Nõukogu direktiiv,

25. juuli 1978,

hambaarstide tegevust käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta

(78/687/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 49, 57, 66 ja 235,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]

ning arvestades, et:

nõukogu 25. juuli 1978. aasta direktiivis 78/686/EMÜ, mis käsitleb hambaarsti diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja mis sisaldab meetmeid asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamise hõlbustamiseks, [3] sätestatud hambaarsti diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist silmas pidades võimaldab liikmesriikide koolituskursuste võrreldavus piirduda sellealase kooskõlastamise puhul tingimusega pidada kinni miinimumnõuetest ja jätta liikmesriikidele vabadus korraldada õppetööd vastavalt oma soovile;

pidades silmas spetsialiseerunud hambaarsti diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist ja selleks, et anda kõigile selle kutseala liikmesriikide kodanikest esindajatele ühenduses võrdsed võimalused, näib oluline spetsialiseerunud hambaarstide koolituse nõudeid kooskõlastada; selleks tuleks ette näha teatavad miinimumnõuded, mis käsitlevad õigust alustada eriarsti koolitust, minimaalset koolituse aega, koolituse meetodeid ja toimumiskohta ning järelevalvet selle üle; need kriteeriumid puudutavad üksnes erialasid, mis on mitmes liikmesriigis ühised;

rahva tervise huvides tuleb ühenduses kehtestada kõnealuste spetsialistide tegevusvaldkonna ühine määratlus; selles etapis ei võimalda käesolev direktiiv saavutada eri liikmesriikide hambaarstide tegevuse valdkonnas täielikku kooskõlastatust;

liikmesriigid tagavad, et alates käesoleva direktiivi jõustumisest annab hambaarsti koolitus hambaarstidele oskused, mis on vajalikud kõigi hammaste, suu, lõualuu ja nendega seotud kudede anomaalia ja haiguste ennetust, diagnoosimist ja ravi hõlmavate tegevuste jaoks;

kõnealusel tegevusalal tegutsemise tingimuste kooskõlastamine vastavalt käesolevale direktiivile ei välista edaspidist kooskõlastamist;

käesolevas direktiivis kavandatud kooskõlastamine hõlmab hambaarstide tööalast koolitust; koolituse osas ei tee enamik liikmesriike praegu vahet hambaarstidel, kes tegutsevad palgatöötajatena, ja hambaarstidel, kes on füüsilisest isikust ettevõtjad; seepärast tuleb spetsialistide vaba liikumise võimalikult tõhusaks edendamiseks ühenduses laiendada käesoleva direktiivi kohaldamisala palgatöötajatest hambaarstidele;

käesoleva direktiivi teatavakstegemise ajal tegutsevad Itaalias stomatoloogia alal üksnes arstid, sõltumata sellest, kas nad on spetsialiseerunud odontoloogiale või mitte; käesoleva direktiivi kohaselt on Itaalia kohustatud looma uue kategooria, mis hõlmaks spetsialiste, kellel on õigus tegelda stomatoloogiaga muud kui arsti kutsenimetust kasutades; uut kutseala luues peab Itaalia lisaks käesolevas direktiivis sätestatud kriteeriumidele vastava konkreetse koolitussüsteemi kehtestamisele looma ka selle uue kutseala jaoks asjakohased struktuurid, näiteks nõukogu; võetavate meetmete ulatust silmas pidades tuleks Itaaliale anda käesoleva direktiivi nõuete täitmise võimaldamiseks lisaaega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I PEATÜKK

KOOLITUSE NÕUDED

Artikkel 1

1. Liikmesriigid nõuavad mõne direktiivi 78/686/EMÜ artiklis 1 nimetatud kutsenimetuse all hambaarstina tegutsemist alustada või tegutseda soovivalt isikult kõnealuse direktiivi artiklis 3 nimetatud diplomit, tunnistust või muud kvalifikatsiooni tõendavat dokumenti, mis tagab, et kõnealune isik on koolituse ajal omandanud:

a) piisavad teadmised stomatoloogiaga seotud teadusharudest ning oskab hästi rakendada teadusmeetodeid, sealhulgas bioloogiliste funktsioonide mõõtmine, teaduslikult tõendatud faktide hindamine ja andmete analüüsimine;

b) piisavad teadmised tervete ja haigete inimeste ehitusest, füsioloogiast ja käitumisest, samuti inimese tervisliku seisundi ning tema elukeskkonna vahelistest suhetest niivõrd, kuivõrd need mõjutavad stomatoloogiat;

c) piisavad teadmised tervete ja haigete hammaste, suu, lõualuu ja nendega seotud kudede struktuurist ja funktsioonidest ning nende toimest patsiendi üldisele tervislikule seisundile ning füüsilisele ja sotsiaalsele heaolule;

d) piisavad teadmised kliinilistest distsipliinidest ja metoodikast, mis annavad hambaarstile tervikliku pildi hammaste, suu, lõualuu ja nendega seotud kudede anomaaliatest, kahjustustest ja haigustest, ning ennetamisest, diagnoosimisest ja ravist stomatoloogia valdkonnas;

e) asjakohase järelevalve all küllaldased kliinilised kogemused.

