Komisjoni direktiiv,

28. september 1978,

millega kohandatakse tehnika arenguga kinnispakke käsitlevate nõukogu direktiivide 75/106/EMÜ ja 76/211/EMÜ lisasid

(78/891/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiivi 71/316/EMÜ liikmesriikide õigusaktide mõõtevahendeid ja metroloogilise kontrolli meetodeid käsitlevate ühissätete ühtlustamise kohta [1] (muudetud ühinemisaktiga) [2], eriti selle artikleid 17, 18 ja 19,

võttes arvesse nõukogu 19. detsembri 1974. aasta direktiivi 75/106/EMÜ teatud vedelike mahu järgi kinnispakkidesse villimist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [3]

võttes arvesse nõukogu 20. jaanuari 1976. aasta direktiivi 76/211/EMÜ teatavate toodete massi või mahu järgi pakendamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta [4]

ning arvestades, et:

direktiivi 76/211/EMÜ sätete rakendamine on näidanud lubatud negatiivsete hälvete ja toodete liigituse ülevaatamise vajadust;

kinnispakis toodete lihtsam liigitus hõlbustab kindlasti nende müügiks ettevalmistamist ja pakub tarbijale laiema valiku kinnispakis tooteid;

märked väikestel kinnispakkidel võivad teatavatel juhtudel olla väiksemad kui direktiivides 75/106/EMÜ ja 76/211/EMÜ täpsustatud kõrgus ning siiski piisavalt nähtavad ja loetavad;

nüüdisaegsed statistilised kontrollimeetodid võimaldavad nendes kahes direktiivis ettenähtud proovivõtuplaanide ulatust vähendada;

käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on mõõtevahendikaubanduses tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arengule kohandamise komitee arvamusega kooskõlas,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 75/106/EMÜ I lisa jaotised 3.1, 4 ja 5 asendatakse käesoleva direktiivi I lisa vastavate jaotistega.

Artikkel 2

Direktiivi 76/211/EMÜ I lisa jaotised 2.4, 3.1 ja 5 asendatakse käesoleva direktiivi II lisa vastavate jaotistega.

Lisad 2.5 ja 2.6 tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 3

Nõukogu direktiivide 75/106/EMÜ ja 76/211/EMÜ II lisad asendatakse kuni jaotisteni 2.2 (kaasa arvatud) käesoleva direktiivi III lisa tekstiga.

Artikkel 4

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu nii, et need jõustuksid 1. jaanuaril 1980.

Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.

2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud peamiste siseriiklike õigusnormide tekst edastatakse komisjonile.

Artikkel 5

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 28. september 1978

Komisjoni nimel

komisjoni liige

Étienne Davignon

[1] EÜT L 202, 6.9.1971, lk 1.

[2] EÜT L 73, 27.3.1972, lk 14.

[3] EÜT L 42, 15.2.1975, lk 1.

[4] EÜT L 46, 21.2.1976, lk 1.

--------------------------------------------------

I LISA

NÕUKOGU DIREKTIIVI 75/106/EMÜ I LISA MUUDATUSED

3.1. Nimimaht, mis on väljendatud liitrites, sentiliitrites või milliliitrites ja märgitud vähemalt 6 mm kõrguses kirjas, kui nimimaht on suurem kui 100 cl, 4 mm kõrguses kirjas, kui see on alla 100 cl, aga suurem kui 20 cl, 3 mm kõrguses kirjas, kui see on alla 20 cl, aga suurem kui 5 cl, 2 mm kõrguses kirjas, kui see ei ületa 5 cl, koos kasutatud mõõtühiku sümboliga või vajaduse korral mõõtühiku nimetusega vastavalt nõukogu direktiivile 71/354/EMÜ (viimati muudetud direktiiviga 76/770/EMÜ);

kuni üleminekuperioodi lõpuni, mille jooksul ühenduses on lubatud kasutada nõukogu direktiivi 71/354/EMÜ II lisas loetletud inglise süsteemi mõõtühikuid, võib vastavalt eelmisele lõigule SI ühikutes väljendatud nimimahu märke juures olla samaväärne väärtus inglise süsteemi (Ühendkuningriik) mõõtühikutes, mis arvutatakse järgmiste ümberarvestuskoefitsientide alusel:

üks milliliiter = 0,0352 vedelikuuntsi,

üks liiter = 1,760 pinti või 0,220 gallonit.

