KOMISJONI OTSUS,

28. september 2007,

ühenduse rahalise toetuse kohta aretussigade hulgas Salmonella spp. levimust käsitleva uuringu tegemiseks liikmesriikides

(teatavaks tehtud numbri K(2007) 4434 all)

(2007/636/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 26. juuni 1990. aasta otsust 90/424/EMÜ kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas, (1) eriti selle artiklit 20,

ning arvestades järgmist:

Otsuses 90/424/EMÜ on sätestatud kord, mille alusel reguleeritakse ühenduse rahalise toetuse eraldamist veterinaariaalaste erimeetmete, sealhulgas tehniliste ja teaduslike meetmete võtmiseks. Selles on sätestatud, et ühendus võtab või aitab liikmesriikidel võtta tehnilisi ja teaduslikke meetmeid, mida on vaja ühenduse veterinaariaalaste õigusaktide ning veterinaariahariduse või -koolituse arendamiseks.

Uuringu eesmärk on saada ühenduse veterinaariaalaste õigusaktide väljatöötamiseks vajalikku tehnilist teavet. Võttes arvesse liikmesriikides aretussigade salmonelloosi levimuse kohta võrreldavate andmete kogumise tähtsust, peaks ühendus andma liikmesriikidele rahalist toetust uuringu erinõuete rakendamiseks. Asjakohane on hüvitada 100 % laboratoorsete analüüsidega kaasnevatest kuludest, kehtestades vastavad ülemmäärad. Muud kulud, näiteks proovide võtmisega seotud kulud, transpordi- ja halduskulud jm, ühenduse poolt hüvitamisele ei kuulu.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Sisu ja reguleerimisala

Käesoleva otsusega kehtestatakse eeskirjad ühenduse rahalise toetuse andmiseks liikmesriikides tehtavale alusuuringule, mille eesmärk on hinnata Salmonella spp. levimust ühenduses aretussigade hulgas, kellelt võetakse proove põllumajandusettevõtetes (edaspidi „uuring”).

Uuringu tulemusi kasutatakse määruse (EÜ) nr 2160/2003 artikliga 4 ette nähtud ühenduse eesmärgi sätestamiseks ja parima lähenemisviisi leidmiseks kõnealuse eesmärgi saavutamisele hinnangu andmisel tulevikus.

Artikkel 2

Mõiste

Käesoleva otsuse kohaldamisel tähendab „pädev asutus” määruse (EÜ) nr 2160/2003 artikli 3 kohaselt määratletud liikmesriigi asutust või asutusi.

Artikkel 3

Uuringu kohaldamisala

1. Liikmesriigid teevad I lisa kohaselt uuringu, mille eesmärk on hinnata Salmonella spp. levimust aretussigade hulgas, kellelt võetakse proove põllumajandusettevõtetes.

2. Uuring hõlmab aastast ajavahemikku, mis algab 1. jaanuaril 2008.

Artikkel 4

Proovide võtmine ja analüüside tegemine

Proove võtab ja analüüse teeb pädev asutus või tehakse seda pädeva asutuse järelevalve all vastavalt I lisas esitatud tehnilistele nõuetele.

Artikkel 5

Ühenduse rahalise toetuse andmise tingimused

1. Ühenduse rahalist toetust analüüside tegemisega seonduvate kulude katmiseks antakse liikmesriikidele uuringu tegemise perioodiks kehtestatud kaasrahastamise maksimummäära ulatuses, mis on esitatud II lisas.

2. Lõikes 1 sätestatud ühenduse rahalist toetust antakse liikmesriikidele tingimusel, et uuring tehakse kooskõlas ühenduse õigusaktide asjakohaste sätetega, sealhulgas konkurentsieeskirjade ja riigihankelepingute sõlmimist käsitlevate eeskirjadega, ning juhul kui on täidetud järgmised tingimused:

Lõike 2 punktis c osutatud tõendusmaterjal tehtud kulutuste kohta sisaldab vähemalt III lisas ette nähtud teavet.

3. Lõike 2 punktis c osutatud lõpparuande esitamata jätmine toob kaasa ühenduse rahalise toetuse järkjärgulise vähendamise 25 % kogusummast alates 31. märtsist 2009, 50 % alates 30. aprillist 2009 ja 100 % alates 31. maist 2009.

