulatusse kohast, kus väikese Champsocephalus gunnari püük ületab 10 %. Kohta, kus väikese Champsocephalus gunnari juhuslik püük ületas 10 %, määratletakse kalalaeva teekonnana punktist, kus kalalaev püügivahendid esmakordselt vette lasi, kuni punktini, kus ta need välja tõmbas. 3. Kui kalalaev on püüdnud kokku 20 merelindu, lõpetab ta kalastamise ega tohi antud hooajal enam selles piirkonnas kalapüügis osaleda. 4. Selle piirkonna kalapüügis ajavahemikul 1. märtsist 31. maini osalevad laevad teevad vähemalt 20 VI lisas kirjeldatud uurimuslikku traalimist. 5. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras. IV PEATÜKK KONVENTSIOONIALAS TEGUTSEVATE LAEVADE PARDAL TOIMUVAD TEADUSLIKUD VAATLUSED Artikkel 13 Eesmärk ja rakendusala Konventsioonialal kalastus- ja uurimistegevusega tegelevate ühenduse kalalaevade suhtes kohaldatakse CCAMLRi poolt konventsiooni XXIV artikli alusel vastuvõetud teaduslike vaatluste süsteemi. Artikkel 14 Teaduslike vaatluste kohane tegevus 1. Igal kalapüügiperioodil on ühenduse kalalaevade pardal vähemalt üks teaduslik vaatleja ning võimaluse korral üks täiendav teaduslik vaatleja, kui need laevad püüavad: a) Champsocephalus gunnari't FAO statistilises allpiirkonnas 48.3 ja tsoonis 58.5.2; b) krabi FAO statistilises allpiirkonnas 48.3; c) Dissostichus eleginoides't FAO statistilistes allpiirkondades 48.3 ja 48.4 ning tsoonis 58.5.2; või d) Martialia hyadesi't FAO statistilises allpiirkonnas 48.3. 2. Samuti on ühenduse kalalaevade pardal vähemalt kaks teaduslikku vaatlejat, kellest üks on kooskõlas artikliga 15 määratud CCAMLRi teaduslik vaatleja, kui need laevad tegelevad käesoleva määruse artiklis 11 nimetatud uurimusliku kalapüügiga või muu, määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 7 kohaselt lubatud uurimusliku kalapüügiga. 3. Erandina lõikest 2 peab laevadel, mis tegelevad liigi Dissostichus spp. uurimusliku kalapüügiga FAO statistilistes tsoonides 48.3.a ja 48.3.b olema pardal vähemalt üks CCAMLRi teaduslik vaatleja ning võimaluse korral üks täiendav teaduslik vaatleja. 4. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras. Artikkel 15 Teaduslikud vaatlejad 1. Liikmesriigid määravad teaduslikud vaatlejad, kes on volitatud teostama CCAMLRi poolt kooskõlas käesoleva määrusega vastuvõetus vaatlussüsteemi rakendamisega seotud ülesandeid. 2. Laevade pardal viibivate teaduslike vaatlejate kohustused ja ülesanded on sätestatud VII lisas. 3. Teaduslikud vaatlejad peavad olema neid määranud liikmesriigi kodanikud. Nad järgivad sellel laeval kehtivaid tavasid ja eeskirju, kus nad oma vaatlusi sooritavad. 4. Teaduslikud vaatlejad peavad olema tuttavad püügitegevuse ja teadusuuringutega, mida vaadelda tuleb, konventsiooni sätetega ning konventsiooni alusel võetud meetmetega ja nad peavad olema saanud oma ülesannete asjatundlikuks täitmiseks piisavalt väljaõpet. Lisaks sellele peavad nad suutma suhelda nende laevade lipuriigi keeles, kus nad oma tegevust teostavad. 5. Teaduslikel vaatlejatel on neid määranud liikmesriigi väljastatud dokument, mille vormi CCAMLR on heaks kiitnud ja millega nad tuvastavad end CCAMLRi teaduslike vaatlejatena. 