Nõukogu direktiiv,

13. detsember 1976,

kindlustusagentide ja kindlustusmaaklerite (ex ISIC rühm 630) tegevuse puhul asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamist hõlbustavate meetmete ja eelkõige selle tegevusega seonduvate üleminekumeetmete kohta

(77/92/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 49, 57, 66 ja 235,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]

ning arvestades, et:

asutamislepingu kohaselt on alates üleminekuperioodi lõpust asutamise ja teenuste osutamise puhul keelatud igasugune diskrimineerimine kodakondsuse põhjal; seda võrdse kohtlemise põhimõtet kohaldatakse eelkõige õiguse suhtes ühineda kutseorganisatsioonidega, kui selline õigus kaasneb automaatselt asjaomase isiku ametialase tegevusega;

kõik liikmesriigid ei sätesta tingimusi kindlustusagendi või kindlustusmaakleri töö alustamise ja jätkamise kohta; mõningatel juhtudel on olemas vabadus alustada ja jätkata seda tegevust, kuid mõningatel juhtudel on ette nähtud ranged tingimused, mille kohaselt sellel erialal tegutsemise tingimuseks on ametlikud kvalifikatsioonitõendid;

pidades silmas liikmesriikidevahelisi erinevusi kindlustusagentide ja kindlustusmaaklerite tegevuse ulatuses, on soovitav võimalikult täpselt määratleda tegevused, mille suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse;

lisaks sellele on asutamislepingu artiklis 57 sätestatud, et lihtsustamaks inimestel füüsilisest isikust ettevõtjaks hakkamist ja sellise isikuna tegutsemist, tuleb välja anda direktiivid diplomite, tunnistuste ja muude ametlike kvalifikatsioonitõendite vastastikuse tunnustamise ja liikmesriikides õigusnormidega ettenähtud sätete kooskõlastamise kohta;

diplomite vastastikuse tunnustamise või viivitamatu kooskõlastamise puudumise korral on siiski soovitav aidata kaasa asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse tulemuslikule kasutamisele kõnealustes tegevusvaldkondades eelkõige sellega, et võetakse vastu samalaadsed üleminekumeetmed, nagu on kavandatud üldprogrammides, [3] vältimaks põhjendamatuid piiranguid isikutele, kes on pärit liikmesriikidest, kus selliste tegevuste alustamise suhtes ei kehti mingeid eeltingimusi;

välistamaks selliste raskuste tekkimist, peaks üleminekumeetmete eesmärgiks olema see, et vastuvõtvas liikmesriigis, kus sellise tegevuse alustamise suhtes kehtivad teatavad eeskirjad, võiks juhtudel, kui ei nõuta varasemat koolitust, käsitleda piisava kvalifikatsioonina kõnealuste tegevuste alustamiseks asjaolu, et sellise tegevusega on liikmesriigis, kust välisriigi kodanik pärit on, tegeletud mõistliku ja suhteliselt hiljutise aja jooksul, ja tagada sellega, et asjaomase isiku erialased teadmised on samaväärsed teadmistega, mida nõutakse vastuvõtva liikmesriigi enda kodanikelt;

pidades silmas olukorda Madalmaades, kus kindlustusmaaklerid on erialaste teadmiste põhjal jagatud mitmesse kategooriasse, tuleks samalaadne süsteem kehtestada ka teiste liikmesriikide kodanike suhtes, kes soovivad hakata tegutsema ühe või teise asjaomase kategooria raames; selle kõige otstarbekam ja objektiivsem kriteerium on töötajate arv, kes töötavad või on töötanud asjaomase isiku alluvuses;

kui kindlustusagendi töö hulka kuulub ühe või mitme kindlustusseltsi antud alaliste volituste kasutamine, millega ta võib asjaomase kindlustusseltsi või asjaomaste kindlustusseltside tavalise äritegevuse raames aset leidvate teatavate või kõigi toimingute puhul võtta endale sellise kindlustusseltsi või selliste kindlustusseltside nimel nende jaoks siduvaid kohustusi, võib kõnealune isik hakata vastuvõtvas liikmesriigis tegutsema maaklerina;

