Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1567/2003,

15. juuli 2003,

arengumaade seksuaal- ja soojätkamishügieeni ning seonduvate õiguste alaseks poliitikaks ja meetmeteks antava abi kohta

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 179,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]

toimides asutamislepingu artikliga 251 sätestatud korras [2]

ning arvestades järgmist:

(1) Ühendus on sügavalt mures arengumaade naiste ja meeste, eelkõige 15–49aastaste soojätkamis- ja seksuaalhügieeni olukorra pärast. Kõrge emade suremuse ja haigestumise määr, soojätkamis- ja seksuaalhügieeniga seotud igakülgse ohutu ja usaldusväärse arstiabi ning teenuste, toodete ja teabe puudumine ja HIV/AIDSi levik kahjustavad kõiki arengumaades vaesuse väljajuurimiseks, säästva arengu edendamiseks, võimaluste laiendamiseks ja elatusvahendite tagamiseks tehtavaid jõupingutusi.

(2) Naiste, meeste ja noorukite isiklik valikuvabadus, mida võimaldab nõuetekohane juurdepääs nende soojätkamis- ja seksuaalhügieeni küsimuste ja seonduvate õigustega seotud teabele, haridusele ja teenustele, on oluliseks edu ja arengu elemendiks ning eeldab nii valitsuste poolset tegutsemist kui ka isiklikku vastutustunnet.

(3) Inimõiguste ülddeklaratsiooni artikli 25 sätteid silmas pidades on õigus olla kõrgeimale standardile vastava füüsilise ja vaimse tervise juures põhiline inimõigus. See õigus puudub rohkem kui viiendikul maailma elanikkonnast.

(4) Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 35 kohaselt tuleb Euroopa Liidu kõigi poliitikate ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel tagada inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse.

(5) Ühendus ja selle liikmesriigid toetavad isikute õigust otsustada vabalt oma laste arvu ning sünnivahemiku üle; nad mõistavad hukka mis tahes inimõiguste rikkumise, mille väljenduseks on sundabort, sundsteriliseerimine, vastsündinud lapse tapmine ema poolt või soovimatute laste hülgamine, mahajätmine või kuritarvitamine rahvaarvu kasvu vähendamise abinõuna.

(6) Nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on kutsunud ühendust tegema tõhusamaid jõupingutusi seoses soojätkamis- ja seksuaalhügieeni ning seonduvate õigustega arengumaades.

(7) Cotonous 2000. aasta 23. juunil alla kirjutatud AKV-EÜ koostöölepingu [3] artikli 25 lõike 1 punktid c ja d ning artikli 31 punkti b alapunkti iii selge eesmärk on põhilistele sotsiaalteenustele juurdepääsu parandamise strateegiate integreerimine.

(8) Ühendus ja selle liikmesriigid osutavad jätkuvalt tugevat toetust üldistele jõupingutustele, mille eesmärk on arengumaade soojätkamis- ja seksuaalhügieeniga seonduvate õiguste alase poliitika ja programmide toetamine ning kohustuvad ka edaspidi selles valdkonnas juhtivat rolli etendama, seades prioriteediks tervishoiu kui ülemaailmse vaesusevastase võitluse strateegia ühe osa.

(9) Ühendus ja selle liikmesriigid kavatsevad igakülgselt toetada aastatuhande arengueesmärkide saavutamist, milleks on emade suremuse vähendamine kolmveerandi võrra, meeste ja naiste võrdõiguslikkus ning kogu maailmas seksuaal- ja soojätkamisalasele tervishoiule ning teenustele juurdepääsu loomine.

(10) Monterrey konverentsil sedastati, et paremate tervishoiu- ja haridusalaste tulemuste saamiseks tuleks kasutada ulatuslikumaid ametliku arenguabi ja võlakergenduse kavasid ning Euroopa Liidul on oluline roll uurimaks, kuidas ametlikku arenguabi tõhusamalt säästva arengu edendamiseks kasutada.

