ET Euroopa Liidu Teataja L 317/4

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2016/2031,

26. oktoober 2016,

mis käsitleb taimekahjustajatevastaseid kaitsemeetmeid, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 228/2013, (EL) nr 652/2014 ja (EL) nr 1143/2014 ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 69/464/EMÜ, 74/647/EMÜ, 93/85/EMÜ, 98/57/EÜ, 2000/29/EÜ, 2006/91/EÜ ja 2007/33/EÜ

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,

tegutsedes seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu direktiivis 2000/29/EÜ (3) on sätestatud taimetervise kord.

(2) 21. novembril 2008 kutsus nõukogu komisjoni üles taimetervise korda hindama.

(3) Võttes arvesse selle hindamise tulemust ja direktiivi 2000/29/EÜ kohaldamisel saadud kogemusi, tuleks nimetatud direktiiv asendada. Selleks et tagada uute õigusnormide ühetaoline kohaldamine, peaks direktiivi asendav õigusakt olema määrus.

(4) Taimetervis on väga oluline liidu taimekasvatuse, metsade, looduslike ja täisistutatud alade, looduslike ökosüsteemide, ökosüsteemi teenuste ja elurikkuse seisukohalt. Taimetervist ohustavad taimedele ja taimsetele saadustele kahjulikud liigid, mille liidu territooriumile sissetoomise risk on nüüdseks suurenenud üleilmastunud kaubavahetuse ja kliimamuutuste tõttu. Selle ohuga võitlemiseks on vaja võtta meetmeid, et määrata kindlaks taimekahjustajatest tulenevad fütosanitaarsed riskid ja vähendada need riskid vastuvõetavale tasemele.

(5) Vajadust selliste meetmete järele on teadvustatud juba ammu. Meetmeid on käsitletud rahvusvahelistes lepingutes ja konventsioonides, sealhulgas ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) 6. detsembril 1951. aastal sõlmitud rahvusvaheline taimekaitsekonventsioon (IPPC) ja selle uus muudetud versioon, mis kiideti heaks ÜRO FAO konverentsi 29. istungil 1997. aasta novembris. Liit ja kõik selle liikmesriigid on nimetatud konventsiooni osalised.

(6) On ilmselge, et käesoleva määruse kohaldamisala määramiseks on oluline võtta arvesse biogeograafilisi tegureid, et vältida selliste taimekahjustajate, mida Euroopa Liidu territooriumil ei esine, Euroopa Liidu territooriumile sissetoomist ja seal levimist. Seega tuleks Ceuta, Melilla, välja arvatud Madeira ja Assoorid, ja liikmesriikide äärepoolseimad piirkonnad, millele on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 355 lõikes 1, käesoleva määruse territoriaalsest kohaldamisalast välja jätta. Viiteid kolmandatele riikidele tuleks käsitada viidetena ka nimetatud välja jäetud territooriumidele.

(7) Direktiivis 2000/29/EÜ on sätestatud sellise ametliku kontrolli reeglid, mida teevad pädevad asutused seoses taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmetega. Selles nõutakse liikmesriikidelt, et nad võtaksid piisavaid ja tõhusaid kontrollimeetmeid. Selliste piisavate ja tõhusate ametliku kontrolli meetmete kohaldamist tuleks jätkata ka tulevikus. Käesolevas määruses, mis on osa paketist „Arukamad õigusnormid ohutuma toidu nimel“, tuleks ette näha vaid piiratud arv ametlikke kontrolle käsitlevaid sätteid, kuna sellealased õigusnormid tuleks sätestada ametlikke kontrolle käsitlevate horisontaalsete õigusaktide raames.

(8) Tuleks sätestada kriteeriumid selliste taimekahjustajate identifitseerimiseks, mille suhtes on vaja võtta meetmeid, et hoida ära nende sissetoomine kogu liidu territooriumile ja nende levimine seal. Selliseid taimekahjustajaid nimetatakse liidu karantiinseteks taimekahjustajateks. Samuti tuleks sätestada kriteeriumid selliste taimekahjustajate identifitseerimiseks, mille suhtes on vaja tõrjemeetmeid võtta üksnes liidu ühe või mitme osa territooriumil. Selliseid taimekahjustajaid nimetatakse kaitstavate piirkondade karantiinseteks taimekahjustajateks. Juhul kui sellised taimekahjustajad on taimed, tuleks käesoleva määruse kohaldamisel keskenduda eelkõige taimedele, mis on teiste taimede suhtes parasiitsed ning mis kahjustavad taimetervist kõige enam.

(9) Selleks et liidu karantiinsete taimekahjustajate tõrjel oleks võimalik keskenduda nendele taimekahjustajatele, mille potentsiaalne majanduslik, sotsiaalne või keskkonnamõju on liidu territooriumil kõige tugevam, tuleks koostada selliste taimekahjustajate („prioriteetsed taimekahjustajad“) piiratud loetelu.

(10) Selleks et tagada tõhus ja õigeaegne tegutsemine, kui kinnitatakse liidu karantiinsete taimekahjustajate esinemine või kui kahtlustatakse nende esinemist, peaks liikmesriikidele, ettevõtjatele ja üldsusele kehtima teavitamise kohustus.

(11) Kui teavitamise kohustusega kaasneb füüsiliste või juriidiliste isikute andmete avaldamine pädevatele asutustele, võib see tuua kaasa Euroopa Liidu põhiõiguste harta („harta“) artikli 8 (isikuandmete kaitse) piiramise. See piirang oleks käesoleva määrusega seotud avaliku huvi eesmärgi saavutamiseks siiski vajalik ja proportsionaalne.

(12) Ettevõtja või muu isik, kes kahtlustab liidu karantiinse taimekahjustaja esinemist taimel, taimsel saadusel või muul objektil, mis on või oli tema kontrolli all, või saab sellest teada, peaks olema kohustatud teavitama pädevat asutust sellest kahtlusest või teadmisest, võtma kõik asjakohased meetmed taimekahjustaja hävitamiseks ning asjaomaste taimede, taimsete saaduste või muude objektide kõrvaldamiseks ning tagasivõtmiseks ning pädeva asutuse, teiste tarneahelas olevate isikute ja üldsuse teavitamiseks.

(13) Liikmesriigid peaksid liidu karantiinsete taimekahjustajate kinnitatud esinemise korral oma territooriumil võtma kõik vajalikud fütosanitaarmeetmed nende hävitamiseks. On asjakohane sätestada meetmed, mida liikmesriigid sellisel juhul võivad võtta. Samuti on asjakohane sätestada põhimõtted, mida liikmesriigid peaksid järgima, kui nad otsustavad, milliseid meetmeid tuleks võtta. Nende meetmete hulka peaks kuuluma saastunud piirkonnast ja puhvertsoonist koosnevate piiritletud alade loomine ning vajaduse korral selliste tegevuste kindlaksmääramine, mida ettevõtjad või muud isikud peaksid rakendama karantiinse taimekahjustaja hävitamiseks või selle taimekahjustaja leviku ärahoidmiseks.

(14) Teatavatel juhtudel peaksid liikmesriigid kehtestama meetmed karantiinsete taimekahjustajate hävitamiseks eravaldustes asuvatelt taimedelt, kuna taimekahjustajad saab tulemuslikult hävitada üksnes juhul, kui kõrvaldatakse kõik saasteallikad. Selleks peaks liikmesriikide pädevatel asutustel olema eravaldustele seaduslik juurdepääs. See võib tähendada harta artikli 7 (era- ja perekonnaelu austamine) ja artikli 17 (õigus omandile) piiramist. See piirang peaks olema käesoleva määrusega seotud avaliku huvi eesmärgi saavutamiseks vajalik ja proportsionaalne.

(15) Taimekahjustajate esinemise ärahoidmine ja varajane avastamine on nende õigeaegse ja tõhusa hävitamise seisukohalt äärmiselt oluline. Seepärast peaksid liikmesriigid uurima liidu karantiinsete taimekahjustajate esinemist piirkondades, kus neid taimekahjustajaid teadaolevalt ei ole esinenud. Võttes arvesse liidu karantiinsete taimekahjustajate arvu ning aega ja vahendeid, mida on vaja nimetatud uuringute tegemiseks, peaksid liikmesriigid koostama mitmeaastased uuringukavad.

(16) Komisjonil peaks olema õigus võtta vastu meetmeid juhul, kui kahtlustatakse konkreetsete liidu karantiinsete taimekahjustajate esinemist või kui nende esinemist on kinnitatud, eelkõige meetmeid nende taimekahjustajate hävitamiseks ja tõkestamiseks ning piiritletud alade loomiseks, uuringute tegemiseks, situatsiooniplaanide koostamiseks, simulatsiooniõppuste korraldamiseks ja tegevuskavade koostamiseks.

(17) Kui liidu karantiinne taimekahjustaja on piiritletud alal kohandunud ja seda ei saa hävitada, peaks komisjon võtma vastu liidu meetmed selle taimekahjustaja tõkestamiseks kõnealusel alal.

(18) Selleks et tagada kiire ja tõhus tegutsemine selliste taimekahjustajate esinemise korral, mis ei ole liidu karantiinsed taimekahjustajad, kuid mis liikmesriikide arvates võivad vastata liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmise tingimustele, tuleks sätestada, milliseid meetmeid peavad liikmesriigid võtma, kui nad saavad teada sellise taimekahjustaja esinemisest. Sarnased sätted tuleks kehtestada ka komisjonile.

(19) Liikmesriikidel tuleks teatavatel tingimustel lubada võtta rangemaid meetmeid, kui nõutakse liidu õigusaktidega.

(20) Prioriteetsete taimekahjustajate suhtes tuleks kohaldada erisätteid, mis hõlmavad eelkõige sätteid üldsuse teavitamise, uuringute, situatsiooniplaanide, simulatsiooniõppuste, hävitamisalaste tegevuskavade ning meetmete liidupoolse kaasrahastamise kohta.

(21) Karantiinsed taimekahjustajad, mida esineb liidu territooriumil, kuid mitte liidu territooriumi teatavates osades, mida nimetatakse kaitstavateks piirkondadeks, ning mille esinemisel oleks vastuvõetamatu majanduslik, sotsiaalne või keskkonnamõju üksnes kaitstavates piirkondades, tuleks konkreetselt kindlaks määrata ja kanda kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate loetellu. Kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate sissetoomine asjaomasesse kaitstavasse piirkonda, seal vedamine ja valla päästmine peaks olema keelatud.

(22) Tuleks kehtestada õigusnormid, mis käsitlevad kaitstavaks piirkonnaks tunnistamist ning kaitstava piirkonna muutmist või kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise kehtetuks tunnistamist, kaitstavate piirkondade uurimisega seotud kohustusi, meetmeid, mida tuleb võtta juhul, kui asjaomases kaitstavas piirkonnas kinnitatakse kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate esinemine, ja ajutiselt kaitstavate piirkondade loomist. Nende kaitstavate piirkondade suuruse muutmiseks, mille puhul on kinnitatud karantiinsete taimekahjustajate esinemine, ja nende kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise kehtetuks tunnistamiseks tuleks kohaldada rangeid reegleid.

(23) Taimekahjustajaid, mis ei ole liidu karantiinsed taimekahjustajad, tuleks käsitada liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajatena, kui need levivad peamiselt konkreetsete istutamiseks ettenähtud taimede kaudu, kui nende esinemine istutamiseks ettenähtud taimedel avaldab vastuvõetamatut majanduslikku mõju nende taimede kavandatud kasutusviisile ja kui taimekahjustajad on kantud liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate loetellu. Selleks et piirata selliste taimekahjustajate esinemist, peaks nende sissetoomine liidu territooriumile või seal vedamine asjaomastel istutamiseks ettenähtud taimedel olema keelatud, kui kõnealuste taimekahjustajate esinemissagedus ületab teatava piirmäära.

(24) Teatavatest taimedest, taimsetest saadustest ja muudest objektidest tuleneb vastuvõetamatu risk, kuna on tõenäoline, et nad kannavad endas liidu karantiinset taimekahjustajat. Mõne, kuid mitte kõigi jaoks nendest on olemas vastuvõetavad riski vähendamise meetmed. Sõltuvalt vastuvõetavate riskivähendamismeetmete olemasolust peaks nende taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sissetoomine liidu territooriumile või seal vedamine olema kas keelatud või erinõuetega reguleeritud. Tuleks koostada selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetelu.

(25) Lisaks taimede, taimsete saaduste ja muude objektide vastuvõetamatute riskide juhtimiseks võetavatele meetmetele tuleks käesolevas määruses sätestada riskipõhised ja ennetavad meetmed liidu territooriumi kaitsmiseks taimekahjustajate eest, mille võib sisse tuua kolmandast riigist pärit taim, taimne saadus või muu objekt, tuginedes sellise kõrge riski esialgsele hindamisele. Sellel esialgsel hindamisel tuleks arvesse võtta asjaomase taime, taimse saaduse või muu objekti puhul sobivaid konkreetseid kriteeriume. Sel eesmärgil tuleks arvesse võtta IPPC, Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsiooni, Euroopa Toiduohutusameti või liikmesriikide ametiasutuste teaduslikke arvamusi või uuringuid. Selle esialgse hindamise alusel tuleks koostada nende kõrge riskiga taimede, taimsete saaduste või muude objektide loetelu ning IPPC standardite kohaselt tehtava riskihindamise lõpuni peaks nende sissetoomine liidu territooriumile olema keelatud. Need taimed, taimsed saadused või muud objektid ei tohiks hõlmata taimi, taimseid saadusi või muid objekte, mille sissetoomine liidu territooriumile on keelatud või mille suhtes kehtivad erinõuded ja samaväärsed nõuded, tuginedes taimekahjustajatega seotud riskide analüüsile, või mille suhtes kehtivad käesolevas määruses sätestatud ajutised keelud.