Artikkel 6

Hüvitiste maksimaalsed summad

Ühenduse rahalise toetuse maksimaalsed summad, mille abil hüvitatakse liikmesriikidele uuringu raames analüüsideks tehtud kulutused, ei tohi olla suuremad kui:

Artikkel 7

Andmete kogumine, hindamine ja esitamine

1. Pädev asutus, kes vastutab iga-aastase riikliku aruande koostamise eest vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/99/EÜ (5) artikli 9 lõikele 1, kogub ja hindab uuringu tulemusi.

2. Komisjon edastab liikmesriikide andmed ja lõikes 1 osutatud hinnangu Euroopa Toiduohutusametile, kes need läbi vaatab.

3. Liikmesriikide andmed ja tulemused avalikustatakse viisil, mis tagab konfidentsiaalsuse.

Artikkel 8

Kulude ümberarvestuskurss

Kui liikmesriigi kulud on väljendatud muus vääringus kui eurodes, peab asjaomane liikmesriik kasutama kulude ümberarvestuskursina kõige uuemat kurssi, mille Euroopa Keskpank on avaldanud enne selle kuu esimest päeva, mil kõnealune liikmesriik esitas ühenduse rahalise toetuse saamise taotluse.

Artikkel 9

Kohaldamine

Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2008.

Artikkel 10

Adressaadid

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

(1) EÜT L 224, 18.8.1990, lk 19. Otsust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1791/2006 (ELT L 363, 20.12.2006, lk 1).

(2) ELT L 325, 12.12.2003, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1791/2006.

(3) The EFSA Journal (2007) 99, 1–28.

(4) ELT L 209, 11.8.2005, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 378/2007 (ELT L 95, 5.4.2007, lk 1).

(5) ELT L 325, 12.12.2003, lk 31.

I LISA

Artikli 3 lõikes 1, artiklis 4 ning artikli 5 lõike 2 punktis b osutatud tehnilised nõuded

1. UURINGU ÜLEVAADE

Uuringust annab ülevaate joonis 1.

Joonis 1. Uuringu ülevaade

2. VALIMIRAAM

2.1. Populatsiooni kirjeldus

Uuring tehakse valitud põllumajandusettevõtetes, mis hõlmavad vähemalt 80 % liikmesriigi aretussigade populatsioonist. Eelistatavalt võetakse proove põllumajandusettevõtetes, kus kasvatatakse vähemalt 50 aretussiga. Kui kõnealustes üle 50 aretusseaga põllumajandusettevõtetes siiski ei kasvatata 80 % riigi aretussigadest, siis tuleb võtta proove ka väiksemates põllumajandusettevõtetes, kus kasvatatakse vähem kui 50 aretussiga.

Aretussigu kasvatavaid põllumajandusettevõtteid liigitatakse kas loomakasvatusega tegelevateks põllumajandusettevõteteks või põllumajanduslikeks tootmisettevõteteks. Loomakasvatusega tegelevad põllumajandusettevõtted müüvad nooremiseid ja/või kulte tõuaretuse eesmärgil. Tavaliselt müüvad nad vähemalt 40 % nooremistest tõuaretuseks, ülejäänud müüakse tapamajja. Vastupidi neile müüvad põllumajanduslikud tootmisettevõtted sigu peamiselt nuumamiseks või tapamajja.

Salmonelloosi levimust tuleb hinnata eraldi loomakasvatusega tegelevates põllumajandusettevõttes (uuringu 1. osa) ja põllumajanduslikes tootmisettevõtetes (uuringu 2. osa), mis hõlmavad karju, nagu on kujutatud joonisel 2, kuid mis ei hõlma võõrdepõrsastest kasvatavate tapaloomade karju.

Joonis 2. Põllumajandusettevõtete ülevaade

2.2. Proov ja proovivõtustrateegia

Mõlemad uuringu osad koosnevad kahest etapist. Esimeses etapis võetakse iga liikmesriigi aretussigu kasvatavatest põllumajandusettevõtetest üks juhuslik valim ja teine juhuslik valim võetakse põllumajanduslike tootmisettevõtete seast. Põllumajandusettevõtete arvu käsitletakse punktis 2.3. Teises etapis valitakse igast väljavalitud põllumajandusettevõttest proovivõtu jaoks mitu sulgu (vt punkt 2.2.2).