6. Teaduslikud vaatlejad esitavad neid määranud liikmesriigi kaudu CCAMLRile vähemalt ühe kuu jooksul pärast vaatlusperioodi lõppu või vaatlejate naasmist oma päritoluriiki iga teostatud vaatlusvisiidi aruande, kasutades CCAMLRi teaduskomitee heakskiidetud vormi. Aruande koopia edastatakse asjaomase laeva lipuriigile ja komisjonile. 7. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras. Artikkel 16 Kokkulepped vaatlejate suunamiseks laevade pardale 1. Teaduslike vaatlejate suunamine kalapüügi või teadusuuringutega tegelevatele ühenduse laevadele toimub kooskõlas teise CCAMLRi liikmega sel eesmärgil sõlmitud kahepoolsetele kokkulepetele. 2. Lõikes 1 osutatud kahepoolsed kokkulepped tuginevad järgmistele põhimõtetele: a) Pardal viibimise ajal on teaduslikul vaatlejal laeva juhtkonnaga võrdne staatus. Vaatlejate majutus ja toitlustus pardal viibimise ajal vastavad sellele staatusele. b) Lipuliikmesriik tagab, et laevade operaatorid abistavad igati tema lipu all sõitvate laevade pardal viibivaid teaduslikke vaatlejaid nende ülesannete täitmisel. Muu hulgas on teaduslikel vaatlejatel CCAMLRi nõutud ülesannete täitmiseks vaba juurdepääs laeva andmetele ja operatsioonidele. c) Lipuliikmesriik võtab asjakohased meetmed, et tagada tema lipu all sõitvate laevade pardal viibivate teaduslike vaatlejate turvalisus ja heaolu nende ülesannete täitmisel, pakkuda neile meditsiinilist abi ning kaitsta nende vabadust ja väärikust. d) Võetakse meetmeid selleks, et võimaldada teaduslikel vaatlejatel laeva sideseadmeid kasutades ja operaatori abil sõnumeid edastada ja vastu võtta. Tavaliselt kannab kõik sellise teabevahetusega seotud mõistlikud kulud see CCAMLRi liige, kes teadusliku vaatleja määras (edaspidi määrav riik). e) Teaduslike vaatlejate transpordi ja pardaletulekuga seotud korraldused on sellised, et püüki ja uurimistegevust häiritakse minimaalselt. f) Teaduslikud vaatlejad esitavad asjaomastele kaptenitele nende soovi korral oma aruande koopia. g) Määravad riigid tagavad, et nende teaduslikel vaatlejatel on kindlustus, mida asjaomased CCAMLRi liikmed tunnustavad. h) Määravad riigid vastutavad teaduslike vaatlejate transpordi eest laevale mineku kohta ja tagasi. i) Kui ei ole kokku lepitud teisiti, vastutab teaduslike vaatlejate varustuse, rõivastuse ja palga ning võimalike toetuste eest tavaliselt määrav riik, samas kui majutamise ja toitlustamise eest pardal vastutab vastuvõtjariigi laev. 3. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras. Artikkel 17 Teabe esitamine 1. Teaduslikud vaatlejad määranud liikmesriigid esitavad CCAMLRile võimalikult kiiresti ja hiljemalt iga artiklis 11 osutatud kahepoolse kokkuleppe sõlmimisel vaatlusprogrammide üksikasjad. Iga vaatleja puhul esitatakse järgmine teave: a) kokkuleppe sõlmimise kuupäev; b) vaatlejaid pardale võtva laeva nimi ja lipp; c) vaatlejate määramise eest vastutav liikmesriik; d) kalapüügipiirkond (CCAMLRi statistiline piirkond, allpiirkond, tsoon); e) vaatlejate kogutud ja CCAMLRi sekretariaadile esitatud teabe liik (kaaspüük, sihtliik, bioloogilised andmed, jms); f) vaatlusprogrammi kavandatav alg- ja lõppkuupäev; ja g) vaatlejate päritoluriiki naasmise kavandatav kuupäev. 2. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 sätestatud korras. V PEATÜKK LÕPPSÄTTED Artikkel 18 Lisade muutmine I–VII lisa muudetakse kooskõlas ühendusele siduvaks muutuvate kaitsemeetmetega artikli 20 lõikes 3 osutatud korras. Artikkel 19 Rakendamine Artiklite 7, 8, 9, 11, 12, 14, 15, 16 ja 17 rakendamiseks vajalikud meetmed võetakse vastu artikli 20 lõikes 2 osutatud korras. Artikkel 20 Komiteemenetlus 1. Komisjoni abistab nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) [7] artikli 30 alusel moodustatud komitee. 2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu. 3. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu. 4. Komitee võtab vastu oma töökorra. Artikkel 21 Jõustumine Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja kohaldatav kõigis liikmesriikides. Brüssel, 22. märts 2004 Nõukogu nimel eesistuja J. Walsh [1] Arvamus on esitatud 16. detsembril 2003 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). [2] EÜT L 252, 5.9.1981, lk 26. [3] EÜT L 379, 31.12.1990, lk 45. [4] EÜT L 6, 10.1.1998, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2742/1999 (EÜT L 341, 31.12.1999, lk 1). [5] ELT L 97, 1.4.2004, lk 16. [6] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. [7] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59. -------------------------------------------------- I LISA VÕRGUSILMA MINIMAALNE SUURUS ARTIKLI 4 LÕIKE 1 TÄHENDUSES Liik | Võrgu tüüp | Võrgusilma minimaalne suurus | Notothenia rossii | Traalnoodad, põhjanoodad ja samalaadsed võrgud | 120 mm | Dissostichus eleginoides | Traalnoodad, põhjanoodad ja samalaadsed võrgud | 120 mm | Goibionotothen gibberifrons | Traalnoodad, põhjanoodad ja samalaadsed võrgud | 80 mm | Notothenia kempi | Traalnoodad, põhjanoodad ja samalaadsed võrgud | 80 mm | Lepidonotothen squamifrons | Traalnoodad, põhjanoodad ja samalaadsed võrgud | 80 mm | Champsocephalus gunnari | Traalnoodad, põhjanoodad ja samalaadsed võrgud | 90 mm | -------------------------------------------------- II LISA VÕRGUSILMA MINIMAALSE SUURUSE MÄÄRAMISE EESKIRJAD ARTIKLI 5 TÄHENDUSES A. Mõõtekiilude kirjeldus 1. Võrgusilma suuruse määramiseks kasutatavad mõõtekiilud on 2 mm paksused, lamedad ning valmistatud vastupidavast ja vormikindlast materjalist. Mõõtekiiludel on kas mitu paralleelset serva, mida ühendavad nendevahelised diagonaalsed servad, mis kitsenevad mõlemast küljest suhtes 1:8, või üksnes diagonaalsed servad, mis kitsenevad samas suhtes. Mõõtekiilu kitsaimas kohas on auk. 2. Igal mõõtekiilu esiküljele märgitakse laius millimeetrites nii selle paralleelsete servadega lõikudele, juhul kui neid on, kui ka kiilukujulisele osale. Viimasel puhul on laius märgitud ühemillimeetriste vahedega ning näidatud regulaarsete vahemike järel. B. Mõõtekiilu kasutamine 1. Võrku venitatakse piki võrgusilmade diagonaali. 2. Lõikes A kirjeldatud mõõtekiil asetatakse võrgusilma sisse kitsamat otsa pidi võrgutasapinnaga risti. 3. Mõõtur asetatakse võrgusilma kas käsitsi või raskuse või dünamomeetri abil, kuni võrgusilma takistus selle diagonaalserval peatab. C. Mõõdetavate võrgusilmade valik 1. Mõõdetakse võrgu pikitelje suunas 20 järjestikusest võrgusilmast koosnevat rida. 2. Võrgusilmi, mis asuvad ühenduskohtadele, trossidele või gaitanile lähemal kui 50 cm, ei mõõdeta. Kõnealust kaugust mõõdetakse mõõtmise suunas väljavenitatud võrgul perpendikulaarselt ühenduskohtade, trosside või gaitaniga. Samuti ei mõõdeta võrgusilmi, mis on parandatud või katki või mille külge on kinnitatud võrgumanuseid. 