Kui liikmesriigid vajalikuks peavad, võivad nad nõuda, et nende territooriumil müügiks pakutavatel toodetel oleks see teine märge. Märked inglise süsteemi mõõtühikutes (Ühendkuningriik) peavad olema tähtede ja arvudega, mille mõõtmed pole suuremad vastavatest märgetest SI ühikutes.

4. PAKENDAJA VÕI IMPORTIJA VASTUTUS

Pakendaja või importija vastutus on tagada, et kinnispakid vastavad käesoleva direktiivi nõuetele.

"Täitemahuks" nimetatava kinnispakis sisalduva vedeliku koguse mõõtmise ja kontrollimise eest vastutab pakendaja või importija. Mõõtmisel või kontrollimisel kasutatakse ametlikku mõõtevahendit, mis sobib vajalike toimingute tegemiseks.

Kontrollida võib proovide võtmise teel.

Kui täitemahtu ei mõõdeta, korraldab pakendaja käesoleva direktiivi sätteid järgides kontrollimise viisil, mis tõhusalt tagab nimetatud nimimahu.

Selle tingimuse täitmiseks teeb pakendaja toodangu kontrolli liikmesriigi pädevate ametite poolt heakskiidetud korras ja säilitab neile asutustele kättesaadavalt selliste kontrollide tulemusi sisaldavad dokumendid, millega tõestatakse, et need kontrollid koos nende põhjal vajalikuks osutunud täpsustuste ja mugandustega on tehtud nõuetekohaselt ja täpselt.

Kui kaupu imporditakse kolmandatest riikidest, võib importija mõõtmise ja kontrollimise asemel esitada tõendi, et tal on kõik vastutuse võtmiseks vajalikud tagatised.

Üks mitmest mõõtmis- ja kontrollinõude täitmise meetodist on kinnispaki koostamisel mõõtemahuteid käsitlevas direktiivis määratletud tüüpi mõõtemahuti kasutamine, mis täidetakse käesolevas direktiivis ja mõõtemahutitena kasutatavaid pakendeid käsitlevas direktiivis ettenähtud tingimustel.

5. KONTROLL, MIDA PÄDEVAD AMETID TEEVAD PAKENDAJA VÕI IMPORTIJA VÕI TEMA ÜHENDUSES TEGUTSEVA ESINDAJA RUUMIDES

Et tagada kinnispakkide vastavus käesoleva direktiivi nõuetele, teevad liikmesriikide pädevad ametid kontrolli proovide võtmise teel pakendaja ruumides või juhul, kui see ei ole võimalik, importija või tema ühenduses tegutseva esindaja ruumides.

Statistiline test toimub vastavalt tunnustatud kvaliteedikontrolli meetoditele. Selle tõhusus peab olema võrreldav II lisas täpsustatud standardmeetodiga.

Liikmesriigi proovivõtuplaani vähimaks lubatud koguseks loetakse seda, mis on võrreldav II lisas soovitatuga, kui esimese plaani põhinäitaja kõvera ordinaatpunkti 0,10 abstsiss (partii vastuvõetavuse tõenäosus = 0,10) erineb vähem kui 15 % võrra II lisas soovitatud proovivõtuplaani põhinäitaja kõvera ordinaatpunkti 0,10 abstsissist.

V

− m

s [1] ja esimese plaani kõvera abstsissi ordinaatpunkt 0,10 (partii vastuvõetavuse tõenäosus = 0,10) erineb vähem kui 0,05 võrra II lisas soovitatud proovivõtuplaani kõvera vastava punkti abstsissist.

[1] m = partii tegelik suurus

--------------------------------------------------

II LISA

DIREKTIIVI 76/211/EMÜ I LISA MUUDATUSED

2.4. Kinnispaki sisu lubatud negatiivne hälve määratakse vastavalt järgmisele tabelile:

Nimikogus Qn grammides või milliliitrites | Lubatud negatiivne hälve |

Qn protsendina | g või ml |

5–50 | 9 | — |

50–100 | — | 4,5 |

100–200 | 4,5 | — |

200–300 | — | 9 |

300–500 | 3 | — |

500–1000 | — | 15 |

1000–10000 | 1,5 | — |

Tabeli kasutamisel ümardatakse tabelis protsentidena näidatud lubatud negatiivse hälbe väärtused, mis on arvutatud massi- või mahuühikutes, ülespoole lähima kümnendiku grammi või milliliitrini.