(26) Sätestada tuleks erandid keeldudest või erinõuetest, mis on seotud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile sissetoomisega. Komisjonil peaks olema õigus tunnistada kolmandate riikide teatavad meetmed samaväärseks nõuetega asjaomaste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumil vedamise kohta.

(27) Kõnealuseid keelde ega nõudeid ei peaks kohaldama väikese koguse teatud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide suhtes, v.a istutamiseks ettenähtud taimed ja taimed, mis ei ole seotud kaubandusliku ega kutsealase eesmärgiga, ning teatud juhtudel taimede, taimsete saaduste ja muude objektide piirialadele sissetoomise ja seal vedamise suhtes.

(28) Asjakohane on sätestada vabastused keelust tuua liidu territooriumile sisse ja seal vedada taimekahjustajaid, taimi, taimseid saadusi ja muid objekte, mille suhtes kohaldatakse neid keelde ja mis on ette nähtud teatavateks eemärkideks, nagu ametliku testimise, teaduslikud või hariduslikud eesmärgid, katseteks, sordivalikuks või sordiaretuseks. Tuleks sätestada vajalikud ettevaatusabinõud ja asjaomaseid isikuid teavitada.

(29) Kolmandatest riikidest liitu veetavad taimed ja posti teel liikuvad taimed ei vasta paljudel juhtudel liidu fütosanitaarnõuetele. Teadlikkuse suurendamiseks tuleks sätestada konkreetsed nõuded reisijatele ja postiteenuste klientidele esitatavale teabele.

(30) Liidu territooriumile sissetoomist ja seal vedamist käsitlevatest liidu õigusnormidest tuleks kehtestada erand taimede, taimsete saaduste ja muude objektide fütosanitaarse transiitveo korral, mille suhtes kohaldatakse eritingimusi.

(31) Rahvusvaheline kauplemine taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega, millega on vähe fütosanitaariaalaseid kogemusi, võib potentsiaalselt tuua kaasa vastuvõetamatud riskid selliste karantiinsete taimekahjustajate kohandumiseks, mida ei ole veel liidu karantiinsete taimekahjustajatena loetellu kantud ja mille vastu ei ole käesoleva määruse kohaselt meetmeid võetud. Selleks et tagada kiire ja tõhus tegutsemine nende uute kindlakstehtud või kahtlustatavate taimekahjustajatega seotud riskide korral, mis tulenevad taimedest, taimsetest saadustest ja muudest objektidest, mille suhtes ei ole kehtestatud alalisi nõudeid või keelde, kuid mille puhul võib selliseid alalisi meetmeid vaja olla, peaks komisjonil olema võimalus võtta ajutisi meetmeid kooskõlas ettevaatuspõhimõttega ning need taimed, taimsed saadused ja muud objektid identifitseerida, võttes arvesse objektiivseid ja kindaksmääratud elemente.

(32) Sarnaselt liidu territooriumi kohta sätestatud keeldude ja erinõuetega tuleb need sätestada ka selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise ja seal vedamise kohta, millest võib tuleneda vastuvõetamatu tasemega risk, kuna on tõenäoline, et nad kannavad endas vastava kaitstava piirkonna karantiinset taimekahjustajat.

(33) Tuleks võtta vastu üldnõuded taimede, taimsete saaduste ja muude objektide puhul kasutatavate sõidukite, seadmete ja pakkematerjali kohta tagamaks, et need on vabad karantiinsetest taimekahjustajatest.

(34) Liikmesriigid peaksid määrama kinnised üksused ja karantiinijaamad. Tuleks sätestada nõuded nende kinniste üksuste ja karantiinijaamade määramise, lubamise, toimimise ja järelevalve kohta ning taimede, taimsete saaduste või muude objektide väljaviimise kohta nendest üksustest ja jaamadest. Kui kõnealused nõuded hõlmavad nimetatud üksustesse ja jaamadesse sisenevate töötajate ja külastajate nimekirjade haldamist, võib see tähendada harta artikli 8 (isikuandmete kaitse) piiramist. See piirang oleks käesoleva määrusega seotud avaliku huvi eesmärgi saavutamiseks siiski vajalik ja proportsionaalne.

(35) Komisjon peaks pidama avalikult kättesaadavat ja ajakohastatud loetelu kõikidest teadetest, mis ta on saanud kolmandates riikides leitud uute taimekahjustajate kohta, mis võivad olla ohtlikud taimetervisele liidu territooriumil.

(36) Selleks et tagada käesoleva määruse tõhus rakendamine, tuleks teatavad ettevõtjad, kelle suhtes kehtivad käesolevas määruses sätestatud kohustused, kanda liikmesriikide loodud registrisse. Sätestada tuleks registreerimise nõuded ja nendest nõuetest tehtavad erandid.

(37) Selleks et hõlbustada karantiinse taimekahjustajaga saastumise allika avastamist, tuleks ettevõtjatelt nõuda arvestuse pidamist teistelt ettevõtjatelt saadud ja teistele ettevõtjatele tarnitud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide üle. Teatavate karantiinsete taimekahjustajate peiteaega ja saasteallika avastamiseks vajalikku aega arvesse võttes tuleks seda arvestust säilitada vähemalt kolm aastat.

(38) Ettevõtjatel peaksid olema süsteemid ja protseduurid, mille abil saab teha kindlaks taimede, taimsete saaduste ja muude objektide vedamise nende endi valduste sees ja vahel.

(39) Teatavate taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sissetoomisel kolmandatest riikidest liidu territooriumile ja kaitstavatesse piirkondadesse tuleks nõuda fütosanitaarsertifikaati. Läbipaistvuse huvides tuleks koostada selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetelu.

(40) Fütosanitaarsertifikaati tuleks samuti nõuda kolmandatest riikidest pärit muude taimede sissetoomiseks liidu territooriumile. See on tähtis, et tagada fütosanitaarohutuse asjakohane tase ning tõhus ülevaade nende taimede impordist liitu ja selle riskidest. Nende taimede suhtes ei tohiks aga kohaldada asjaomastes liidu õigusaktides esitatud sätteid piiripunktis tehtavate ametlike kontrollide kohta.

(41) Fütosanitaarsertifikaadid peaksid vastama IPPC nõuetele ning tõendama vastavust käesoleva määruse kohaselt kehtestatud nõuetele ja meetmetele. Fütosanitaarsertifikaatide usaldusväärsuse tagamiseks tuleks kehtestada õigusnormid sertifikaatide kehtivustingimuste ja kehtetuks tunnistamise tingimuste kohta.

(42) Teatavate taimede, taimsete saaduste ja muude objektide vedamine liidu territooriumil ning sissetoomine kaitstavatesse piirkondadesse ja seal vedamine peaks olema lubatud üksnes tingimusel, et nendega on kaasas taimepass, mis tõendab nende vastavust käesoleva määruse kohaselt kehtestatud nõuetele ja meetmetele. Läbipaistvuse huvides tuleks koostada selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetelu.

(43) Taimepassi ei tuleks nõuda otse lõppkasutajatele, sealhulgas koduaednikele tarnitavate taimede, taimsete saaduste ega muude objektide puhul. Sätestada tuleks aga teatavad erandid.

(44) Taimepasside usaldusväärsuse tagamiseks tuleks kehtestada nende sisu ja vormi käsitlevad nõuded.

(45) Taimepassi peaks üldjuhul välja andma loa saanud ettevõtja. Pädevatel asutustel peaks olema võimalik otsustada taimepassi väljaandmise üle.

(46) Tuleks sätestada taimepasside väljaandmise, väljaandmiseks vajaliku kontrollimise, taimepasside kinnitamise, ettevõtjatele taimepasside väljastamiseks loa andmise ja nende järelevalve, loa saanud ettevõtjate kohustuste ja kõnealuse loa kehtetuks tunnistamise kord.

(47) Loa saanud ettevõtjate koormuse vähendamiseks tuleks taimepasside väljaandmiseks vajalik kontrollimine asjakohasuse korral siduda nõukogu direktiivide 66/401/EMÜ, (4) 66/402/EMÜ, (5) 68/193/EMÜ, (6) 2002/54/EÜ, (7) 2002/55/EÜ, (8) 2002/56/EÜ, (9) 2002/57/EÜ, (10) 2008/72/EÜ (11) ja 2008/90/EÜ (12) kohaselt nõutava hindamisega.

(48) Loa saanud ettevõtjatel peaksid olema vajalikud teadmised taimekahjustajatest.

(49) Teatavad loa saanud ettevõtjad võivad soovida koostada taimekahjustajatega seotud riskide juhtimise kava, mis tagab ja näitab, et nad on oma kutsetegevuses täiesti pädevad ja teadlikud taimekahjustajatega seotud riskide kriitilistest punktidest, ning millega põhjendatakse pädevate asutuste konkreetset kontrolli erikorda. Nende kavade sisu tuleks reguleerida liidu tasandil.

(50) Tuleks kehtestada sätted taimepasside ja fütosanitaarsertifikaatide asendamise kohta.

(51) Kui taimepassid ei vasta liidu õigusnormidele, tuleks need eemaldada, kehtetuks tunnistada ja jälgitavuse huvides alles hoida.

(52) Rahvusvahelise fütosanitaarmeetmete standardi nr 15 („Puidust pakkematerjali reguleerimine rahvusvahelises kaubanduses“, ISPM15) kohaselt peab puidust pakkematerjali märgistama spetsiaalse märgisega, mille panevad nõuetekohaselt loa saanud ja järelevalve all olevad ettevõtjad. Käesolevas määruses tuleks sätestada kooskõlas nimetatud standardiga nõuded puidust pakkematerjali töötlemise, märgistamise ja parandamise kohta. Samuti tuleks käesolevas määruses sätestada eeskirjad liidu territooriumil märgist panevatele ettevõtjatele loa andmise ja nende järelevalve kohta.

(53) Kolmanda riigi nõudmisel peaks liidu territooriumilt kolmandasse riiki veetavate taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega olema kaasas fütosanitaarsertifikaat ekspordi või reekspordi jaoks. IPPC asjaomaste sätete kohaselt peaksid neid sertifikaate välja andma pädevad asutused, võttes arvesse konventsioonis sätestatud ekspordi ja reekspordi näidissertifikaadi sisu. Kolmandatele riikidele tuleks pakkuda kaitset liidu karantiinsete taimekahjustajate vastu nende teadaolevalt kahjulike omaduste tõttu, välja arvatud juhul, kui on ametlikult teada, et liidu karantiinne taimekahjustaja esineb asjaomases kolmandas riigis ega ole seal ametliku kontrolli all, või kui on alust eeldada, et see liidu karantiinne taimekahjustaja ei ole asjaomase kolmanda riigi kriteeriumide kohaselt karantiinne taimekahjustaja.

(54) Kui taimi, taimseid saadusi või muid objekte veetakse enne kolmandasse riiki eksportimist läbi mitme liikmesriigi, on oluline, et liikmesriik, kus taimed, taimsed saadused või muud objektid toodeti või kus neid töödeldi, vahetaks teavet teise liikmesriigiga, kes annab välja fütosanitaarsertifikaadi ekspordi jaoks. Teabevahetus on oluline selleks, et oleks võimalik tõendada vastavust kolmanda riigi nõuetele. Seega tuleks kehtestada ühtlustatud ekspordieelne sertifikaat, et oleks tagatud teabevahetuse toimumine ühesugusel viisil.

(55) Komisjon peaks looma elektroonilise süsteemi käesoleva määruse kohaselt nõutava teavitamise jaoks.

(56) Selleks et võtta arvesse teatavate liidu karantiinsete taimekahjustajate tõsiseimat majanduslikku, sotsiaalset või keskkonnamõju liidu territooriumile, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte seoses prioriteetsete taimekahjustajate loetlemisega.

(57) Tagamaks, et ametliku testimise, teaduslikel või hariduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul või sordiaretuses kasutatavatele liidu karantiinsetele taimekahjustajatele ning kolmandatest riikidest või territooriumidelt pärit taimedele, taimsetele saadustele ja muudele objektidele, mida on keelatud liidu territooriumile sisse tuua, kehtestatud erandeid rakendatakse viisil, millest ei tulene liidu territooriumile ega selle osadele mingit taimekahjustajatega seotud riski, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, milles käsitletakse liikmesriikide ja komisjoni vahelist teabevahetust seoses asjaomaste taimekahjustajate ning taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile sissetoomise, seal vedamise, hoidmise, paljundamise ja kasutamisega, vastava loa andmise menetluse ja tingimustega, nõuete täitmise kontrollimisega ning nõuete rikkumise korral võetavate meetmetega.

(58) Selleks et tagada piiritletud alade iga-aastaste uuringute elluviimise kohustusest tehtavate erandite õige kohaldamine, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte seoses nende eranditega hõlmatud taimekahjustajate täpsustamisega ja nende erandite kohaldamise tingimustega.