(11) Kairos 1994. aastal peetud rahvusvaheline rahvastiku- ja arengukonverents (ICPD) ja 1999. aasta ICPD + 5 esitasid ambitsioonika tegevuskava. Ühendus ja selle liikmesriigid säilitavad oma toetuse ICPD raames kokku lepitud konkreetsele soojätkamishügieeni alasele eesmärgile, milleks on kõikidele sobivas vanuses isikutele soojätkamisega seotud tervishoiu kättesaadavaks tegemine esmaabi tasandil, nii kiiresti kui võimalik ja hiljemalt aastaks 2015 (ICPD tegevusprogramm, punkt 7.6).

(12) Ühendus ja selle liikmesriigid kavatsevad kinni pidada ICPD ja ICPD + 5 raames kokku lepitud põhimõtetest ning kutsuvad rahvusvahelist üldsust, eelkõige arenenud riike, võtma ühiselt enda kanda kohase osa ICPD tegevusprogrammis määratletud finantskoormisest.

(13) ICPD järgselt on tehtud edusamme, ent siiski on tarvis teha veel palju, et tagada kõikidele naistele ohutu rasedus ja sünnitus turvalistes tingimustes, noorte seksuaal- ja soojätkamishügieeni alaste vajaduste rahuldamine ning naiste vastu suunatud vägivalla ja kuritarvituste lõpetamine, sealhulgas pagulus- ja konfliktolukordades.

(14) Tõhusamate ja sobivamate rasestumisvastaste ja sugulisel teel levivate haiguste, sealhulgas HIV/AIDSi eest kaitsvate vahendite püsiv tarnimine, kättesaadavus ja soodne hind on ICPD eesmärkide saavutamise seisukohalt eriti oluline; see eeldab kvaliteetsete soojätkamishügieeniga seotud kaupade nõuetekohaseid tarneid ja valikut kõikidele isikutele, kes neid vajavad. Seda liiki kindluse saavutamiseks on vaja mitte üksnes kaupu endid, vaid ka võimet prognoosida, rahastada, hankida ning toimetada need sinna, kuhu vaja ja parajasti siis, kui vaja.

(15) ÜRO 1995. aasta naiste maailmakonverentsil Pekingis ja Peking + 5 konverentsil kinnitati ICPD tegevusprogrammi eesmärke, tunnistades, et ohtlikud abordid ohustavad suure arvu naiste elu ning surmajuhtumeid ja vigastusi oleks võimalik vältida ohutute ja tõhusate soojätkamishügieeni alaste meetmetega.

(16) Käesoleva määruse alusel ei anta toetust steriliseerimist või aborte soodustavatele algatustele ega nõuetele mittevastavateks rasestumisvastaste vahendite katsetusteks arengumaades. Koostöömeetmete rakendamisel tuleb rangelt järgida ICPD raames vastu võetud otsuseid, eelkõige ICPD tegevusprogrammi punkti 8.25, mille kohaselt muu hulgas ei tohi mingil juhul propageerida aborti kui pereplaneerimisvahendit. Viivitamatult tuleb pakkuda abordijärgset nõustamist, koolitust ja pereplaneerimisteenuseid, aidates nii vältida ka korduvaborte.

(17) Kogemus näitab, et rahvastiku- ja arenguprogrammid on kõige tõhusamad, kui astutakse samme naiste olukorra parandamiseks (ICPD tegevusprogramm, punkt 4.1). Naiste ja meeste võrdõiguslikkus on soojätkamishügieeni edenemise eelduseks ning mehed peaksid võtma endale täieliku vastutuse oma seksuaal- ja soojätkamiskäitumise eest (ICPD tegevusprogramm, punkt 4.25).

(18) Arengumaades soojätkamis- ja seksuaalhügieeni parandamise siseriiklike strateegiate toetamiseks mõeldud programmide tõhusus oleneb osalt abi paremast kooskõlastamisest nii Euroopa kui ka rahvusvahelisel tasandil, eelkõige kooskõlastamisest ÜRO agentuuride, fondide ja programmidega, eriti ÜRO rahvastikufondiga.

(19) Soojätkamishügieeni korraldajad etendavad olulist rolli HIV/AIDSi ja muude sugulisel teel levivate haiguste ennetamise seisukohalt.

(20) Nõukogu 22. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1484/97 abi kohta arengumaade rahvastikupoliitikale ja -programmidele, [4] mida kohaldati 31. detsembrini 2002, asendatakse käesoleva määrusega ning seepärast tuleks nimetatud määrus kehtetuks tunnistada. Selle uue määruse kohaldamisel peaksid kajastuma nimetatud määruse rakendamisel omandatud kogemused.