3.1. Nimikogus (nimikaal või nimimaht) väljendatakse kilogrammides, grammides, liitrites, sentiliitrites või milliliitrites ja märgitakse vähemalt 6 mm kõrguste numbritega, kui nimikogus ületab 1000 g või 100 cl, 4 mm kõrguselt, kui see on alates 1000 g või 100 cl (kaasa arvatud) kuni 200 g või 20 cl (välja arvatud), 3 mm kõrguselt, kui see on alates 200 g või 20 cl kuni 50 g või 5 cl (välja arvatud), 2 mm kõrguselt, kui see ei ületa 50 g või 5 cl, sellele järgneb kasutatud mõõtühiku sümbol või vajaduse korral mõõtühiku nimi vastavalt direktiivile 71/354/EMÜ, viimati muudetud direktiiviga 76/770/EMÜ.

Märked inglise süsteemi mõõtühikutes (Ühendkuningriik) peavad olema tähtede ja arvudega, mille mõõtmed pole suuremad vastavatest märgetest SI ühikutes.

5. KONTROLL, MIDA PÄDEVAD AMETID TEEVAD PAKENDAJA VÕI IMPORTIJA VÕI TEMA ÜHENDUSES TEGUTSEVA ESINDAJA RUUMIDES

Et tagada kinnispakkide vastavus käesoleva direktiivi nõuetele, teevad liikmesriikide pädevad ametid kontrolli proovide võtmise teel pakendaja ruumides või juhul, kui see ei ole võimalik, importija või tema ühenduses tegutseva esindaja ruumides.

Statistiline test toimub vastavalt tunnustatud kvaliteedikontrolli meetoditele. Selle tõhusus peab olema võrreldav II lisas täpsustatud standardmeetodiga.

Liikmesriigi proovivõtuplaani vähimaks lubatud koguseks loetakse seda, mis on võrreldav II lisas soovitatuga, kui esimese plaani põhinäitaja kõvera ordinaatpunkti 0,10 abstsiss (partii vastuvõetavuse tõenäosus = 0,10) erineb vähem kui 15 % võrra II lisas soovitatud proovivõtuplaani põhinäitaja kõvera ordinaatpunkti 0,10 abstsissist.

Q

− m

s [1] ja esimese plaani kõvera abstsissi ordinaatpunkt 0,10 (partii vastuvõetavuse tõenäosus = 0,10) erineb vähem kui 0,05 võrra II lisas soovitatud proovivõtuplaani kõvera vastava punkti abstsissist.

[1] m = partii tegelik suurus

--------------------------------------------------

III LISA

DIREKTIIVIDE 75/106/EMÜ JA 76/211/EMÜ II LISADE MUUDATUSED

II LISA

Käesolev lisa sätestab menetlused kinnispakkide partiide statistiliseks kontrolliks, et need vastaksid käesoleva direktiivi artikli 3 ja I lisa punkti 5 nõuetele.

1. KINNISPAKKIDE TÄITEKOGUSE MÕÕTMISE NÕUDED

Kinnispakkide täitekogust võib mõõta vahetult kaalude või mõõtevahendite abil või vedelike puhul kaudselt, kaaludes pakendatud toodet ja mõõtes selle tihedust.

Olenemata kasutatud meetodist, ei tohi hälve kinnispaki täitekoguse mõõtmisel ületada üht viiendikku kinnispaki nimikoguse lubatud negatiivsest hälbest.

Kinnispaki täitekoguse mõõtmise menetlust võib igas liikmesriigis reguleerida siseriiklike sätetega.

2. KINNISPAKKIDE PARTIIDE KONTROLLI NÕUDED

Kinnispakke kontrollitakse proovide võtmise teel, mis toimub kahes osas:

- proovi iga kinnispaki täitekoguse kontroll,

- proovi kinnispakkide keskmise täitekoguse kontroll.

Kinnispakkide partii loetakse nõuetekohaseks, kui mõlema kontrolli tulemused on nõuetekohased.

Kummagi kontrolli jaoks on kaks proovivõtuplaani:

- test kinnispakke avamata,

- test, mis hõlmab kinnispaki avamist või hävitamist.

Majanduslikel ja praktilistel põhjustel on viimane test piiratud täiesti hädavajaliku miinimumiga; see ei ole nii tõhus kui kontroll kinnispakke avamata.

