LISA

Kokkulepe, mis käsitleb Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2007. aasta kalandustöö konventsiooni rakendamist

MEREKALANDUSSEKTORI TÖÖTURU OSAPOOLED (edaspidi „ELi SOTSIAALPARTNERID“),

(1) Euroopa Liidu põllumajandusühistute üldine liit (Cogeca),

(2) Euroopa Transporditöötajate Föderatsioon (ETF) ning

(3) Euroopa Liidu kalandusettevõtete riiklike organisatsioonide ühendus (Europêche),

võttes arvesse

(1) Euroopa Liidu toimimise lepingut (edaspidi „ELi toimimise leping“), eelkõige selle artikleid 153–155;

(2) Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (edaspidi „ILO“) 2007. aasta kalandustöö konventsiooni (edaspidi „konventsioon nr 188“ või „konventsioon“);

(3) ILO 2007. aasta kalandustöö soovitust;

(4) ILO 2006. aasta soovitust töösuhete kohta;

(5) ILO haldusnõukogu poolt 13.–19. novembril 2010 toimunud 309. istungjärgul vastu võetud suuniseid sadamariigi kontrolliametnikele, kes teostavad kontrolli vastavalt 2007. aasta kalandustöö konventsioonile nr 188 (edaspidi „sadamariigi kontrolli suunised“);

(6) nõukogu 7. juuni 2010. aasta otsust 2010/321/EL, millega volitatakse liikmesriike ratifitseerima Euroopa Liidu huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2007. aasta kalandustöö konventsiooni (konventsioon nr 188);

(7) komisjoni 31. mai 2011. aasta teatist KOM(2011) 306 (lõplik) Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele; direktiiviga 2003/88/EÜ hõlmatud merekalalaevade töötajatega seotud sätete toimimise läbivaatamist,

ning arvestades järgmist:

(1) Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) Rahvusvahelise Töökonverentsi 96. istungjärgul võeti 14. juunil 2007 vastu kalandustöö konventsioon nr 188.

(2) Konventsiooni nr 188 poolt hääletas 437, vastu 2 ja erapooletuks jäi 22 liiget. Konventsiooni vastuvõtmise poolt hääletasid kõik Euroopa Liidu 27 liikmesriigi (edaspidi „liikmesriigid“) kohal viibinud valitsusesindajad (53 häält), töötajate esindajad (25 häält) ja tööandjate esindajad (22 häält).

(3) Üleilmastumine avaldab kalandussektorile suurt mõju ning kalurite õigusi tuleb edendada ja kaitsta.

(4) ILO käsitleb kalapüüki ohtliku kutsealana muude kutsealadega võrreldes.

(5) Konventsiooni nr 188 eesmärk on tagada kaluritele kalapüügilaeva pardal inimväärsed töötingimused, mis vastavad pardal tehtava töö, teenistustingimuste, eluruumide ja toitlustamise, tööohutuse ja tervisekaitse, meditsiiniabi ja sotsiaalkindlustuse miinimumnõuetele.

(6) Konventsiooniga nr 188 nõutakse, et ILO liikmed teostaksid kooskõlas riigisiseste õigusnormidega jurisdiktsiooni ja kontrolli oma lipu all sõitvate laevade üle, luues konventsiooni nõuete täitmise tagamise süsteemi.

(7) ELi toimimise lepingu artikli 155 lõikes 2 sätestatakse, et Euroopa Liidu (edaspidi „EL“) tasandil sõlmitud kokkuleppeid võib rakendada ELi sotsiaalpartnerite ühise taotluse korral Euroopa Komisjoni ettepaneku kohta tehtud nõukogu otsusega. Sellega seoses on sotsiaalpartnerid otsustanud alustada läbirääkimisi, et sõlmida kokkulepe konventsiooni nr 188 teatavate osade rakendamiseks, võttes arvesse ELi toimimise lepingu artiklis 153 sätestatud piiranguid.

(8) ELi sotsiaalpartnerite arvates on kõnealune algatus väga oluline, et innustada liikmesriike konventsiooni ratifitseerima, mis aitaks luua ELis ja ülejäänud maailmas võrdsed võimalused seoses kalurite töö- ja elamistingimustega laeva pardal.

(9) ELi sotsiaalpartnerid leiavad, et kokkulepe on esimene samm, mis aitab kaasa sotsiaalõigustiku kodifitseerimisele kalandussektoris.

(10) Merekalalaevade töötajate tööaja korraldamise teatavaid aspekte reguleeritakse praegu direktiivi 2003/88/EÜ artikli 21 sätetega. Kuigi konventsiooni nr 188 artiklitega 13 ja 14 pakutakse kaluritele üldkokkuvõttes nõrgemat kaitset kui direktiiviga, on mõned konventsiooni artikli 14 sätted kõrgema kaitsetasemega. Seepärast on ELi sotsiaalpartnerid leppinud kokku, et mainitud sätted liidetakse. Selle tulemusel tekib üldine kõrge kaitsetase. pädeva asutuse konsulteerimine ELi liikmesriikide sotsiaalpartneritega enne minimaalse kaitsetaseme kehtestamist; täiendav väsimuse piiramise eesmärk; kompenseeriv puhkeaeg erandite korral, mis on lubatud minimaalse puhkeaja või maksimaalse tööaja korral; parem kaitse pärast hädaolukordasid.

(11) Konventsiooni nr 188 sätted, mis käsitlevad meditsiiniabi, eluruumide, toidu ja elamistingimuste kvaliteeti, ohtude või haigustega seotud hüvitisi ning sotsiaalkaitset, tuleks lugeda kalurite tööohutuse ja töötervishoiu kohaldamisalasse kuuluvaks, võttes arvesse kalalaeval tehtava töö eripära, nagu geograafiline isoleeritus, väsimus ja tehtava töö laad, mis on peamiselt füüsiline.