(59) Selleks et tagada kaitstavate piirkondade kehtestamine ja toimimine usaldusväärsel viisil, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu üksikasjalikud õigusnormid, mis käsitlevad kaitstavaks piirkonnaks tunnistamisel tehtavaid uuringuid ning kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajatega seotud uuringute ettevalmistamist ja sisu.

(60) Tagamaks, et erandeid seoses taimede, taimsete saaduste ja muude objektide veoga piirialadele ja piirialadel kohaldatakse proportsionaalselt ja piiratult, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu üksikasjalikke õigusnorme, milles käsitletakse kolmandate riikide ja liikmesriikide piirialade maksimaalset laiust, asjaomaste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kolmanda riigi ja liikmesriigi piirialadel vedamise maksimaalset vahemaad ning loa andmise korda, mis on seotud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liikmesriigi piirialadele sissetoomise ja seal vedamisega.

(61) Tagamaks, et ettevõtjate registrisse kandmine on proportsionaalne taimekahjustajatega seotud riskide kontrollimise eesmärgiga, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusnormid, millega sätestatakse registrisse kandmise kohustusest vabastatud ettevõtjate täiendavad kategooriad, erinõuded teatavate ettevõtjakategooriate registreerimiseks ning ülemmäärad väikestele kogustele, mida ettevõtja võib lõppkasutajatele tarnida, et ta oleks vabastatud registrisse kandmise kohustusest.

(62) Tagamaks, et selliste kolmandate riikide fütosanitaarsertifikaadid, mis ei ole IPPC osalised, oleksid usaldusväärsed, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusnormid, millega täiendatakse nimetatud kolmandate riikide fütosanitaarsertifikaatide heakskiitmise tingimusi.

(63) Selleks et vähendada taimekahjustajatega seotud riske, mis tulenevad taimede, taimsete saaduste või muude objektide veost liidu territooriumil, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusnormid, millega sätestatakse juhud, mille puhul kohaldatakse konkreetsete taimede, taimsete saaduste või muude objektide suhtes erandit taimepassi väljastamise nõudest vaid väikeste koguste puhul.

(64) Tagamaks, et taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kontrollimine taimepasside väljaandmiseks oleks usaldusväärne, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte reeglite kohta, mis käsitlevad visuaalset kontrolli, proovivõtte ja testimist ning kontrolli sagedust ja aega.

(65) Taimepasside usaldusväärsuse suurendamiseks tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusnormid, milles sisustatakse kriteeriumid, mida peavad täitma ettevõtjad taimepasside väljaandmise loa saamiseks, ja menetlused nende kriteeriumide täitmise tagamiseks.

(66) Selleks et tagada puidust pakkematerjali nõuetekohane märgistamine ning võtta arvesse rahvusvaheliste standardite ja eelkõige ISPM15 arengut, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte seoses järgmisega: puidust pakkematerjali, sealhulgas selle liidu territooriumile sissetoomist käsitlevate nõuete muutmine ja täiendamine ning registreeritud ettevõtjatele liidu territooriumil puidust pakkematerjali märgistamise loa andmise nõuete täpsustamine.

(67) Selleks et võtta arvesse rahvusvaheliste standardite arengut, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu üksikasjalikud õigusnormid, milles käsitletakse taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega (v.a puidust pakkematerjal) seotud kinnitamist, mille puhul on vaja spetsiaalset kinnitust käesoleva määruse normidele vastavuse kohta.

(68) Ametlike kinnituste otstarbekuse ja usaldusväärsuse tagamiseks tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu üksikasjalikud õigusnormid, milles sätestatakse ametlike kinnituste sisu, loa andmine ettevõtjatele nende kinnituste väljaandmiseks ja ettevõtjate järelevalve ning ekspordi, reekspordi ja ekspordieelse sertifikaadi elemendid.

(69) Selleks et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut ning rahvusvaheliste standardite, eelkõige IPPC ning Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsiooni standardite arengut, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte käesoleva määruse lisasid muutvate õigusnormide kohta.

(70) On eriti oluline, et komisjon korraldaks ettevalmistustöö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ning et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes (13) sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.

(71) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: liidu karantiinsete taimekahjustajate loetlemine; uuringuaruannete vormi ja selle vormi täitmise juhiste sätestamine; mitmeaastaste uuringukavade vormi ja seotud praktilise korra kehtestamine; konkreetsete liidu karantiinsete taimekahjustajate vastaste meetmete sätestamine; ning ajutiste meetmete vastuvõtmine seoses riskidega, mis tulenevad liidu karantiinsete taimekahjustajatena loetlemata taimekahjustajatest.

(72) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: kaitstavate piirkondade ja vastavate kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate loetelu kehtestamine; ning kaitstavate piirkondade suuruse muutmine või kaitstavateks piirkondadeks tunnistamise tühistamine.

(73) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate ja asjaomaste istutamiseks ettenähtud taimede loetlemine; ning meetmete sätestamine liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate esinemise ärahoidmiseks vastavatel istutamiseks ettenähtud taimedel.

(74) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetlemine, mille liidu territooriumile sissetoomine keelatakse, samuti asjaomaste kolmandate riikide loetlemine; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetlemine, mille suhtes kohaldatakse erinõudeid, ning nende liidu territooriumile sissetoomise ja seal vedamise asjaomased erinõuded; selliste kõrge riskiga taimede, taimsete saaduste ja muude objektide ajutine loetlemine, mille liidu territooriumile sissetoomine keelatakse, samuti asjaomaste kolmandate riikide loetlemine; riskihindamise menetlus seoses kõnealuse loetlemisega; kolmandatele riikidele selliste nõuete sätestamine, mis on samaväärsed taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumil vedamise nõuetega; korra sätestamine seoses selliste plakatite ja brošüüride esitamise ja kasutamisega, mis käsitlevad taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sissetoomist liidu territooriumile; konkreetsete taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liikmesriikide piirialadele sissetoomisega seotud eritingimuste või -meetmete sätestamine; ajutiste meetmete vastuvõtmine seoses taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega, mis võivad kaasa tuua uusi kindlakstehtud taimekahjustajatega seotud riske või muid kahtlustatavaid fütosanitaarseid riske; selliste otsuste vastuvõtmine, mis käsitlevad liikmesriikide poolt seoses otsese ohuga võetavaid ajutisi meetmeid; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetlemine, mille sissetoomine teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse on keelatud; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetlemine, mille suhtes kohaldatakse erinõudeid, ja nende teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise ja seal vedamise asjaomased erinõuded; karantiinijaamadele ja kinnistele üksustele esitatavad nõuded ning nendest karantiinijaamadest ja kinnistest üksustest taimede, taimsete saaduste ja muude objektide vabastamise normid.

(75) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: lühemad või pikemad miinimumtähtajad, mille jooksul ettevõtjad peavad säilitama jälgitavuse arvestuse, ning sellele arvestusele juurdepääsu nõuete sätestamine.

(76) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide ning vastavate kolmandate päritolu- või lähteriikide loetlemine, mille puhul tuleb nende liidu territooriumile sissetoomise korral nõuda fütosanitaarsertifikaati; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide ning vastavate kolmandate päritolu- või lähteriikide loetlemine, mille puhul tuleb nendest kolmandatest riikidest teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise korral nõuda fütosanitaarsertifikaati; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide, asjaomaste kolmandate riikide ja maksimumkoguste loetlemine, mis vabastatakse liidu territooriumile sissetoomisel fütosanitaarsertifikaadi nõudest; ning tehnilise korra sätestamine elektrooniliste fütosanitaarsertifikaatide kehtetuks tunnistamise kohta.

(77) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetlemine, mille puhul tuleb nende liidu territooriumil vedamise korral nõuda taimepassi; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetlemine, mille sissetoomisel teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse ja seal vedamisel tuleb nõuda taimepassi; ning selliste kaitstavate piirkondade taimekahjustajate, taimede, taimsete saaduste ja muude objektide täpsustamine, mille otsetarnimisel lõppkasutajale nõutakse kaitstavate piirkondade jaoks taimepassi.

(78) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: taimepassi vormi nõuete sätestamine; selliste istutamiseks ettenähtud taimetüüpide ja -liikide identifitseerimine, mille suhtes ei kehti vabastused jälgitavuskoodi märkest taimepassi vormis; ning elektrooniliste taimepasside väljaandmise tehnilise korra sätestamine.

(79) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: erikorra sätestamine seoses puidust pakkematerjali parandamist puudutava materjali, töötlemise ja märgistamisega; muude kinnituste kui puidust pakkematerjali märgise vormi käsitlevate nõuete kehtestamine; ekspordieelse sertifikaadi väljaandmise menetluse kehtestamine ning erinormide kehtestamine teabe esitamise kohta.

(80) Komisjonile antud rakendamisvolitusi tuleks teostada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 182/2011 (14).

(81) Komisjon peaks vastu võtma viivitamatult kohaldatavad rakendusaktid, kui selleks on nõuetekohaselt põhjendatud hädavajadus, mis on seotud järgmisega: konkreetsete liidu karantiinsete taimekahjustajate või liidu karantiinsete taimekahjustajatena mitte loetletud taimekahjustajate vastased meetmed; teatavate taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile või kaitstavasse piirkonda sissetoomise keeld või sellise sissetoomise suhtes spetsiifiliste nõuete ja ajutiste meetmete kohaldamine seoses taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega, millega kaasnevad tõenäoliselt uued kindlakstehtud taimekahjustajatega seotud riskid või muud kahtlustatavad fütosanitaarsed riskid.

(82) Nõukogu direktiivis 74/647/EMÜ (15) ning nõukogu direktiivis 2006/91/EÜ (16) on sätestatud nelgimähkuri ja San José kilptäi tõrje meetmed. Pärast nimetatud direktiivide jõustumist on asjaomased taimekahjustajad kogu liidu territooriumil laialdaselt levinud ning seetõttu ei ole nende tõkestamine enam võimalik. Kõnealused direktiivid tuleks seepärast kehtetuks tunnistada.

(83) Kehtetuks tuleks tunnistada nõukogu direktiivid 69/464/EMÜ, (17) 93/85/EMÜ, (18) 98/57/EÜ (19) ning 2007/33/EÜ, (20) kuna kooskõlas käesoleva määrusega peaks vastu võetama asjaomaste taimekahjustajate vastased uued meetmed. Võttes arvesse nende uute meetmete vastuvõtmiseks vajalikku aega ja vajalikke vahendeid, tuleks kõnealused direktiivid tunnistada kehtetuks 1. jaanuariks 2022. aastaks.

(84) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 652/2014 (21) on sätestatud, et toetused taimekahjustajatevastastele meetmetele hõlmavad teatavaid direktiivi 2000/29/EÜ lisades loetletud taimekahjustajaid ning teatavaid taimekahjustajaid, mida nimetatud lisades ei ole loetletud, kuid mille suhtes kohaldatakse liidu ajutisi meetmeid, mis on vastu võetud seoses nende taimekahjustajatega. Lisaks nimetatud määruse sätetele kehtestatakse käesolevas määruses prioriteetse taimekahjustaja kategooria ning on oluline, et teatavad liikmesriikide võetavad eeskätt prioriteetsete taimekahjustajate vastased meetmed peavad olema abikõlbulikud liidu toetuste jaoks, sh ettevõtjatele makstavad hüvitised selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide väärtuses, mis on hävitatud käesolevas määruses sätestatud hävitamismeetmete võtmise käigus. Määrust (EL) nr 652/2014 tuleks seetõttu muuta.

(85) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustes (EL) nr 228/2013 (22) ja (EL) nr 1143/2014 (23) tuleks samuti teha tehnilisi muudatusi.

(86) Kuna käesoleva määruse eesmärki, milleks on tagada ühtlustatud lähenemisviis taimekahjustajate vastu suunatud kaitsemeetmele, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga on seda eesmärgi mõju, keerukuse ning piiriülese ja rahvusvahelise olemuse tõttu parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(87) Käesoleva määrusega ei tekitata väikestele ega keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd) ebaproportsionaalset halduskoormust ega avaldata ebaproportsionaalset majanduslikku mõju. Lähtuvalt sidusrühmadega konsulteerimisest on käesolevas määruses võetud võimaluse korral arvesse VKEde erilist olukorda. Pidades silmas avaliku poliitika eesmärki kaitsta taimetervist, ei ole kaalutud võimalust kehtestada üldine vabastus mikroettevõtjatele, kes moodustavad ettevõtjate enamiku.

(88) Käesolevas määruses võetakse arvesse IPPC, sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingut ning nendega seoses koostatud suuniseid.

(89) Vastavalt aruka reguleerimise põhimõttele tuleks käesoleva määruse rakendamist kooskõlastada määruse (EL) nr 1143/2014 rakendamisega, et tagada taimetervist käsitlevate õigusaktide täielik ja terviklik kohaldamine.

(90) Käesolevas määruses võetakse arvesse põhiõigusi ja peetakse silmas eelkõige hartas tunnustatavaid põhimõtteid, eriti era- ja pereelu austamist, õigust omandile, isikuandmete kaitset, ettevõtlusvabadust ning kunsti ja teaduse vabadust. Liikmesriigid peaksid käesolevat määrust kohaldama kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

Reguleerimisese, kohaldamisala ja mõisted

Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse reeglid, mille abil määrata kindlaks mis tahes liiki, tüvesse või biotüüpi kuuluvatest taimi või taimseid saadusi kahjustavatest haigusetekitajatest, loomadest või parasiittaimedest („taimekahjustajad“) tulenevad fütosanitaarsed riskid ning meetmed nende riskide vastuvõetavale tasemele vähendamiseks.