(21) Selle määrusega sätestatakse kogu programmi kehtivuse ajaks finantsraamistik, mis on eelarvepädevatele institutsioonidele iga-aastase eelarvemenetluse ajal peamine juhis Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse parandamise kohta) [5] punkti 33 tähenduses.

(22) Selle määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. [6]

(23) Kuna ettepandud meetmete eesmärki, milleks on eelkõige arengumaades soojätkamis- ja seksuaalhügieeni edendamine ja nendega seotud õiguste austamise tagamine, ei ole liikmesriikidel võimalik täielikult saavutada ning see oleks meetmete ulatuse ja mõju tõttu paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I Peatükk Eesmärk ja rakendusala

Artikkel 1

1. Ühendus toetab meetmeid, mille eesmärk on parandada arengumaades soojätkamis- ja seksuaalhügieeni ning tagada nendega seotud õiguste austamine.

2. Ühendus annab rahalist abi ja vajalikke teadmisi, et edendada terviklikku lähenemisviisi ICPD tegevusprogrammis määratletud soojätkamis- ja seksuaalhügieenile ning seonduvatele õigustele, kaasa arvatud ohutu sünnitus ja juurdepääs igakülgsele soojätkamis- ja seksuaalhügieeni alasele arstiabile ja teenustele, ning nende tunnustamist.

3. Rahaliste vahendite eraldamisel ja teadmiste jaotamisel eelistatakse:

a) kõige vaesemaid ja kõige vähem arenenud maid ning arengumaade kõige ebasoodsamas olukorras olevaid elanikkonnakihte;

b) meetmeid, mis täiendavad ja tugevdavad arengumaade poliitikat ja võimalusi ning arengukoostöö raames muude vahenditega antavat abi.

Artikkel 2

Käesoleva määruse kohaste meetmete eesmärk on:

a) tagada naiste, meeste ja noorukite õigus heale soojätkamis- ja seksuaalhügieenile;

b) võimaldada naistele, meestele ja noorukitele juurdepääs igakülgsetele, kõrge kvaliteediga, ohututele, hõlpsasti kättesaadavatele, soodsa hinnaga ja usaldusväärsetele soojätkamis- ja seksuaalhügieeni alastele teenustele, vahenditele, haridusele ja teabele, sealhulgas erinevaid pereplaneerimise viise käsitlevale teabele;

c) vähendada emade suremuse ja haigestumise määra, eriti riikides ja elanikkonna gruppides, kus see on kõrgeim.

Artikkel 3

1. Ühenduse rahalist toetust antakse konkreetseteks meetmeteks, mis on suunatud nii linna- kui ka maapiirkondade kõige vaesematele ja kaitsetumatele elanikkonna kihtidele ning ette nähtud artiklis 2 nimetatud eesmärkide saavutamiseks, seejuures eelkõige:

a) sellise poliitika ning meetmeprogrammide ja tegevuste toetamiseks ja edendamiseks, mille konkreetseteks eesmärkideks on järk-järgult jalule seada isikute õigus nõuetekohastele põhilistele tervishoiuteenustele ning vastutavatele teenuseosutajatele;

b) parema juurdepääsu tagamine soojätkamis- ja seksuaalhügieeniga seotud kõrge kvaliteediga teenustele, võimaldades eelkõige rasestumisvastaste vahendite valikut ja sugulisel teel levivate nakkuste, sealhulgas HIV/AIDSi ennetamist ja diagnoosimist ning pakkudes vabatahtlikku konfidentsiaalset nõustamist ja testimist;

c) noorukitele ja noortele haridusprogrammide pakkumiseks, mis keskenduvad pereplaneerimise, soojätkamishügieeni, sugulisel teel levivate haiguste seostele ning HIV/AIDSi mõjule partnerlussuhete kontekstis, ning neile vajaliku teabe, teenuste ja oskuste pakkumiseks, et kaitsta soojätkamis- ja seksuaalhügieeni ja vältida soovimatuid rasedusi, ning nende kaasamiseks kõnealuste programmide rakendamisse;

