Nõukogu otsus,

22. detsember 1999,

millega antakse Euroopa Investeerimispangale ühenduse garantii ühendusevälistele projektidele antud laenudest tekkiva kahjumi puhuks (Kesk- ja Ida-Euroopa, Vahemere riigid, Ladina-Ameerika ja Aasia ning Lõuna-Aafrika Vabariik)

(2000/24/EÜ)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 308,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [2]

ning arvestades, et:

(1) Euroopa Ülemkogu 15. ja 16. detsembri 1995. aasta Madridi istungjärgul kinnitati Euroopa Investeerimispanga, edaspidi "EIP", tähtsust ühenduse ja Ladina-Ameerika vahelise koostöö vahendina ning kutsuti EIP-d intensiivistama oma tegevust selles piirkonnas; kõnealused projektid peavad olema nii ühenduse kui ka asjaomaste riikide huvides;

(2) Euroopa Ülemkogu 21. ja 22. juuni 1996. aasta Firenze istungjärgul tervitati Aasia – Euroopa tippkohtumise tulemusi, mis tähistasid pöördepunkti kahe mandri suhetes;

(3) Euroopa Ülemkogu 16. ja 17. juuni 1997. aasta Amsterdami kohtumisel tervitati 15. ja 16. aprillil 1997 Maltal Vallettas peetud Euroopa – Vahemere piirkonna konverentsi otsuseid ning kinnitati 1995. aastal Barcelonas kokku lepitud põhimõtteid ja eesmärke;

(4) Euroopa Ülemkogu 12. ja 13. detsembri 1997. aasta Luxembourgi istungjärgul käivitati laienemisprotsess Kesk- ja Ida-Euroopa riikide ning Küprosega;

(5) Euroopa Ülemkogu 15. ja 16. juuni 1998. aasta Cardiffi istungjärgul tervitati Lõuna-Aafrika Vabariigi jõupingutusi oma majanduse kaasajastamiseks ja integreerimiseks maailma kaubandussüsteemi;

(6) EIP on vastavalt nõukogu otsusele 97/256/EÜ [3] tegemas otsuseid praeguste Kesk- ja Ida-Euroopa, Vahemere piirkonna, Aasia ja Ladina-Ameerika ning Lõuna-Aafrika Vabariigi laenuprogrammide kohta ning laenude kohta, mida reguleeritakse kohase endise Jugoslaavia vabariigi Makedooniaga sõlmitud rakenduskoostöö protokolliga, nagu on sätestatud otsuses 98/348/EÜ; [4]

(7) nõukogu on kutsunud EIP-d alustama tegevust Bosnias ja Hertsegoviinas; kõnealune tegevus võib jätkuda, kui otsuses 98/729/EÜ [5] sätete kohaselt koostatav aruanne osutub positiivseks;

(8) kuigi Bosnia ja Hertsegoviina ning endine Jugoslaavia vabariik Makedoonia on alates otsuse 97/256/EÜ vastuvõtmisest arvatud Kesk- ja Ida-Euroopa piirkonna hulka, peaks suurenema EIP laenude kogumaht selles piirkonnas asuvatele kandidaatriikidele, pidades silmas nende ühinemiseelsete vahendite tähtsust, mida EIP kavatseb ilma ühenduse või liikmesriikide eelarvest saadava tagatiseta luua EIP laenudeks nende riikide projektidele;

(9) kõnealuses olukorras peaks EIP tagama, et Kesk- ja Ida-Euroopa mandaadi raames antavate tagatud laenudega rahastataks eelkõige nende riikide projekte, kus ühinemiseelsetest vahenditest rahastamiseks kõlblikke projekte on vähem, ning mittekandidaatriikide projekte;

(10) vastavalt 1. juunil 1996, 1. detsembril 1997 ja 1. juulil 1998 jõustusid Euroopa Ühenduse ja Nepali, Euroopa Ühenduse ja Laose Demokraatliku Rahvavabariigi ning Euroopa Ühenduse ja Jeemeni vahelised koostöölepingud; 28. oktoobril 1996 kirjutati alla Euroopa Ühenduse ja Lõuna-Korea vaheline koostööleping; Nepal, Jeemen, Laose Demokraatlik Rahvavabariik ja Lõuna-Korea peaksid EIP Aasia ja Ladina-Ameerika mandaadi alusel saama EIP abisaajariikideks;