käesolev direktiiv kaotab otstarbe pärast seda, kui on saavutatud kõnealuste toimingute alustamise ja jätkamise tingimuste kooskõlastamine ning diplomite, tunnistuste ja muude ametlike kvalifikatsioonitõendite vastastikune tunnustamine;

kuivõrd käesolevas direktiivis nimetatud toimingute alustamiseks ja jätkamiseks liikmesriikides on palgatöötajatel vaja erialaseid teadmisi ja oskusi, tuleks käesolevat direktiivi kohaldada ka nimetatud inimeste suhtes, et kaotada tööjõu vaba liikumise takistus ja seega täiendada meetmeid, mis on vastu võetud nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määrusega (EMÜ) nr 1612/68 töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduse piires, [4] muudetud määrusega (EMÜ) nr 312/76 [5];

samal põhjusel tuleks palgatöötajate suhtes kohaldada ka sätteid laitmatu reputatsiooni ja varasemate pankrottide puudumise tõendamise kohta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

1. Liikmesriigid võtavad vastu käesolevas direktiivis määratletud meetmed üldprogrammide I jaotisega hõlmatud füüsiliste isikute ja äriühingute (edaspidi "soodustatud isikud") asutamise või teenuste pakkumise kohta nende territooriumil, kui nimetatud isikud soovivad sõltumatult tegelda artiklis 2 nimetatud tegevustega.

2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka liikmesriikide kodanike suhtes, kes soovivad määruse (EMÜ) nr 1612/68 kohaselt tegeleda artiklis 2 osutatud tegevustega palgatöötajatena.

Artikkel 2

1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse järgmiste asutamispiirangute kaotamise üldprogrammi III lisa ex ISIC rühma 630 kuuluvate tegevuste suhtes:

a) isikute ametialane tegevus, kes ettevõtja valimise täieliku vabaduse tingimustes koondavad riskide kindlustamiseks või edasikindlustamiseks kindlustust või edasikindlustust soovivad isikud ja kindlustusseltsid või edasikindlustusseltsid, tegelevad kindlustuslepingute või edasikindlustuslepingute sõlmimiseks vajalike eeltöödega ja aitavad vajaduse korral selliste lepingute haldamisel ja täitmisel eelkõige siis, kui tegemist on nõuetega;

b) isikute ametialane tegevus, kellele on ühe või mitme lepinguga antud juhised või volitused tegutseda ühe või mitme kindlustusseltsi nimel ja huvides või ainult nende huvides seoses kindlustuslepingute tutvustamise, lepingu sõlmimise ettepaneku tegemise, lepingu sõlmimisele eelneva tööga tegelemisega või kindlustuslepingute sõlmimisega või selliste lepingute haldamisele või täitmisele kaasaaitamisega eelkõige siis, kui tegemist on nõudega;

c) punktides a ja b nimetamata isikute tegevus, kes selliste isikute nimel tegutsedes tegelevad muu hulgas ettevalmistustööga, tutvustavad kindlustuslepinguid või koguvad kindlustusmakseid, tingimusel et nimetatud toimingud ei sisalda kindlustuskohustusi avalikkuse suhtes ega avalikkuse poolt.

2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse eelkõige tegevuste suhtes, mida liikmesriikides kirjeldatakse tavaliselt järgmiselt:

a) lõike 1 punktis a nimetatud tegevused:

- Belgias:

- Courtier d'assurance

Verzekeringsmakelaar,

- Courtier de réassurance

Herverzekeringsmakelaar,

- Taanis:

- Juridiske og fysiske personer, som driver selvstændig virksomhed som formidler ved afsætning af forsikringskontrakter,

- Saksamaal:

- Versicherungsmakler,

- Rückversicherungsmakler,

- Prantsusmaal:

- Courtier d'assurance,

- Courtier d'assurance maritime,

- Courtier de réassurance,

- Iirimaal:

- Insurance broker,

- Reinsurance broker,

- Itaalias:

- Mediatore di assicurazioni,

- Mediatore di riassicurazioni,

- Madalmaades:

- Makelaar,

- Assurantiebezorger,

- Erkend assurantieagent,

- Verzekeringsagent,

- Ühendkuningriigis:

- Insurance broker;

b) lõike 1 punktis b nimetatud tegevused:

- Belgias:

- Agent d'assurance

Verzekeringsagent,

- Taanis:

- Forsikringsagent,

- Saksamaal:

- Versicherungsvertreter,

- Prantsusmaal:

- Agent général d'assurance,

- Iirimaal:

- Agent,

- Itaalias:

- Agente di assicurazioni,

- Luksemburgis:

- Agent principal d'assurance,

- Agent d'assurance,

- Madalmaades:

- Gevolmachtigd agent,

- Verzekeringsagent,

- Ühendkuningriigis:

- Agent;

c) lõike 1 punktis c nimetatud tegevused:

- Belgias:

- Sous-agent

Sub-agent,

- Taanis:

- Underagent,

- Saksamaal:

- Gelegenheitsvermittler,

- Inkassant,

- Prantsusmaal:

- Mandataire,

- Intermédiaire,

- Sous-agent,

- Iirimaal:

- Sub-agent,

- Itaalias:

- Subagente,

- Luksemburgis:

- Sous-agent,

- Madalmaades:

- Sub-agent,

- Ühendkuningriigis:

- Sub-agent.

Artikkel 3

Liikmesriigid, kus mõne artiklis 2 nimetatud tegevuse alustamiseks või jätkamiseks on vaja täita teatavad kvalifikatsioonitingimused, tagavad, et kõigile soodustatud isikutele, kes soovivad sellist tegevust alustada, esitatakse enne asutamist või ajutise tegevuse alustamist teave sellel erialal kehtivate eeskirjade kohta, millel nad kavatsevad tegutseda.

Artikkel 4

Kui artikli 2 lõike 1 punktides a ja b osutatud tegevuste alustamiseks ja jätkamiseks nõutakse mõnes liikmesriigis üldisi, majandus- või erialaseid teadmisi ja oskusi, aktsepteerib kõnealune liikmesriik piisava tõendina selliste teadmiste ja oskuste kohta asjaolu, et ühega kõnealustest tegevustest on mõnes teises liikmesriigis tegeldud järgmise aja jooksul:

a) neli aastat järjest füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal; või

b) kaks aastat järjest füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal, kui soodustatud isik tõendab, et ta on töötanud vähemalt kolm aastat koos ühe või mitme kindlustusagendi või kindlustusmaakleriga või ühe või mitme kindlustusseltsiga; või

c) üks aasta füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal, kui soodustatud isik tõendab, et ta on kõnealuse tegevuse jaoks läbinud koolituse ja tal on selle kohta tunnistus, mida riik tunnustab või mida pädev kutseorganisatsioon peab oma nõuete jaoks piisavaks.

Artikkel 5

1. Kui liikmesriigis kehtivad mõne artikli 2 lõike 1 punktis a nimetatud tegevuse alustamise või jätkamise kohta rangemad nõuded kui artikli 2 lõike 1 punktis b sätestatud tegevuste kohta, võib liikmesriik nõuda esimesena nimetatud tegevuse alustamiseks või jätkamiseks, et sellega oleks tegeldud mõnes muus liikmesriigis artikli 2 lõike 1 punktis a nimetatud kutsealal järgmise aja jooksul:

a) neli aastat järjest füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal; või

b) kaks aastat järjest füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal, kui soodustatud isik tõendab, et ta on töötanud vähemalt kolm aastat koos ühe või mitme kindlustusagendi või kindlustusmaakleriga või ühe või mitme kindlustusseltsiga; või

c) üks aasta füüsilisest isikust ettevõtjana või juhtival ametikohal, kui soodustatud isik tõendab, et ta on kõnealuse tegevuse jaoks läbinud koolituse ja tal on selle kohta tunnistus, mida riik tunnustab või mida pädev kutseorganisatsioon peab oma nõuete jaoks piisavaks.