2.2.1. Esimene etapp: põllumajandusettevõtete valik

Iga liikmesriik peab looma kaks valimiraami. Esimene valimiraam sisaldab kõigi sobivate loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete (tavaliselt need, kus kasvatatakse vähemalt 50 aretussiga – vt punkt 2.1) loetelu ning teine kõigi sobivate põllumajanduslike tootmisettevõtete loetelu. Seejärel valitakse igast loetelust uuringu iga osa jaoks nõutav hulk põllumajandusettevõtteid. Juhusliku valimi eesmärk on tagada seda, et uuring hõlmaks eri suuruses karjadega põllumajandusettevõtteid kõigist seakasvatusega tegelevatest piirkondadest liikmesriigis. On teada, et mõnes liikmesriigis võib mõnel põllumajandusettevõttel (nt alla 10 % kõigist sobivatest põllumajandusettevõtetest) olla väga suur kari. Seega võib juhtuda, et juhuvalimisse ei satu ükski kõnealustest väga suurtest karjadest. Liikmesriik võib kasutada enne põllumajandusettevõtete valimist stratifitseerimiskriteeriumi – näiteks selleks, et määrata kindlaks grupp, mis hõlmab 10 % suurimatest karjadest, ja võtta 10 % sellest grupist. Liikmesriik võib samamoodi stratifitseerida valimit halduspiirkondade järgi vastavalt sobivate karjade osakaalule igas piirkonnas. Kõik stratifikatsioonid tuleb märkida punkti 5.1 kohaselt komisjonile esitatavas liikmesriigi aruandes.

Kui valitud põllumajandusettevõttes ei saa proove võtta (näiteks kui see enam ei tegutse proovide võtmise ajal), valitakse samast valimiraamist juhuslikkuse alusel uus põllumajandusettevõte. Kui sel ajal kasutati stratifitseerimist (nt karja suuruse või piirkonna järgi), siis tuleb uus põllumajandusettevõte valida samast grupist.

Primaarse valimi suurus (proovivõtuga hõlmatavate põllumajandusettevõtete arv) jaotatakse aasta peale enam-vähem ühtlaselt, et valim hõlmaks võimalikult erinevaid hooaegu. Proovid võetakse igal kuul umbes 1/12 põllumajandusettevõtetest.

Uuring peab hõlmama loomi vabas õhus pidavaid põllumajandusettevõtteid, kuid see ei pea olema stratifitseerimiskriteerium.

2.2.2. Teine tasand: proovivõtt põllumajandusettevõttes

Igas valitud aretus- ja produktiivloomade karjas valitakse proovivõtu jaoks juhusliku valiku teel üle kuue kuu vanuste aretussigade sulud, aedikud või rühm.

Sulgude, aedike või rühmade arv, millest proovid võetakse, peab olema proportsionaalselt jaotatud vastavalt eri tootmistasanditel (tiined ja mittetiined emasloomad ja muud aretussigade kategooriad) olevate aretussigade arvule. Konkreetsed vanuserühmad, millest proovid võetakse, ei ole ette kirjutatud, kuid seda teavet kogutakse proovivõtu ajal.

Hiljuti karja võetud ja karantiini pandud aretussigu uuring ei hõlma.

2.3. Valimi suuruse arvutamine

2.3.1. Primaarse valimi suurus (esimese etapi valimi suurus)

Üks primaarse valimi normaalsuurus arvutatakse loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete kohta ja teine primaarse valimi normaalsuurus põllumajanduslike tootmisettevõtete kohta. Primaarse valimi suuruseks on igas liikmesriigis proovivõtuks valitud loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete ja põllumajanduslike tootmisettevõtete arv ning see määratakse kindlaks, võttes arvesse järgmisi kriteeriume, tingimusel et kasutatakse tavalist juhuslikku proovivõtumeetodit:

a) loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete koguarv (loomakasvatusega tegelevad põllumajandusettevõtted, uuringu 1. osa);

b) põllumajanduslike tootmisettevõtete koguarv (põllumajanduslikud tootmisettevõtted, uuringu 2. osa);

c) eeldatav aastane levimus (p): 50 %;

d) soovitav usaldusnivoo (Z): 95 %, mis vastab Zα väärtusega 1,96;

e) täpsus (L): 7,5 %;

f) kõnealuste väärtuste ja valemi kasutamine:

Kõigepealt arvutatakse loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete valimi suurus ja seejärel põllumajanduslike tootmisettevõtete valimi suurus. Igal juhul on punktides c–e esitatud eeldused samad.