3. Erandina lõikest 1 ei pea mõõdetavad võrgusilmad olema järjestikused, kui kohaldatakse lõikes 2 sätestatud tingimusi. 4. Võrke mõõdetakse ainult siis, kui need on märjad ega ole külmunud. D. Iga võrgusilma mõõtmine Iga võrgusilma suurus on mõõtekiilu laius mõõtekiilu peatumiskohas juhul, kui mõõtekiilu kasutatakse kooskõlas lõikega B. E. Võrgu silmasuuruse määramine Võrgusilma suurus on kõikide lõikude C ja D kohaselt valitud ja mõõdetud võrgusilmade mõõtude aritmeetiline keskmine millimeetrites, kusjuures see aritmeetiline keskmine ümardatakse ülespoole järgmise millimeetrini. Mõõdetavate võrgusilmade koguarv on täpsustatud lõikes F. F. Kontrollimenetluse järjestus 1. Inspektor mõõdab kooskõlas lõikega C valitud 20 võrgusilmast koosneva rea, lükates mõõtekiilu võrgusilma käsitsi, ilma raskust või dünamomeetrit kasutamata. Seejärel määratakse võrgu silmasuurus kooskõlas lõikega E. Kui võrgusilma suuruse arvutamisel ilmneb, et võrgusilma suurus ei vasta kehtivatele eeskirjadele, mõõdetakse veel kaks 20 võrgusilmast koosnevat rida, mis on valitud kooskõlas lõikega C. Seejärel arvutatakse võrgusilma suurus kooskõlas lõikega E uuesti, võttes arvesse juba 60 mõõdetud võrgusilma. Ilma et see piiraks punkti 2 kohaldamist, on see võrgu silmasuurus. 2. Kui laeva kapten vaidlustab punkti 1 kohaselt määratud võrgusilma suuruse, ei võeta seda mõõtu võrgusilma suuruse määramisel arvesse ja võrk mõõdetakse uuesti, kasutades mõõtekiilu külge kinnitatud raskust või dünamomeetrit; raskuse või dünamomeetri valib inspektor. Raskus kinnitatakse konksu abil mõõtekiilu kitsaimas otsas oleva augu külge. Dünamomeetri võib kinnitada mõõtekiilu kitsaimas otsas oleva augu külge või mõõtekiilu kõige laiema otsa külge. Raskuse või dünamomeetri täpsust tõendab asjaomane siseriiklik asutus. Võrkude puhul, mille kooskõlas punktiga 1 määratud silmasuurus on 35 mm või vähem, kasutatakse jõudu 19,61 njuutonit (võrdub kahekilogrammise massiga) ja muude võrkude puhul jõudu 49,03 njuutonit (võrdub viiekilogrammise massiga). Võrgusilma suuruse mõõtmiseks lõike E kohaselt mõõdetakse raskuse või dünamomeetri kasutamise korral ainult üks 20 võrgusilmast koosnev rida. -------------------------------------------------- III LISA ARTIKLI 8 LÕIKES 5 OSUTATUD SELGNÖÖRI ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS JA SELLE KASUTUSMEETOD 1. Selgnöör tuleb kinnitada ahtrisse punktis, mis asub umbes 4,5 m kõrgusel veepinnast ja nõnda, et see asub otse selle punkti kohal, kus söödad vette lastakse. 2. Selgnöör peab olema läbimõõduga umbes 3 mm, vähemalt 150 m pikkune ning selle otsas peab olema pingutusseade, nõnda et peatross püsiks ka külgtuules otse laeva taga. 3. Alates laeva külge kinnitumise punktist tuleb trossile kinnitada 5 meetriste vahedega viis lipsu, mis mõlemad koosnevad kahest köiest läbimõõduga umbes 3 mm. Lipsu pikkus peaks olema vahemikus umbes 3,50 m laevale lähima puhul kuni umbes 1,25 m viienda lipsu puhul. Selgnööri kasutamisel peavad lipsud ulatuma merepinnani ja laeva õõtsudes perioodiliselt vette kastuma. Pukseerimispunkti, iga lipsu kinnituspunkti ette ja järele ning vahetult selgnööri lõpus asuva raskuse ette tuleb selgnöörile asetada pöörlid. Samuti