NÕUKOGU DIREKTIIV,

22. jaanuar 1980,

ühendusesisest lihatoodetega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta

(80/215/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 43 ja 100,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust1

ning arvestades, et:

nõukogu 21. detsembri 1976. aasta direktiivi 77/99/EMÜ ühendusesisest lihatoodetega kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta2 on kohaldatud alates 1. juulist 1979;

eespool nimetatud direktiivi rakendamisel ei ole soovitud tulemust, kuni ühendusesisest kaubandust takistavad liikmesriikides lihatoodetele kehtestatud erinevad tervishoiunõuded; nimetatud erinevuste kõrvaldamiseks tuleks kõnealuses valdkonnas kehtestada ühised sätted;

episootiliste haiguste leviku vältimiseks lihatoodete kaudu tuleks sätestada, et nimetatud lihatoodete valmistamisel kasutatav liha peab vastama värske liha puhul kehtestatud tervishoiualastele sätetele;

tuleks tagada, et ühenduse eeskirjadele mittevastavatele lihatoodetele ei anta nendes eeskirjades sätestatud tervisemärki;

kui lihatooted on töödeldud nii, et kõik loomadele kanduda võivate nakkuste mikroobid on hävitatud, peaks see olema märgitud asjaomastele toodetele lisatud veterinaarsertifikaati;

liikmesriikidel peab olema õigus mitte lubada oma territooriumil vabasse ringlusesse lihatooteid, mis sisaldavad nakkushaiguste mikroobe või mis ei vasta ühenduse tervishoiualastele sätetele;

kui seda ei takista tervishoiualased põhjused, peaks kaubasaatjal või tema esindajal olema taotluse esitamise korral võimalik lihatooted tagasi saada;

selleks, et asjaomased isikud mõistaksid kehtestatud keeldusid või piiranguid, tuleks kaubasaatjat või tema esindajat ja teatavatel juhtudel kauba päritoluriigi pädevaid asutusi nendest põhjustest teavitada;

kaubasaatja ja sihtriigi ametiasutuste lahkhelide korral peaks kaubasaatjal olema võimalus paluda keelu või piirangu õigustatuse kohta veterinaareksperdi arvamust;

liikmesriikidel peab olema õigus mitte lubada oma territooriumile teatavaid lihatooteid liikmesriigist, kus on puhkenud episootiline haigus; episootilise haiguse iseloomust ja eripärast sõltuvalt võib sellist piirangut kohaldada eksportiva riigi territooriumi mingist osast või kogu territooriumilt pärit lihatoodetele; nakkushaiguse puhkemise korral liikmesriigi territooriumil tuleb kiiresti võtta selle tõrjeks vajalikud meetmed; selliste haigustega kaasnevaid ohtusid ja nõutavaid kaitsemeetmeid tuleks kogu ühenduses käsitleda samal viisil;

kavandatavate sätete rakendamise kiirendamiseks tuleks ette näha kord, mis seab nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta otsusega loodud alalise veterinaarkomitee raames3 sisse tiheda koostöö liikmesriikide ja komisjoni vahel,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Käesoleva direktiiviga kehtestatakse loomatervishoiu nõuded ühendusesisese lihatoodetega kauplemise puhul.

Artikkel 2

Käesoleva direktiivi kohaldamisel kasutatakse vajaduse korral nõukogu 12. detsembri 1972. aasta direktiivi 72/461/EMÜ (ühendusesisest värske lihaga kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta,4 muudetud direktiiviga 78/54/EMÜ5) artikli 2 ja direktiivi 77/99/EMÜ artikli 2 mõisteid.

Pikaajaliselt looduslikult kääritatud ja laagerdatud tooteid käsitatakse täieliku töötlemise läbinutena, kuni nõukogu muudab komisjoni ettepanekul ühehäälselt direktiivi 77/99/EMÜ A lisa V peatüki punkti 27 alapunktis b toodud määrasid.

Artikkel 3

Iga liikmesriik tagab, et ühendusesiseseks kauplemiseks ettenähtud lihatooted on valmistatud täielikult või osaliselt:

- nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiivi 64/433/EMÜ (ühendusesisest lihatoodetega kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta,6 viimati muudetud direktiiviga 75/379/EMÜ7) artiklis 1 määratletud värskest lihast, mis vastab direktiivi 72/461/EMÜ artiklites 3 ja 4 sätestatud loomatervishoiu nõuetele,

- nõukogu 12. detsembri 1972. aasta direktiivi 72/462/EMÜ (tervishoiu- ja veterinaarinspektsiooni probleemide kohta veiste ja sigade ning värske liha impordil kolmandatest riikidest,8 viimati muudetud direktiiviga 77/98/EMÜ9) artikli 2 punktis a määratletud värskest lihast, mis vastab direktiivis 72/462/EMÜ sätestatud loomatervishoiu nõuetele.

