2)

I lisa II peatükki muudetakse järgmiselt. a) A osa 1. punktis: i) asendatakse alapunkt k järgmisega: „k) Termomeeter täpsusega ± 0,5 °C ja mõõtevahemikuga 20–70 °C.“; ii) asendatakse alapunkt o järgmisega: „o) Petri tassid läbimõõduga ligikaudu 90 mm ja ruudustikuga, mille ruudu küljepikkus on ligikaudu 1 cm, või samaväärsed vahendid vastsete loendamiseks, nagu standardi ISO 18743:2015 punktis 6.14.“; iii) asendatakse alapunkt q järgmisega: „q) Järgmise tugevusega pepsiin: — pulbri või graanulite puhul 1: 10 000 NF (US National Formulary) ehk 1: 12 500 BP (British Pharmacopoeia) ja 2 000 FIP (Fédération internationale de pharmacie) ning — vedeliku puhul stabiliseeritud pepsiinilahus pepsiinisisaldusega vähemalt 660 Euroopa farmakopöa ühikut/ml. Kasutada võib teistsuguse aktiivsusega pepsiini tingimusel, et lõplik aktiivsus seedevedelikus on samaväärne 10 g 1: 10 000 NF tugevusega pepsiini aktiivsusega, nagu on ette nähtud standardi ISO 18743:2015 punktis 5.3.“; iv) asendatakse alapunkt s järgmisega: „s) Kaliibritud kaal proovide ja/või pepsiini kaalumiseks (täpsus ± 0,1 g).“; b) A osa 2. punkt asendatakse järgmisega: „2. Proovide võtmine ja seedele allutatavad kogused Nagu on ette nähtud standardi ISO 18743:2015 punktis 4.2 (lisateavet leidub kõnealuse standardi A ja B lisas).“; c) A osa 3. punkti jaotised III ja IV asendatakse järgmisega: „III. Vastsete eraldamine setitamise teel — Seedevedelikule lisatakse jääd (300–400 g jäähelbeid, -laaste või purustatud jääd) nii, et vedeliku kogumaht suureneb umbes 2 liitrini. Seejärel segatakse seedevedelikku, kuni jää on sulanud. Väiksemate koondproovide korral (vt II jaotise punkt b) peaks jääkogus olema vastavalt väiksem. — Jahutatud seedevedelik valatakse 2-liitrisesse jaotuslehtrisse, mis on varustatud lisaklambri abil kinnitatud vibraatoriga. — Setitamiseks allutatakse jaotuslehter 30 minuti jooksul vaheaegadega vibratsioonile, st üheminutilisele vibratsioonile järgneb üheminutiline paus. — 30 minuti möödudes lastakse 60 ml setteproov kiiresti 100 ml mahuga mõõtesilindrisse. (Pärast kasutamist loputatakse lehtrit puhastuslahusega.) — 60 ml proovil lastakse vähemalt 10 minutit seista, seejärel eemaldatakse settepealne vedelik imemise teel, jättes alles 15 ml suuruse proovi, mida uuritakse vastsete suhtes. — Imemiseks võib kasutada plasttoruga varustatud ühekorrasüstalt. Toru pikkus peaks olema selline, et kui süstla pea toetub mõõtesilindri servale, jääb mõõtesilindrisse 15 ml. — Allesjäänud 15 ml valatakse vastsete loendamiseks petri tassi või samaväärsele vahendile ning uuritakse trihhinelloskoobi või stereomikroskoobiga. — Mõõtesilinder loputatakse 5–10 ml kraaniveega, mis seejärel lisatakse proovile. — Seedele allutatud materjali tuleb uurida niipea, kui see on valmis. Mitte mingil juhul ei tohi uurimist edasi lükata järgmisele päevale. Kui seedele allutatud materjal ei ole selginud, tuleb seda selitada järgmiselt: — lõplik proov mahuga 60 ml valatakse mõõtesilindrisse ja sellel lastakse 10 minutit seista. Selle aja möödudes imetakse välja 