(11) on kohane teha tegevusprogrammides teatavaid täiendusi kestvuse ja hõlmatavate riikide osas; on kohane muuta üldtagatise määra ning laenude seda osa, mille puhul EIP-l soovitatakse kommertsrisk katta mitteriiklike tagatistega;

(12) nõukogu kutsub EIP-d üles jätkama tegevust neis riikides teostatavate investeerimisprojektide toetamisel, pakkudes talle käesoleva otsusega ettenähtud tagatist;

(13) juunis 1996 esitas komisjon kokkuleppel EIP-ga nõukogule ettepaneku luua uus tagatistesüsteem kolmandatele riikidele antavate EIP laenude jaoks;

(14) 2. detsembril 1996 võttis nõukogu vastu kolmandatele riikidele antavate EIP laenude uue tagatistesüsteemiga seotud otsused, kiites sellega heaks üldtagatise süsteemi, mille alusel ei tehta vahet piirkondadel või projektidel, ning kinnitades riskijaotusskeemi; riskijaotusskeemi kohaselt peab EIP tagama kommertsriskidele nõuetekohased kolmandate isikute poolsed mitteriiklikud tagatised, mille puhul eelarvetagatis hõlmab üksnes valuutaülekannete tõkestamisest, sundvõõrandamisest, sõjast või rahvarahutustest tingitud poliitilisi riske;

(15) garantiisüsteem ei tohiks mõjutada EIP väga head krediidiseisundit;

(16) määrusega (EÜ, Euratom) nr 1149/99 [6] muudeti määrusega (EÜ, Euratom) nr 2728/94 [7] loodud laenutagatisfondi sihtsummat ja makse protsendimäära;

(17) Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse täiustamist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe [8] kohase aastate 2000–2006 finantsperspektiivis sätestatakse ühenduse eelarve laenutagatisreservi ülemmääraks 200 miljonit eurot aastas;

(18) EIP finantseerimist abikõlblikes kolmandates riikides tuleks korraldada EIP tavapäraste kriteeriumide ja menetluste, sealhulgas nõuetekohaste kontrollimenetluste, ning kontrollikoja ja OLAF-iga seotud asjaomaste eeskirjade ja protseduuride alusel, et toetada ühenduse poliitikat ning laiendada kooskõlastamist ühenduse muude finantsinstrumentidega; EIP ja komisjoni vahel toimuvad korrapärased konsultatsioonid, et tagada prioriteetide ja tegevuse kooskõlastamine neis riikides ning mõõta edusamme ühenduse asjaomaste poliitiliste eesmärkide saavutamisel; tegevuseesmärkide seadmise ja korrapärase läbivaatuse ning nende täitmise mõõtmise eest vastutab EIP direktorite nõukogu; eelkõige peab EIP poolne rahastamine kandidaatriikides peegeldama ühenduse ja kõnealuste riikide vaheliste ühinemispartnerlustega ette nähtud prioriteete; seepärast tuleb oluliselt suurendada käesoleva otsuse kohaste EIP laenude läbipaistvust;

(19) alates käesoleva otsuse jõustumiskuupäevast muutub otsuses 1999/786/EÜ [9] sätestatud spetsiaalseid Türgi maavärinalaene hõlmav ühenduse tagatis käesoleva otsuse kohase üldtagatise laiendiks;

(20) EIP ja komisjon võtavad vastu kõnealuse tagatise andmise menetluskorra;

(21) käesoleva otsuse vastuvõtmiseks ei ole asutamislepinguga ette nähtud muid volitusi peale artiklis 308 sätestatute,

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

1. Ühendus annab EIP-le üldtagatise kõikide maksete jaoks, mis ei ole talle laekunud, kuid oleksid pidanud laekuma seoses krediitidega, mis on tavapäraste kriteeriumide alusel ning ühenduse asjaomaste välispoliitiliste eesmärkide toetamiseks avatud Kesk- ja Ida-Euroopas, Vahemere riikides, Ladina-Ameerikas ja Aasias ning Lõuna-Aafrika Vabariigis teostatavatele investeerimisprojektidele.

