ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(11)

Seni on konsolideerimine toimunud peamiselt kulude kärpimise teel, seepärast võiks kaaluda maksubaasi laiendamisest saadavat võimalikku tulukasvu. Ühendkuningriigis on saamata jäävate maksude osakaal suur, eriti kaudsete maksude puhul. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse kasvama 2015/16. eelarveaastal 93,1 protsendini ning seejärel 2018/19. aastal kahanema uuesti 86,6 protsendini. Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Võimalikud eelarveprognoosidega seotud riskid tulenevad oodatust väiksemast majanduskasvust, mis on tingitud sellest, et piiratud palgad kahandavad eratarbimist ja ebakindlus takistab investeeringuid. Sellele vaatamata on prognoosid kooskõlas komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosiga: ka viimases ei oodata, et ülemäärane puudujääk saaks korrigeeritud nõukogu seatud tähtajaks. Peale selle jääb komisjoni prognoosi põhjal (korrigeeritud) muutus struktuurilises eelarvepositsioonis ajavahemikus 2010–2014 igal aastal keskmiselt 0,6 % võrra SKP-st alla soovitatud taseme ning eeldatavalt esineb see puudus ka 2015. aastal. Lähtudes lähenemisprogrammile antud hinnangust ja komisjoni prognoosist ning toimides kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, on nõukogu arvamusel, et selleks, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse alusel esitatud soovituse järgimine, on vaja võtta täiendavaid meetmeid.
115.

Kui raudteeveo-ettevõtja või raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja võtab veeremiüksuse või allsüsteemi kasutusele, peab ta kasutama riskihindamise ühiseid ohutusmeetodeid, alustades tema vastutusel olevas raudteesüsteemiosas tehtud muudatuse olulisuse hindamisega. Selle menetluse osana peaksid raudteeveo-ettevõtjad ja raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjad käsitlema järgmisi küsimusi: a) pärast muutmist ja kui see on nõutav, pärast loa saamist (uuesti) kasutusele võetavate veeremiüksuste ja allsüsteemide puhul peaksid raudteeveo-ettevõtjad ja raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjad oma ohutusjuhtimissüsteemi abil hindama, kas veeremiüksuse või allsüsteemi kasutusele võtmine kujutab endast muudatust, mis on raudteesüsteemile kui tervikule oluline; b) allsüsteemi või veeremiüksuse käitamises tehtud mis tahes muudatuse puhul peaksid raudteeveo-ettevõtjad ja raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjad hindama, kas muudatus on nende ohutusjuhtimissüsteemi jaoks oluline, ja kui see on oluline, siis kas ohutusjuhtimissüsteemiga hõlmatud kõigi asjakohaste riskide kontrollimist või ohutusjuhtimissüsteemi tuleks kohandada; c) allsüsteemi või veeremiüksuse hooldamises tehtud mis tahes muudatuse puhul peaksid raudteeveo-ettevõtjad ja raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjad oma ohutusjuhtimissüsteemi abil hindama, kas muudatus on oluline, ja kui see on oluline, siis tagama, et hoolduse eest vastutava üksuse hooldussüsteeme ja raudteeveo-ettevõtja ja raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja ohutusjuhtimissüsteeme kohandatakse asjakohaselt.
c)

selliste ühtlustatud standardite ja/või muude asjakohaste tehniliste kirjelduste loetelu, mille viiteandmed on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, ja/või selliste direktiivi 2008/57/EÜ artikli 17 lõike 3 alusel teatavaks tehtavate siseriiklike tehniliste kirjelduste loetelu, mida kohaldatakse täielikult või osaliselt, ning nende lahenduste kirjeldused, mis on vastu võetud ühe või mitme asjakohase KTK nõuete järgimiseks, kui kõnealuseid ühtlustatud või riiklikke standardeid ei ole kohaldatud. Kui ühtlustatud või siseriiklikke standardeid on osaliselt kohaldatud, täpsustatakse tehnilises dokumentatsioonis need osad, mida on kohaldatud;
(3)

ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktide põhimõtted on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivis 2009/72/EÜ (mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju), (2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivis 2009/73/EÜ (mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju), (3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruses (EÜ) nr 714/2009 (võrkudele juurdepääsu tingimuste kohta piiriüleses elektrikaubanduses) (4) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruses (EÜ) nr 715/2009 (maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimuste kohta), (5) mida liikmesriigid kohaldavad alates 3. märtsist 2011. ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktide olulised sätted on esitatud ka õiguslikult siduvates võrgueeskirjades ja suunistes, mis on vastu võetud eespool nimetatud õigusaktide alusel ja osaliselt veel väljatöötamisel.
(12)

Et suurendada arukate arvestisüsteemide toodavat kasu, on kõnealuse tehnoloogia kasutamise üks peamisi eeltingimusi asjakohaste tehniliste ja õiguslike lahenduste leidmine, et tagada isikute eraelu ja isikuandmete kaitse kui Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklite 7 ja 8 ning Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 16 kohased põhiõigused. soovituses 2012/148/EL (13) on esitatud konkreetsed suunised andmekaitse ja -turbe meetmete kohta ning kutsutud liikmesriike ja sidusrühmi üles tagama, et arukaid arvestisüsteeme ja arukaid võrke jälgitakse ning isikute põhiõigused ja -vabadused on kaitstud.
50.

Liikmesriigid peaksid tagama, et hasartmängukorraldajad ja hasartmängudega tegelevad reguleerimisasutused oleksid kohustatud teavitama interneti hasartmängudega seotud ohtudest oma töötajaid, kes on seotud hasartmängudega seotud tegevustega. Mängijatega otse suhtlevaid töötajaid tuleks koolitada vastavalt, et nad mõistaksid hasartmängusõltuvusega seotud probleeme ning et nad oskaksid neile reageerida.
1)

Tõhus äriühingu üldjuhtimise raamistik on ühiskonna jaoks määrava tähtsusega, sest hästi juhitud äriühingud on tõenäoliselt konkurentsivõimelisemad ning pikaajalises perspektiivis jätkusuutlikumad. Äriühingu hea üldjuhtimine on eelkõige asjaomase äriühingu kohustus ning Euroopa ja riiklikul tasandil on kehtestatud eeskirjad, et tagada teatavate standardite järgimine. Need hõlmavad õigusakte ja pehmet õigust, nimelt siseriiklikke häid ühingujuhtimise tavasid.
(8)

Mõned leevendamismeetodid toiduainetes esineva kaadmiumi vähendamiseks on juba küll olemas, aga läheb veel aega, kuni põllumajandustootjad ja toidukäitlejad neid täielikult rakendavad. Mõnel juhul on vaja olemasolevaid meetodeid spetsiaalselt kohandada põllukultuuride ja geograafiliste piirkondade suhtes, mille jaoks need on ette nähtud, ning neid meetodeid põllumajandustootjatele paremini tutvustada, et vähendada kaadmiumisisaldust toidus keskmise või pika aja vältel. Seepärast on asjakohane, et liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et põllumajandustootjatele tutvustatakse juba olemasolevaid leevendamismeetodeid ning alustatakse või jätkatakse tegevust, et vähendada kaadmiumisisaldust toidus. Vajaduse korral tuleks teha täiendavaid teadusuuringuid ja uurimisi, et kõrvaldada võimalikud lüngad leevendamismeetodeid käsitlevates teadmistes.
(4)

Toidu puhul, mis on suunatud lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele, peavad olema müügipakendi etiketile märgitud kõik koostisosad. Lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele ettenähtud toitude puhul, mis sisaldavad koostisosana liha, tuleb otse pakendile või sellele kinnitatud märgisele märkida loomaliigi nimi, millise lihaga on tegemist. Kui koostisosa on nimetatud toidu nimetuses, märgitakse koostisainete loetelus selle kogus protsentides, et vältida tarbija eksitamist toidu nimetuse või koostisega.
22.