Kui soodustatud isik artikli 2 lõike 1 punkti b kohase tegevuse hulka kuulub ühe või mitme kindlustusseltsi antud alaliste volituste kasutamine, millega ta võib asjaomase kindlustusseltsi või asjaomaste kindlustusseltside tavalise äritegevuse raames tehtavate teatavate või kõigi tehingute puhul võtta sellise kindlustusseltsi või selliste kindlustusseltside nimel nende jaoks siduvaid kohustusi, käsitletakse sellist tegevust artikli 2 lõike 1 punktis a nimetatud tegevusena.

2. Madalmaades kohaldatakse artikli 2 lõike 1 punktis a nimetatud tegevuste alustamise ja jätkamise suhtes järgmisi lisatingimusi:

- kui soodustatud isik soovib töötada makelaar'i ametis, peab ta asjaomase tegevusega olema tegelenud ettevõttes, kus tema alluvuses töötas vähemalt 10 töötajat,

- kui soodustatud isik soovib töötada assurantiebezorger'i ametis, peab ta asjaomase tegevusega olema tegelenud ettevõttes, kus tema alluvuses töötas vähemalt viis töötajat,

- kui soodustatud isik soovib töötada erkend assurantieagent'i ametis, peab ta asjaomase tegevusega olema tegelenud ettevõttes, kus tema alluvuses töötas vähemalt kaks töötajat.

Artikkel 6

1. Kui artikli 2 lõike 1 punktis c osutatud tegevuse alustamiseks ja jätkamiseks on mõnes liikmesriigis vaja üldisi, majandus- või erialaseid teadmisi ja oskusi, aktsepteerib kõnealune liikmesriik piisava tõendina selliste teadmiste ja oskuste kohta asjaolu, et kõnealuse tegevusega on mõnes teises liikmesriigis tegeldud järgmise aja jooksul:

a) kaks aastat järjest füüsilisest isikust ettevõtjana või töötades koos ühe või mitme kindlustusagendi või kindlustusmaakleriga või ühe või mitme kindlustusseltsiga; või

b) üks aasta punktis a sätestatud tingimustel, kui soodustatud isik tõendab, et ta on kõnealuse tegevuse jaoks läbinud koolituse ja tal on selle kohta tunnistus, mida riik tunnustab või mida pädev kutseorganisatsioon peab oma nõuete jaoks piisavaks.

2. Ühe artikli 2 lõike 1 punktis a või b nimetatud tegevusega tegelemist vähemalt ühe aasta jooksul ja asjaomast koolitust loetakse lõikes 1 sätestatud nõuete täitmiseks piisavaks.

Artikkel 7

Artiklites 4, 5 ja 6 nimetatud juhtudel ei ole kõnealuse tegevusega tegelemist lõpetatud rohkem kui 10 aastat enne artikli 9 lõikes 1 nimetatud taotluse esitamise kuupäeva. Kui liikmesriigis on sealsete kodanike jaoks ette nähtud lühem tähtaeg, tuleb seda kohaldada ka soodustatud isikute suhtes.

Artikkel 8

1. Artikli 4 ja artikli 5 lõike 1 tähenduses juhtival ametikohal töötanuks peetakse isikut, kes on tegelnud vastava tegevusega:

a) ettevõtte või ettevõtte filiaali tegevjuhina; või

b) ettevõtte tegevjuhi asetäitjana või volitatud esindajana, kui sellise ametikohaga kaasnenud vastutus oli samaväärne esindatava ettevõtte tegevjuhi vastutusega.

2. Artikli 4 tähenduses juhtival ametikohal töötanuks peetakse ka isikut, kui tema ülesannete hulka on kindlustusseltsis kuulunud kindlustusagentide juhtimine ja järelevalve nende töö üle.

3. Artikli 4 punktis b ja artikli 5 lõike 1 punktis b nimetatud tööga peab olema kaasnenud vastutus kindlustuslepingute hankimise, haldamise ja täitmise eest.

Artikkel 9

1. Artiklites 4, 5, 6 ja 7 sätestatud tingimuste täitmist tõendatakse asjaomase isiku päritolu- või lähteliikmesriigi pädeva ametiasutuse või organi väljastatud tunnistusega, mille asjaomane isik esitab koos taotlusega selle kohta, et ta soovib vastuvõtvas liikmesriigis hakata tegelema ühe kõnealuse tegevusega.