Testi, mis hõlmab kinnispaki avamist, kasutatakse seetõttu ainult juhtudel, kui kinnispakke on avamata kontrollida võimatu. Üldjuhul ei kohaldata seda vähem kui 100 üksusest koosnevate partiide suhtes.

2.1. Kinnispakkide partiid

2.1.1. Partii koosneb ühesuguse nimikogusega, ühe liigi ja tootmistsükli kinnispakkidest, mis on pakitud samas kohas ja mida tuleb kontrollida. Partii suurus on piiratud allpool sätestatud kogustega.

2.1.2. Kui kinnispakke kontrollitakse pakkeliini lõpus, on iga partii suurus võrdne pakkeliini maksimumtoodanguga tunnis ning partii suurus ei ole piiratud.

Muudel juhtudel piiratakse partii suurust 10000 kinnispakiga.

2.1.3. Vähem kui 100 kinnispakist koosnevate partiide puhul peab test kinnispakke avamata olema 100 %.

2.1.4. Enne punktides 2.2 ja 2.3 nimetatud teste võetakse partiist pisteliselt piisav arv kinnispakke, et saaks teha kontrolli, mis nõuab suuremat proovi.

Teiseks kontrolliks võetakse esimesest proovist pisteliselt vajalik proov ja märgistatakse.

Märgistamine lõpetatakse enne mõõtmiste algust.

2.2. Kinnispaki täitekoguse kontroll

Vähima lubatud koguse arvutamiseks lahutatakse kõnealuse koguse lubatud negatiivne hälve kinnispaki nimikogusest.

Partii kinnispakid, mille täitekogus on väiksem kui vähim lubatud kogus, loetakse defektseks.

2.2.1. Test kinnispakke avamata

Test kinnispakke avamata tehakse vastavalt järgmises tabelis näidatud kaheastmelisele proovivõtuplaanile:

kontrollitavate kinnispakkide arv võrdub üksuste arvuga esimeses proovis, nagu plaanis näidatud:

- kui esimesest proovist leitud defektsete üksuste arv on väiksem või võrdne esimese nõuetekohasuse näitajaga, loetakse partii selle kontrolli seisukohalt nõuetekohaseks,

- kui esimesest proovist leitud defektsete üksuste arv on esimese tagasilükkamisnäitajaga võrdne või sellest suurem, lükatakse partii tagasi,

- kui esimesest proovist leitud defektsete üksuste arv jääb esimese nõuetekohasuse näitaja ja esimese tagasilükkamisnäitaja vahele, kontrollitakse teist proovi, mille üksuste arv on plaanis näidatud.

Esimesest ja teisest proovist leitud defektsed üksused liidetakse ja:

- kui defektsete üksuste arv kokku on väiksem või võrdne teise nõuetekohasuse näitajaga, loetakse partii selle kontrolli seisukohalt nõuetekohaseks,

- kui defektsete üksuste arv kokku on teise tagasilükkamisnäitajaga võrdne või suurem, lükatakse partii tagasi.

Arv partiis | Proovid | Defektsete üksuste arv |

Jrk nr | Arv | Arv kokku | Nõuetekohasuse näitaja | Tagasilükkamisnäitaja |

100–500 | 1. | 30 | 30 | 1 | 3 |

| 2. | 30 | 60 | 4 | 5 |

501–3200 | 1. | 50 | 50 | 2 | 5 |

| 2. | 50 | 100 | 6 | 7 |

vähemalt 3201 | 1. | 80 | 80 | 3 | 7 |

| 2. | 80 | 160 | 8 | 9 |

2.2.2. Test kinnispakke avades

Test kinnispakke avades toimub vastavalt järgmisele üheastmelisele proovivõtuplaanile ja seda kasutatakse ainult partiide puhul, milles on üle 100 paki.

Kontrollitavate kinnispakkide arv peab olema 20.

- Kui proovist leitud defektsete üksuste arv on nõuetekohasuse näitajast väiksem või sellega võrdne, loetakse kinnispakkide partii vastuvõetavaks.

- Kui proovist leitud defektsete üksuste arv on tagasilükkamisnäitajaga võrdne või sellest suurem, lükatakse kinnispakkide partii tagasi.

Arv partiis | Arv proovis | Defektsete üksuste arv |

Nõuetekohasuse näitaja | Tagasilükkamisnäitaja |

Sõltumata hulgast (≥ 100) | 20 | 1 | 2 |

--------------------------------------------------