2. Kui on tõendeid selle kohta, et mitteparasiitsed taimed, välja arvatud taimed, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1143/2014 artikli 4 lõiget 1, kujutavad endast fütosanitaarset riski, millel on tõsine majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnamõju liidu territooriumile, võidakse neid mitteparasiitseid taimi lugeda taimekahjustajateks käesoleva määruse tähenduses.

3. Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse viiteid kolmandatele riikidele viideteks kolmandatele riikidele, Ceutale, Melillale ja territooriumidele, millele on osutatud ELi toimimise lepingu artikli 355 lõikes 1, välja arvatud Madeira ja Assoorid.

Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse viiteid liidu territooriumile viideteks liidu territooriumile ilma Ceuta, Melilla ja territooriumideta, millele on osutatud ELi toimimise lepingu artikli 355 lõikes 1, välja arvatud Madeira ja Assoorid.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „taimed“– elusad taimed ja järgmised elusad taimeosad:

a) seemned botaanilises tähenduses, v.a need, mis ei ole ette nähtud külvamiseks;

b) viljad botaanilises tähenduses;

c) köögiviljad;

d) mugulad, varremugulad, sibulad, risoomid, juured, pookealused, stoolonid;

e) võsud, varred, võsundid;

f) lõikelilled;

g) oksad lehtede või okastega või ilma nendeta;

h) langetatud puud lehtede või okastega;

i) lehed, lehestik;

j) taimede koekultuurid, sh rakukultuurid, iduplasma, meristeemid, kimäärsed kloonid, mikropaljundatud paljundusmaterjal;

k) elus õietolm ja eosed;

l) silmad, pungad, pistikud, pookoksad, pookematerjal;

2) „taimsed saadused“– taimset päritolu töötlemata materjal ja sellised töödeldud tooted, mis võivad oma omadustest või töötlemise laadist tulenevalt tekitada karantiinse taimekahjustaja levimise riski.

Kui artiklite 28, 30 ja 41 kohaselt vastu võetud rakendusaktides ei ole sätestatud teisiti, käsitatakse puitu taimse saadusena üksnes juhul, kui see vastab ühele või mitmele järgmistest kriteeriumidest:

a) see on koorega või kooreta puit, millel on tervenisti või osaliselt säilinud looduslik kumer pind;

b) see on saetud, raiutud või lõhestatud puit, millel ei ole säilinud looduslik kumer pind;

c) see esineb laastude, tükikeste, saepuru, höövlilaastude või puidujäätmetena ning seda ei ole töödeldud, kasutades liimi, kuumust või rõhku või nende kombinatsiooni, et toota graanuleid, briketti, vineeri või puitlaastplaate;

d) seda kasutatakse või see on mõeldud kasutamiseks pakkematerjalina, kusjuures ei ole oluline, kas seda tegelikult kaupade transportimiseks kasutatakse;

3) „istutamine“– toiming taimede paigutamiseks kasvusubstraati või pookimine või sarnane toiming eesmärgiga tagada järgnev taimede kasv, paljunemine või paljundamine;

4) „istutamiseks ettenähtud taimed“– taimed, mis kavatsetakse jätta oma kohale, mida kavatsetakse istutada või ümber istutada;

5) „muu objekt“– mis tahes materjal või objekt, v.a taim või taimne saadus, mis võib endas kanda taimekahjustajaid või neid levitada, sealhulgas muld ja kasvusubstraat;

6) „pädev asutus“– liikmesriigi või, kui see on kohaldatav, kolmanda riigi keskasutus või asutus, mis vastutab ametlike kontrollide ja muude ametlike toimingute korraldamise eest, või mis tahes muu asutus, millele on kooskõlas ametlikku kontrolli käsitlevate liidu õigusaktidega antud vastav pädevus;

7) „partii“– ühe kauba ühikud, millel on ühesugune koostis, päritolu ja muud ühesugused asjakohased elemendid ning mis moodustab osa saadetisest;

8) „kaubeldav ühik“– väikseim kaubanduslik või muu asjaomases turustamisetapis kasutatav ühik, mis võib olla kogu partii või osa sellest;

9) „ettevõtja“– avalik-õiguslik või eraõiguslik isik, kes on tegevusalaselt seotud ühe või mitme järgmise taimi, taimseid saadusi ja muid objekte hõlmava tegevusega ning on selle eest õiguslikult vastutav:

a) istutamine;

b) sordiaretus;

c) tootmine, sealhulgas kasvatamine, paljundamine ja säilitamine;

d) liidu territooriumile sissetoomine ning seal vedamine ja sealt väljaviimine;

e) turul kättesaadavaks tegemine;

f) hoidmine, kogumine, saatmine ja töötlemine;

10) „registreeritud ettevõtja“– artikli 65 kohaselt registreeritud ettevõtja;

11) „loa saanud ettevõtja“– registreeritud ettevõtja, kellele pädev asutus on andnud loa anda välja taimepasse vastavalt artiklile 89, panna peale märgistus vastavalt artiklile 98 või anda välja kinnitusi vastavalt artiklile 99;

12) „lõppkasutaja“– isik, kes omandab taimi või taimseid saadusi isiklikuks tarbeks väljaspool nimetatud isiku kaubandus-, äri- või kutsetegevust;

13) „testimine“– ametlik kontrollimine, v.a visuaalne kontroll, mille eesmärk on teha kindlaks taimekahjustajate esinemine või need identifitseerida;

14) „töötlus“– ametlik või mitteametlik toiming taimekahjustajate hävitamiseks, inaktiveerimiseks või kõrvaldamiseks või nende taimekahjustajate sigimatuks muutmiseks või taimede või taimsete saaduste elujõuetuks muutmiseks;

15) „esinemine“– selliste ühikute osakaal või arv, milles taimekahjustaja proovis, saadetises, põllul või muus kindlaksmääratud populatsioonis esineb;

16) „kohandumine“– lähitulevikus pärast taimekahjustaja sisenemist selle paikseks muutumine alal;

17) „hävitamine“– fütosanitaarmeetmete kohaldamine taimekahjustaja kõrvaldamiseks alalt;

18) „tõkestamine“– fütosanitaarmeetmete kohaldamine saastunud alal ja selle ümber, et hoida ära taimekahjustaja levik;

19) „karantiinijaam“– mis tahes ametlik koht taimekahjustajate, taimede, taimsete saaduste või muude objektide karantiinis hoidmiseks;

20) „kinnine üksus“– mis tahes koht, välja arvatud karantiinijaamad, milles hoitakse kinnistes tingimustes taimekahjustajaid, taimi, taimseid saadusi või muid objekte;

21) „jälgitavuskood“– tähtedest, numbritest või tähtedest ja numbritest koosnev kood, millega identifitseeritakse saadetis, partii või kaubeldav ühik ning mida kasutatakse jälgitavuse eesmärgil; sealhulgas koodid, mis osutavad partiile, seeriale, tootmiskuupäevale, ettevõtja dokumentidele;

22) „fütosanitaarmeede“– ametlik meede, mille eesmärk on hoida ära karantiinsete taimekahjustajate sissetoomine või levimine või piirata reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate majanduslikku mõju.

II PEATÜKK

Karantiinsed taimekahjustajad

1. jagu

Karantiinsed taimekahjustajad

Artikkel 3

Karantiinse taimekahjustaja määratlus

Taimekahjustaja on määratletud territooriumiga seoses karantiinne taimekahjustaja, kui see vastab kõigile järgmistele tingimustele:

a) see on identifitseeritud I lisa 1. jao punkti 1 tähenduses;

b) seda ei esine asjaomasel territooriumil I lisa 1. jao punkti 2 alapunkti a tähenduses või kui seda esineb, siis ei ole see asjaomasel territooriumil laialt levinud I lisa 1. jao punkti 2 alapunktide b ja c tähenduses;

c) see on võimeline asjaomasele territooriumile sisenema, sellel kohanduma ning levima või kui seda nimetatud territooriumil juba esineb, kuid see ei ole laialt levinud, siis kohandumine ja levik asjaomase territooriumi nendes osades, kus see puudub, I lisa 1. jao punkti 3 tähenduses;

d) selle sisenemisel, kohandumisel ja levikul oleks I lisa 1. jao punkti 4 tähenduses vastuvõetamatu majanduslik, sotsiaalne või keskkonnamõju asjaomasele territooriumile või kui seda seal juba esineb, kuid see ei ole laialt levinud, siis territooriumi nendele osadele, kus see puudub, ning

e) on olemas teostatavad ja tõhusad meetmed, et hoida ära sellise taimekahjustaja asjaomasele territooriumile sisenemist, seal kohandumist või levikut ning vähendada sellest tulenevaid riske ja mõju.

2. jagu

Liidu karantiinsed taimekahjustajad

Artikkel 4

Liidu karantiinse taimekahjustaja määratlus

Karantiinne taimekahjustaja on liidu karantiinne taimekahjustaja, kui määratletud territooriumiks, millele on osutatud artikli 3 sissejuhatavas osas, on liidu territoorium ja kui taimekahjustaja on kantud artikli 5 lõikes 2 osutatud loetellu.

Artikkel 5

Liidu karantiinsete taimekahjustajate sissetoomise, vedamise, hoidmise, paljundamise või väljaviimise keeld

1. Liidu karantiinseid taimekahjustajaid ei tohi liidu territooriumile sisse tuua või seal vedada, hoida, paljundada või vabadusse lasta.

2. Komisjon kehtestab rakendusaktiga nende taimekahjustajate loetelu, mis vastavad seoses liidu territooriumiga artiklis 3 loetletud tingimustele („liidu karantiinsete taimekahjustajate loetelu“).

Liidu karantiinsete taimekahjustajate loetelu sisaldab direktiivi 2000/29/EÜ I lisa A osas ning II lisa A osa I jaos loetletud taimekahjustajaid.

Liidu territooriumi mis tahes osas esinevad taimekahjustajad, mis on pärismaised või kohandunud kas looduslikult või seetõttu, et need on sisse toodud väljastpoolt liidu territooriumi, kantakse liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu taimekahjustajatena, mida liidu territooriumil teadaolevalt esineb.

Taimekahjustajad, mis ei ole liidu territooriumi üheski osas pärismaised ega kohandunud, kantakse liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu taimekahjustajatena, mida liidu territooriumil teadaolevalt ei esine.

3. Kui hindamisest selgub, et mõni liidu karantiinsete taimekahjustajate loeteluga hõlmamata taimekahjustaja vastab liidu territooriumiga seoses artiklis 3 osutatud tingimustele, või kui mõni liidu karantiinsete taimekahjustajate loeteluga hõlmatud taimekahjustaja ei vasta enam ühele või mitmele nendest tingimustest, muudab komisjon rakendusaktiga käesoleva artikli lõikes 2 osutatud rakendusakti, lisades asjaomase taimekahjustaja nimetatud loetellu või jättes selle nimetatud loetelust välja,

Komisjon teeb nimetatud hindamise tulemused kättesaadavaks liikmesriikidele.

Komisjon võib muudatuste konsolideerimiseks asendada rakendusaktiga käesoleva artikli lõikes 2 osutatud rakendusakti.

4. Lõigetes 2 ja 3 osutatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Artikkel 6

Prioriteetsed taimekahjustajad

1. Liidu karantiinsed taimekahjustajad on prioriteetsed taimekahjustajad, kui need vastavad kõigile järgmistele tingimustele:

a) need vastavad ühele või mitmele liidu territooriumiga seoses I lisa 1. jao punktis 2 sätestatud tingimusele;

b) nende võimalik majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnamõju liidu territooriumile on eriti tugev, nagu on sätestatud I lisa 2. jaos;

c) need on kantud käesoleva artikli lõike 2 kohasesse loetellu.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, kehtestades prioriteetsete taimekahjustajate loetelu („prioriteetsete taimekahjustajate loetelu“).

Kui hindamisest selgub, et liidu karantiinne taimekahjustaja vastab käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tingimustele või taimekahjustaja ei vasta enam ühele või mitmele nendest tingimustest, antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse esimeses lõigus osutatud loetelu, lisades asjaomase taimekahjustaja nimetatud loetellu või jättes selle sealt välja.

Komisjon teeb nimetatud hindamise tulemused viivitamata kättesaadavaks liikmesriikidele.

Suure taimekahjustajatega seotud riski korral hädavajadusel kohaldatakse artiklis 106 sätestatud menetlust käesoleva artikli kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktide suhtes.

Artikkel 7

I lisa 1. jao muutmine

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse I lisa 1. jagu, et kohandada seda teaduse ja tehnika arengu ning asjakohaste rahvusvaheliste standardite arenguga.

Artikkel 8

Ametliku testimise, teaduslikel või hariduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul või sordiaretuses kasutatavad liidu karantiinsed taimekahjustajad

1. Erandina artikli 5 lõikest 1 võivad liikmesriigid taotluse alusel anda ajutise loa selliste liidu karantiinsete taimekahjustajate või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluvate taimekahjustajate sissetoomiseks oma territooriumile, seal vedamiseks ning seal hoidmiseks ja paljundamiseks, ametlikuks testimiseks, teaduslikeks või hariduslikeks eesmärkideks, katseteks, sordivalikuks või sordiaretuseks.