d) võitluseks naiste, noorukite ja laste seksuaal- ja soojätkamishügieeni kahjustavate tavade vastu, nagu naissuguorganite moonutamine, seksuaalvägivald, laste abielud ning alaealiste abielud;

e) tõhusamate ja sobivamate rasestumisvastaste ja sugulisel teel levivate haiguste, sealhulgas HIV/AIDSi eest kaitsvate vahendite püsiva tarnimise, kättesaadavuse ja soodsa hinna tagamiseks;

f) emadele mõeldud terviklike tervishoiuprogrammide edendamiseks, sealhulgas kvaliteetse sünnitamiseelse hoolduse, sünnitusabi ja sünnitusjärgse hoolduse tagamiseks ning oskuslike sünnitusabiliste organisatsiooni loomiseks ja/või laiendamiseks;

g) tõhusa sünnitusabi ja sünnitusjärgse hoolduse pakkumiseks, sealhulgas ohtlikest abortidest tulenevate tüsistuste ravimiseks;

h) ohtlike abortide arvu vähendamiseks, vähendades soovimatute raseduste arvu pereplaneerimisteenuste, usaldusliku nõustamise ja teavitustöö abil, kaasa arvatud rasestumisvastaste vahendite kasutamine, ning investeerides sobiva personali, sealhulgas meditsiinitöötajate koolitusse ja varustamisse, et ravida ohtlikust abordist tulenevaid tüsistusi hügieenilistes ja ohututes tingimustes.

2. Eespool nimetatud meetmete rakendamiseks pööratakse erilist tähelepanu arengumaade tervishoiusüsteemi parandamise vajadusele. Selle protsessi käigus tagatakse kohalike kogukondade, perede ja huvigruppide osalus ja nendega konsulteerimine, pöörates erilist tähelepanu vaestele, naistele ja noorukitele. Lisaks, et tagada tervishoiu ja heaolu jätkuv paranemine, rakendatakse kõiki meetmeid koostoimes laiapõhjaliste sotsiaalsektori investeeringutega, mis hõlmavad haridust, kogukondlikku tegevust, meeste ja naiste võrdõiguslikkuse ja sooküsimuste teadvustamist, keskkonna parandamist, majanduslikku heaolu, toiduainetega varustamise tagamist ja toitumist.

Artikkel 4

1. Ühendus võib artiklis 3 nimetatud meetmeteks anda järgmist toetust:

a) uuringute ja tegevusprogrammide rahastamine (mis viiakse võimalikult suures ulatuses läbi koostöös partnerriigi ekspertide või institutsioonidega);

b) tehniline abi, koolitus, nõustamine või muud teenused;

c) vahendid, näiteks meditsiinivahendid, tarbekaubad ja tööd;

d) auditeerimised, hindamis- ja järelevalvetoimingud.

Esikohale seatakse riikliku toimetulekuvõime tõhustamine eelkõige pikaajalist elujõulisust silmas pidades.

2. Ühendus võib rahastada niihästi investeerimiskulutusi, välja arvatud kinnisvaraostud, ning erandlikel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel ning arvesse võttes asjaolu, et toimingu eesmärgiks peab olema võimalikult pikaajaline elujõulisus, ka korduvkulusid (sealhulgas haldus-, ülalpidamis- ja jooksevkulud), juhul kui need on partnerile esialgu koormavad, tehes seda nii, et lõikes 1 nimetatud toetus oleks maksimaalselt ära kasutatud.

II Peatükk Abi andmine

Artikkel 5

1. Käesoleva määruse alusel antakse ühenduse rahalist toetust tagastamatu abirahana.

2. Artiklis 6 määratletud partnerid osalevad iga koostöömeetme rahastamises. Vajaliku toetussumma kindlaksmääramisel võetakse arvesse asjaomaste partnerite suutlikkust ning kõnealuse toimingu laadi. Teatavatel juhtudel, kui partner on valitsusväline või kogukondlik organisatsioon, võib osalus olla mitterahaline.

3. Käesoleva määruse alusel antav finantsabi võib sisaldada kaasfinantseerimist koos teiste abiandjatega, esmajoones liikmesriikide, ÜRO ja rahvusvaheliste või piirkondlike arengupankade või finantseerimisasutustega.