peaksid pöörlid olema igal lipsul selgnöörile kinnitumise kohas. +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- IV LISA ARTIKLI 8 LÕIKES 7 OSUTATUD ÕNGEJADADE VETTELASKMISE UURIMISPROTOKOLLID PROTOKOLL A A1. Teadusliku vaatleja jälgimisel laev: a) laseb vette vähemalt viis õngejada, nii et igal jadal on vähemalt neli aegsügavusmõõturit (TDR); b) asetab õngejadale TDRid juhuslikult nende vettelaskmise jooksul ja vahel; c) arvutab iga laevale tagasi tõmmatud TDRi individuaalse vajumiskiiruse, kus: i) vajumiskiirust mõõdetakse selle aja keskmisena, mis kulus vajumiseks veepinnalt (0 m) kuni 15 m sügavusele; ja ii) see vajumiskiirus on vähemalt 0,3 m/s; d) kui kõigis 20 katsekohas ei saavutata minimaalset vajumiskiirust (0,3 m/s), kordab katset seni, kuni registreeritakse kokku 20 katset, mille minimaalne vajumiskiirus on 0,3 m/s; ja e) kõik katses kasutatavad seadmed ja püügivahendid peavad olema samad, mida kasutatakse konventsioonialal. A2. Selleks, et laev säilitaks kalastamise jooksul õiguse kasutada erandit nõudest lasta õngejadad vette öösel, kontrollib CCAMLRi teaduslik vaatleja pidevalt õngejada vajumist. Laev teeb koostööd CCAMLRi teadusliku vaatlejaga, kes: a) püüab asetada TDRi igale õngejadale, mis tema vahetuse jooksul vette lastakse; b) asetab iga seitsme päeva tagant kõik kasutatavad TDRid ühele õngejadale, et määrata kindlaks vajumiskiiruse võimalikud erinevused õngejada ulatuses; c) asetab TDRid õngejadale juhuslikult nende vettelaskmise jooksul ja vahel; d) arvutab iga laeva tagasi tõmmatud TDRi individuaalse vajumiskiiruse; ja e) mõõdab vajumiskiirust selle aja keskmisena, mis kulub vajumiseks veepinnalt (0 m) kuni 15 m sügavusele. A3. Laev: a) tagab, et keskmine vajumiskiirus on vähemalt 0,3 m/s; b) annab iga päev aru kalastust juhtivale isikule; ja c) tagab, et vajumiskatsete käigus kogutud andmed märgitakse üles heakskiidetud vormis ja esitatakse hooajal lõpul kalastust juhtivale isikule. PROTOKOLL B B1. Teadusliku vaatleja jälgimisel laev: a) laseb vette vähemalt viis nii pikka õngejada, kui konventsioonialal maksimaalselt kasutatakse, nii et õngejada keskmisel kolmandikul on vähemalt neli katsepudelit (vt lõiked B5–B9); b) asetab katsepudelid õngejadale juhuslikult nende vettelaskmise jooksul ja vahel, pöörates tähelepanu sellele, et need asuksid kahe raskuse vahel; c) arvutab iga katsepudeli individuaalse vajumiskiiruse, kus vajumiskiirust mõõdetakse selle aja keskmisena, mis õngejadal kulus vajumiseks veepinnalt (0 m) kuni 10 m sügavusele; d) see vajumiskiirus on vähemalt 0,3 m/s; e) kui kõigis 20 katsekohas (neli pudelit viiel õngejadal) ei saavutata minimaalset vajumiskiirust, jätkatakse katsetamist seni, kuni registreeritakse kokku 20 katset, mille minimaalne vajumiskiirus on 0,3 m/s; ja f) kõik katsetes kasutatavad seadmed ja püügivahendid peavad olema samad, mida kasutatakse konventsioonialal. B2. Selleks, et laev säilitaks kalastamise jooksul õiguse kasutada artikli 7 lõikes 8 sätestatud erandit, kontrollib CCAMLRi teaduslik vaatleja pidevalt õngejada vajumiskiirust. Laev teeb koostööd CCAMLRi teadusliku vaatlejaga, kes: a) püüab asetada katsepudelid igale õngejadale, mis tema vahetuse jooksul vette lastakse, pidades silmas seda, et katse tuleb sooritada