Luba antakse asjaomaseks tegevuseks üksnes juhul, kui kehtestatakse asjakohased piirangud tagamaks, et asjaomase taimekahjustaja sissetoomine, vedamine, hoidmine, paljundamine või kasutamine ei põhjusta kohandumist või levikut liidu territooriumil, võttes arvesse taimekahjustaja identiteeti, bioloogiat ja levimise viise ning kavandatud tegevust, vastasmõju keskkonnaga ja muid asjakohaseid tegureid, mis on seotud taimekahjustajast tuleneva riskiga.

2. Lõike 1 kohaselt antud luba sisaldab kõiki järgmisi tingimusi:

a) taimekahjustajat tuleb hoida sellises kohas ja sellistel tingimustel: i) mida pädev asutus peab nõuetekohaseks ja ii) mida on loas nimetatud;

b) taimekahjustajaga seotud tegevust viiakse läbi pädeva asutuse poolt vastavalt artiklile 60 määratud ning loas osutatud karantiinijaamas või kinnises üksuses;

c) taimekahjustajaga seotud tegevust viivad läbi töötajad, i) kelle teadusliku ja tehnilise pädevuse on pädev asutus nõuetekohaseks tunnistanud ning ii) kes on loal ära märgitud;

d) taimekahjustaja liidu territooriumile sissetoomise, seal vedamise, hoidmise või paljundamise korral peab sellega olema kaasas luba.

3. Lõike 1 kohaselt antud luba on sellise taimekahjustaja puhul, mida võib sisse tuua, vedada, hoida ja paljundada, piiratud koguseliselt ning samuti ajaliselt niivõrd, kuivõrd pikk aeg on piisav nimetatud tegevuse läbiviimiseks. Luba ei anta koguse kohta, mis ületab määratud karantiinijaama või kinnise üksuse mahutavust.

Luba peab sisaldama piiranguid, millega kõrvaldatakse piisavalt vastava liidu karantiinse taimekahjustaja või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluva taimekahjustaja kohandumise ja leviku risk.

4. Pädev asutus kontrollib lõikes 2 osutatud tingimuste ja lõikes 3 osutatud piirangute täitmist ning võtab vajalikud meetmed juhul, kui neid ei järgita. Nimetatud meetmeks on asjakohasuse korral lõikes 1 osutatud loa kehtetuks tunnistamine.

5. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, sätestades üksikasjalikud reeglid seoses järgmisega:

a) liikmesriikide ja komisjoni vaheline teabevahetus seoses asjaomaste taimekahjustajate liidu territooriumile sissetoomise, seal vedamise, hoidmise, paljundamise ja kasutamisega;

b) lõikes 1 osutatud loa andmise menetlus ja tingimused ning

c) nõuete täitmise kontrollimine ja rikkumise korral võetavad meetmed vastavalt lõikele 4.

Artikkel 9

Otsesest ohust teatamine

1. Kui liikmesriigil on tõendeid, et on otsene oht, et liidu karantiinne taimekahjustaja siseneb liidu territooriumile või selle osasse, kus seda taimekahjustajat veel ei esine, teavitab liikmesriik nendest tõenditest viivitamata kirjalikult komisjoni ja teisi liikmesriike.

2. Lõiget 1 kohaldatakse ka sellise taimekahjustaja suhtes, mida ei ole kantud liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu, juhul kui:

a) selle taimekahjustaja suhtes kohaldatakse artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmeid või

b) asjaomane liikmesriik leiab, et see taimekahjustaja võib vastata liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmise tingimustele.

3. Ettevõtjad teavitavad pädevaid asutusi viivitamatult kõigist tõenditest, mis neil võib olla lõikes 1 osutatud otsese ohu kohta seoses liidu karantiinsete taimekahjustajatega või lõikes 2 osutatud taimekahjustajatega.

Artikkel 10

Pädevate asutuste ametlik kinnitus liidu karantiinse taimekahjustaja esinemise korral

Kui pädev asutus kahtlustab liidu karantiinse taimekahjustaja või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluva taimekahjustaja esinemist asjaomase liikmesriigi territooriumi osas, kus seda taimekahjustajat teadaolevalt varem ei ole esinenud, või taimede, taimsete saaduste või muude objektide saadetises, mis on toodud sisse liidu territooriumile, on ette nähtud sinna sissetoomiseks või mida seal veetakse, või on saanud selle kohta tõendeid, võtab ta viivitamatult kõik vajalikud meetmed, et kinnitada, kas seda taimekahjustajat esineb („ametlikult kinnitama“).

Ametlik kinnitus põhineb ametlikku kontrolli käsitlevates liidu õigusaktides sätestatud tingimuste ja nõuete kohaselt pädeva asutuse poolt nimetatud ametliku labori diagnoosil.

Kõnealuse taimekahjustaja esinemise ametlikku kinnitust oodates võtab asjaomane liikmesriik asjakohasuse korral fütosanitaarmeetmeid taimekahjustaja leviku riski kõrvaldamiseks.

Käesoleva artikli esimeses lõigus osutatud kahtlused või tõendid võivad põhineda mis tahes teabel, mis on saadud artiklite 14 ja 15 alusel või mis tahes muust allikast.

Artikkel 11

Liikmesriikide poolt komisjoni ja teiste liikmesriikide teavitamine liidu karantiinsetest taimekahjustajatest

Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike, kui nende pädev asutus ametlikult kinnitab ükskõik millise alljärgneva olukorra esinemist:

a) liikmesriigi territooriumil esineb liidu karantiinne taimekahjustaja, mida selles liikmesriigis teadaolevalt ei esine;

b) liidu karantiinse taimekahjustaja esinemist liikmesriigi territooriumi osas, kus seda varem ei esinenud;

c) liikmesriigi territooriumil esineb liidu karantiinne taimekahjustaja taimede, taimsete saaduste või muude objektide saadetises, mis on toodud sisse liidu territooriumile, on ette nähtud sinna sissetoomiseks või mida seal veetakse.

Esimese lõigu kohase teate esitab asjaomase liikmesriigi üks asutus, millele on osutatud ametlikku kontrolli käsitlevates liidu õigusaktides ning artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu.

Artikkel 12

Pädevate asutuste poolt ettevõtjatele antav teave liidu karantiinsete taimekahjustajate kohta

1. Kui vähemalt ühe artiklis 11 osutatud olukorra esinemine on ametlikult kinnitatud, tagab pädev asutus, et ettevõtjaid, kelle taimi, taimseid saadusi või muid objekte see võib mõjutada, teavitatakse viivitamatult liidu karantiinse taimekahjustaja esinemisest.

2. Komisjon kehtestab avalikult kättesaadava loetelu kõikidest teadetest, mis ta on saanud kolmandates riikides leitud uute taimekahjustajate kohta, mis võivad kujutada ohtu taimetervisele liidu territooriumil, ning ajakohastab seda.

See loetelu võib olla osa artiklis 103 osutatud elektroonilisest süsteemist.

Artikkel 13

Pädevate asutuste poolt üldsusele antav teave prioriteetsete taimekahjustajate kohta

Kui vähemalt ühe artikli 11 esimese lõigu punktides a ja b osutatud ja prioriteetsete taimekahjustajatega seotud olukorra esinemine on ametlikult kinnitatud, teavitab pädev asutus üldsust võetud ja kavandatud meetmetest ning meetmetest, mida peavad võtma asjaomastesse kategooriatesse kuuluvad ettevõtjad või muud isikud.

Artikkel 14

Ettevõtjate poolt viivitamata võetavad meetmed

1. Kui ettevõtja kahtlustab või saab teada, et tema kontrolli all olevatel taimedel, taimsetel saadustel või muudel objektidel esineb liidu karantiinne taimekahjustaja või artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmete kohaldamisalasse kuuluv taimekahjustaja, teavitab ta viivitamata pädevat asutust sellest kahtlusest või teadmisest, et pädev asutus saaks võtta meetmeid vastavalt artiklile 10. Asjakohasuse korral võtab ka ettevõtja viivitamata ettevaatusabinõusid selle taimekahjustaja kohandumise ja levimise ärahoidmiseks.

2. Pädev asutus võib otsustada, et lõikes 1 osutatud teavitamist ei nõuta juhul, kui konkreetse taimekahjustaja esinemine piirkonnas on teada. Sellisel juhul teavitab pädev asutus vastavalt asjaomaseid ettevõtjaid.

3. Kui ettevõtja saab ametliku kinnituse liidu karantiinse taimekahjustaja esinemisest nimetatud ettevõtja kontrolli all olevatel taimedel, taimsetel saadustel või muudel objektidel, peab ta pädeva asutusega nõu võetavate meetmete üle ja võtab seejärel olenevalt olukorrast lõigetes 4–7 osutatud meetmeid.

4. Ettevõtja võtab viivitamata vajalikke meetmeid selle taimekahjustaja levimise ärahoidmiseks. Juhul kui pädev asutus on andnud nende meetmete kohta juhiseid, tegutseb ettevõtja vastavalt nendele juhistele.

5. Kui ettevõtja on saanud pädevalt asutuselt vastavad juhised, võtab ta samuti vajalikke meetmeid selle taimekahjustaja hävitamiseks asjaomastelt taimedelt, taimsetelt saadustelt või muudelt objektidelt ning nimetatud ettevõtja valdustest, maalt, pinnasest, veest või muudest tema kontrolli all olevatest saastunud elementidest.

6. Kui ettevõtja ei ole saanud pädevalt asutuselt muid juhiseid, kõrvaldab ta viivitamata turult taimed, taimsed saadused ja muud objektid, mis on nimetatud ettevõtja kontrolli all ja millel võib esineda taimekahjustaja.

Kui need taimed, taimsed saadused või muud objektid ei ole enam asjaomase ettevõtja kontrolli all ning kui ta ei ole saanud pädevalt asutuselt muid juhiseid, teeb ettevõtja viivitamata järgmist:

a) teavitab tarneahelas osalevaid isikuid, kellele kõnealused taimed, taimsed saadused või muud objektid tarniti, taimekahjustaja esinemisest;

b) annab suuniseid vajalike meetmete kohta, mida tuleb võtta vastavate taimede, taimsete saaduste või muude objektide vedamisel, et vähendada asjaomaste taimekahjustajate levimise või väljatungimise riski, ning

c) nõuab need taimed, taimsed saadused või muud objektid tagasi.

7. Kui kohaldatakse käesoleva artikli lõiget 1, 3, 4, 5 või 6, esitab ettevõtja taotluse korral pädevale asutusele kogu üldsusele olulise teabe. Ilma et see piiraks artikli 13 kohaldamist, teavitab pädev asutus võimalikult kiiresti üldsust juhul, kui on vaja võtta meetmeid seoses taimede, taimsete saaduste või muude objektidega, millel võib esineda asjaomane taimekahjustaja.

Artikkel 15

Muude isikute kui ettevõtjate poolt võetavad meetmed

1. Kui isik, kes ei ole ettevõtja, saab teada liidu karantiinse taimekahjustaja esinemisest või tal on alust kahtlustada, et seda esineb, teatab ta sellest viivitamata pädevale asutusele. Juhul kui teavet ei esitata kirjalikult, salvestab pädev asutus selle ametlikult. Kui pädev asutus seda nõuab, esitab isik pädevale asutusele enda valduses oleva teabe taimekahjustaja esinemise kohta.

2. Pädev asutus võib otsustada, et lõikes 1 osutatud teavitamist ei nõuta juhul, kui konkreetse taimekahjustaja esinemine piirkonnas on teada.

3. Pärast lõikes 1 osutatud teavitamist peab see isik pädeva asutusega nõu võetavate meetmete üle ning võtab kooskõlas pädeva asutuse vastavate juhistega vajalikud meetmed selle taimekahjustaja leviku ärahoidmiseks ning taimekahjustaja hävitamiseks asjaomastelt taimedelt, taimsetelt saadustelt või muudelt objektidelt ja kohaldatavuse korral nimetatud isiku valdustest.

Artikkel 16

Erandid teavitamise kohustusest

Artiklites 14 ja 15 osutatud teavitamise kohustust ei kohaldata, kui

a) liidu karantiinse taimekahjustaja esinemine on kinnitatud selle taimekahjustaja tõkestamiseks määratletud piiritletud ala saastunud piirkonnas, nagu on osutatud artikli 18 lõikes 2;

b) liidu karantiinse taimekahjustaja esinemine on kinnitatud piiritletud ala saastunud piirkonnas ja selle suhtes kohaldatakse hävitamismeetmeid, mis nõuavad kaheksa või enam aastat, nende esimese kaheksa aasta jooksul.

Artikkel 17

Liidu karantiinsete taimekahjustajate hävitamine

1. Kui vähemalt ühe artikli 11 esimese lõigu punktides a ja b osutatud olukorra esinemine on ametlikult kinnitatud, võtab pädev asutus viivitamata kõik vajalikud fütosanitaarmeetmed liidu karantiinse taimekahjustaja hävitamiseks asjaomasest piirkonnast. Need meetmed võetakse kooskõlas II lisaga.

Hävitamise kohustust ei kohaldata juhul, kui seda taimekahjustajat käsitlevas rakendusaktis, mis on vastu võetud artikli 28 lõike 2 kohaselt, nähakse ette teisiti.

2. Pädev asutus uurib viivitamata asjaomase liidu karantiinse taimekahjustaja esinemise allikat, eeskätt juhul, kui see esinemine võib olla seotud taimede, taimsete saaduste või muude objektide vedamisega ja võimalusega, et asjaomane taimekahjustaja on vedamise tõttu levinud teistele taimedele, taimsetele saadustele või muudele objektidele.