(12) Konventsiooni nr 188 kohaldatakse kõikide kalurite suhtes, kes on määratletud artikli 1 punktis e kui „isik, kes töötab või on tööle võetud mis tahes ülesannetes või teeb kutsetööd kalalaeva pardal, sealhulgas laeva pardal töötavad isikud, kellele makstakse väljapüügiosa alusel, kuid välja arvatud lootsid, mereväe personal, muud alaliselt riigiteenistuses olevad isikud, kalalaeva pardal töid teostav kaldapersonal ning kalandusvaatlejad“. ELi toimimise lepingus sätestatud piirangute tõttu ei ole ELi sotsiaalpartneritel volitusi leppida kokku tekstides, mida saaks rakendada nõukogu otsusega ja mis mõjutaksid kalureid, kes ei tööta töölepingu alusel või kellel puudub töösuhe. Kui kõnealuste kalurite suhtes kohaldatakse teistsuguseid standardeid või ei kohaldata üldse mingeid standardeid, kui nad on samal laeval kaluritega, kes töötavad töölepingu alusel või kellel on töösuhe, võib see siiski mõjutada üldist tööohutust ja töötervishoidu, sealhulgas viimati nimetatute elamis- ja töötingimusi. Selleks et kaitsta töölepingu alusel töötavaid või töösuhtes olevaid kalureid, leiavad ELi sotsiaalpartnerid, et on õigustatud kohaldada käesolevat kokkulepet mitte üksnes kalurite suhtes, kes töötavad töölepingu alusel või kellel on töösuhe, vaid ka kõikide teiste kalurite suhtes, kes viibivad sama laeva pardal.

(13) Käesoleva kokkuleppe rakendamiseks kohane õigusakt on direktiiv ELi toimimise lepingu artikli 288 tähenduses, mis on saavutatava tulemuse seisukohalt liikmesriikidele siduv, kuid jätab vormi ja meetodite valiku riigi ametiasutustele,

kutsudes liikmesriike üles

(1) ratifitseerima konventsiooni nr 188, võttes arvesse liikmesriikide ühehäälset otsust konventsiooni vastuvõtmise ajal ning ühelt poolt konventsiooni ja teiselt poolt käesoleva kokkuleppe kohaldamise ulatuse ning nendega hõlmatud valdkondade vahel valitsevaid erinevusi;

(2) koostama konventsiooni nr 188 artiklis 41 osutatud ühtse kehtiva dokumendi, mida tuleb rakendada kogu Euroopa Liidus;

(3) töötama kalalaevade puhul, mille suhtes kohaldatakse konventsiooni nr 188, välja sadamariigi kontrolli ühtlustatud poliitika, mida tuleb rakendada kogu Euroopa Liidus,

soovides üheskoos,

et käesolevat kokkulepet rakendataks nõukogu direktiiviga,

ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

1. OSA

MÕISTED JA KOHALDAMISALA

MÕISTED

Artikkel 1

Kokkuleppes kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) püügioperatsioon– kalade või muude mere bioloogiliste ressursside püüdmine või püüdmine ja töötlemine;

b) kaubanduslik kalapüük– kõik püügioperatsioonid, välja arvatud kalapüük elatise hankimiseks ja harrastuspüük;

c) pädev asutus– minister, valitsusasutus või liikmesriigi määratud muu asutus, kellel on õigus välja anda eeskirju, korraldusi või muid juhendeid, millel on vastava reguleerimiseseme suhtes seaduse jõud, ning õigus nende täitmist tagada;

d) konsulteerimine– pädeva asutuse konsulteerimine asjaomaste tööandjate ja töötajate esindusorganisatsioonidega ning eelkõige kalalaevareederite ja kalurite esindusorganisatsioonidega, kui need on olemas;

e) kalalaevareeder või omanik– kalalaeva omanik või muu organisatsioon või isik, näiteks juht, laevaagent või laevapereta prahtija, kes on võtnud omanikult enda peale vastutuse laeva töö eest ning kes on selle vastutuse võtmisel nõustunud üle võtma kalalaevareederite suhtes kokkuleppe kohaselt kehtestatud kohustused ja vastutuse, olenemata sellest, kas muu organisatsioon või isik täidab kalalaevareederi nimel teatavaid kohustusi või ülesandeid;

f) kalur– isik, kes töötab või on tööle võetud mis tahes ülesannetes kalalaeva pardal artiklis 2 sätestatud tingimuste alusel, kuid välja arvatud lootsid ja kai ääres seisva kalalaeva pardal töid teostav kaldapersonal;

g) kaluri tööleping– tööleping, lepingusätted või muud sarnased kokkulepped või muu leping, mis reguleerib kaluri elamis- ja töötingimusi laeva pardal;

h) kalalaev või laev– igasugune laev või paat, mis sõidab liikmesriigi lipu all või mis on kantud liikmesriigi registrisse, selle omandivormist sõltumata, ning mida kasutatakse või kavatsetakse kasutada kaubandusliku kalapüügi eesmärgil;

i) pikkus (L)– 96 % kogupikkusest veeliinil, mis on 85 % kõrgusel vähimast teoreetilisest pardakõrgusest, mõõdetuna kiilu ülaservast, või pikkus vöörtäävi välisservast roolipalleri telgjooneni samal veeliinil, kui see on pikem; kiilukaldega laevade puhul mõõdetakse pikkust arvutusliku veeliiniga rööpsel veeliinil;