4. Artikli 3 lõike 1 punktides b, c, d, e, f ja g nimetatud meetmete puhul püütakse soojätkamis- ja seksuaalhügieeni ning seonduvaid õigusi hõlmavaid sekkumisi ühildada vaesusega seotud haiguste vastase tegevusega.

Artikkel 6

1. Selle määruse alusel rahalist abi saavad abikõlblikud partnerid on:

a) haldusasutused ja ametid riiklikul, piirkondlikul ja kohaliku omavalitsuse tasandil;

b) kohalikud asutused ja muud detsentraliseeritud organid;

c) kohalikud kogukonnad, valitsusvälised organisatsioonid, ühenduse organisatsioonid ja muud erasektori mittetulunduslikud füüsilised ja juriidilised isikud;

d) piirkondlikud organisatsioonid;

e) rahvusvahelised organisatsioonid nagu Ühinenud Rahvaste Organisatsioon ja selle allasutused, fondid ja programmid ning arengupangad, finantseerimisasutused, ülemaailmsed algatused, avaliku sektori ja erasektori ettevõtjate partnerlus;

f) uurimisinstituudid ja ülikoolid.

2. Ilma et see piiraks lõike 1 punkti e kohaldamist, on ühenduse finantsabi kättesaadav partneritele, kelle peakorterid asuvad liikmesriigis või selles kolmandas riigis, millele antakse või millel on võimalus saada ühenduse abi käesoleva määruse alusel – tingimusel, et kõnealune peakorter on tegelik äritoiminguid juhtiv keskus. Erandjuhtudel võib sellise organisatsiooni peakorter olla muus kolmandas riigis.

Artikkel 7

1. Kui käesoleva määruse alusel rahastatud meetmetega seoses on sõlmitud rahastamislepinguid ühenduse ja abisaajate riikide vahel, nähakse sellistes lepingutes ette, et ühendus ei maksa makse, tollimakse ega lõive.

2. Kõigis käesoleva määruse alusel sõlmitud rahastamiskokkulepetes ja lepingutes nähakse ette, et nende üle teostab järelevalvet ning neid kontrollib komisjon, kellel on õigus teha kohapealseid kontrollimisi ja inspekteerimisi, ning neid auditeerib kontrollikoda vastavalt komisjoni sätestatud üldisele korrale, mis põhineb kehtivatel eeskirjadel, eelkõige Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse [7] (edaspidi "finantsmäärus") sätetel.

3. Võetakse vajalikud meetmed, et rõhutada käesoleva määruse alusel antava abi seotust ühendusega.

Artikkel 8

1. Pakkumismenetlustes lepingute sõlmimiseks võivad võrdsetel tingimustel osaleda kõik füüsilised ja juriidilised isikud liikmesriikides ja kõigis arengumaades. See võib erandjuhtudel laieneda muudele kolmandatele riikidele.

2. Tarned peavad pärinema abistatavalt maalt, muudest arengumaadest või liikmesriikidest. Erandjuhtudel võivad tarned pärineda muudest kolmandatest riikidest.

Artikkel 9

1. Asutamislepingus nimetatud järjepidevuse ja vastastikuse täiendavuse eesmärkide kindlustamiseks ning nende meetmete kui terviku võimalikult suure tulemuslikkuse tagamiseks võib komisjon võtta kõik vajalikud kooskõlastamismeetmed, mille hulka kuulub:

a) süstemaatilise infovahetus- ja analüüsisüsteemi loomine rahastatud meetmete kohta ja meetmete kohta, mida ühendus ja liikmesriigid kavatsevad rahastada;

b) meetmete rakendamise kooskõlastamine abistataval maal viibivate komisjoni ja liikmesriikide esindajate korrapäraste koosolekute ja teabevahetuse kaudu.

2. Komisjon võib koostöös liikmesriikidega teha kõiki algatusi, mis on vajalikud selleks, et tagada nõuetekohane kooskõlastatus teiste asjaomaste abiandjatega, eriti Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni süsteemi osadega.