Liikmesriikide õiguses tuleks selgelt sätestada, millistel tingimustel saab kohus ümberkorralduskava kinnitada. Need tingimused peaksid hõlmama vähemalt järgmist: a) ümberkorralduskava on vastu võetud asjaoludel, mis tagavad võlausaldajate õigustatud huvide kaitse; b) ümberkorralduskavast on teatatud kõigile võlausaldajatele, kelle nõudeid see tõenäoliselt mõjutab; c) ümberkorralduskava ei piira eriarvamusele jäävate võlausaldajate õigusi nii palju, et nad võiksid mõistlikult eeldada, et ilma võlgniku äritegevuse ümberkorraldamiseta, vastavalt kui ettevõte likvideeritaks või müüdaks tegutseva ettevõttena, oleksid nende õigused suuremad; d) ümberkorralduskavas ettenähtud uus rahastamine on vajalik kava elluviimiseks ja ei kahjusta eriarvamusele jäävate võlausaldajate huvisid.
(8)

Komisjoni teatises KOM(2007) 424 (lõplik) (2) järeldatakse, et naised puutuvad jätkuvalt kokku töötasuga seotud soolise diskrimineerimise ja tööturul valitseva ebavõrdsusega, mis ei lase neil realiseerida oma täit potentsiaali. Ilmne otsene diskrimineerimine palga alusel täpselt sama töö eest on muutunud pigem haruldaseks nähtuseks. Olemasolev õigusraamistik on olnud aga vähem tõhus, et tagada võrdväärse töö eest võrdse tasu maksmise põhimõtte rakendamine. Niisuguse diskrimineerimise korral on vähem tõenäoline, et pöördutakse kohtusse, sest võimalik ohver ei pruugigi sellest teadlik olla, aga ka seetõttu, et töötasuga seotud diskrimineerimise ohvritel on raskem saavutada võrdse tasu maksmise põhimõtte rakendamist. Ohver peab esitama asjaolud, mis võimaldavad eeldada tema diskrimineerimist, et tõendamiskoormis saaks üle minna tööandjale. Segane palgastruktuur ja andmete puudumine võrdset või võrdväärset tööd tegevate töötajat palgataseme kohta muudavad olukorra velgi raskemaks.
(3)

Selleks et aidata kaasa tootmis- ja turustamiskavade ühetaolisele rakendamisele, on vaja, et komisjon esitaks üksikasjalikumad soovitused komisjoni rakendusmääruses (EL) nr 1418/2013 (2) kirjeldatud ülesehituse, vormi ja tähtaegade kohta, andes liikmesriikidele ja tootjaorganisatsioonidele sõnaselged ja üksikasjalikud juhised.
(3)

Otsuse 2003/766/EÜ kohaselt oli külvikorrasüsteem kohustuslik ainult Diabrotica üksikpuhangute likvideerimiseks. Teaduslikud uuringud on siiski näidanud, et külvikorrasüsteem on kõige tõhusam viis Diabrotica leviku aeglustamiseks ja selle mõju vähendamiseks. Lisaks külvikorrasüsteemi tõhususele Diabrotica tõrjumisel, on sellel ka mitmeid keskkonnamõjuga seotud eeliseid. Need hõlmavad mulla viljakuse ja struktuuri parandamist või säilitamist ning kahjurite ja umbrohu tsüklite katkestamist, mille kaudu on võimalik vähendada põllumajandustootjate sõltuvust keemilistest vahenditest (väetistest ja taimekaitsevahenditest). Sellest tulenevalt on külvikorrasüsteemil positiivne mõju ka vee- ja õhukvaliteedile ning bioloogilisele mitmekesisusele. Muude kõnealust kahjurit käsitlevate uuringute põhjal selgus siiski, et kahjuri edasise leviku korral võib suureneda sõltuvus insektitsiididest, sest teatavatel juhtudel võib olla keeruline leida maisile külvikorratsüklis majanduslikult tulusat alternatiivset põllukultuuri.
(1)

Lissaboni lepinguga suurendati Euroopa Liidu kodanike rolli poliitiliste otsustajatena, luues tiheda seose kodanike, nende poliitiliste õiguste kasutamise ja liidu demokraatliku otsuste tegemise protsessi vahel. Euroopa Liidu lepingu artikli 10 lõigetes 1 ja 3 on sätestatud, et liit toimib esindusdemokraatia alusel ja et igal kodanikul on õigus osaleda liidu demokraatias. Euroopa Liidu lepingu artikli 10 lõikes 2, mis väljendab eelnimetatud põhimõtteid, on sätestatud, et kodanikud on liidu tasandil otseselt esindatud Euroopa Parlamendis ja et liikmesriikide riigipead või valitsusjuhid ja ministrid, kes neid Euroopa Ülemkogus ja nõukogus esindavad, annavad ise demokraatlikult aru kas oma riikide parlamentidele või kodanikele.
(9)