45 ml settepealset vedelikku ning allesjäänud 15 milliliitrile lisatakse nii palju kraanivett, et kokku tuleks 45 ml; — uue, 10 minuti pikkuse settimisaja möödudes imetakse välja 30 ml settepealset vedelikku ning allesjäänud 15 ml valatakse vastsete loendamiseks petri tassi või samaväärsele vahendile ning uuritakse trihhinelloskoobi või stereomikroskoobiga; — mõõtesilindrit loputatakse 10 ml kraaniveega ning see loputusvesi lisatakse vastsete loendamiseks petri tassil või samaväärsel vahendil olevale proovile ning uuritakse trihhinelloskoobi või stereomikroskoobiga. IV. Positiivsed või ebaselged tulemused Kui koondproovi uurimine annab positiivse või ebaselge tulemuse, võetakse igalt sealt veel 20 g proov, nagu on ette nähtud standardi ISO 18743:2015 punktis 4.2 (lisateavet leidub kõnealuse standardi A ja B lisas). Viielt sealt võetud 20 g proovid koondatakse ja uuritakse käesolevas peatükis kirjeldatud meetodit kasutades. Sel teel uuritakse läbi proovid 20 viiesealiselt rühmalt. Kui viie sea koondproovist avastatakse keeritsuss, võetakse 20 g lisaproov igalt rühma kuuluvalt sealt ning igat proovi uuritakse eraldi, kasutades selleks käesolevas peatükis kirjeldatud meetodit. Parasiitide proove hoitakse säilitamise ja liikide tasandil identifitseerimise tarbeks riiklikus või ELi referentlaboris etanooli 70–90 % (lõppkontsentratsioon) lahuses. Saastest puhastamise menetluse kohta vt standardi ISO 18743:2015 punkti 12.“; d) B osa 2. punkt asendatakse järgmisega: „2. Proovide võtmine Nagu on ette nähtud standardi ISO 18743:2015 punktis 4.2 (lisateavet leidub kõnealuse standardi A ja B lisas).“; e) B osa 3. punkti muudetakse järgmiselt: i) III jaotise punkt h asendatakse järgmisega: „h) Kolme minuti möödudes eemaldatakse plastkott koos filterketta ja rennilaasilahusega Stomacheri aparaadist ja avatakse kääridega. Sees olnud vedelik valatakse vastsete loendamiseks petri tassi või samaväärsele vahendile. Kotti loputatakse 5–10 ml veega, mis seejärel lisatakse vastsete loendamiseks petri tassi või samaväärsele vahendile ning uuritakse trihhinelloskoobi või stereomikroskoobiga.“; ii) IV jaotis asendatakse järgmisega: „IV. Positiivsed või ebaselged tulemused Nagu ette nähtud A osa 3. punkti IV jaotises.“; f) C osa 1. punkti muudetakse järgmiselt: i) alapunkt f asendatakse järgmisega: „f) Järgmise tugevusega pepsiin: — pulbri või graanulite puhul 1: 10 000 NF (US National Formulary) ehk 1: 12 500 BP (British Pharmacopoeia) ja 2 000 FIP (Fédération internationale de pharmacie) ning — vedeliku puhul stabiliseeritud pepsiinilahus pepsiinisisaldusega vähemalt 660 Euroopa farmakopöa ühikut/ml. Kasutada võib teistsuguse aktiivsusega pepsiini tingimusel, et lõplik aktiivsus seedevedelikus on samaväärne 10 g 1: 10 000 NF tugevusega pepsiini aktiivsusega, nagu on ette nähtud standardi ISO 18743:2015 punktis 5.3.“; ii) alapunkt g asendatakse järgmisega: „g) Kaliibritud kaal proovide ja/või pepsiini kaalumiseks (täpsus ± 0,1 g).“; iii) alapunkt m asendatakse järgmisega: „m) Termomeeter täpsusega ± 0,5 °C ja mõõtevahemikuga 20–70 °C.