3. Kui lõikes 1 osutatud meetmed on seotud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile sissetoomise või seal vedamisega, teavitab asjaomane liikmesriik nendest meetmetest viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.

4. Lõikes 1 osutatud meetmeid võetakse ja lõikes 2 osutatud uurimine korraldatakse olenemata sellest, kas taimekahjustaja esineb avalikes või eravaldustes.

Artikkel 18

Piiritletud alade määratlemine

1. Kui vähemalt ühe artikli 11 esimese lõigu punktides a ja b osutatud olukorra esinemine on ametlikult kinnitatud, määratleb pädev asutus viivitamata ühe või mitu ala, kus tuleb võtta meetmeid artikli 17 lõikes 1 osutatud hävitamiseks („piiritletud ala“).

Piiritletud ala koosneb saastunud piirkonnast ja puhvertsoonist.

2. Saastunud piirkond hõlmab vastavalt asjaoludele järgmist:

a) kõik asjaomase taimekahjustajaga teadaolevalt saastunud taimed;

b) kõik taimed, millel on märke või sümptomeid, mis viitavad võimalikule asjaomase taimekahjustajaga saastumisele;

c) kõik muud taimed, mis on asjaomase taimekahjustajaga tõenäoliselt nakatunud või saastunud või mis võivad asjaomase taimekahjustajaga tõenäoliselt nakatuda või saastuda, sealhulgas taimed, mis on asjaomase taimekahjustajaga tõenäoliselt saastunud oma vastuvõtlikkuse tõttu sellele taimekahjustajale ja oma läheduse tõttu saastunud taimedele või seetõttu, et neil on saastunud taimedega ühine tootmisallikas, kui see on teada, või need on kasvatatud saastunud taimedest;

d) asjaomase taimekahjustajaga saastunud või saastuda võivad maa, pinnas, veekogud või muud elemendid.

3. Puhvertsoon külgneb saastunud piirkonnaga ja ümbritseb seda.

Puhvertsooni ulatus vastab riskile, mis on seotud asjaomase taimekahjustaja levimisega saastunud piirkonnast väljapoole kas looduslikul teel või saastunud piirkonnas või selle ümbruses toimuva inimtegevuse tõttu, ning puhvertsooni suurus määratakse kindlaks II lisa 2. jao põhimõtete kohaselt.

Kui taimekahjustaja saastunud piirkonnast väljapoole levimise risk on looduslike või kunstlike tõkete abil kõrvaldatud või see on vähendatud vastuvõetavale tasemele, ei ole puhvertsooni loomine nõutav.

4. Erandina lõikest 1 võib pädev asutus otsustada piiritletud ala jätta määratlemata, kui ta järeldab esmase kontrollimise põhjal ning asjaomase taimekahjustaja, taime, taimse saaduse või muu objekti laadi ja selle avastamise kohta silmas pidades, et taimekahjustaja on võimalik kohe hävitada.

Sel juhul korraldab pädev asutus uuringu, et teha kindlaks, kas saastunud on ka muud taimed või taimsed saadused. Pädev asutus otsustab uuringu põhjal, kas piiritletud ala on vaja määratleda.

5. Kui lõigete 2 ja 3 alusel tuleb piiritletud ala laiendada teise liikmesriigi territooriumile, teavitab liikmesriik, kus asjaomane taimekahjustaja esinemine kinnitati, viivitamata liikmesriiki, kelle territooriumile tuleb piiritletud ala laiendada, et see liikmesriik saaks võtta kõik lõigetes 1–4 osutatud vajalikud meetmed.

6. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike iga aasta 30. aprilliks määratletud piiritletud alade arvust ja asukohast, asjaomastest taimekahjustajatest ja eelnenud aastal võetud asjakohastest meetmetest.

Käesolevat lõiget kohaldatakse, ilma et see piiraks kõiki piiritletud aladest teavitamise kohustusi, nagu on sätestatud artiklis 104 osutatud rakendusaktides.

Artikkel 19

Piiritletud aladel tehtavad uuringud, piiritletud alade muutmine ja piirangute lõpetamine

1. Pädevad asutused korraldavad igal piiritletud alal vähemalt kord aastas sobival ajal uuringu, et kontrollida olukorda seoses asjaomase taimekahjustaja esinemisega.

Uuringud tehakse vastavalt artikli 22 lõikele 2.

2. Kui pädev asutus avastab kas lõikes 1 osutatud uuringu käigus või muul moel asjaomase taimekahjustaja esinemise puhvertsoonis, teavitab asjaomane liikmesriik sellest viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.

3. Pädevad asutused muudavad lõikes 1 osutatud uuringute tulemuste põhjal asjakohasuse korral saastunud piirkondade, puhvertsoonide ja piiritletud alade piire.

4. Pädevad asutused võivad piiritletud ala määratlemise tunnistada kehtetuks ja lõpetada vastavate hävitamismeetmete võtmise, kui kinnitatakse, et see ala on taimekahjustajatest vaba. Selline kinnitus antakse juhul, kui on täidetud kaks alljärgnevat tingimust:

a) lõikes 1 osutatud uuringust nähtub, et ala on asjaomasest taimekahjustajast vaba, ning

b) sellel piiritletud alal ei ole piisavalt pika aja jooksul kinnitatud asjaomase taimekahjustaja esinemist.

5. Lõikes 3 osutatud muudatuste tegemise või lõikes 4 osutatud piiritletud ala määratlemise kehtetuks tunnistamise üle otsustamisel peab asjaomane pädev asutus võtma arvesse vähemalt ühte järgmistest asjaoludest:

a) taimekahjustaja bioloogiat ja asjaomast vektorit,

b) peremeestaimede olemasolu,

c) ökoloogilis-klimaatilisi tingimusi ja

d) hävitamismeetmete tulemuslikkuse tõenäosust.

6. Erandina käesoleva artikli lõikest 1 ei ole kohustuslik teha iga-aastaseid uuringuid piiritletud ala saastunud piirkonnas, mis on määratletud:

a) selliste taimekahjustajate jaoks, mille suhtes kohaldatakse hävitamismeetmeid, mis nõuavad kaheksa või enam aastat;

b) selliste taimekahjustajate jaoks, mille suhtes kohaldatakse artikli 28 lõikes 2 osutatud tõkestamismeetmeid.

7. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, täpsustades käesoleva artikli lõike 6 punktis a ja artikli 16 punktis b osutatud taimekahjustajad ning nende erandite kohaldamise tingimused.

Artikkel 20

Vastavalt artiklitele 17, 18 ja 19 võetud meetmetega seotud aruandlus

1. Kui liikmesriik võtab meetmeid alal, mis külgneb teise liikmesriigi piiriga, esitab ta nimetatud teisele liikmesriigile aruande artiklite 17, 18 ja 19 kohaselt võetud meetmete kohta.

2. Kui komisjon või mis tahes muu liikmesriik seda nõuab, esitab liikmesriik aruande artiklite 17, 18 ja 19 kohaselt võetud konkreetsete meetmete kohta.

Artikkel 21

II lisa muutmine

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse II lisa, et kohandada need meetmed ja põhimõtted teaduse ja tehnika arengu ning rahvusvaheliste standardite arenguga.

Artikkel 22

Liidu karantiinsete taimekahjustajatega ja ajutiselt liidu karantiinseks taimekahjustajaks loetavate taimekahjustajatega seotud uuringud

1. Liikmesriigid korraldavad teatava ajavahemiku möödudes riskipõhiseid uuringuid, millega kontrollitakse vähemalt:

a) liidu karantiinsete taimekahjustajate esinemist ja

b) seda, kas esineb märke või sümptomeid sellise taimekahjustaja esinemisest, mille suhtes kohaldatakse artiklis 29 osutatud meetmeid või artikli 30 lõike 1 kohaselt vastu võetud meetmeid.

Need uuringud leiavad aset kõikidel aladel, kus asjaomast taimekahjustajat teadaolevalt varem ei ole esinenud.

Neid uuringuid ei ole vaja teha selliste taimekahjustajate kohta, mille puhul on selgelt järeldatud, et need ei saa ökoloogilis-klimaatiliste tingimuste tõttu või peremeesliikide puudumise tõttu asjaomases liikmesriigis kohanduda või levida.

2. Lõikes 1 osutatud uuringute ülesehitus põhineb riskil, et taimekahjustaja esineb vastaval alal. Need hõlmavad vähemalt pädeva asutuse tehtavat visuaalset kontrolli ning asjakohasuse korral proovide kogumist ja testide tegemist. Need uuringud tehakse kõikides asjaomastes asukohtades ning need hõlmavad asjakohasuse korral ettevõtjate ja muude isikute valdusi ning nende kasutatavaid sõidukeid, masinaid ja pakendeid. Uuringud peavad põhinema usaldusväärsetel teaduslikel ja tehnilistel põhimõtetel ning neid tehakse sobival ajal, mil asjaomast taimekahjustajat on võimalik avastada.

Uuringutes võetakse arvesse teaduslikke ja tehnilisi tõendeid ning kogu muud asjakohast teavet asjaomase taimekahjustaja esinemise kohta.

3. Liikmesriigid esitavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele iga aasta 30. aprilliks aruande lõike 1 kohaste eelnenud aastal tehtud uuringute tulemuste kohta. Need aruanded sisaldavad teavet järgmise kohta: uuringute tegemise koht, uuringute ajastamine, asjaomased taimekahjustajad, taimed, taimsed saadused või muud objektid, kontrollide ja võetud proovide arv ning iga asjaomase taimekahjustaja kohta saadud tulemused.

Komisjon võib rakendusaktidega sätestada nende aruannete vormi ja juhised selle vormi täitmise kohta. Rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Artikkel 23

Mitmeaastased uuringukavad ja teabe kogumine

1. Liikmesriigid koostavad mitmeaastased uuringukavad, milles näevad ette artikli 22 kohaselt tehtavate uuringute sisu. Kavades sätestatakse artikli 22 lõike 2 teises lõigus osutatud teaduslike ja tehniliste tõendite ja muu teabe kogumine ja talletamine.

Mitmeaastased uuringukavad sisaldavad kooskõlas artikli 22 lõikega 2 järgmisi elemente:

a) iga uuringu konkreetne eesmärk;

b) iga uuringu ulatus seoses asjaomase ala ja hõlmatud ajavahemikuga, uuritavad taimekahjustajad, taimed ja kaubad;

c) uurimismeetodid ja kvaliteedijuhtimine, sh visuaalse kontrolli, proovivõtu ja testimise korra kirjeldus ning tehniline põhjendus;

d) ettenähtud visuaalsete kontrollide, proovivõttude ja testide aeg, sagedus ja arv ning

e) kogutud teabe talletamise meetodid ja neid käsitlev aruandlus.

Mitmeaastased uuringukavad koostatakse viieks kuni seitsmeks aastaks.

2. Taotluse korral teavitavad liikmesriigid koostatud mitmeaastastest uuringukavadest komisjoni ja teisi liikmesriike.

3. Komisjon võib vastu võtta rakendusaktid, millega kehtestatakse mitmeaastaste uuringukavade vorm ning praktiline kord lõikes 1 sätestatud elementide kohaldamiseks konkreetsete taimekahjustajatega seotud riskide suhtes.

Rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Artikkel 24

Prioriteetsete taimekahjustajatega seotud uuringud

1. Liikmesriik teeb iga prioriteetse taimekahjustaja kohta kord aastas uuringu vastavalt artikli 22 lõigetele 1 ja 2. Uuringud hõlmavad iga prioriteetse taimekahjustaja jaoks piisavalt suurt arvu visuaalseid kontrolle, proovivõtte ja teste, et tagada niivõrd, kuivõrd see on asjaomase taimekahjustaja bioloogiaga või ökoloogilis-klimaatiliste tingimustega seoses võimalik, nende õigeaegse avastamise kindluse kõrge tase.

Nende uuringute tegemine selliste taimekahjustajate kohta, mille puhul on selgelt järeldatud, et need ei saa vastavate ökoloogilis-klimaatiliste tingimuste tõttu või peremeesliikide puudumise tõttu asjaomases liikmesriigis kohanduda või levida, ei ole nõutav.

2. Liikmesriigid esitavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele iga aasta 30. aprilliks aruande lõike 1 kohaste eelnenud aastal tehtud uuringute tulemuste kohta.

Artikkel 25

Prioriteetsete taimekahjustajatega seotud situatsiooniplaanid

1. Iga liikmesriik koostab taimekahjustaja ametlikult kinnitatud või kahtlustatava esinemise korral iga prioriteetse taimekahjustaja jaoks, mis on võimeline tema territooriumile või selle osasse sisenema ja seal kohanduma, eraldi plaani, mis sisaldab teavet otsustusprotsessi, järgitavate menetluste ja protokollide ning kättesaadavaks tehtavate minimaalsete vahendite ja täiendavate vahendite kättesaadavaks tegemise menetluste kohta („situatsiooniplaan“), ning ajakohastab seda.

Liikmesriigid konsulteerivad situatsiooniplaani koostamise ja ajakohastamise jooksul asjakohases etapis kõikide asjaomaste sidusrühmadega.

Situatsiooniplaanide koostamine selliste taimekahjustajate kohta, mille puhul on selgelt järeldatud, et need ei saa vastavate ökoloogilis-klimaatiliste tingimuste tõttu või peremeesliikide puudumise tõttu asjaomases liikmesriigis kohanduda või levida, ei ole nõutav.