õngejada keskmisel kolmandikul; b) asetab iga seitsme päeva tagant vähemalt neli katsepudelit ühele õngejadale, et määrata kindlaks vajumiskiiruse võimalikud erinevused õngejada ulatuses; c) asetab katsepudelid õngejadale juhuslikult nende vettelaskmise jooksul ja vahel, pöörates tähelepanu sellele, et need oleksid kinnitatud täpselt raskuste vahele; d) arvutab iga laeva katsepudeli individuaalse vajumiskiiruse; ja e) mõõdab õngejada vajumiskiirust ajana, mis õngejadal kulub vajumiseks veepinnalt (0 m) kuni 10 m sügavusele. B3. Selle erandi alusel tegutsemise ajal laev: a) tagab, et kõigil õngejadadel on piisavalt raskusi saavutamaks igal ajal vajumiskiiruse 0,3 m/s; b) annab iga päev selle eesmärgi saavutamise kohta aru oma siseriiklikule ametile; ja c) tagab, et õngejada vajumiskiiruse kontrollimise käigus kogutud andmed märgitakse üles heakskiidetud vormis ja esitatakse hooajal lõpul asjakohasele siseriiklikule ametile. B4. Pudelkatse teostatakse allpool esitatud kirjelduse kohaselt. Pudeli paigaldamine B5. 750 ml plastpudeli [1] (ujuvus ligikaudu 0,7 kg) kaela ümber kinnitatakse kindlalt 10 meetrit 2 millimeetrist mitmekordsest nailonkiust õngelipsunööri või samaväärset nööri ja selle teise otsa kinnitatakse õngejada kinnitusklamber. Pikkust mõõdetakse kinnituspunktist (klambri kaugem ots) pudelikaelani ning vaatleja peaks seda iga paari päeva tagant kontrollima. B6. Pudeli ümber tuleks mähkida helkivat kleeplinti, mis võimaldaks seda öösel jälgida. Pudeli sisse tuleks asetada tükk veekindlat paberit, kuhu on kirjutatud individuaalne identifitseerimisnumber piisavalt suurelt, et seda on võimalik mõne meetri kauguselt lugeda. Katse B7. Pudel tühjendatakse veest, kork võetakse ära ja nöör keritakse vettelaskmiseks pudeli ümber. Pudel, mille ümber lõng on keritud, kinnitatakse õngejadale, [2] kahe raskuse vahele (kinnituspunkt). B8. Vaatleja märgib üles aja, mil kinnituspunkt vett puudutab (t1, sekundites) [3]. Aeg, mil pudel täielikult vee alla tõmmatakse, tähistatakse t2-na (sekundites). Katse tulemus arvutatakse järgmiselt: Õngejada vajumiskiirus = 10/(t2 – t1) B9. Tulemus peaks olema 0,3 m/s või rohkem. Need andmed tuleb märkida vaatleja elektroonilisse logiraamatusse selleks ettenähtud väljale. [1] Vaja läheb plastist veepudelit, millel on kõva keeratav plastkork. Pudelikork eemaldatakse, nii et pärast seda, kui pudel vee alla tõmmatakse, täitub see veega. See võimaldab plastpudelit uuesti kasutada, kuna veesurve ei purusta seda. [2] Automaatsete õngejadade puhul kinnitatakse see põhijadale ja hispaania õngejadade süsteemi puhul lipsu külge. [3] Seda protsessi on lihtsam jälgida binokli abil, eriti kehva ilma puhul. -------------------------------------------------- V LISA KONVENTSIOONIALAL TOIMUVA KALASTUSE KAASPÜÜGIGA SEOTUD EESKIRJAD A. Reguleeritud kalastamine 1. Kui FAO statistilises allpiirkonnas 48.3 toimuva Dissostichus eleginoides′e spetsialiseeritud püügi käigus on mis tahes liigi kaaspüük ühe loomuse või vettelaskmise puhul üks tonn või enam, liigub kalalaev vähemalt viie meremiili kaugusel asuvasse uude kalastuskohta. Kalalaev ei pöördu vähemalt viie päeva jooksul tagasi mis tahes punkti, mis jääb viie meremiili ulatusse kohast, kus kaaspüük ületas üht tonni. 