Kui aretussigade karjade või produktiivloomade karjade valimiraamis on 100 000 põllumajandusettevõtet või rohkem, siis praktilistel kaalutlustel võib kõnealust populatsiooni käsitada lõpmatuna ja kõnealusest valimiraamist valitakse juhusliku valiku teel 171 põllumajandusettevõtet (vt tabel 1). Kui aretussigade karjade või produktiivloomade karjade valimiraamis on alla 100 000 ettevõtte, siis kohaldatakse lõpliku populatsiooni parandustegurit ja proove tuleb võtta väiksema hulga ettevõtete seast (tabel 1).

Näiteks kui liikmesriigis on 1 000 põllumajanduslike tootmisettevõtete hulka kuuluvat ettevõtet ja 250 loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete hulka kuuluvat ettevõtet, tuleb võtta proove 147 põllumajanduslikust tootmisettevõttest ja 102 loomakasvatusega tegelevast põllumajandusettevõttest.

Tabel 1

Populatsiooni lõplik suurus (aretussigu kasvatavate põllumajandusettevõtete koguarv liikmesriikides) ja sellele vastav aretussigu kasvatavate põllumajandusettevõtete arv mõlemas uuringu osas

Aretussigu kasvatavate põllumajandusettevõtete arv (N) Valimi suurus (n) populatsiooni lõpliku suuruse puhul 7,5 % täpsusega 100 000 171 10 000 169 5 000 166 2 000 158 1 000 147 500 128 250 102 150 80 125 73 100 64 90 59 80 55 70 50 60 45 50 39 40 33 30 26 20 18 10 10

Tulemuse tagamiseks võetakse näiteks igast rühmast proove ettenähtust 10 % rohkem. Mittesobivad ettevõtted asendatakse uuringu käigus uutega (vt punkt 2.2.1).

Juhul kui loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete arvu ei ole enne uuringu alustamist võimalik kindlaks määrata, koostatakse ettevõtete valim vastavalt tabelis 1 esitatud emiseid kasvatavate põllumajandusettevõtete (X ettevõtete) koguarvu alusel. Uuritavate ettevõtete arvu suurendatakse vähemalt 30 % võrra ((X + 30 %) ettevõtted). Enne uuringut teeb pädev asutus kindlaks aretussigu kasvatavate põllumajandusettevõtete arvu vähemalt kõnealuse täiendava 30 % ettevõtete arvu ulatuses. Põllumajandusettevõttesse tehtava kontrollkäigu ajal klassifitseeritakse ettevõte loomakasvatusega tegelevaks või tootmisettevõtteks vastavalt eespool esitatud määratlustele.

2.3.2. Sekundaarse valimi suurus (teise etapi valimi suurus)

Kõigis valitud põllumajandusettevõtetes võetakse väljaheidete tavaproovid (vt punkt 3.1) kümnest juhuslikult valitud aretussigade sulust, aedikust või rühmast. Vajaduse korral (nt põrsaste tootmishoones pidamise puhul või kui emiseid peetakse väikestes, vähem kui 10 loomaga rühmades), võib rühm koosneda rohkem kui ühe sulu loomadest. Tavaproov tuleb võtta vähemalt 10 üksikult aretussealt.

Väikeste põllumajandusettevõtete või nende ettevõtete puhul, kus suurt hulka aretussigu peetakse karjamaal, ja kui sulge, aedikuid või rühmasid on alla 10, siis on vaja võtta proove samast sulust, aedikust või rühmast, et kokkuvõttes saada 10 tavaproovi.

3. PROOVIDE VÕTMINE KARJADELT

3.1. Tavaproovi liik ja üksikasjad

Bakterioloogilise analüüsi jaoks kogutakse materjalina värsket väljaheidet kogu uuritavast põllumajandusettevõttest. Kuna iga põllumajandusettevõte on ainulaadne, tuleb enne proovivõttu otsustada, millistest ettevõtte sulgudest, aedikutest või rühmadest proove võetakse. Kogutud proov pannakse ristsaastumise vältimiseks eraldi mahutisse ja saadetakse laborisse.