j) loodsirgete vaheline pikkus– vööri loodsirge ja ahtriloodjoone vaheline kaugus; vööri loodsirge ühtib vöörträävi välisservaga veeliinil, kus pikkust (L) mõõdetakse; ahtriloodjoon ühtib roolipalleri telgjoonega samal veeliinil;

k) kipper– kalur, kes juhib kalalaeva;

l) värbamis- ja vahendustalitus– avaliku või erasektori isik, äriühing, asutus, büroo või muu organisatsioon, kes tegeleb kalalaevareederite nimel kalurite värbamise või kalurite töölerakendamisega nende juures;

m) eratööhõivebüroo– erasektori isik, äriühing, asutus, büroo või muu organisatsioon, kes tegeleb kalurite töölevõtmise või kaasamisega, et teha nad kättesaadavaks kalalaevareederitele, kes määravad neile ülesanded ja jälgivad nende ülesannete täitmist.

KOHALDAMISALA

Artikkel 2

1. Kui kokkuleppes ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kokkulepet:

a) kõikide kalurite suhtes, kes töötavad mis tahes ülesannetes töölepingu alusel või on töösuhtes kalalaeval, mis tegeleb kaubandusliku kalapüügiga;

b) kõikide teiste kalurite suhtes, kes viibivad punktis a osutatud kaluritega sama laeva pardal, et tagada üldine ohutus ja tervisekaitse.

2. Kui tekib kahtlus, kas laev tegeleb kaubandusliku kalapüügiga, lahendab küsimuse pädev asutus pärast konsulteerimist.

3. Iga liikmesriik võib pärast konsulteerimist laiendada 24 meetri pikkustel ja pikematel laevadel töötavate kalurite suhtes konventsioonis sätestatud kaitset täielikult või osaliselt alla 24-meetristel laevadel töötavatele kaluritele.

Artikkel 3

1. Kui kokkuleppe kohaldamine tekitab olulisi eriprobleeme, pidades silmas asjaomaste kalurite konkreetseid teenistustingimusi või kalalaevade püügitegevust, võib liikmesriik objektiivsetel alustel jätta pärast konsulteerimist kokkuleppe nõuetest või selle teatavatest sätetest välja piiratud kategooria kalurid või kalalaevad.

2. Eelmise lõike alusel tehtava välistuse korral võtab pädev asutus vastavalt vajadusele meetmed, et laiendada järk-järgult kokkuleppest tulenevaid nõudeid kõikide asjaomaste kategooriate kaluritele ja kalalaevadele maksimaalselt viie aasta jooksul alates käesoleva kokkuleppe jõustumisest.

3. Käesoleva artikli kohaldamine ei õigusta mingil juhul kokkuleppe jõustumise ajal liidu õigusega hõlmatud valdkondades kehtinud töötajate üldise kaitsetaseme alandamist.

Artikkel 4

Kokkulepe ei mõjuta ühtegi seadust, otsust või tava ega kalalaevareederite ja kalurite vahel sõlmitud lepingut, mis tagab kaluritele käesolevas kokkuleppes sätestatust soodsamad tingimused.

2. OSA

ÜLDPÕHIMÕTTED

KALALAEVAREEDERITE, KIPRITE JA KALURITE KOHUSTUSED

Artikkel 5

1. Käesoleva artikli kohaldamine ei piira direktiivi 93/103/EÜ kohaldamist.

2. Kalalaevareederi üldine kohustus on tagada, et kipril on vajalikud vahendid ja võimalused kokkuleppe kohustuste täitmiseks.

3. Selleks et tagada pardal viibivate kalurite ohutus ja laeva ohutu käitamine, hõlmavad kipri kohustused muu hulgas, kuid mitte üksnes järgmist:

a) sellise järelevalve korraldamine ja samuti selle tagamine, et kaluritel oleksid töö ajal võimalikult head ohutus- ja tervishoiutingimused;

b) kalurite juhtimine ohutus- ja tervishoiunõudeid austaval viisil, sealhulgas väsimuse tekkimise ärahoidmine;

c) laeva pardal tööohutus- ja töötervishoiualast teadlikkust suurendava väljaõppe võimaldamine ning

d) meresõiduohutuse ja vahikorra reeglite ning nendega seotud hea merepraktika järgimise tagamine.

4. Kalalaevareeder ei takista kipril sellise otsuse tegemist, mis kipri professionaalse hinnangu kohaselt on vajalik pardal viibivate kalurite ohutuse või laeva ohutuse ning selle ohutu juhtimise ja käitamise tagamiseks.

5. Kalurid peavad täitma kipri seaduslikke korraldusi ning järgima kohaldatavaid ohutus- ja tervisekaitsemeetmeid.

3. OSA

MIINIMUMNÕUDED TÖÖKS KALALAEVADEL

VANUSE ALAMMÄÄR

Artikkel 6

1. Käesoleva artikli kohaldamine ei piira direktiivi 94/33/EÜ kohaldamist.

2. Vanuse alammäär kalalaeval töötamiseks on 16 aastat, tingimusel et noor inimene ei ole riigisiseste õigusaktide kohaselt enam koolikohustuslane. Pädev asutus võib siiski lubada vanuse alammäära 15 aastat isikute puhul, kes ei ole riigisiseste õigusaktide kohaselt enam koolikohustuslased ja kes saavad kalanduse alal kutseõpet.

3. Pädev asutus võib kooskõlas riigisiseste seaduste ja tavaga lubada 15 aasta vanustel isikutel teha koolivaheaegadel kerget tööd. Sellisel juhul määrab ta pärast konsulteerimist kindlaks lubatud tööliigid ning näeb ette sellise töö tegemise tingimused ja nõutavad puhkeajad.