Oluline probleem peitub eluasemeturul, kus aastakümnete jooksul on suurenenud jäikus ja turgu moonutavad stiimulid, mis on mõjutanud rahastamist eluasemeturul ja sektoripõhist säästmist. Leibkonnad kalduvad kinnisvara väärtusele tuginedes hüpoteeklaene suurendama, mis suures osas peegeldab pikaajalisi maksusoodustusi, eelkõige võimalust hüpoteeklaenude intressid maksustatavast tulust täielikult maha arvata. 2012. aastast alates on rakendatud mitmeid meetmeid, mis osaliselt neid soodustusi vähendavad. Mõned neist hõlmavad eluasemelaenude maksustamiskorra kohandamist. Järkjärguline liikumine hüpoteeklaenude intresside maksustatavast tulust mahaarvamise piiramise ning amortiseerimise stiimuli suurendamise suunas on põhjendatud. Selle meetme võiks siiski kiiremini järkjärguliselt kasutusele võtta, et avaldada rohkem mõju amortiseerimistegevusele. Endiselt kehtib suur maksusoodustus vähetootlikesse varadesse investeerimiseks. Laenusumma ja kinnisvara väärtuse 100 % suhe, milleni tuleb jõuda 2018. aastaks, on siiski kõrge. Üüriturgu piirab reguleerimine ning väga suur sotsiaalelamusektor, mis peab toime tulema pikkade ootejärjekordadega. Sissetulekust rohkem sõltuv üüri diferentseerimine sotsiaalelamusektoris on samm õiges suunas, kuid selle mõju on vähene. Uue seaduse kohaselt peavad elamumajandusettevõtted hakkama eristama üldist majandushuvi pakkuvaid tegevusi (st sotsiaaleluasemete haldamist) ja muid tegevusi. Tulevik näitab, kas see toob plaanipäraselt kaasa sotsiaalkorterite ümbersuunamise hädasolijatele ja tagab sotsiaalkorterite kättesaadavuse ebasoodsas olukorras olijatele, kes ei ole võimelised turutingimustel eluaset soetama.
(14)

Rumeenia seisab silmitsi mitmete väljakutsetega hariduse valdkonnas: haridussüsteemist varakult lahkunute osakaal on jätkuvalt ELi keskmisest märgatavalt suurem; alushariduse ja lapsehoiuteenuste olemasolu ja kättesaadavus on piiratud, eriti maapiirkondades ja romide kogukonna jaoks; osalemine elukestvas õppes on endiselt ELi keskmisest oluliselt madalam; kõrghariduse kvaliteet ja vastavus tööturu vajadustele ei ole piisav ning kolmanda taseme hariduse omandamise määr on ELis eelviimasel kohal. Rumeenia on hakanud neid probleeme käsitlema, saavutades erineval määral edu eri valdkondades, kuid praeguseks on nähtavaid tulemusi vähe saavutatud. Rumeenia võttis 2015. aasta juunis vastu kaks riiklikku strateegiat: elukestva õppe riikliku strateegia ja haridussüsteemist varakult lahkunute riikliku strateegia. Nüüd on oluline, et Rumeenia võtaks meetmeid nende strateegiate kiireks rakendamiseks. Alushariduse ja lapsehoiu riiklik programm oli kavandatud aastateks 2014–2019 ja see jõustub uuel 2015.–2016. õppeaastal. Kolmanda taseme hariduse kohta on koostatud strateegia, mille eesmärk on tõsta kõrghariduse asjakohasust, viies selle paremini vastavusse tööturu vajadustega, ning parandada kõrghariduse kättesaadavust ebasoodsas olukorras olevate rühmade jaoks. Meetmeid on rakendatud, et parandada kutsehariduse ja -koolituse ning õpipoisiõppe skeeme.
(8)