Iga liitproov kaalub vähemalt 25 g ning kõnealuste väljaheidete liitproovide võtmiseks võib kasutada kahte meetodit:

1) kui sulus või aedikus on kuhjunud väljaheidete segu, siis fekaalmassi läbimiseks võib kasutada suurt tampooni (nt 20 cm × 20 cm) tagamaks, et kogutakse vähemalt 25 g segamaterjali. Seda võib teha näiteks liigutades tampooni kaks meetrit siksakis nii, et tampoon on üleni kaetud fekaalmaterjaliga. Vajaduse korral, näiteks sooja ilma või restpõranda puhul võib tampooni niisutada sobiva vedelikuga, nt joogiveega.

2) kui sellised kuhjumised puuduvad, näiteks põllumaal, suures aedikus, põrsaste tootmishoones või sulgudes või muudes kohtades, kus on vähe sigu koos, tuleb üksikutest värsketest fekaalmassidest või sellega kaetud kohtadest võtta üksikud osad, et vähemalt 25 g kaaluv proov sisaldaks vähemalt 10 looma väljaheidet. Kohad, kus neid osi kogutakse, peaksid olema jaotatud üle kogu asjaomase ala.

Võimaluse korral tuleks eelistada 1. meetodit. Selle meetodi puhul peab iga proov hõlmama vähemalt 10 siga, muul juhul kohaldatakse 2. meetodit.

3.2. Täiendav proovivõtt põllumajandusettevõtte-sisese levimuse uurimiseks

Intensiivsema proovivõtu jaoks valitakse juhusliku valiku meetodiga loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete ja põllumajanduslike tootmisettevõtete üldvalimist 10 ettevõtet. Nendest ettevõtetest võetakse eespool kirjeldatud viisil (punkt 3.1) 10 tavaproovi. Lisaks võetakse igast valitud sulust 10 vähemalt 30 g üksikproovi ja märgistatakse selliselt, et kõnealust 10 üksikproovi saab seostada samast sulust võetud tavaprooviga. Seega kogutakse igast 10 kõnealusest ettevõttest kokku 10 tavaproovi ja 100 (10 × 10) üksikproovi. Kõnealuste proovide töötlemist kirjeldatakse punktis 4.3.1.

Kõnealuseid proove tuleb võtta Tšehhi Vabariigis, Taanis, Rumeenias, Sloveenias, Rootsis ja Ühendkuningriigis.

3.3. Prooviandmed

Kogu proovi kohta saadud teave dokumenteeritakse pädeva asutuse poolt välja antud proovivõtuvormil, et oleks võimalik täita punktis 5 esitatud andmenõudeid.

Iga proov ja selle juurde kuuluv proovivõtuvorm tuleb tähistada kordumatu numbriga, mida kasutatakse proovide võtmisest kuni analüüside tegemiseni, ja sulukoodiga. Kordumatute numbrite süsteemi väljaandmist ja kasutamist peab korraldama pädev asutus.

3.4. Proovide vedu

Transpordi ajal hoitakse proovid temperatuuril + 2 kuni + 8 °C ja kaitstuna välise saastumise eest. Proovid tuleb võimalikult kiiresti kiirposti või kulleriga ära saata 36 tunni jooksul ja need peavad laboratooriumisse jõudma hiljemalt 72 tunni jooksul pärast proovide võtmist.

4. ANALÜÜSIMEETODID LABORATOORIUMIS

4.1. Laborid

Analüüsid tehakse ja serotüübid määratakse riigi referentlaboris. Kui riigi referentlaboris ei ole võimalik kõiki analüüse teha või kui tegemist ei ole igapäevaselt tuvastamisega tegeleva laboriga, siis võivad pädevad asutused otsustada määrata salmonelloosi ametliku kontrolli laboriteks ka piiratud hulgal muid laboreid. Nendel laboritel peab olema tõestatud kogemus nõutud tuvastusmeetodi kasutamisel ning ISO 17025 standardile vastav kvaliteedi tagamise süsteem ning nad peavad olema riigi referentlabori järelevalve all.

