Euroopa Liidu Teataja L 293 , 10/11/2001 Lk 0011 - 0013



Komisjoni määrus (EÜ) nr 2183/2001, 9. november 2001, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 104/2000 üksikasjalikud rakenduseeskirjad töötleva tööstuse tarbeks mõeldud tuuni eest hüvitise andmise kohta EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määrust (EÜ) nr 104/2000 kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta, [1] eriti selle artikli 27 lõiget 6, ning arvestades järgmist: (1) Määruse (EÜ) nr 104/2000 artikliga 27 nähakse ette hüvitis, mis makstakse tootjaorganisatsioonidele, kui kvartali jooksul leitakse, et asjaomaste toodete hinnad on madalamad kui määratud käivituskünnis. (2) Kõnealuse hüvitissüsteemi kohaldamiseks tuleks määratleda määruse (EMÜ) nr 104/2000 artikli 27 lõikes 1 nimetatud keskmine müügihind. (3) Koguste kohta, millele on kehtestatud hüvitise saamise õigus, tuleks sätestada hüvitise taotluste esitamist ja hüvitise maksmist reguleerivad eeskirjad, sealhulgas toodete ühenduse päritolu ja ühenduse laadi tõendamisega seotud tingimused. (4) Ehkki kehtestatud süsteemi tõhusaks ja korrapäraseks järelevalveks sobilike sätete vastuvõtmine tuleks jätta liikmesriikide kontrolliasutuste ülesandeks, tuleks sätestada kontrollimenetluse raamistik ja eesmärgid. (5) Kõnealuse süsteemi nõuetekohase toimimise tagamiseks tuleks sätestada konkreetsed eeskirjad, mis käsitlevad liikmesriikide esitatavaid teatisi. (6) Tuleks tunnistada kehtetuks komisjoni 21. jaanuari 1998. aasta määrus (EÜ) nr 142/98, milles sätestatakse töötleva tööstuse tarbeks mõeldud tuuni eest hüvitise andmise üksikasjalikud eeskirjad, [2] muudetud määrusega (EÜ) nr 150/2001. [3] (7) Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas kalandustooteturu korralduskomitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Käesoleva määrusega kehtestatakse määruse (EÜ) nr 104/2000 artiklis 27 nimetatud hüvitise andmise üksikasjalikud eeskirjad. Artikkel 2 Hüvitise andmine ja selle maksimumsumma määratakse kindlaks määruse (EÜ) nr 104/2000 artiklis 38 sätestatud korras vastuvõetud määrusega, kui on kindlaks tehtud, et nimetatud määruse artikli 27 lõikes 1 sätestatud tingimused on kõnealuse kvartali osas täidetud. Artikkel 3 1. Hüvitist antakse tootjaorganisatsioonidele vastavalt määruse (EÜ) nr 104/2000 artikli 27 lõikes 3 sätestatud piirangutele nimetatud määruse III lisas loetletud toodete eest, mille on püüdnud tootjaorganisatsiooni liikmed ning mis on müüdud ja tarnitud ühenduse tolliterritooriumil registrisse kantud töötlejatele täielikuks ja lõplikuks töötlemiseks harmoneeritud süsteemi rubriiki 1604 kuuluvateks toodeteks. 2. Liikmesriigid kontrollivad määruse (EÜ) nr 104/2000 artikli 27 lõikes 3 kindlaksmääratud ülemmäärasid, võttes arvesse võimalikke muudatusi tootjaorganisatsioonide liikmeskonnas. Nad teatavad sellest komisjonile. Artikkel 4 Komisjon kehtestab määruse (EÜ) nr 104/2000 artikli 27 lõike 1 esimeses taandes nimetatud keskmise müügihinna ühenduse turul liikmesriikide poolt komisjoni määruse (EMÜ) nr 80/2001 [4] artikli 6 kohaselt teatatud kuu keskmiste hindade põhjal, mis arvutatakse tööstusele müüdud ja tarnitud koguste väärtuste alusel. Liikmesriigid kehtestavad igakuised keskmised hinnad võrdluskuu müügihindade põhjal, mille tootjaorganisatsioonid või nende liikmed on märkinud kaubaarvele ühenduses müügi esimesel etapil. Müügihind määratakse: - lossimisel müüdavatele toodetele müügiks laeva pardal laeva kai ääres oleku ajal, - laos olevatele toodetele müügiks pärast seda, kui tootjaorganisatsioon või selle liikmed on need ladustanud. Artikkel 5 Asjaomase liikmesriigi pädevad asutused annavad tootjaorganisatsioonidele hüvitist määruse (EÜ) nr 104/2000 artikli 27 lõike 4 kohaselt kõnealuse määruse artikli 27 lõikes 3 sätestatud summade piires. Artikkel 6 Hüvitise saamise õiguse määramisel arvessevõetavad tehingud on müügitehingud, mille arvete kuupäevad jäävad asjakohasesse kvartalisse ja mida on võetud arvesse artiklis 2 nimetatud kuu keskmise müügihinna arvutamisel. Artikkel 7 1. Asjaomane tootjaorganisatsioon esitab hüvitise maksmise taotluse ja lõikes 2 nimetatud tõendavad dokumendid kõikide artikli 4 kohaselt arvessevõetavate tehingute kohta selle liikmesriigi pädevatele asutustele, kus tootjaorganisatsioon on registrisse kantud, hiljemalt 45 päeva pärast artikli 1 lõikega 1 ettenähtud määruse jõustumist. 