Tagatise maksimummäär on 65 % avatud krediitide ning neile lisanduvate seonduvate summade kogumahust. Avatud krediitide üldine ülemmäär on 18410 miljonit eurot, mis jaguneb järgmiselt:

- Kesk- ja Ida-Euroopa:

8680 miljonit eurot,

- Vahemere riigid:

6425 miljonit eurot,

- Ladina-Ameerika ja Aasia:

2480 miljonit eurot,

- Lõuna-Aafrika Vabariik:

825 miljonit eurot;

ja hõlmab seitsmeaastast perioodi, mis Kesk- ja Ida-Euroopa, Vahemere riikide, Ladina-Ameerika ja Aasia osas algab 1. veebruaril 2000 ja Lõuna-Aafrika Vabariigi osas 1. juulil 2000 ning lõpeb kõikide piirkondade osas 31. jaanuaril 2007.

Komisjon esitab käesoleva otsuse kohaldamise aruande hiljemalt 31. jaanuaril 2004 või kuus kuud pärast iga uue ühinemislepingu jõustumist ning teeb vajaduse korral ettepanekud käesoleva otsuse muutmiseks. Nõukogu arutab võimalikke ettepanekuid ja jõustab vastavad meetmed alates 1. augustist 2004 või iga uue ühinemislepingu jõustumise kuupäevast.

Kui 31. jaanuaril 2007 tagatisega hõlmatud laenuperioodi lõppedes ei ole EIP antud laenude kogumaht jõudnud teises lõigus nimetatud summani, pikendatakse seda perioodi automaatselt kuue kuu võrra.

2. Lõike 1 alla kuuluvad riigid on järgmised:

- Kesk- ja Ida-Euroopa: Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Eesti, Leedu, Läti, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Poola, Rumeenia, Slovaki Vabariik, Sloveenia, Tšehhi Vabariik ja Ungari,

- Vahemere riigid: Alžeeria, Egiptus, Iisrael, Jordaania, Jordani Läänekallas ja Gaza, Jugoslaavia, Küpros, Liibanon, Malta, Maroko, Süüria, Tuneesia, Türgi,

- Ladina-Ameerika: Argentina, Boliivia, Brasiilia, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peruu, Tšiili, Urugay ja Venezuela,

- Aasia riigid: Aomen, Bangladesh, Brunei, Hiina, Filipiinid, India, Indoneesia, Jeemen, Laos, Lõuna-Korea, Malaisia, Mongoolia, Nepal, Pakistan, Singapur, Sri Lanka, Tai ja Vietnam,

- Lõuna-Aafrika Vabariik.

3. EIP-d kutsutakse käesolevaga tegema jõupingutusi katmaks 30 % oma käesoleva otsuse kohaste laenude kommertsriskist mitteriiklike tagatistega ja, niipalju kui võimalik, konkreetsete piirkondlike mandaatide alusel. Seda protsenti suurendatakse igal võimalikul juhul, kui turg seda võimaldab.

Artikkel 2

Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu igal aastal laenutegevusest ja artikli 1 lõike 3 kohase riskijaotuse osas tehtud edusammudest ning esitab samas hinnangu skeemi toimimise ning kõnealuses piirkonnas tegutsevate finantsasutuste kooskõlastamise kohta. Teave, mille komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitab, peab sisaldama hinnangut seoses käesoleva otsuse kohaste laenude osaga ühenduse vastavate välispoliitiliste eesmärkide saavutamisel, võttes arvesse tegevuseesmärke ja nõuetekohast täitmise mõõtmist, mille EIP käesoleva otsuse kohaste laenude jaoks kehtestab.

Esimeses lõigus nimetatuga seoses saadab EIP komisjonile asjakohased andmed.

Artikkel 3

EIP ja komisjon kehtestavad tagatise andmise tingimused.

Artikkel 4

Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Brüssel, 22. detsember 1999

Nõukogu nimel

eesistuja

K. Hemilä

[1] EÜT C 145, 26.5.1999, lk 10.

[2] Arvamus on esitatud 19. novembril 1999 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).

[3] EÜT L 102, 19.4.1997, lk 33. Otsust on viimati muudetud otsusega 98/729/EÜ (EÜT L 346, 22.12.1998, lk 54).

[4] EÜT L 155, 29.5.1998, lk 53.

[5] EÜT L 346, 22.12.1998, lk 54.

[6] EÜT L 139, 2.6.1999, lk 1.

[7] EÜT L 293, 12.11.1994, lk 1.

[8] EÜT C 172, 18.6.1999, lk 1.

[9] EÜT L 308, 3.12.1999, lk 35.

--------------------------------------------------