2. Situatsiooniplaan sisaldab järgmist:

a) plaani elluviimises osalevate asutuste ülesanded ja vastutus, asjaomase prioriteetse taimekahjustaja ametlikult kinnitatud või kahtlustatava esinemise korral käsuliin ning selliste meetmete koordineerimise menetlus, mida võtavad asjaomased pädevad asutused ja muud avalik-õiguslikud asutused, volitatud isikud või füüsilised isikud, laborid ja ettevõtjad, sh asjakohasuse korral kooskõlastamine naaberliikmesriikidega ning naabruses asuvate kolmandate riikidega;

b) pädevate asutuste juurdepääs ettevõtjate, muude asjaomaste poolte ja füüsiliste isikute valdustele;

c) vajaduse korral pädevate asutuste juurdepääs laboritele, seadmetele, töötajatele, välisekspertidele ning vahenditele, mida on vaja asjaomase prioriteetse taimekahjustaja kiireks ja tõhusaks hävitamiseks või asjakohasuse korral tõkestamiseks;

d) meetmed, mida võetakse seoses komisjoni, teiste liikmesriikide, asjaomaste ettevõtjate ja üldsuse teavitamisega asjaomase prioriteetse taimekahjustaja esinemisest ja selle vastu võetavatest meetmetest, juhul kui asjaomase taimekahjustaja esinemine on ametlikult kinnitatud või seda kahtlustatakse;

e) asjaomase prioriteetse taimekahjustaja esinemisega seotud leidude registreerimise kord;

f) artikli 6 lõike 2 kohaste hindamiste tulemused ning liikmesriigi tehtud hindamised asjaomasest prioriteetsest taimekahjustajast tema territooriumile tuleneva riski kohta;

g) II lisa 1. jao kohased riskijuhtimismeetmed, mida asjaomase prioriteetse taimekahjustaja suhtes võetakse, ja järgitavad menetlused;

h) piiritletud alade geograafilise piiritlemise põhimõtted;

i) visuaalse kontrolli, proovivõtu ja laboritestide meetodite kirjeldused ning

j) pädevate asutuste ning asjakohasuse korral punktis a osutatud asutuste, avalik-õiguslike asutuste, laborite, ettevõtjate ja muude isikute töötajate väljaõppe põhimõtted.

Asjakohasuse korral esitatakse esimese lõigu punktides d–j loetletu juhendina.

3. Situatsiooniplaane võib sarnase bioloogiaga ja peremeesliikide ulatusega mitme prioriteetse taimekahjustaja puhul kombineerida. Sellistel juhtudel koosneb situatsiooniplaan üldosast, mis on kõikidele plaaniga hõlmatud prioriteetsetele taimekahjustajatele ühine, ning eriosadest iga asjaomase prioriteetse taimekahjustaja kohta.

4. Liikmesriigid koostavad prioriteetsete taimekahjustajate loetelus sisalduvate prioriteetsete taimekahjustajatega seotud situatsiooniplaani nelja aasta jooksul alates selle loetelu kehtestamisest.

Liikmesriigid koostavad prioriteetsete taimekahjustajate loetellu lisatud prioriteetse taimekahjustajaga seotud situatsiooniplaani ühe aasta jooksul alates selle taimekahjustaja loetellu kandmise kuupäevast.

Liikmesriigid vaatavad oma situatsiooniplaanid korrapäraselt läbi ja asjakohasuse korral ajakohastavad neid.

5. Liikmesriigid esitavad oma situatsiooniplaanid taotluse korral komisjonile ja teistele liikmesriikidele ning teavitavad kõiki asjaomaseid ettevõtjaid, avaldades teabe internetis.

Artikkel 26

Prioriteetsete taimekahjustajatega seotud simulatsiooniõppused

1. Liikmesriigid korraldavad situatsiooniplaani rakendamisega seotud simulatsiooniõppuseid ajavahemike järel, mis kehtestatakse vastavalt asjaomase prioriteetse taimekahjustaja või asjaomaste prioriteetsete taimekahjustajate bioloogiale ja sellest taimekahjustajast või nendest taimekahjustajatest tulenevale riskile.

Õppused toimuvad mõistliku ajavahemiku jooksul seoses kõigi asjaomaste prioriteetsete taimekahjustajatega ja nendesse kaasatakse huvi omavad sidusrühmad.

Nende õppuste korraldamine ei ole nõutav juhul, kui vastav liikmesriik on samade taimekahjustajate hävitamiseks hiljuti juba meetmeid võtnud.

2. Nende prioriteetsete taimekahjustajate puhul, mille esinemisel ühes liikmesriigis võivad olla tagajärjed naaberliikmesriikidele, võivad asjaomased liikmesriigid korraldada oma vastavate situatsiooniplaanide alusel ühised simulatsiooniõppused.

Vastavalt asjakohasusele võivad liikmesriigid korraldada need simulatsiooniõppused koos naabruses asuvate kolmandate riikidega.

3. Liikmesriigid teevad iga simulatsiooniõppuse tulemusi käsitleva aruande taotluse korral kättesaadavaks komisjonile ja teistele liikmesriikidele.

Artikkel 27

Prioriteetsete taimekahjustajatega seotud tegevuskavad

1. Kui prioriteetse taimekahjustaja esinemine liikmesriigi territooriumil on vastavalt artiklile 10 ametlikult kinnitatud, võtab pädev asutus viivitamata vastu kava („tegevuskava“) asjaomase taimekahjustaja hävitamise meetmetega, mis on kehtestatud artiklites 17, 18 ja 19, või asjaomase taimekahjustaja tõkestamise meetmetega, mis on kehtestatud artikli 28 lõikes 2, ning samuti nende meetmete kohaldamise ajakava.

Tegevuskava sisaldab tehtavate uuringute ülesehituse ja korralduse kirjeldust ning selles nähakse ette visuaalsete kontrollide, võetavate proovide ja tehtavate laboritestide arv, samuti kontrolli, proovivõtu ja testimise puhul kohaldatav metoodika.

Tegevuskava põhineb vastaval situatsiooniplaanil ning pädev asutus edastab selle viivitamatult asjaomastele ettevõtjatele.

2. Iga liikmesriik esitab oma vastu võetud tegevuskavad taotluse korral komisjonile ja teistele liikmesriikidele.

Artikkel 28

Konkreetsete liidu karantiinsete taimekahjustajate vastased liidu meetmed

1. Komisjon võib rakendusaktidega sätestada konkreetsete liidu karantiinsete taimekahjustajate vastased meetmed. Nende meetmetega rakendatakse iga konkreetse asjaomase taimekahjustaja suhtes ühte või mitut järgmist sätet:

a) artikkel 10, milles käsitletakse meetmeid selle liidu karantiinse taimekahjustaja esinemise kahtluse korral ja selle esinemise ametlikku kinnitamist pädevate asutuste poolt;

b) artikkel 14, milles käsitletakse ettevõtjate poolt viivitamata võetavaid meetmeid;

c) artikkel 15, milles käsitletakse muude isikute kui ettevõtjate poolt võetavaid meetmeid;

d) artikkel 17, milles käsitletakse liidu karantiinsete taimekahjustajate hävitamist;

e) artikkel 18, milles käsitletakse piiritletud alade kehtestamist;

f) artikkel 19, milles käsitletakse piiritletud aladel tehtavaid uuringuid, piiritletud alade muutmist ja piirangute lõpetamist;

g) artikkel 22, milles käsitletakse liidu karantiinsete taimekahjustajatega ja ajutiselt liidu karantiinseks taimekahjustajaks loetavate taimekahjustajatega seotud uuringuid;

h) artikkel 24, milles käsitletakse prioriteetsete taimekahjustajatega seotud uuringuid ning konkreetseid prioriteetseid taimekahjustajaid käsitlevate visuaalsete kontrollide, proovide ja testide arvu;

i) artikkel 25, milles käsitletakse prioriteetsete taimekahjustajatega seotud situatsiooniplaane;

j) artikkel 26, milles käsitletakse prioriteetsete taimekahjustajatega seotud simulatsiooniõppusi;

k) artikkel 27, milles käsitletakse prioriteetsete taimekahjustajatega seotud tegevuskavasid.

Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

2. Erandina artiklist 17, kui artiklis 19 osutatud uuringute või muude tõendite põhjal otsustatakse, et asjaomase liidu karantiinse taimekahjustaja hävitamine piiritletud alal ei ole võimalik, võtab komisjon vastu käesoleva artikli lõike 1 kohaseid rakendusakte, milles sätestatakse meetmed, mille eesmärk on tõkestamine.

Otsuse tegemiseks võtab komisjon pärast asjaomase liikmesriigi või mis tahes muu allika poolt vastavate tõendite esitamist viivitamatult vajalikud meetmed.

3. Kui komisjon otsustab, et liidu territooriumi selle osa kaitsmiseks, kus asjaomast liidu karantiinset taimekahjustajat ei esine, on vaja võtta ennetusmeetmeid väljaspool piiritletud alasid asuvatel aladel, võib ta võtta vastu lõike 1 kohaseid rakendusakte nende meetmete sätestamiseks.

4. Lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud meetmeid võetakse vastavalt II lisale, võttes arvesse asjaomaste liidu karantiinsete taimekahjustajatega seotud konkreetseid riske, konkreetseid ökoloogilis-klimaatilisi tingimusi ja riske seoses asjaomaste liikmesriikidega ning vajadust rakendada vajalikke riski vähendamise meetmeid kogu liidus ühtlustatud viisil.

5. Seni kuni komisjon ei ole meetmeid vastu võtnud, võib liikmesriik jääda enda võetud meetmete juurde.

6. Nõuetekohaselt põhjendatud hädavajadusel võtab komisjon suure taimekahjustajatega seotud riski kõrvaldamiseks vastavalt artikli 107 lõikes 3 osutatud korrale viivitamata vastu kohaldatavad rakendusaktid. Rakendusaktid võetakse vastu vastavalt II lisale, võttes arvesse asjaomaste liidu karantiinsete taimekahjustajatega seotud konkreetseid riske, konkreetseid ökoloogilis-klimaatilisi tingimusi ja riske seoses asjaomaste liikmesriikidega ning vajadust rakendada vajalikke riski vähendamise meetmeid kogu liidus ühtlustatud viisil.

7. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu igast juhtumist, kus ei täideta käesoleva artikli kohaselt vastu võetud meetmeid, mis tekitab liidu karantiinsete taimekahjustajate levimise riski.

Artikkel 29

Liikmesriikide meetmed seoses liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmata taimekahjustajatega

1. Kui on ametlikult kinnitatud sellise taimekahjustaja esinemine liikmesriigi territooriumil, mida ei ole kantud liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu, ja asjaomane liikmesriik leiab, et see taimekahjustaja võib vastata liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmise tingimustele, hindab ta viivitamata, kas taimekahjustaja vastab I lisa 3. jao 1. alajao kriteeriumidele. Kui liikmesriik otsustab, et need kriteeriumid on täidetud, võtab ta viivitamata hävitamismeetmed vastavalt II lisale. Kohaldatakse artikleid 17–20.

Kui artiklis 19 osutatud uuringute või muude tõendite põhjal otsustatakse, et asjaomase taimekahjustaja hävitamine piiritletud alal ei ole võimalik, kohaldatakse mutatis mutandis artikli 28 lõiget 2.

Kui on ametlikult kinnitatud esimeses lõigus osutatud kriteeriumidele vastava taimekahjustaja esinemine taimede, taimsete saaduste või muude objektide saadetises, mis on toodud sisse liikmesriigi territooriumile või mida seal veetakse, võtab asjaomane liikmesriik vajalikud meetmed, et hoida ära selle taimekahjustaja sisenemine liidu territooriumile, seal kohandumine ja levimine.

Kui liikmesriik kahtlustab esimeses lõigus osutatud kriteeriumidele vastava taimekahjustaja esinemist oma territooriumil, kohaldatakse mutatis mutandis artiklit 10.

Kõnealuse taimekahjustaja esinemise ametlikku kinnitust oodates võtab liikmesriik asjakohasuse korral fütosanitaarmeetmeid taimekahjustaja leviku riski vähendamiseks.

2. Pärast lõikes 1 osutatud meetmete võtmist hindab liikmesriik, kas asjaomane taimekahjustaja vastab I lisa 1. jaos sätestatud karantiinsete taimekahjustajate kriteeriumidele.

3. Asjaomane liikmesriik teavitab komisjoni ja teisi liikmesriike lõikes 1 osutatud taimekahjustaja esinemisest. Samuti teavitab asjaomane liikmesriik komisjoni ja teisi liikmesriike kõnealuses lõikes osutatud hindamisest, võetud meetmetest ja nende meetmete põhjenduseks olevatest tõenditest.

Asjaomane liikmesriik esitab komisjonile lõikes 2 osutatud hindamise tulemused kahe aasta jooksul alates kõnealuse taimekahjustaja esinemise ametlikust kinnitamisest.

Taimekahjustaja esinemisest teatatakse artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu.