4. Vanuse alammäär kalalaeval selliste tööde määramisel, mille laad või tegemise tingimused seavad tõenäoliselt ohtu noorte inimeste tervise, ohutuse, füüsilise, vaimse või sotsiaalse arengu, hariduse või kõlbluse, ei tohi olla vähem kui 18 aastat.

5. Tegevuse liigid, mille suhtes kohaldatakse käesoleva artikli lõiget 4, määratakse kindlaks riigisiseste õigusnormidega või pädeva asutuse poolt pärast konsulteerimist, võttes arvesse asjaomaseid riske ja kohaldatavaid rahvusvahelisi standardeid.

6. Riigisiseste õigusnormide või pädeva asutuse otsusega võib pärast konsulteerimist lubada käesoleva artikli lõikes 4 osutatud tegevuse sooritamist alates 16. eluaastast, tingimusel et noor inimene ei ole riigisiseste seaduste kohaselt enam koolikohustuslane ning et asjaomaste noorte inimeste tervis, ohutus, füüsiline, vaimne ja sotsiaalne areng, haridus ja kõlblus on täielikult kaitstud ning asjaomased noored on saanud piisava eriväljaõppe või kutseõppe ning enne merele minekut ohutusalase põhiväljaõppe. Järgitakse direktiivi 94/33/EÜ artikli 7 lõikes 3 sätestatud nõudeid.

7. Alla 18 aasta vanuste kalurite rakendamine öötööle on keelatud. Käesoleva artikli tähenduses määratletakse mõiste „öö“ riigisisese õiguse ja tava kohaselt. See hõlmab vähemalt üheksa tunni pikkust ajavahemikku, mis algab hiljemalt keskööl ja lõpeb mitte varem kui kell 5 hommikul. Pädev asutus võib teha erandi öötöö piirangu rangest järgimisest, tingimusel et järgitakse direktiivi 94/33/EÜ artiklis 9 sätestatud nõudeid, kui:

a) see takistaks asjaomaste kalurite tõhusat väljaõpet kehtestatud programmide ja ajakavade kohaselt või

b) tööülesande eripära või tunnustatud koolitusprogramm nõuab, et erandiga hõlmatud kalurid täidavad tööülesandeid öösel, ning asutus teeb pärast konsulteerimist kindlaks, et töö ei avalda kahjulikku mõju nende tervisele ega heaolule.

8. Käesolev artikkel ei mõjuta liikmesriigi võetud kohustusi, mis tulenevad mis tahes rahvusvahelise töökonventsiooni ratifitseerimisest, millega tagatakse käesolevas artiklis käsitletud noortele kaluritele paremat kaitset pakkuvad tingimused.

ARSTLIK LÄBIVAATUS

Artikkel 7

1. Kalurid ei tööta kalalaeva pardal ilma kehtiva arstitõendita, mis kinnitab nende sobivust oma tööülesannete täitmiseks.

2. Pädev asutus võib pärast konsulteerimist teha erandeid käesoleva artikli lõike 1 kohaldamisest, võttes arvesse kalurite ohutust ja tervisekaitset, laeva suurust, meditsiiniabi kättesaadavust ja evakueerimisvõimalusi, reisi kestust, laeva tegevuspiirkonda ning püügioperatsiooni liiki.

3. Käesoleva artikli lõike 2 erandeid ei kohaldata kaluri suhtes, kes töötab 24 meetri pikkusel või pikemal kalalaeval või laeval, mis tavaliselt jääb merele kauemaks kui kolmeks päevaks. Kiireloomulistel juhtudel võib pädev asutus lubada kaluril töötada sellisel laeval piiratud ja kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul kuni arstitõendi saamiseni, tingimusel et kaluril on hiljutise kuupäevaga aegunud arstitõend.

Artikkel 8

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed, mis näevad ette:

a) arstliku läbivaatuse laadi;

b) arstitõendite vormi ja sisu;

c) arstitõendi väljastamise nõuetekohaselt kvalifitseeritud arsti poolt, või kui on tegemist ainult nägemise tõendiga, pädeva asutuse tunnustatud isiku poolt, kes on kvalifitseeritud sellist tõendit väljastama; need isikud on erialase arvamuse kujundamisel täiesti sõltumatud;

d) arstliku läbivaatuse sageduse ja arstitõendite kehtivusaja;

e) õiguse täiendavale läbivaatusele teise sõltumatu arsti poolt, kelle liikmesriik on määranud vaheisikuks, i) kui isikule keelduti tõendit väljastamast või kui tööle, mida ta võib teha, kehtestati piirangud; ii) kui isik teatab läbivaatuse ajal, et ta ei suuda kalalaeva pardal oma töökohustusi täita, kuid arst väljastab sellele vaatamata arstitõendi, mis kinnitab, et isiku tervislik seisund võimaldab tal täita kalalaeva pardal oma töökohustusi; iii) kui isikule keelduti tõendit väljastamast või kui tööle, mida ta võib teha, kehtestati piirangud, kui sellise keeldumise tinginud meditsiinilisi põhjusi enam ei esine;

f) muud asjakohased nõuded.

Artikkel 9

Lisaks artiklites 7 ja 8 sätestatud miinimumnõuetele kehtib 24 meetri pikkuse või pikema kalalaeva või sellise laeval puhul, mis tavaliselt jääb merele kauemaks kui kolmeks päevaks, järgmine:

a) kaluri arstitõendil peab olema märgitud vähemalt see, et: i) asjaomase kaluri kuulmine ja nägemine on kaluri tööülesannete jaoks laeval rahuldav ning ii) kaluril ei esine tervisehäireid, mida teenistus merel võib süvendada või mis võivad muuta kaluri sellise teenistuse jaoks sobimatuks või ohustada teiste isikute ohutust või tervist laeva pardal;

b) arstitõend kehtib maksimaalselt kaks aastat, välja arvatud juhul, kui kalur on alla 18 aasta vanune, millisel juhul on maksimaalne kehtivusaeg üks aasta;

c) kui tõendi kehtivusaeg lõpeb reisi ajal, jääb tõend jõusse kuni selle reisi lõpuni.