Kõnealune koolitus annab hambaarstile oskused, mis on vajalikud kõigi hammaste, suu, lõualuu ja nendega seotud kudede anomaalia ja haiguste ennetust, diagnoosimist ja ravi hõlmavate tegevuste jaoks.

2. Sellise stomatoloogiaalase koolituse täispikkus peab sisaldama vähemalt viieaastast teoreetilist ja praktilist täisajaga kursust ülikoolis, samatasemeliseks tunnistatud kõrgkoolis või ülikooli järelevalve all ning hõlmama vähemalt lisas nimetatud õppeaineid.

3. Koolituse alustamiseks peab kandidaadil olema diplom või tunnistus, mille alusel võib ta vastu võtta liikmesriigi ülikoolidesse või samatasemeliseks tunnistatud kõrgkoolidesse asjaomasele õppekursusele.

4. Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide õigust anda vastavalt siseriiklikele eeskirjadele oma territooriumil välja luba, mis annab mujal kui liikmesriigis saadud diplomi, tunnistuse või muu kvalifikatsiooni tõendava dokumendi omanikule õiguse hambaarstina tegutsemist alustada ja tegutseda.

Artikkel 2

1. Liikmesriigid tagavad, et spetsialiseerunud hambaarsti diplomi, tunnistuse või muu eriarsti kvalifikatsiooni tõendava dokumendini viiv koolitus vastab vähemalt järgmistele tingimustele:

a) hõlmab artiklis 1 nimetatud koolituse raames viieaastase teoreetilise ja praktilise täisajaga kursuse lõpetamist ja selle tõendamist või direktiivi 78/686/EMÜ artikli 7 lõikes 1 nimetatud dokumentide omamist;

b) sisaldab teoreetilist ja praktilist koolitust;

c) on vähemalt kolmeaastane täisajaga kursus pädevate asutuste järelevalve all;

d) toimub ülikoolikeskuses, ravi-, õppe- ja uurimiskeskuses või võimaluse korral tervishoiuasutuses, mille pädevad asutused on selleks otstarbeks sobivaks tunnistanud;

e) hõlmab hambaarsti koolitust saava arsti isiklikku osalust asjaomaste asutuste tegevuses ja vastutusalas.

2. Liikmesriigid seavad spetsialiseerunud hambaarsti diplomi, tunnistuse või muu kvalifikatsiooni tõendava dokumendi saamise tingimuseks mõne artiklis 1 nimetatud hambaarsti diplomi, tunnistuse või muu hambaarsti kvalifikatsiooni tõendava dokumendi omamise või direktiivi 78/686/EMÜ artikli 7 lõikes 1 nimetatud dokumentide omamise.

3. Artiklis 8 sätestatud tähtaja jooksul määravad liikmesriigid asutuse või organi, kelle pädevusse kuulub lõikes 1 nimetatud diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide väljaandmine.

4. Liikmesriigid võivad teha lõike 1 punktist a erandeid. Isikutel, kelle suhtes selline erand tehakse, ei ole õigus toetuda direktiivi 78/686/EMÜ artiklile 4.

Artikkel 3

1. Ilma et see piiraks artikli 2 lõike 1 punktis c sätestatud täisajaga koolituse põhimõtet ja kuni nõukogu teeb kooskõlas lõikega 3 otsuse, võivad liikmesriigid lubada spetsialiseeritud osalise ajaga koolitust pädevate siseriiklike asutuste heakskiidetud tingimustel, kui täisajaga koolitus ei ole põhjendatud juhtudel võimalik.

2. Spetsialiseeritud koolituse kogukestust ei või lõike 1 kohaselt lühendada. Koolituse osaajalisus või eraviisiline tasustatud kutsealane praktiseerimine ei või mõjutada koolituse kvaliteeti.

3. Hiljemalt nelja aasta pärast alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest ja olukorra ülevaatamise tulemusi silmas pidades otsustab nõukogu komisjoni ettepanekul ja pidades meeles, et osalise ajaga koolituse võimalus peaks jääma teatavatel asjaoludel, mis tuleb iga eriala puhul eraldi läbi vaadata, kas lõigete 1 ja 2 sätted tuleks säilitada või neid muuta.