III Peatükk Finants- ja otsustamismenetlused

Artikkel 10

1. Selle määruse rakendamise finantsraamistikuks ajavahemikus 2003–2006 määratakse 73,95 miljonit eurot. Iga-aastane eraldis saadakse siis, kui eelarvepädev institutsioon on finantsperspektiivi alusel andnud asjakohaste vahendite kohta heakskiidu või kui selleks kasutatakse 1999. aasta 6. mai institutsioonidevahelise kokkuleppega ettenähtud vahendeid.

2. Eelarvepädev institutsioon kinnitab iga-aastased eraldised finantsperspektiivi piires.

Artikkel 11

1. Komisjon vastutab programmitöö strateegiliste juhendite koostamise eest, milles määratletakse ühenduse koostöö mõõdetavate eesmärkide, prioriteetide, konkreetsete tegevusvaldkondade tähtaegade, prognooside ja eeldatavate tulemuste põhjal. Programmitöö kava koostatakse aasta kaupa ja see on soovituslik.

2. Komisjoni esindaja teeb artikli 13 lõikes 1 nimetatud komiteele ettekande elluviidavate meetmetega seotud programmitöö strateegiliste juhendite kohta, mille põhjal toimub kord aastas arutelu liikmesriikidega. Komitee esitab selle kohta artikli 13 lõikega 2 ettenähtud korras oma arvamuse.

Artikkel 12

1. Komisjon vastutab käesoleva määrusega hõlmatud meetmete hindamise, kinnitamise ja haldamise eest kooskõlas eelarve- ja muude kehtivate menetlustega, eelkõige Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse sätetega.

2. Otsused toimingute kohta, mille puhul käesoleva määruse kohane rahastamine ületab nelja miljoni euro piiri ja selliste toimingute muudatused, millega kaasneb esialgu kõnealuse toimingu jaoks kokkulepitud summa suurenemine enam kui 20 % võrra, võetakse vastu artikli 13 lõikes 2 osutatud korras.

3. Komisjon teatab liikmesriikidele otsused ja meetmete muudatused, mille rahastamise summa on kuni kolm miljonit eurot.

Artikkel 13

1. Komisjoni abistab geograafilistel alustel moodustatud pädev arengukomitee.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse 45 päeva.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

IV Peatükk Aruandlus ja lõppsätted

Artikkel 14

1. Pärast iga eelarveaastat esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ühenduse arengupoliitikat käsitlevas aastaaruandes teabe soovitusliku strateegilise aastaprogrammi ning kõnealuse aasta jooksul rahastatud meetmete kohta ja komisjoni järeldused selle määruse rakendamise kohta eelmisel eelarveaastal. Kokkuvõttes esitatakse eelkõige teave toimingute tugevate ja nõrkade külgede ja sõlmitud lepingute osapoolte ja nende lepingute rahalise väärtuse kohta ning konkreetsete meetmete sõltumatute hindamiste tulemused.

2. Komisjon esitab hiljemalt aasta enne käesoleva määruse kehtivusaja lõppu Euroopa Parlamendile ja nõukogule igakülgse sõltumatu hindamise akti käesoleva määruse rakendamise kohta, et saaks kindlaks teha, kas käesoleva määruse alusel võetud meetmed on olnud tõhusad, ja ette näha juhendid edasiste meetmete tõhustamiseks. Komisjon võib kõnealuse erakorralise hindamise akti põhjal teha ettepanekuid seoses käesoleva määruse rakendamisega tulevikus, ning vajaduse korral ettepanekuid selle muutmiseks.

Artikkel 15

Määrus (EÜ) nr 1484/97 tunnistatakse kehtetuks. Meetmeid, mille kohta on otsus tehtud kõnealuse määruse alusel, rakendatakse siiski edasi kõnealuse määruse kohaselt.

Artikkel 16

1. See määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

2. Seda kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2006.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 15. juuli 2003

Euroopa Parlamendi nimel

president

P. Cox

Nõukogu nimel

eesistuja

G. Tremonti

[1] EÜT C 151 E, 25.6.2002, lk 260.

[2] Euroopa Parlamendi arvamus 13. veebruarist 2003 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu otsus 16. juunist 2003.

[3] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

[4] EÜT L 202, 30.7.1997, lk 1.

[5] EÜT C 172, 18.6.1999, lk 1.

[6] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

[7] EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.

--------------------------------------------------