4. OSA

TEENISTUSTINGIMUSED

MEHITAMINE

Artikkel 10

1. Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed, mis nõuavad, et selle riigi lipu all sõitvate või selle riigi registrisse kantud kalalaevade reederid tagavad, et nende laevad on laeva ohutuks juhtimiseks ja tööks piisavalt ja turvaliselt mehitatud ning pädeva kipri juhtimise all.

2. Lisaks käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud nõuetele kehtestab pädev asutus 24 meetri pikkustele ja pikematele laevadele laeva ohutuks juhtimiseks minimaalse mehitamistaseme, täpsustades nõutavate kalurite arvu ja kvalifikatsiooni.

3. Pädev asutus võib pärast konsulteerimist kehtestada käesoleva artikli lõikes 2 sätestatust erinevad nõuded. Liikmesriik veendub siiski, et alternatiiv

a) aitab kaasa käesoleva artikli ja artikli 11 üldeesmärgi täielikule saavutamisele;

b) võimaldab jõustada käesoleva artikli lõike 2 ning

c) ei sea ohtu kalurite ohutust ja tervist.

TÖÖ- JA PUHKEAEG

Artikkel 11

1. a) Käesoleva kokkuleppega hõlmatud kalurite suhtes ei kohaldata direktiivi 2003/88/EÜ artikleid 3–6, 8 ja 21. b) Liikmesriik võtab siiski vastu õigusnormid või muud meetmed, mis nõuavad, et selle riigi lipu all sõitvate laevade omanikud tagaksid, et kaluritele oleks tagatud piisav puhkeaeg ja et kalurite tööaeg ei ületaks keskmiselt 48 tundi nädalas, mis arvutatakse kuni 12-kuulise võrdlusperioodi kohta.

2. a) Liikmesriik võtab käesoleva artikli lõike 1 punktis b ning lõigetes 3 ja 4 sätestatud piiranguid arvestades ja pärast konsulteerimist vajalikud meetmed, et kalurite ohutust ja tervise kaitset ning väsimuse piiramist silmas pidades tagada järgmine: i) tööaeg on piiratud maksimaalse tundide arvuga, mida teatava ajavahemiku jooksul ei tohi ületada; või ii) on ette nähtud minimaalne puhkeaeg teatava ajavahemiku jooksul; b) maksimaalne tööaeg ja minimaalne puhkeaeg on täpsustatud õigus- ja haldusnormides või kollektiivlepingutes või kahe tööturu osapoole vahelistes lepingutes.

3. Töö- või puhkeaega piiratakse kas:

a) maksimaalse tööajaga, mis ei ületa: i) 14 tundi 24-tunnise ajavahemiku jooksul ja ii) 72 tundi seitsmepäevase ajavahemiku jooksul; või

b) minimaalse puhkeajaga, mis ei tohi olla lühem kui: i) kümme tundi 24-tunnise ajavahemiku jooksul ja ii) 77 tundi seitsmepäevase ajavahemiku jooksul.

4. Puhkeaega ei või jagada rohkem kui kaheks osaks, millest üks peab olema vähemalt kuue tunni pikkune, ning kahe järjestikuse puhkeaja vaheline aeg ei tohi ületada 14 tundi.

5. Kooskõlas töötajate tervise ja ohutuse kaitse üldpõhimõtetega ning objektiivsetel või tehnilistel või töökorralduse põhjustel võivad liikmesriigid lubada erandeid lõike 1 punktis b ning lõigetes 3 ja 4 ettenähtud piirangutest, kaasa arvatud võrdlusperioodide kehtestamine. Selliste erandite puhul järgitakse võimalikult palju sätestatud norme, kuid võidakse arvesse võtta ka sagedasemaid või pikemaid puhkeaegu või kaluritele kompenseeriva puhkuse andmist.

Need erandid võib sätestada:

a) õigus- ja haldusnormidega, tingimusel et konsulteeritakse ja püütakse ergutada sotsiaalse dialoogi kõiki asjakohaseid vorme, või

b) kollektiivlepingutega või lepingutega tööturu osapoolte vahel.

6. Kui lõikes 3 sätestatud piirangute suhtes on lubatud kohaldada lõike 5 kohaseid erandeid, antakse kaluritele niipea kui võimalik kompenseerivat puhkeaega.

7. Käesolev artikkel ei kahjusta laeva kipri õigust nõuda kalurilt töötamist aja jooksul, mis on otseselt vajalik laeva, pardal olevate isikute või püügi ohutuse tagamiseks või merehädas olevate teiste paatide, laevade või isikute abistamiseks. Seega võib kipper peatada puhkeajagraafiku ja nõuda kalurilt töötundide tegemist, mis on vajalikud kuni tavaolukorra taastumiseni. Kipper tagab võimalikult kiiresti pärast tavaolukorra taastumist, et graafikujärgsel puhkeajal töötanud kaluritele antakse piisav puhkeaeg.

8. Liikmesriik võib sätestada, et kalurid, kes töötavad kalalaevadel, mis sõidavad selle riigi lipu all või on selle riigi registrisse kantud ning mis vastavalt riigisisestele õigusnormidele või tavale ei tohi tegutseda kalendriaasta teatava osa jooksul, mis ületab üht kuud, peavad võtma põhipuhkust vastavalt direktiivi 2003/88/EÜ artiklile 7 selle ajavahemiku jooksul.