2. Kui FAO statistilises allpiirkonnas 48.3 toimuva Champsocephalus gunnari spetsialiseeritud püügi käigus on ühes loomuses liikide Chaenocephalus aceratus'e, Gobionotothen gibberifrons'i, Lepidonotothen squamifrons'i, Notothenia rossii või Pseudochaenichthys georgianus'e kaaspüük: a) suurem kui 100 kg ja ületab 5 % kogu kalasaagi kaalust või b) on kaks tonni või rohkem, siis liigub kalalaev vähemalt viie meremiili kaugusel asuvasse uude kalastuskohta. Kalalaev ei pöördu vähemalt viie päeva jooksul tagasi mis tahes punkti, mis jääb viie meremiili ulatusse kohast, kus eespool nimetatud liikide kaaspüük ületas viit protsenti. 3. Kui FAO statistilises tsoonis 58.5.2 toimuva Dissostichus eleginoides′e või Champsocephalus gunnari spetsialiseeritud püügi käigus on liikide Channichthys rhinoceratus, Lepidonotothen squamifrons, Macrourus spp. või raide kaaspüük ühes loomuses kaks tonn või enam, ei kasuta kalalaev asjaomast püügimeetodit vähemalt viie päeva jooksul mis tahes punktis, mis jääb viie meremiili ulatusse kohast, kus eespool nimetatud liikide kaaspüük ületas kaht tonni. Kui eespool nimetatud kalapüügi puhul on muude selliste liikide kaaspüük, mille kaaspüügi kohta on ühenduse eeskirjade kohaselt kehtestatud piirangud, ühes loomuses üks tonn või enam, ei kasuta kalalaev asjaomast püügimeetodit vähemalt viie päeva jooksul mis tahes punktis, mis jääb viie meremiili ulatusse kohast, kus eespool nimetatud liikide kaaspüük ületas üht tonni. 4. Kui FAO statistilises allpiirkonnas 48.3 toimuva Electrona carlsbergi spetsialiseeritud püügi käigus on ühes loomuses muude liikide kui sihtliigi kaaspüük: a) suurem kui 100 kg ja ületab 5 % kogu kalasaagi kaalust või b) on kaks tonni või rohkem, siis liigub kalalaev vähemalt viie meremiili kaugusel asuvasse uude kalastuskohta. Kalalaev ei pöördu vähemalt viie päeva jooksul tagasi mis tahes punkti, mis jääb viie meremiili ulatusse kohast, kus muude liikide kui sihtliigi kaaspüük ületas viit protsenti. 5. Kohta, kus kaaspüük ületas punktides 1–4 nimetatud koguseid, määratletakse kalalaeva teekonnana punktist, kus kalalaev püügivahendid esmakordselt vette lasi, kuni punktini, kus ta need välja tõmbas. B. Uuskalastus ja uurimuslik kalapüük 1. Kui ühe liigi kaaspüük ühe loomuse või vettelaskmise puhul üks tonn või enam, liigub kalalaev vähemalt viie meremiili kaugusel asuvasse uude kalastuskohta. Kalalaev ei pöördu vähemalt viie päeva jooksul tagasi mis tahes punkti, mis jääb viie meremiili ulatusse kohast, kus kaaspüük ületas üht tonni. Kohta, kus kaaspüük ületas ühe tonni, määratletakse kalalaeva teekonnana punktist, kus kalalaev püügivahendid esmakordselt vette lasi, kuni punktini, kus ta need välja tõmbas. 2. Lõike 1 kohaldamisel: a) koosneb kaaspüük muude liikide kui sihtliigi püügist; b) Macrourus spp. ja raisid tuleks kumbagi pidada eraldi liigiks. -------------------------------------------------- VI LISA UURIMUSLIKUD LOOMUSED CHAMPSOCEPHALUS GUNNARI KALASTAMISEL FAO STATISTILISES ALLPIIRKONNAS 48.3 KUDEMISAJAL 1. Shag Rocksi/Black Rocksi piirkonnas tehakse kaksteist uurimuslikku loomust. Need jagunevad nelja joonisel 1 kujutatud sektori vahel: neli loomust loode- ja kagusektoris ning kaks loomust kirde- ja edelasektoris. Lisaks sellele tehakse veel kaheksa loomust Lõuna-Georgia loodepoolsel mandrilaval, kus veesügavus on väiksem kui 300 m, nagu on näidatud joonisel 1. 