Artikkel 4

Üleminekumeetmena ning artikli 2 lõike 1 punktist c ja artiklist 3 olenemata võivad liikmesriigid, kelle õigus- ja haldusnormidega on käesoleva direktiivi teatavakstegemise ajal spetsialiseeritud osalise ajaga koolituse võimalus lubatud, jätkata nende sätete kohaldamist kandidaatide suhtes, kes on alustanud spetsialiseeritud koolitust hiljemalt nelja aasta jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest. Kõnealust ajavahemikku võib pikendada, kui nõukogu ei ole teinud artikli 3 lõikele 3 vastavat otsust.

II PEATÜKK

TEGEVUSVALDKOND

Artikkel 5

Liikmesriigid tagavad, et hambaarstidel on üldiselt õigus alustada hammaste, suu, lõualuu ja nendega seotud kudede anomaaliate ja haiguste ennetust, diagnoosimist ja ravi hõlmavat tegevust või sellise tegevusega tegelda kooskõlas kõnealust kutseala käesoleva direktiivi teatavakstegemise ajal reguleerivate õigusnormide ja ametialase käitumise reeglitega.

Need liikmesriigid, kellel selliseid õigusnorme ega reegleid pole, võivad teatavate esimeses lõigus nimetatud tegevustega tegelemist määratleda või piirata teistes liikmesriikides kehtivate õigusnormide ja reeglitega võrreldavas ulatuses.

III PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 6

Direktiivi 78/686/EMÜ artiklis 19 käsitletud isikuid loetakse artikli 2 lõike 1 punktis a sätestatud nõuetele vastavateks.

Artikli 2 lõike 2 kohaldamisel koheldakse direktiivi 78/686/EMÜ artiklis 19 käsitletud isikuid samaväärselt artiklis 1 nimetatud hambaarsti diplomite, tunnistuste või muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide omanikega.

Artikkel 7

Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka nende liikmesriikide kodanike suhtes, kes nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 1612/68 (töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduses) [4] kohaselt tegelevad või kavatsevad tegelda mõne direktiivi 78/686/EMÜ artiklis 1 nimetatud tegevusega palgatöötajatena.

Artikkel 8

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed 18 kuu jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ja teatavad sellest viivitamata komisjonile. Itaalia võtab need meetmed hiljemalt kuue aasta jooksul.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 9

Kui liikmesriigil on käesoleva direktiivi kohaldamisel teatavates valdkondades suuri raskusi, uurib komisjon neid raskusi koos selle riigiga ja taotleb otsuse 75/365/EMÜ, [5] muudetud otsusega 78/689/EMÜ, [6] alusel moodustatud kõrgemate tervishoiuametnike komitee arvamust.

Vajaduse korral esitab komisjon nõukogule asjakohaseid ettepanekuid.

Artikkel 10

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 25. juuli 1978

Nõukogu nimel

eesistuja

K. von Dohnanyi

[1] EÜT C 101, 4.8.1970, lk 19.

[2] EÜT C 36, 28.3.1970, lk 19.

[3] EÜT L 233, 24.8.1978, lk 1.

[4] EÜT L 257, 19.10.1968, lk 2.

[5] EÜT L 167, 30.6.1975, lk 19.

[6] EÜT L 233, 24.8.1978, lk 17.

--------------------------------------------------

LISA

Hambaarstide koolitusprogramm

Hambaarsti diplomi, tunnistuse või muu kvalifikatsiooni tõendava dokumendi saamisega lõppev koolitusprogramm hõlmab vähemalt järgmisi õppeaineid. Üht või mitut kõnealust õppeainet võib õpetada teiste distsipliinide raames või nendega seoses.

a) Põhiained

keemia,

füüsika,

bioloogia.

b) Meditsiinilis-bioloogilised õppeained ja üldmeditsiinilised õppeained

anatoomia,

embrüoloogia,

histoloogia, sealhulgas tsütoloogia,

füsioloogia,

biokeemia (või füsioloogiline keemia),

patoloogiline anatoomia,

üldpatoloogia,

farmakoloogia,

mikrobioloogia,

hügieen,

ennetav meditsiin ja epidemioloogia,

radioloogia,

füsioteraapia,

üldkirurgia,

üldmeditsiin, sealhulgas pediaatria,

otorinolarüngoloogia,

dermatoloogia ja veneroloogia,

üldine psühholoogia – psühhopatoloogia – neuropatoloogia,

anesteesia.

c) Otseselt stomatoloogiaga seotud õppeained

hambaproteetika,

hambaravimaterjalid ja -seadmed,

konservatiivne stomatoloogia,

ennetav stomatoloogia,

stomatoloogiaga seotud valuvaigistid ja rahustid,

erikirurgia,

eripatoloogia,

kliiniline praktika,

pedodontia,

lõualuuortopeedia,

periodontia,

hambaravialane radioloogia,

hambumus ja lõualuu funktsioonid,

kutseala korraldus, kutse-eetika ja kutsealased õigusnormid,

hambaravi sotsiaalsed aspektid.

--------------------------------------------------