MUNSTERROLL

Artikkel 12

Kalalaeval on munsterroll, mille koopia esitatakse kaldal volitatud isikutele enne laeva lahkumist või edastatakse kaldale viivitamata pärast laeva lahkumist. Pädev asutus määrab kindlaks, kellele, millal ja mis eesmärgil sellist teavet antakse.

KALURI TÖÖLEPING

Artikkel 13

Artiklite 14–18 kohaldamine ei piira direktiivi 91/533/EMÜ kohaldamist.

Artikkel 14

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed, milles:

a) nõutakse, et tema lipu all sõitvatel või tema registrisse kantud laevadel töötavad kalurid on kaitstud kaluri töölepinguga, mis on neile arusaadav ja kooskõlas käesoleva kokkuleppega, ning

b) täpsustatakse miinimumandmed, mida kalurite töölepingud peavad sisaldama kooskõlas käesoleva kokkuleppe I lisaga.

Artikkel 15

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed, millega nähakse ette:

a) kord, millega tagatakse, et kaluril on enne kaluri töölepingu sõlmimist võimalus selle tingimused läbi vaadata ja selle kohta nõu küsida;

b) kui see on asjakohane, sellise lepingu alusel tehtava kaluri tööga seotud dokumentide säilitamine, ning

c) kaluri töölepinguga seotud vaidluste lahendamise viis.

Artikkel 16

Kaluri töölepingut, mille üks eksemplar antakse kalurile, hoitakse laeva pardal ning see peab olema kättesaadav kalurile ning kooskõlas riigisisese õiguse ja tavaga teistele asjaomastele isikutele nende taotlusel.

Artikkel 17

Artikleid 14–16 ja käesoleva kokkuleppe I lisa ei kohaldata kalalaevareederi suhtes, kes töötab laevas üksi.

Artikkel 18

Kalalaevareederi kohustus on tagada, et igal kaluril on kirjalik kaluri tööleping, millele on alla kirjutanud kõik selle lepingu pooled ning mis tagab kalurile laeva pardal käesoleva kokkuleppega nõutavad inimväärsed töö- ja elamistingimused.

KODUMAALE TAGASISÕIT

Artikkel 19

1. Liikmesriik tagab, et tema lipu all sõitva või tema registrisse kantud ja teise riigi sadamasse siseneva kalalaeva kaluritel on õigus kodumaale tagasi sõita juhul, kui kaluri tööleping lõpeb või see on kõnealuse lepingu ühe või enama osapoole poolt põhjendatult lõpetatud või kui kalur ei ole enam võimeline täitma kaluri töölepinguga nõutud tööülesandeid või ei saa temalt konkreetsetes tingimustes nende täitmist eeldada. See kehtib ka selle laeva kalurite kohta, kes viiakse samadel põhjustel laevalt üle välisriigi sadamasse.

2. Käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud kodumaale tagasisõidu kulud kannab kalalaevareeder, välja arvatud juhul, kui kooskõlas riigisiseste õigusnormide või muude meetmetega on leitud, et kalur on jätnud arvestataval määral oma töölepingu kohustused täitmata.

3. Liikmesriigid näevad õigusnormide või muude meetmete abil ette täpsed asjaolud, mis annavad käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud kalurile õiguse kodumaale tagasisõiduks, maksimaalse teenistusaja pardal, pärast mida on kaluril õigus kodumaale tagasi sõita, ja sihtkohad, kuhu kalurid võivad tagasi sõita.

4. Kui kalalaevareeder ei korralda käesolevas artiklis nimetatud kodumaale tagasisõitu, korraldab asjaomase kaluri tagasisõidu liikmesriik, kelle lipu all laev sõidab ja kes saab õiguse nõuda kulud sisse kalalaevareederilt.

5. Riigisisesed õigusnormid ei piira kalalaevareederi õigust nõuda kodumaale tagasisõidu kulud sisse kolmandate isikutega sõlmitud lepingute alusel.

ERASEKTORI PAKUTAVAD TÖÖTURUTEENUSED

Artikkel 20

1. Käesoleva artikli kohaldamine ei piira direktiivi 2008/104/EÜ kohaldamist.

2. Käesoleva artikli tähenduses koosnevad tööturuteenused erasektori pakutavatest värbamis- ja vahendusteenustest ning eratööhõivebüroode pakutavatest teenustest.

3. Liikmesriik:

a) keelab erasektori pakutavate tööturuteenuste puhul kasutada vahendeid, mehhanisme või nimekirju, mis on kavandatud takistama kalurite töölerakendamist, ning

b) nõuab, et kalur ei tasu otseselt ega kaudselt, tervikuna ega osaliselt lõivusid ega muid tasusid erasektori pakutavate tööturuteenuste eest.

4. Käesolev artikkel ei takista konventsiooni nr 188 ratifitseerinud liikmesriigil kasutada talle antud õigust jaotada teatavad konventsiooni nr 188 kohased kohustused eratööhõivebüroodele, võttes arvesse konventsiooniga ettenähtud piiranguid.

5. OSA

TÖÖTERVISHOID JA TÖÖOHUTUS

TOITLUSTAMINE JA ELURUUMID

Artikkel 21

1. Artiklite 22–25 kohaldamine ei piira direktiivi 93/103/EÜ kohaldamist.

2. Artiklite 22–25 kohaldamist käsitlevate riigisiseste õigusnormide puhul järgitakse nõuetekohaselt hügieeni- ning üldiseid ohutuse, tervislikkuse ja mugavuse tagamise nõudeid.