4.2. Proovide vastuvõtmine

Laboris hoitakse proovi külmutatuna kuni bakterioloogilise kontrollini, mis tehakse 24 tunni jooksul pärast proovi kättesaamist, kusjuures analüüs peab algama hiljemalt 96 tundi pärast proovi võtmist.

4.3. Proovi analüüs

Liikmesriigid peavad tagama, et kõik asjaosalised on analüüside tegemiseks saanud piisava väljaõppe.

4.3.1. Proovi ettevalmistamine

Laboris segatakse tavaproovid hoolikalt ja põhjalikult, enne kui neist võetakse 25 g analüüsiks.

Põllumajandusettevõtte-sisese levimuse hindamiseks punkti 3.2 kohaselt tuleb kõik eraldi võetud proovid (30 g) jagada kaheks. Ühte osa, mis kaalub vähemalt 25 g, segatakse hoolikalt ja põhjalikult ning seejärel kultiveeritakse eraldi. Ülejäänud osa kasutatakse valitud sulust, rühmast või aedikust võetud 10 üksikproovist kunstlikult liidetud proovi valmistamiseks. Selle valmistamiseks võetakse igast üksikproovist 2,5 g, saades seeläbi 25 g (10 korda 2,5 g) kaaluv kunstlikult liidetud proov. Kunstlikult liidetud proovid segatakse enne analüüsi hoolikalt ja põhjalikult. Kokku analüüsitakse iga põllumajandusettevõtte sisese levimuse hindamise eesmärgil väljavalitud 10 ettevõtte puhul 10 tavaproovi, 10 kunstlikult liidetud proovi ja 100 üksikproovi.

4.3.2. Tuvastamis- ja identifitseerimismeetodid

4.3.2.1. Salmonelloosi tuvastamine

Kasutada tuleb Madalmaades Bilthovenis asuva ühenduse referentlabori soovitatud salmonelloosi tuvastamise meetodit. Meetodit kirjeldatakse ISO 6579 D lisas „Salmonella spp. tuvastamine loomade väljaheidetes ja tootmise esimese etapi proovides”. Kasutada tuleb D lisa viimast versiooni.

4.3.2.2. Salmonelloosi serotüübi kindlaksmääramine

Kõik eraldatud ja kinnitust leidnud Salmonella spp. tüved serotüpiseeritakse Kaufmann-White’i skeemi põhjal.

Kvaliteedi tagamiseks saadetakse ühenduse referentlaborisse 16 määratava tüübiga tüve ja 16 mitte-määratava tüübiga isolaati. Need isolaadid saadetakse laborisse kord kvartalis. Kui isoleeritud tüvesid on vähem, siis saadetakse kõik tüved.

4.3.2.3. Salmonelloosi faagitüübi kindlaksmääramine

Kui faagitüübi kindlaksmääramiseks (vabatahtlik) on esitatud salmonelloosi serotüübi enteritidis ja salmonelloosi serotüübi typhimurium isolaadid, siis kasutatakse Londonis asuva Colindale’i Tervisekaitseameti salmonelloosi faagitüübi kindlaksmääramise WHO võrdluskeskuse kirjeldatud meetodeid.

5. LIIKMESRIIKIDE ARUANDLUS

5.1. Uuringu tegemise üldine kirjeldus

Teksti kujul esitatav aruanne peab sisaldama vähemalt järgmist teavet:

a) liikmesriik;

b) aretussigu kasvatavates põllumajandusettevõtetes peetavate sigade populatsiooni kirjeldus; 1) loomakasvatusega tegelevad põllumajandusettevõtted: i) loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete koguarv; ii) tuumikkarja aretusega tegelevate põllumajandusettevõtete koguarv; iii) paljunduskarja kasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete koguarv; iv) loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete arv, mille uurimist kavandati, ja tegelikult uuritud põllumajandusettevõtete arv; põllumajandusettevõtete arv, mille uurimist kavandati, kuid mida ei uuritud, selle põhjus; v) märkused loomakasvatusega tegelevate põllumajandusettevõtete valikuuringu programmi üldise representatiivsuse kohta; 2) põllumajanduslikud tootmisettevõtted: i) põllumajanduslike tootmisettevõtete koguarv; ii) pesakondadest võõrdepõrsaid/noorloomi kasvatavate põllumajanduslike tootmisettevõtete koguarv; iii) pesakondadest tapaloomi kasvatavate põllumajanduslike tootmisettevõtete koguarv; iv) põllumajanduslike tootmisettevõtete arv, mille uurimist kavandati, ja tegelikult uuritud põllumajandusettevõtete arv; põllumajandusettevõtete arv, mille uurimist kavandati, kuid mida ei uuritud, selle põhjus; v) võimalikud märkused põllumajanduslike tootmisettevõtete valikuuringu programmi üldise representatiivsuse kohta;

