Komisjoni otsus,

29. jaanuar 2004,

klassikalise lindude katku vaatluste rakendamise kohta kodulindude ja loodusliku linnustiku suhtes liikmesriikides, mis tuleb läbi viia 2004. aasta jooksul

(teatavaks tehtud numbri K(2004) 134 all)

(2004/111/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 26. juuni 1990. aasta otsust 90/424/EMÜ kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas, [1] eriti selle artiklit 20,

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu 19. mai 1992. aasta direktiivi 92/40/EMÜ kohaselt, millega kehtestatakse klassikalise lindude katku tõrjemeetmed, [2] ei ole ette nähtud korrapärast järelevalvet kodulinnuparvede ja loodusliku linnustiku üle, et hinnata võimalikku haiguse olemasolu nendes populatsioonides.

(2) Kogemused on näidanud, et teatavatel klassikalise lindude katku viirusetüvedel, mis hetkel ei kuulu selle direktiivi tõrjemeetmete rakendusalasse, on võime muutuda väga patogeenseteks tüvedeks, kui nad on mõnda aega ringelnud kodulindude populatsioonis.

(3) Taoline olukord võib põhjustada kõrget surevust kodulindude seas ja tõsist majanduslikku kahjumit kodulinnukasvatusele, mida võib vähendada seiresüsteemi rakendamise kaudu liikmesriikides, et võimaldada taoliste eellaste tüvede varajasemat avastamist ja tõrjet.

(4) Loomade tervishoiu ja heaolu teaduskomitee on esitanud klassikalise lindude katku määratluse ja klassikalise lindude katku vastu kasutatava vaktsineerimise kohta arvamuse. Selles aruandes soovitati muuta klassikalise lindude katku määratlust, et hõlmata rohkem klassikalise lindude katku tüvesid, mille puhul on likvideerimise meetmed asjakohased. Lisaks tuleb läbi viia vaatlusi, et määrata kindlaks taoliste tüvede esinemissagedus erinevates kodulindude populatsioonides. Selle kaudu peaks olema võimalik määratleda hinnanguliselt kulusid muutunud haiguse tõrjemeetmetele.

(5) Komisjon organiseeris 2001. aasta novembris sümpoosioni inimeste valmisoleku kohta klassikalise lindude katku panepideemiaks. Sellel rõhutati, et erinevate loomapopulatsioonide vaatlusi tuleb läbi viia selleks, et osata paremini hinnata taoliste infektsioonide zoonootilist mõju.

(6) Nii zoonootiline aspekt kui ka loomatervishoiu tagajärjed rõhutavad vajadust katku vaatluste järele loomapopulatsioonides.

(7) 2002. ja 2003. aastal on kõik liikmesriigid rakendanud klassikalise lindude katku vaatlusi kodulindude hulgas ning enamus riike on läbi viinud ka seire loodusliku linnustiku seas kooskõlas komisjoni otsusega 2002/649/EÜ. [3]

(8) Individuaalprogrammid ja ühenduse rahaline toetus kõikidele sellistele programmidele on heaks kiidetud otsusega 2002/673/EÜ. [4]

(9) Nende vaatluste jooksul on mitmes liikmesriigis avastatud erinevate klassikalise lindude katku H5 ja H7 alatüüpide olemasolu kodulindudel. Kuigi praegust klassikalise lindude katku viiruse esinemissagedust võib pidada küllaltki madalaks, võib teha järelduse, et oluline on jälgida püsivalt neid positiivseid leide ja jätkata uuringuid 2004. aastal, et mõista paremini klassikalise lindude katku viiruse epidemioloogiat.

(10) Liikmesriigid peaksid esitama oma programmid komisjonile heakskiitmiseks, et neile oleks võimalik eraldada ühendusepoolset rahalist abi.

(11) 2003. aasta ühinemisakti artiklis 32 sätestatakse, et veterinaariaalase rahastamise küsimustes tuleb uusi liikmesriike kohelda samadel alustel kui praegusi liikmesriike.

(12) Siiski ei ole lubatud võtta finantskohustusi ühegi programmi suhtes enne, kui asjaomase ühineva liikmesriigi ühinemine on aset leidnud. Lisaks saab teatavate haiguste järelvalvet ühinevates liikmesriikides kaasfinantseerida ka muude ühenduse vahenditega.

(13) Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Liikmesriigid esitavad klassikalise lindude katku vaatluste rakendamise plaanid kodulindude ja loodusliku linnustiku suhtes komisjonile heakskiitmiseks 15. märtsiks 2004. aastal.

Artikkel 2

Ühenduse rahaline toetus artiklis 1 nimetatud meetmetele katab 50 % liikmesriikides tekkinud kulutustest proovide võtmiseks ja nende analüüsimiseks, kogusummas maksimaalselt 600000 eurot iga liikmesriigi kohta.

Artikkel 3

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 29. jaanuar 2004

Komisjoni nimel

komisjoni liige

David Byrne

[1] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 19. Otsust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 806/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1).

[2] EÜT L 167, 22.6.1992, lk 1.

[3] EÜT L 213, 9.8.2002, lk 38.

[4] EÜT L 228, 24.8.2002, lk 27. Otsust on muudetud otsusega 2003/21/EÜ (EÜT L 8, 14.1.2003, lk 37).

--------------------------------------------------