Artikkel 22

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed tema lipu all sõitvatele või tema registrisse kantud kalalaevadele eluruumide, toitlustamise ja joogivee kohta pardal.

Artikkel 23

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed, mis nõuavad, et tema lipu all sõitvate või tema registrisse kantud kalalaevade pardal olevad eluruumid on piisava suuruse ja kvaliteediga ning laeva teenindamist ja kalurite pardal elamise ajavahemikku silmas pidades asjakohaselt varustatud. Eelkõige peavad sellised meetmed vastavalt vajadusele käsitlema järgmist:

a) kalalaevade ehitus- või ümberehituskavade heakskiitmine seoses eluruumidega;

b) elu- ja kambüüsiruumide hooldus;

c) ventilatsioon, küte, jahutus ja valgustus;

d) ülemäärase müra ja vibratsiooni leevendamine;

e) magamisruumide, messi ja muude eluruumide paiknemine, suurus, ehitusmaterjalid, sisustus ja varustus;

f) sanitaarsõlmed, sealhulgas tualetid ja pesuruumid, ning piisava külma ja kuuma veega varustamine ning

g) kokkuleppe nõuetele mittevastavate eluruumide kohta esitatud kaebustele reageerimise kord.

Artikkel 24

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed, mis nõuavad, et:

a) pardale toodud ja seal serveeritav toit on piisava toiteväärtuse ja kvaliteediga ning seda on piisavas koguses;

b) joogivesi on piisava kvaliteediga ja seda on piisavas koguses ning

c) kalalaevareeder varustab kalureid toidu ja veega tasuta; kooskõlas riigisiseste õigusnormidega saab selle kulu kui tegevuskulu siiski hüvitada, kui seda näeb ette kasumiosa eest töötamise süsteemi reguleeriv kollektiivleping või kaluri tööleping.

Artikkel 25

Õigusnormid või muud meetmed, mille liikmesriik võtab vastu artiklite 22–24 alusel, jõustavad täielikult kokkuleppe II lisa.

TERVISEKAITSE JA MEDITSIINIABI; KAITSE TÖÖGA SEOTUD HAIGUSE, VIGASTUSE VÕI SURMA KORRAL

Artikkel 26

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed, mis nõuavad, et tema lipu all sõitvate või tema registrisse kantud kalalaevade pardal oleva kaluri suhtes kehtib järgmine:

a) tal on raske vigastuse või haiguse korral õigus saada ravi kaldal ja õigus ravi saamiseks õigeaegselt kaldale pääseda;

b) kalalaevareeder tagab talle tervisekaitse ja meditsiiniabi, kui kalur on i) laeva pardal või ii) toimetatud sadamasse, mis asub väljaspool kaluri sotsiaalkindlustuskaitse eest vastutavat riiki; ning

c) tal on tööga seotud haiguse või vigastuse korral täiendav võimalus saada asjakohast meditsiiniabi vastavalt riigisisestele õigusnormidele ja tavale.

Artikkel 27

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed, mis nõuavad, et artikli 26 punktis b osutatud tervisekaitse ja meditsiiniabi:

a) suhtes kehtivad direktiivi 92/29/EMÜ ja artikli 28 kohaldatavad sätted, kui kalur on laeva pardal, ja

b) hõlmavad ravi ning sellega seotud materiaalset abi ja toetust ravi ajal, kui kalur on toimetatud sadamasse, mis asub väljaspool kaluri sotsiaalkindlustuskaitse eest vastutavat riiki.

Artikkel 28

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed, mis nõuavad, et:

a) lisaks direktiivi 92/29/EMÜ artikli 2 lõike 1 punktis b sätestatud nõuetele sõltub see, millised meditsiinitooted ja meditsiinivarustus peavad kalalaeva pardal olema, laeva tegevuspiirkonnast;

b) lisaks direktiivi 92/29/EMÜ artikli 5 lõikes 3 sätestatud nõuetele võetakse kaluritele antava eriväljaõppe korral arvesse ka pardal olevate kalurite arvu, laeva tegevuspiirkonda ja reisi pikkust;

c) direktiivi 92/29/EMÜ artikli 5 lõikes 1 sätestatud juhendid on käesoleva artikli punktis b osutatud kalurite jaoks arusaadavas keeles ja vormis;

d) direktiivi 92/29/EMÜ artikli 6 lõikes 1 osutatud meditsiinilisi konsultatsioone saab pidada ka satelliitsidesüsteemi teel ja tema lipu all sõitvad või tema registrisse kantud laevad on selliste konsultatsioonide saamiseks varustatud raadio- või satelliitsidevahenditega; ning

e) tema lipu alla sõitvatel või tema registrisse kantud laevadel on pädeva asutuse poolt vastu võetud või heaks kiidetud meditsiinijuhend või „International Medical Guide for Ships“ viimane väljaanne.

Artikkel 29

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed, mis nõuavad, et:

a) kalurile osutatakse artikli 26 punktis b ja artiklis 28 sätestatud meditsiiniabi tasuta ulatuses, mis on kooskõlas liikmesriigi riigisisese õiguse ja tavaga; ja

b) kuni kalur on kodumaale tagasi sõitnud, kannab kalalaevareeder meditsiiniabikulud, millest kalur on käesoleva artikli punkti a alusel vabastatud, ulatuses, mida ei kata kaluri sotsiaalkindlustuskaitse eest vastutava riigi sotsiaalkindlustussüsteem; ja

c) kalalaevareeder vastutab artikli 26 punktis c sätestatud meditsiiniabi kulude kandmise eest ulatuses, mida ei kata kaluri sotsiaalkindlustuskaitse eest vastutava riigi sotsiaalkindlustussüsteem.