2. Iga uurimuslik loomus peab toimuma vähemalt viie meremiili kaugusel kõigi muudest loomustest. Ankrussejäämise kohtade paigutus kavandatakse selliselt, et mõlemad piirkonnad on piisavalt hõlmatud teabe saamiseks Champsocephalus gunnari koostise kohta pikkuse, soo, suguküpsuse ja kaalu osas. 3. Kui teel Lõuna-Georgiasse avastatakse kalaparvi, tuleks neid püüda lisaks uurimuslikele loomustele. 4. Uurimusliku loomuse puhul peab võrk olema püügisügavuses vähemalt 30 minutit. Päeva jooksul tuleb võrk asetada põhja lähedale. 5. Pardal viibiv rahvusvaheline teaduslik vaatleja võtab kõigi uurimuslike loomuste saagist valimeid. Valimid peaksid koosnema vähemalt sajast kalast ja nende võtmisel tuleb kasutada tavalisi juhuslike valimite võtmise tehnikaid. Uuritakse kõiki valimis olevaid kalu, et määrata kindlaks nende pikkus, sugu ja suguküpsus ning, kui see on võimalik, nende kaal. Kui püük on suur ja aeg võimaldab, tuleks uurida rohkem kalu. +++++ TIFF +++++ Joonis 1:Champsocephalus gunnari 20 uurimusliku loomuse jagunemine Shag Rocksi (12) ja Lõuna-Georgia (8) piirkonnas ajavahemikus 1. märtsist 31. maini. Loomuse asukohad Lõuna-Georgia ümbruses (tähed) on illustratiivsed. -------------------------------------------------- VII LISA KONVENTSIOONIALAL MERE ELUSRESSURSSIDE TEADUSUURINGUTE VÕI PÜÜGIGA TEGELEVATE LAEVADE PARDAL VIIBIVATE TEADUSLIKE VAATLEJATE ARTIKLI 15 LÕIKES 2 OSUTATUD KOHUSTUSED JA ÜLESANDED A. Mere elusressursside teadusuuringute või püügiga tegelevate laevade pardal viibivate teaduslike vaatlejate ülesanne on jälgida konventsioonialal toimuva kalastustegevuse teostamist ja selle kohta aru anda, pidades silmas konventsiooni eesmärke ja põhimõtteid. B. Selle ülesande täitmisel täidavad teaduslikud vaatlejad CCAMLRi teaduskomitee heakskiidetud vaatlusvorme kasutades järgmisi kohustusi: a) märgivad üles laeva operatsioonide üksikasjad (nt aja jagunemine otsimise, kalastamise, liikumise jms vahel ning loomuste üksikasjad); b) võtavad bioloogiliste tunnuste kindlaksmääramiseks püügist valimeid; c) märgivad üles püütud liikide bioloogilised andmed; d) märgivad üles kaaspüügid, nende kogused ja muud bioloogilised andmed; e) märgivad üles merelindude ja imetajate võrkudesse kinnijäämisse ning juhusliku hukkumise; f) märgivad üles püügi deklareeritud kaalu mõõtmise korra ja koguvad andmeid seoses kuivatuseelse kaalu ja lõpptoote teisendusteguri kohta juhuks, kui püük registreeritakse töödeldud toote kaalu põhjal; g) koostavad oma vaatlustest teaduskomitee heakskiidetud vaatlusvorme kasutades aruandeid ja esitavad need asjakohastele ametiasutustele; h) esitavad aruannete koopiad laeva kaptenile; i) aitavad laeva kaptenit püügi registreerimise ja aruandlusega seotud menetlustega, kui neilt seda palutakse; j) täidavad muid kohustusi, mille osas kohaldatava kahepoolse kokkuleppe osalised võivad vastastikku kokku leppida; k) koguvad ja esitavad faktilisi andmeid kalalaevade täheldamise kohta konventsioonialal, sealhulgas laevatüübi identifitseerimine, nende asukoht ja tegevus; ning l) koguvad teavet püügivahendite kaotamise ja kalalaevade jäätmete merre heitmise kohta. --------------------------------------------------