“; g) C osa 2. punkt asendatakse järgmisega: „2. Proovide võtmine Nagu on ette nähtud standardi ISO 18743:2015 punktis 4.2 (lisateavet leidub kõnealuse standardi A ja B lisas).“; h) C osa 3. punkti VI jaotis asendatakse järgmisega: „VI. Positiivsed või ebaselged tulemused Nagu ette nähtud A osa 3. punkti IV jaotises.“; i) D osa 1. punkti muudetakse järgmiselt: i) alapunkt m asendatakse järgmisega: „m) Järgmise tugevusega pepsiin: — pulbri või graanulite puhul 1: 10 000 NF (US National Formulary) ehk 1: 12 500 BP (British Pharmacopoeia) ja 2 000 FIP (Fédération internationale de pharmacie) ning — vedeliku puhul stabiliseeritud pepsiinilahus pepsiinisisaldusega vähemalt 660 Euroopa farmakopöa ühikut/ml. Kasutada võib teistsuguse aktiivsusega pepsiini tingimusel, et lõplik aktiivsus seedevedelikus on samaväärne 10 g 1: 10 000 NF tugevusega pepsiini aktiivsusega, nagu on ette nähtud standardi ISO 18743:2015 punktis 5.3.“; ii) alapunkt o asendatakse järgmisega: „o) Kaliibritud kaal proovide ja/või pepsiini kaalumiseks (täpsus ± 0,1 g).“; iii) alapunkt u asendatakse järgmisega: „u) Termomeeter täpsusega ± 0,5 °C ja mõõtevahemikuga 20–70 °C.“; j) D osa 2. punkt asendatakse järgmisega: „2. Proovide võtmine Nagu on ette nähtud standardi ISO 18743:2015 punktis 4.2 (lisateavet leidub kõnealuse standardi A ja B lisas).“; k) D osa 3. punkti II ja III jaotis asendatakse järgmisega: „II. Alla 100 g koondproovid, nagu on ette nähtud standardi ISO 18743:2015 punktis 8 Vajaduse korral võib 100 g koondproovile lisada kuni 15 g ning uurida seda koos nende proovidega vastavalt I jaotisele. Kui proov on suurem kui 15 g, peab seda uurima kui täiskoondproovi. Kuni 50 g koondproovide korral võidakse seedevedeliku mahtu ja koostisaineid vähendada nii, et koostises on kuni 1 l vett, kuni 8 ml soolhapet ja kuni 5 g pepsiini. III. Positiivsed või ebaselged tulemused Kui koondproovi uurimine lateks-aglutinatsiooni reaktsiooniga annab positiivse või ebaselge tulemuse, võetakse igalt sealt veel 20 g proov kooskõlas standardi ISO 18743:2015 punktiga 4.2 (lisateavet leidub kõnealuse standardi A ja B lisas). Viielt sealt võetud 20 g proovid koondatakse ja uuritakse I jaotises kirjeldatud meetodit kasutades. Sel teel tuleb läbi uurida proovid 20 viiesealiselt rühmalt. Kui viie sea koondproovi lateks-aglutinatsiooni reaktsioon on positiivne, võetakse 20 g lisaproov igalt rühma kuuluvalt sealt ning igat proovi uuritakse eraldi, kasutades selleks I jaotises kirjeldatud meetodit. Kui lateks-aglutinatsiooni reaktsioon on positiivne või ebaselge, tuleb 20 g sea lihaskude saata kinnituse saamiseks riiklikusse referentlaborisse, kus kasutatakse standardi ISO 18743:2015 kohast meetodit või mõnda eespool kirjeldatud samaväärset meetodit. Parasiitide proove hoitakse säilitamise ja liikide tasandil identifitseerimise tarbeks riiklikus või ELi referentlaboris etanooli 70–90 % (lõppkontsentratsioon) lahuses. Pärast parasiitide kogumist kahjutustatakse positiivsete proovide vedelik, kuumutades seda vähemalt temperatuurini 60 °C.“