Artikkel 30

Riigisisesed õigusnormid võivad lubada välistada kalalaevareederi vastutuse artikli 29 punktides b ja c osutatud meditsiiniabikulude katmise eest, kui vigastus tekkis muul viisil kui kalalaeva teenistuses või kui haigust või puuet varjati töölevõtmisel või kui kalalaevareeder tõestab, et vigastus või haigus on tingitud kaluripoolsest tahtlikust kohustuste rikkumisest.

Artikkel 31

1. Liikmesriik võtab meetmeid, et tagada kooskõlas riigisiseste õigusnormide või tavaga kaluritele kaitse tööga seotud haiguse, vigastuse või surma korral.

2. Tööõnnetusest tingitud vigastuse või kutsehaiguse korral saab kalur vastava hüvitise kooskõlas riigisiseste õigusnormidega.

3. Kui kaluri sotsiaalkindlustuskaitse eest vastutava riigi sotsiaalkindlustussüsteem ei hõlma kogu käesoleva artikli lõikes 1 ja sellest tulenevalt ka lõikes 2 osutatud kaitset, vastutab hõlmamata osa eest kalalaevareeder.

Artikkel 32

Võttes arvesse kalapüügisektori eripära, võib artiklite 29 ja 31 kohased kalalaevareederite finantskohustused tagada:

a) kalalaevareederi vastutuse süsteemiga või

b) kohustusliku kindlustuse, töötajate hüvitise või muude skeemidega.

TÖÖOHUTUS JA TÖÖTERVISHOID NING ÕNNETUSTE ÄRAHOIDMINE

Artikkel 33

Artiklite 34–36 kohaldamine ei piira direktiivide 89/391/EMÜ, 92/29/EMÜ ja 93/103/EÜ kohaldamist.

Artikkel 34

Liikmesriik võtab vastu õigusnormid või muud meetmed järgmise kohta:

a) tööõnnetuste, kutsehaiguste ja tööga seotud riskide ärahoidmine kalalaevade pardal, sealhulgas riskihindamine ja -juhtimine, kalurite väljaõpe ja juhendamine pardal;

b) kalurite väljaõpe nende poolt kasutatavate püügivahendite käsitsemiseks ja teadmiste andmiseks püügioperatsioonide kohta, milles nad tööle rakendatakse;

c) kalalaevareederite, kalurite ja muude asjaomaste isikute kohustused, võttes nõuetekohaselt arvesse alla 18 aasta vanuste kalurite ohutust ja tervist;

d) tema lipu all sõitvate või tema registrisse kantud kalalaevade pardal toimunud õnnetustest teatamine ja nende uurimine ning

e) tööohutuse ja töötervishoiu ühiskomisjonide või pärast konsulteerimist muude asjakohaste organite moodustamine.

Artikkel 35

1. Käesoleva artikli nõudeid kohaldatakse kõikide kalalaevade suhtes, arvestades pardal olevate kalurite arvu, laeva tegevuspiirkonda ja reisi kestust.

2. Pädev asutus:

a) nõuab pärast konsulteerimist, et kalalaevareeder kehtestab pardal kooskõlas riigisiseste õigusnormide, kollektiivlepingute ja tavaga korra tööõnnetuste ja -vigastuste ning kutsehaiguste ärahoidmiseks, võttes arvesse konkreetseid ohte ja riske asjaomasel kalalaeval, ning

b) nõuab, et kalalaevareederitele, kipritele, kaluritele ja muudele asjaomastele isikutele antakse piisavaid ja sobivaid juhiseid, õppematerjali või muud asjakohast teavet selle kohta, kuidas ohutus- ja terviseriske kalalaevade pardal hinnata ja ohjata.

3. Kalalaevareederid:

a) tagavad, et iga pardal viibiv kalur varustatakse sobiva kaitserõivastuse ja -vahenditega;

b) tagavad, et iga pardal viibiv kalur on saanud pädeva asutuse poolt heaks kiidetud ohutusalase põhiväljaõppe; ning

c) tagavad, et kalurid on enne seadmete kasutamist või asjaomases töös osalemist piisavalt ja mõistlikul määral tuttavad seadmete ja nende töömeetoditega, sealhulgas asjakohaste ohutusmeetmetega.

Artikkel 36

Kalapüügiga seotud riske hinnatakse vastavalt vajadusele kalurite või nende esindajate osalusel.

6. OSA

MUUDATUSED

Artikkel 37

1. Käesoleva kokkuleppe ja selle lisade kohaldamine vaadatakse läbi pärast konventsiooni sätete iga muutmist ja juhul, kui seda nõuab ükskõik kumb käesoleva kokkuleppe pool.

2. Käesolevat kokkulepet hinnatakse ja see vaadatakse läbi pärast selliste Euroopa õigusaktide iga muutmist, mis võivad mõjutada käesolevat kokkulepet, ja juhul, kui seda nõuab ükskõik kumb käesoleva kokkuleppe pool.

7. OSA

LÕPPSÄTTED

Artikkel 38

Allakirjutanud sõlmivad käesoleva kokkuleppe tingimusel, et see ei jõustu enne konventsiooni jõustumise kuupäeva. Konventsioon jõustub 12 kuud pärast kuupäeva, mil kümme ILO liikmesriiki, kellest kaheksa on rannikuäärsed riigid, on registreeritud Rahvusvahelise Tööbüroo peadirektori juures.

SELLE KINNITUSEKS on allpool nimetatud isikud käesolevale kokkuleppele alla kirjutanud.