Artikkel 30

Liidu meetmed seoses liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmata taimekahjustajatega

1. Kui komisjon saab artikli 29 lõike 3 esimeses lõigus osutatu kohaselt teate või tal on muid tõendeid liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmata taimekahjustaja esinemise või liidu territooriumile sisenemise või seal levimise otsese ohu kohta ning ta leiab, et see taimekahjustaja võib vastata nimetatud loetellu kandmise tingimustele, hindab ta viivitamata, kas see taimekahjustaja vastab liidu territooriumi osas I lisa 3. jao 2. alajaos esitatud kriteeriumidele.

Kui komisjon jõuab järeldusele, et need kriteeriumid on täidetud, võtab ta rakendusaktidega viivitamata ajutised meetmed seoses kõnealusest taimekahjustajast tulenevate riskidega. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

Nende meetmetega rakendatakse asjakohasuse korral konkreetselt iga asjaomase taimekahjustaja suhtes üht või mitut artikli 28 lõike 1 esimese lõigu punktides a–g osutatud sätet.

2. Pärast lõikes 1 osutatud meetmete võtmist hindab komisjon, kas asjaomane taimekahjustaja vastab liidu territooriumi osas I lisa 1. jaos sätestatud karantiinsete taimekahjustajate kriteeriumidele.

3. Kui artiklites 19 ja 22 osutatud uuringute või muude tõendite põhjal otsustatakse, et asjaomase taimekahjustaja hävitamine piiritletud alal ei ole võimalik, võib käesoleva artikli lõike 1 teises lõigus osutatud rakendusaktidega sätestada meetmed, mille eesmärk on tõkestamine.

4. Kui otsustatakse, et liidu territooriumi selle osa kaitsmiseks, kus asjaomast taimekahjustajat ei esine, on vaja võtta ennetusmeetmeid väljaspool piiritletud alasid asuvatel aladel, võib need meetmed sätestada lõikes 1 osutatud rakendusaktidega.

5. Lõigetes 1, 3 ja 4 osutatud meetmed võetakse kooskõlas II lisaga, võttes arvesse asjaomaste taimekahjustajatega seotud konkreetseid riske ja vajadust rakendada vajalikke riski vähendamise meetmeid kogu liidus ühtlustatud viisil.

6. Seni kuni komisjon ei ole meetmeid vastu võtnud, võib liikmesriik jääda enda artikli 29 kohaselt võetud meetmete juurde.

7. Nõuetekohaselt põhjendatud hädavajadusel võtab komisjon suure taimekahjustajatega seotud riski kõrvaldamiseks vastavalt artikli 107 lõikes 3 osutatud korrale viivitamata vastu kohaldatavad rakendusaktid. Need aktid võetakse vastu kooskõlas II lisaga, võttes arvesse asjaomaste taimekahjustajatega seotud konkreetseid riske ja vajadust rakendada vajalikke riski vähendamise meetmeid kogu liidus ühtlustatud viisil.

8. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike artiklis 103 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu igast juhtumist, kus ei täideta käesoleva artikli kohaselt vastu võetud meetmeid, mis tekitab käesoleva artikli lõikes 1 osutatud taimekahjustajate levimise riski.

Artikkel 31

Liikmesriikide vastuvõetavad rangemad nõuded

1. Liikmesriigid võivad oma territooriumil kohaldada artikli 28 lõigete 1, 2 ja 3 ning artikli 30 lõigete 1, 3 ja 4 kohaselt võetud meetmetest rangemaid meetmeid, kui see on põhjendatav fütosanitaarkaitse eesmärgiga ja on kooskõlas II lisa 2. jaos esitatud põhimõtetega.

Nende rangemate meetmetega ei kehtestata taimede, taimsete saaduste ega muude objektide liidu territooriumile sissetoomise või seal ja sealt läbi vedamise keelde ega piiranguid, samuti ei tohi need meetmed selliseid keelde ega piiranguid kaasa tuua, v.a artiklitega 40–58 ja 71–102 kehtestatud keelud või piirangud.

2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike viivitamata lõike 1 kohaselt võetud meetmetest.

Liikmesriigid esitavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele taotluse korral vastavalt lõikele 1 võetud meetmete kohta aastaaruande.

3. Jagu

Kaitstavate piirkondade karantiinsed taimekahjustajad

Artikkel 32

Kaitstavaks piirkonnaks tunnistamine

1. Kui karantiinne taimekahjustaja esineb liidu territooriumil, kuid mitte asjaomase liikmesriigi territooriumil ega selle osas, ega ole liidu karantiinne taimekahjustaja, võib komisjon liikmesriigi taotluse alusel, mis vastab lõikele 4, tunnistada selle liikmesriigi territooriumi või selle osa karantiinse taimekahjustaja suhtes kaitstavaks piirkonnaks kooskõlas lõikega 3 („kaitstava piirkonna karantiinne taimekahjustaja“).

2. Kaitstava piirkonna karantiinset taimekahjustajat ei tohi asjaomasesse kaitstavasse piirkonda sisse tuua, seal vedada, hoida, paljundada ega sealt välja viia.

Kaitstavatesse piirkondadesse kaitstava piirkonna karantiinsete taimekahjustajate sissetoomise ning nende seal vedamise, hoidmise ja paljundamise suhtes kohaldatakse vastavalt artiklit 8.

3. Komisjon kehtestab rakendusaktiga kaitstavate piirkondade ja vastavate kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate loetelu. Loetelu sisaldab kaitstavaid piirkondi, mis on selleks tunnistatud kooskõlas direktiivi 2000/29/EÜ artikli 2 lõike 1 punkti h esimese lõiguga, ja vastavaid taimekahjustajaid, mis on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ I lisa B osas ja II lisa B osas, ning taimekahjustajale spetsiaalselt määratud koodi.

Kui käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud, võib komisjon tunnustada esimeses lõigus osutatud rakendusakte muutvate rakendusaktidega täiendavaid kaitstavaid piirkondi.

Komisjon võib muudatuste konsolideerimiseks asendada rakendusaktiga käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud rakendusakti.

Käesolevas lõikes osutatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

4. Asjaomane liikmesriik esitab koos lõikes 1 osutatud taotlusega järgmise teabe:

a) kavandatava kaitstava piirkonna piiride kirjeldus, sh kaardid;

b) uuringute tulemused, mis näitavad, et vähemalt kolmel aastal enne taotluse esitamist asjaomast karantiinset taimekahjustajat asjaomasel territooriumil ei esinenud, ning

c) tõendid selle kohta, et asjaomase kaitstava piirkonna karantiinne taimekahjustaja vastab artiklis 3 kavandatava kaitstava piirkonna suhtes sätestatud tingimustele.

5. Lõike 4 punktis b osutatud uuringud peavad olema tehtud sobival ajal ja piisava põhjalikkusega selleks, et asjaomase karantiinse taimekahjustaja esinemist oleks võimalik kinnitada. Uuringud peavad põhinema usaldusväärsetel teaduslikel ja tehnilistel põhimõtetel ning võtma arvesse asjakohaseid rahvusvahelisi standardeid.

Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, sätestades üksikasjalikud nõuded uuringutele. Need õigusaktid võetakse vastu kooskõlas teaduse ja tehnika arengu ning kohaldatavate rahvusvaheliste standardite arenguga.

6. Komisjon võib tunnustada ajutist kaitstavat piirkonda. Selleks kohaldatakse vastavalt lõigetes 1 ja 4 ning lõike 5 esimeses lõigus sätestatud tingimusi mutatis mutandis. Erandina lõike 4 punktis b osutatud nõudest tehakse uuring, mis hõlmab vähemalt üheaastast ajavahemikku enne taotluse esitamist.

Ajutise kaitstava piirkonna tunnustamine ei kesta rohkem kui kolm aastat alates tunnustamisest ning lõpeb pärast kolme aastat automaatselt.

7. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike ning informeerivad pädeva asutuse ametlikul veebisaidil avaldatava teabe kaudu ettevõtjaid nende territooriumil asuvate kaitstavate piirkondade piiridest, lisades kaardid.

Artikkel 33

Kaitstavate piirkondadega seotud üldkohustused

1. Kaitstavate piirkondade puhul kehtivad vastavate kaitstavate piirkondade karantiinsetele taimekahjustajatele mutatis mutandis kohustused, mis on sätestatud artiklites 9 kuni 19.

2. Taimi, taimseid saadusi või muid objekte, mis on pärit kehtestatud piiritletud alalt asjaomase kaitstava piirkonna karantiinse taimekahjustaja kaitstavas piirkonnas, ei tohi sellelt piiritletud alalt kaitstava piirkonna ülejäänud osasse ega mis tahes muusse kaitstava piirkonna karantiinse taimekahjustaja jaoks kehtestatud kaitstavasse piirkonda välja viia.

Erandina esimesest lõigust võidakse seda taime, taimset saadust või muud objekti sellelt piiritletud alalt asjaomase kaitstava piirkonna kaudu ja kaitstavast piirkonnast välja viia vaid juhul, kui see on pakendatud ja seda veetakse viisil, millega välistatakse asjaomase kaitstava piirkonna karantiinse taimekahjustaja kaitstavas piirkonnas levimise risk.

3. Kaitstavates piirkondades kehtestatud piiritletud aladest ja neil aladel vastavalt artiklitele 17, 18 ja 19 võetavatest hävitamismeetmetest teavitatakse viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.

Artikkel 34

Kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajatega seotud uuringud

1. Pädev asutus korraldab igas kaitstavas piirkonnas kord aastas uuringu asjaomase kaitstava piirkonna karantiinse taimekahjustaja esinemise kontrollimiseks. Nende uuringute suhtes kohaldatakse mutatis mutandis artikli 22 lõiget 2.

Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 105 vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse käesolevat määrust, sätestades üksikasjalikud nõuded uuringute ettevalmistamisele ja sisule.

2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike iga aasta 30. aprilliks lõike 1 kohaste eelnenud kalendriaastal tehtud uuringute tulemustest.

Artikkel 35

Kaitstavate piirkondade ulatuse muutmine ja kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise kehtetuks tunnistamine

1. Komisjon võib muuta kaitstava piirkonna ulatust selle liikmesriigi taotluse alusel, kelle territooriumiga see on seotud.

Kui muutmine seisneb kaitstava piirkonna laiendamises, kohaldatakse mutatis mutandis artiklit 32.

2. Komisjon tunnistab piirkonna kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise kehtetuks või vähendab kaitstava piirkonna ulatust lõikes 1 osutatud liikmesriigi taotluse alusel.

3. Komisjon tunnistab piirkonna kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise kehtetuks juhul, kui artiklis 34 osutatud uuringud ei ole tehtud vastavalt nimetatud artiklile.

4. Komisjon tunnistab piirkonna kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise kehtetuks juhul, kui on kinnitatud asjaomase kaitstava piirkonna karantiinse taimekahjustaja esinemine selles piirkonnas ja kui täidetud on üks järgmistest tingimustest:

a) kolme kuu jooksul pärast kõnealuse taimekahjustaja esinemise ametlikku kinnitamist ei ole piiritletud ala vastavalt artikli 33 lõikele 1 määratletud;

b) vastavalt artikli 33 lõikele 1 piiritletud aladel võetud hävitamismeetmed ei ole andnud tulemusi 24 kuu jooksul pärast kõnealuse taimekahjustaja esinemise ametlikku kinnitamist või enam kui 24 kuu jooksul, kui see on põhjendatud taimekahjustaja bioloogiaga ja ajavahemik on sätestatud artikli 32 lõike 3 kohaselt vastu võetud rakendusaktis;

c) komisjoni käsutuses olevast teabest ilmneb, et artiklite 17, 18 ja 19 kohaste meetmete kohaldamisel tulenevalt artikli 33 lõikest 1 on taimekahjustajate esinemisele asjaomases kaitstavas piirkonnas reageeritud raske hooletusega.

5. Komisjon tunnistab vastavalt käesoleva artikli lõikele 2, 3 või 4 kehtetuks kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise või vähendab selle piirkonna ulatust, muutes artikli 32 lõikes 3 osutatud rakendusakti. See rakendusakt võetakse vastu artikli 107 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.

III PEATÜKK

Liidu reguleeritud mittekarantiinsed taimekahjustajad

Artikkel 36

Liidu reguleeritud mittekarantiinse taimekahjustaja määratlus

Taimekahjustaja on liidu reguleeritud mittekarantiinne taimekahjustaja, kui see on kantud artiklis 37 osutatud loetellu ja vastab kõikidele järgmistele tingimustele:

a) see on identifitseeritud vastavalt I lisa 4. jao punktile 1;

b) seda esineb liidu territooriumil;

c) see ei ole liidu karantiinne taimekahjustaja või taimekahjustaja, mille suhtes kohaldatakse artikli 30 lõike 1 kohaselt võetud meetmeid;

d) see levib peamiselt konkreetsete istutamiseks ettenähtud taimede kaudu vastavalt I lisa 4. jao punktile 2;

e) selle esinemine istutamiseks ettenähtud taimedel avaldab vastuvõetamatut majanduslikku mõju nende taimede kavandatud kasutusviisile vastavalt I lisa 4. jao punktile 3;

f) on olemas teostatavad ja tõhusad meetmed, mille abil ennetada selle esinemist asjaomastel istutamiseks ettenähtud taimedel.

Artikkel 37

Istutamiseks ettenähtud taimedel esinevate liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate sissetoomise ja vedamise keeld

1. Ettevõtjad ei tohi liidu reguleeritud mittekarantiinseid taimekahjustajaid liidu territooriumile sisse tuua ega seal vedada istutamiseks ettenähtud taimedel, mille kaudu need taimekahjustajad