Austria suhtes kohaldatakse stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning aastatel 2014–2016 ka võlareegliga seotud üleminekukorda. 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus vähendada valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki järk-järgult 2015. aastal 2,2 protsendini SKPst ja 2019. aastaks 0,5 protsendini SKPst. Vastavalt stabiilsusprogrammile saavutati keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk mitte üle 0,45 % SKP-st, 2014. aastal, ja valitsus plaanib sellest eesmärgist kogu programmiperioodi jooksul kinni pidada. Ümberarvutatud struktuurne eelarvepositsioon viitab siiski keskpika perioodi eesmärgist kõrvalekaldumisele alates 2015. aastast. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks saavutama 2015. aastal tipptaseme 86,8 % juures ja seejärel järk-järgult vähenema kuni 79,7 protsendini 2019. aastal. Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. 2016. aasta järgseks ajaks kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks võetavaid meetmeid ei ole aga piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal eeldatakse, et struktuurne eelarvepositsioon kaldub 2015. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärgist kõrvale 0,4 % võrra SKPst. Kõrvalekaldumine süveneb märkimisväärselt 2016. aastal, mil struktuurne eelarvepositsioon halveneb prognooside kohaselt 0,6 % võrra SKPst võrrelduna keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutava struktuurilise kohandamise tasemega, mis on 0,3 % SKPst. Stabiilsuse ja kasvu paktis nõutavast tasemest kaldutaks seega kõrvale ligikaudu 0,9 % SKPst. Seetõttu on vaja võtta täiendavaid meetmeid. Samal ajal püsib koguvõla tase stabiilsusprogrammi ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi kohaselt langusteel ning on kooskõlas aastatel 2015 ja 2016 kohaldatava võlareegliga seotud üleminekukorraga. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Austria ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.
(11)

2014. aastal Ungari tööturu olukord üldiselt paranes ning tänu majanduse elavnemisele taastus erasektoris tööhõive. Endiselt püsivad märkimisväärsed probleemid, mis on seotud ühiskondliku töö programmiga, mida on alates 2011. aastast tunduvalt pikendatud. See programm tundub olevat ebatõhus ja mittetulemuslik aktiivne tööturumeede, mis võib moonutada tööturu nõuetekohast toimimist. Ungari majandus võiks rohkem kasu saada, kui samu ressursse kasutataks teistmoodi. Programmi eelarvekulud on viimase nelja aasta jooksul neljakordistunud ja moodustavad 0,8 % SKPst; aastatel 2015.–2018. peaksid need veel kord kahekordistuma, mis takistab ressursside kasutamist selliste koolituste ja teenuste oluliseks parandamiseks, mida on vaja avatud tööturul osalemise edendamiseks. On risk, et nii suured ühiskondlikud tööd põhjustavad märkimisväärse siduva mõju ja asendavad püsivalt madala kvalifikatsiooniga inimeste sotsiaalabi süsteemi. Kõnealust programmi ei ole muude aktiivsete tööturumeetmetega piisavalt koordineeritud ja see ei edenda küllaldaselt osalenute taasintegreerimist avatud tööturule. 2014. aasta esimesel poolel oli ühiskondliku töö programmist edukalt lahkunute osakaal ainult 13,8 %, mis näitab, et ühiskondlik töö ei toeta osalenute taasintegreerimist tööturule piisaval määral. Kuigi see programm on suunatud pikaajaliselt töötutele ja madala kvalifikatsiooniga inimestele (ning vähem soodsates piirkondades elavatele töötutele), oli 2013. aastal 47 % osalenutest keskharidus või kolmanda taseme haridus. Ajavahemikku, mille jooksul on õigus töötushüvitist saada (kolm kuud), ei ole pikendatud ja see ei vasta seega keskmisele ajale, mis kulub tööotsijatel töökoha leidmiseks (rohkem kui aasta). Rakendatud on mitu programmi, et parandada romide kaasamist tööturule, ja loodud seiresüsteem. Välja tuleks töötada ühtlustatud ja koordineeritud poliitikameetmed, millega oleks võimalik vaesust märkimisväärselt vähendada. Vaesuse näitajad osutavad mõõdukale paranemisele, kuid näitavad siiski, et vaesuse tase on murettekitavalt kõrge, eelkõige romide ja laste seas. Puudujääke on nii sotsiaalabi piisavuse kui ka selle katvuse osas.
(17)