c) saadud ja analüüsitud proovide arv, mis on võetud: i) loomakasvatusega tegelevatest põllumajandusettevõtetest; ii) põllumajanduslikest tootmisettevõtetest; iii) põllumajandusettevõtte-sisese levimuse uuringuga seotud ettevõtetest;

d) üldised tulemused: i) levimus salmonelloosi ja salmonelloosi serotüüpidesse nakatunud loomakasvatusega tegelevates põllumajandusettevõtetes ja põllumajanduslikes tootmisettevõtetes; ii) põllumajandusettevõtte-sisese levimuse uuringu tulemus;

e) salmonelloosi alusuuringu tegemise eest vastutavate laborite nimekiri: i) tuvastus; ii) serotüübi kindlaksmääramine; iii) faagitüübi kindlaksmääramine (juhul kui tehakse).

5.2. Täielikud andmed iga uuritud ettevõtte ja vastavate analüüsitulemuste kohta

Liikmesriigid esitavad uurimise tulemused töötlemata andmetena elektroonilisel teel, kasutades komisjonilt saadud andmebaasi ja andmete kogumise vorme. Andmebaasi ja vormid kehtestab komisjon.

5.2.1. Liikmesriigid esitavad iga väljavalitud põllumajandusettevõtte kohta järgmise teabe:

a) põllumajandusettevõtte kood;

b) põllumajandusettevõtte tootmisliik: i) hoonesisene tootmine vs. kõik hoonevälised tootmisetapid; ii) tuumikkarja, paljundusloomade, pesakondadest võõrdepõrsaste, pesakondadest tapaloomade ja noorloomade tootmine;

c) põllumajandusettevõtte suurus: aretussigade arv proovivõtu ajal (täiskasvanud loomad);

d) asendamine: kõik asendusloomad (aretussead) ostetakse; osa asendusloomi kasvatatakse samas ettevõttes või kõik kasvatatakse samas ettevõttes;

e) (ei ole kohustuslik) diarröa kliinilised sümptomid: kas kolme kuu jooksul enne proovivõttu on esinenud diarröa kliinilisi sümptomeid?

5.2.2. Liikmesriigid esitavad iga laborisse saadetud proovi kohta järgmise teabe:

a) proovi kood;

b) esialgset analüüsi teostava labori kood;

c) proovi võtmise kuupäev;

d) laboratoorse analüüsi alguse kuupäev;

e) salmonelloosi tuvastus: kvalitatiivne tulemus (positiivne/negatiivne);

f) salmonelloosi serotüübi kindlaksmääramine: tuvastatud serotüüp (serotüübid) (võib olla rohkem kui üks);

g) sigade vanus: kõik nooremised vs. eri vanuses aretussead;

h) sugu: ainult emised, emised ja kuldid või ainult kuldid;

i) tootmisetapp: suguküpsus; paaritamine, tiinus (muu?);

j) hooned: (täielikult/osaliselt) restpõrandad; kõva pinnaga põrand; paksud õled või muu;

k) toitumine: kas selle sulu, aediku või rühma sigadele söödetakse ainult segajõusööta;

l) söödalisand: kas söödale lisatakse salmonelloosivastast ainet (nagu orgaanilised happed, probiootik);

m) antibiootikumide süstemaatiline kasutamine: kas antibiootikume kasutatakse mis tahes viisil kõigi kõnealuse rühma loomade puhul;

n) viimane antibakteriaalse ravimi loomadele manustamise kuupäev (nelja viimase nädala jooksul).

5.2.3. Liikmesriigid esitavad põllumajandusettevõtte-sisese levimuse uuringu raames iga valimiraami kuuluvast ettevõttest võetud ja laborisse saadetud proovi kohta järgmise lisateabe:

a) liitproovi kood;

b) salmonelloosi tuvastus igas üksikus proovis: kvalitatiivne tulemus (positiivne/negatiivne);