2. Tõendavad dokumendid on järgmised: a) koopia artikli 1 lõikes 2 nimetatud toodete müügiarvest, millel on vähemalt ostja ja müüja nimed ja aadressid ja iga samasse tooteliiki kuuluva saadetise kohta: - müüdud kogus, - tegelikult saadud müügihind, - tarnekuupäev, - tarnekoht; b) tõend toodete ühenduse päritolu ja ühenduse laadi kohta; c) tõend kõnealuste toodete tarnimise kohta ühenduse tolliterritooriumil registrisse kantud töötlejale; d) tõend toodete eest punkti a teises taandes nimetatud hinna maksmise kohta; e) töötleja antud tõend selle kohta, et ostetud kogust kavatsetakse töödelda artikli 1 lõike 2 kohaselt. Artikkel 8 1. Artikli 7 lõike 2 punkti b alusel nõutav tõend ühenduse päritolu ja laadi kohta esitatakse T2M dokumendil vastavalt komisjoni määruse (EMÜ) nr 2454/93 [5] artiklitele 325—337. Selleks annab tollipunkt, mille kaudu tooted vastavalt määruse (EMÜ) nr 2454/93 artiklile 334 sisenesid ühenduse tolliterritooriumile, taotlejale ühe T2M dokumendi koopia, millele on märgitud "AINUS KOOPIA HÜVITISTE JAOKS". T2M dokumendi lahtrisse 1 märgitud taotlejaks peab olema tootja, kes on püüdnud tooted, mille kohta hüvitise taotlus esitatakse. 2. Kui toodete lossimissadama tollivõimud on keeldunud T2M dokumenti välja andmast määruse (EMÜ) nr 2454/93 artikli 326 lõike 2 tähenduses, tõendatakse ühenduse päritolu nõukogu määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 8 lõikes 1 sätestatud avalduse või ühenduse tolliterritooriumil lossimise toimumist tõendava dokumendiga, mille on nõuetekohaselt kinnitatud selle liikmesriigi pädevad asutused, kus lossimine toimub. 3. Toodete päritolu tõendavas dokumendis peab olema selgelt märgitud toodete liik, esitusviis ja kaal. Vajaduse korral lisatakse sellele tõend ühenduse tolliterritooriumil lossimise ajal toimunud kaalumise kohta, mille annavad välja selle liikmesriigi pädevad asutused, kus lossimine toimub. Artikkel 9 1. Asjaomane liikmesriik maksab hüvitise tootjaorganisatsioonile 75 päeva jooksul pärast kõikide artikli 7 lõikes 1 nimetatud dokumentide vastuvõtmist, välja arvatud juhul, kui hüvitise saamise õiguse suhtes on algatatud haldusjuurdlus. 2. Tootjaorganisatsioon annab hüvitise oma liikmetele edasi 90 päeva jooksul pärast liikmesriigilt hüvitissumma vastuvõtmist. 3. Asjaomane liikmesriik edastab komisjonile igas kvartalis hiljemalt üks kuu pärast kõnealuse kvartali lõppu teabe, mis käsitleb tootjaorganisatsioonide tehtud väljamakseid, ajavahemikku, milleks hüvitis on lõike 1 alusel antud, ja iga kõnealuse liigi koguseid. Artikkel 10 1. Asjaomased liikmesriigid loovad järelevalvesüsteemi, millega kontrollitakse, kas tooted, mille eest hüvitist taotletakse, on selleks kõlblikud ja kas kõiki teisi asjakohaseid ühenduse eeskirju on järgitud. 2. Järelevalvesüsteemi reguleerivates üksikasjalikes eeskirjades tuleb sätestada vähemalt järgmine: a) toodete ühenduse päritolu ja ühenduse laadi kontrollimine eelkõige laevadokumentide põhjal; b) kõnealuse süsteemi kohaselt arvessevõetavate tehingute registreerimine tootjaorganisatsioonide, nende liikmete või nende teenuste osutajate müügidokumentides, nii et iga kõnealuse koguse kohta oleks viide T2M dokumendile või seda asendavale dokumendile, müügi- ja tarnekuupäev, toote ostja, hind, millega nimetatud kogus müüdi, ja arve viitenumber. Müügidokumendid koostatakse sellele vastavalt; c) etteteatamata kontrollimised tootjaorganisatsioonide, nende liikmete või nende teenuste osutajate territooriumil, et kohapeal kontrollida artikli 5 lõigetes 2 ja 3 nimetatud andmete vastavust tegelikule olukorrale; d) otse töötlemisettevõtetes korraldatavad kontrollid, eelkõige kontrollimaks kohapeal, et kõnealuse süsteemi kohaselt ostetud tooted on tegelikult saadetud töötlemiseks vastavalt artikli 1 lõikele 2. 3. Kontrollimiste kohta koostatakse üksikasjalik aruanne, mis käsitleb hüvitise vastuvõtja kohustuste täitmist ning kontrollide laadi ja ulatust. 4. Liikmesriigid teatavad komisjonile tehtud kontrollidest ja nende tulemustest kord kvartalis. Artikkel 11 Asjaomased liikmesriigid teatavad komisjonile artikli 7 kohaselt võetud järelevalvemeetmetest hiljemalt kolm kuud pärast käesoleva määruse jõustumist ja kõnealustesse meetmetesse tehtud igast muudatustest kolme kuu jooksul pärast selle kehtestamist. Artikkel 12 Määrus (EÜ) nr 142/98 tunnistatakse kehtetuks. Artikkel 13 Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Seda kohaldatakse 1. jaanuarist 2002. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 9. november 2001 Komisjoni nimel komisjoni liige Franz Fischler [1] EÜT L 17, 21.2.2000, lk 22. [2] EÜT L 17, 22.1.1998, lk 8. [3] EÜT L 24, 26.1.2001, lk 10. [4] EÜT L 13, 17.1.2001, lk 13. [5] EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1. --------------------------------------------------