Itaalia avalik haldus on endiselt äärmiselt ebatõhusus, mis mõjutab negatiivselt ettevõtluskeskkonda ja riigi suutlikkust reforme tulemuslikult ellu viia. Tehtud on jõupingutusi, et parandada institutsioonilist raamistikku ja avaliku halduse üldist kvaliteeti, ning need jõupingutused jätkuvad. 2015. aasta lõpuks on kavas ellu viia kaugeleulatuv põhiseaduse reform, mille üks eesmärke on eelkõige täpsustada ülesannete jaotust eri valitsustasandite vahel. Laiaulatuslik avaliku halduse reform, mille raames tegeletakse mu hulgas personali voolavuse, liikuvuse ja hüvitiste küsimustega, on pooleli. Ehkki on võetud hulk meetmeid, et suurendada läbipaistvust ja riikliku korruptsioonivastase asutuse volitusi, ei ole ikka veel läbi vaadatud hagi aegumist käsitlevaid õigusnorme, mida teised rahvusvahelised organisatsioonid peavad Itaalia korruptsioonivastase võitluse üheks alustalaks. Viimastel aastatel on tehtud olulisi samme, et parandada õiguskaitse kättesaadavust, vaadates läbi kohtumajade geograafilise jaotuse ja luues erikohtud, ning et vähendada kohtumenetluste arvu, edendades vaidluste kohtuvälist lahendamist. Kohtumenetluste kestus on endiselt suur probleem ja elluviidud reformide tulemusi tuleb veel oodata.
(8)

Taani suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2015. aasta lähenemisprogrammi kohaselt kavatseb valitsus suurendada valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki 1,6 %-lt SKPst 2015. aastal – kui seda aitas saavutada märkimisväärne ootamatu tulu – 2,6 %ni SKPst 2016. aastal. Edasi on valitsusel kavas vähendada ka eelarvepuudujääki nii, et 2020. aastal oleks eelarve tasakaalus. Vastavalt lähenemisprogrammile kavatseb valitsus saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärgi, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst, pärast 2016. aastat. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema 39,8 %-lt SKPst 2015. aastal kuni 36,7 %-le SKPst 2020. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal saavutab struktuurne eelarvepositsioon keskpika perioodi eelarve-eesmärgi 2015. aastal. Selle prognoosi põhjal on siiski oht, et 2016. aastal kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgist mõnevõrra kõrvale, kuna netokulude kasv ületab sihttaseme 0,3 % SKPst. Prognoosi kohaselt on see kõrvalekaldumine ajutine, kuna 2016. aastal mõjutab netokulude kasvu kogumispensioni maksustamisega seotud ühekordsete meetmete lõpuleviimine; siiski võib 2016. aastal osutuda vajalikuks lisameetmete võtmine. Nõukogu on lähenemisprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et eelduste kohaselt peaks Taani stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded üldiselt täitma.
(8)

Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõpetamist 2015. aasta juunis kohaldatakse Malta suhtes praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa (6). 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt plaanib valitsus järk-järgult vähendada valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki 1,6 protsendini SKPst 2015. aastal ja 0,2 protsendini SKP-st 2018. aastal. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal võib eeldada, et ülemäärane eelarvepuudujääk korrigeeriti 2014. aastal. Stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus saavutada keskpika perioodi eesmärgi – struktuurselt tasakaalus eelarvepositsiooni – aastaks 2019 ehk üks aasta pärast programmiperioodi. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema kuni 61,2 protsendini 2018. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. On oht, et nii 2015. kui ka 2016. aastal võib esineda mõningaid kõrvalekaldeid nõutud kohandamisest (0,6 % SKPst) keskpika perioodi eesmärgi suunas. Prognooside kohaselt jääb struktuurse eelarvepositsiooni paranemine 2015. aastal nõutavast 0,1 % SKPst väiksemaks. Kuigi 2016. aastaks prognoositud korrigeerimine on nõutuga kooskõlas, on oht, et 2015. ja 2016. aasta lõikes kokku esineb mõningaid kõrvalekaldeid. Alates 2016. aastast kavandatud eelarvepuudujäägi saavutamiseks võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Seetõttu on 2015. ja 2016. aastal vaja võtta täiendavaid meetmeid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et eelduste kohaselt peaks Malta stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded üldiselt täitma.