2. Liikmesriigid määravad artiklis 13 sätestatud tähtaja jooksul ametiasutused ja organid, kes on pädevad andma välja lõikes 1 nimetatud tunnistust, ja teatavad nendest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile.

3. Liikmesriigid teatavad artiklis 13 sätestatud tähtaja jooksul teistele liikmesriikidele ja komisjonile ametiasutused ja organid, kellele tuleb esitada taotlus artiklis 2 nimetatud tegevustega tegelemiseks vastuvõtvas liikmesriigis, ja taotlusele lisatavad dokumendid.

Artikkel 10

1. Kui vastuvõttev liikmesriik nõuab artiklis 2 osutatud toiminguid alustada soovivatelt kohalikelt kodanikelt tõendeid laitmatu reputatsiooni ja varasemate pankrottide puudumise kohta või ühe eelnimetatu puudumise kohta, aktsepteerib ta teiste liikmesriikide kodanike puhul piisava tõendina karistusregistri väljavõtet või juhul, kui selle esitamine ei ole võimalik, välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi pädeva kohtu- või haldusorgani väljastatud samaväärset dokumenti, mis tõendab, et kõnealused nõuded on täidetud.

2. Kui välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriik ei väljasta esimeses lõikes osutatud dokumente, asendatakse need dokumendid vandega – või kui riigis ei ole vannet sätestatud, siis tõotu sega –, mille asjaomane isik annab pädeva kohtu- või haldusorgani ees või vajaduse korral päritolu- või lähteliikmesriigi notari ees; selline organ või notar annab välja tunnistuse, mis tõendab vande või tõotuse autentsust. Kinnituse varasemate pankrottide puudumise kohta võib anda ka kõnealuse riigi kutseorganisatsiooni ees.

3. Lõigete 1 ja 2 kohaselt väljaantud dokumendid tuleb esitada kolme kuu jooksul pärast väljaandmiskuupäeva.

4. Liikmesriigid määravad artiklis 13 sätestatud tähtaja jooksul ametiasutused ja organid, kes on pädevad andma välja käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 nimetatud dokumente, ja teatavad nendest viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile.

Iga liikmesriik teatab artiklis 13 sätestatud tähtaja jooksul teistele liikmesriikidele ja komisjonile ametiasutused või organid, kellele esitatakse käesolevas artiklis nimetatud dokumendid koos taotlusega alustada vastuvõtva liikmesriigi territooriumil artiklis 2 nimetatud tegevust.

5. Kui vastuvõttev liikmesriik nõuab finantsseisundi tõendamist, käsitleb ta välisriigi kodaniku päritolu- või lähteliikmesriigi pankade väljaantud tõendeid samaväärsetena tema enda territooriumil väljaantud tõenditega.

Artikkel 11

Kui vastuvõttev liikmesriik nõuab artiklis 2 osutatud toiminguid alustada või jätkata soovivatelt kohalikelt kodanikelt vannet või tõotust ja kui teiste liikmesriikide kodanikud ei saa vannet või tõotust sellisel kujul kasutada, tagab vastuvõttev liikmesriik, et asjaomastele isikutele pakutakse võimalust anda sobilik ja samaväärne vanne või tõotus.

Artikkel 12

Käesolevat direktiivi kohaldatakse seni, kuni jõustuvad sätted kõnealuste tegevuste alustamise ja jätkamise siseriiklike eeskirjade kooskõlastamise kohta.

Artikkel 13

Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud meetmed 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Artikkel 14

Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti.

Artikkel 15

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 13. detsember 1976

Nõukogu nimel

eesistuja

M. van der Stoel

[1] EÜT C 78, 2.8.1971, lk 13.

[2] EÜT C 113, 9.11.1971, lk 6.

[3] EÜT 2, 15.1.1962, lk 32/62 ja 36/62.

[4] EÜT L 257, 19.10.1968, lk 2.

[5] EÜT L 39, 14.2.1976, lk 2;

--------------------------------------------------