Artikkel 4

1. Erandina artikli 3 esimesest taandest ja lõike 2 kohaldamisel võivad täielikult või osaliselt direktiivi 64/433/EMÜ artiklis 1 määratletud värskest lihast valmistatud lihatooted, mis vastavad direktiivi 72/461/EMÜ artiklis 5a kehtestatud nõuetele, olla ette nähtud ühendusesiseseks kauplemiseks ja nendega võib ühenduses kaubelda juhul, kui neid on töödeldud ühel järgmistest viisidest:

a) kuumutatud hermeetiliselt suletud mahutis, mille Fc väärtus on 3,00 või rohkem;

b) värske liha puhul, mis ei ole saadud sellisest nakatunud põllumajandusettevõttest pärit loomadelt, mille suhtes kohaldatakse keelustamismeetmeid vastavalt direktiivi 64/432/EMÜ artikli 3 lõike 2 punktile b:

i) punktis a osutatust erinev kuumtöötlemine, mille käigus tõuseb sisetemperatuur vähemalt 70 °C-ni, või

ii) töötlemine, mis seisneb vähemalt 5,5 kg kaaluva konditustatud või kondita singi vähemalt 9 kuu vältel looduslikus kääritamises või laagerdamises ning millel on järgmised omadused:

- aw väärtus on kuni 0,93,

- pH väärtus on kuni 6.

2. Iga liikmesriik tagab, et:

a) lõikes 1osutatud värske liha:

i) veetakse ja ladustatakse eraldi või muul ajal kui artiklis 3 osutatud värske liha,

ii) kasutatakse nii, et see ei puutu kokku lõikega 1 hõlmamata ühendusesiseseks kauplemiseks ettenähtud lihatoodetega;

b) ilma et see piiraks kõnealuse sertifikaadi joonealuse märkuse6 kohaldamist, on direktiivi 77/99/EMÜ A lisa VIII peatükis määratletud veterinaarsertifikaadi rubriigis "Toodete laad" märgitud järgmised sõnad: "Töödeldud kooskõlas direktiivi 80/215/EMÜ artikli 4 lõikega 1."

Artikkel 5

1. Liikmesriigid tagavad, et artiklite 3 ja 4 nõuetele mittevastavatele lihatoodetele ei anta direktiivi 77/99/EMÜ A lisa VII peatükis sätestatud tervisemärki.

2. Sihtriik võib oma territooriumil lihatooteid ringlusesse mitte lubada, kui on tõestatud, et artikleid 3 ja 4 ei ole järgitud.

3. Sellisel juhul peab sihtriik kaubasaatja või tema esindaja palvel lubama kogu lihatoodete partii tagasisaatmist tingimusel, et see ei ole vastuolus loomatervishoiu nõuetega.

4. Sihtriigi pädev asutus võib kaubasaatja, kaubasaaja ja tema esindaja kulul lasta partii hävitada ilma, et riik selle hüvitaks, juhul kui vabasse ringlusesse suunamine on keelatud vastavalt lõikele 2 ja kui eksportiv riik või transiitriik ei luba partiid tagasi saata.

5. Pädeva asutuse poolt lõigete 2, 3 ja 4 alusel tehtud otsused tuleb koos põhjendustega edastada kaubasaatjale või tema esindajale. Vastava taotluse korral tuleb otsused ja nende põhjused teatada viivitamata kaubasaatjale või tema esindajale kirjalikult ning märkida kehtivate õigusaktidega sätestatud abinõud, nende vormid ja nende täitmise tähtajad. Otsused tuleb edastada ka eksportiva riigi pädevale keskasutusele.

Artikkel 6

1. Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikides kehtivate õigusaktidega ettenähtud abinõusid käesolevas direktiivis osutatud pädevate asutuste otsuste suhtes.

2. Juhul kui lihatooteid ei või lubada ringlusesse vastavalt artiklitele 3 ja 4, annab iga liikmesriik kaubasaatjale õiguse nõuda veterinaareksperdi arvamust.

Iga liikmesriik tagab, et enne kui pädevad asutused võtavad muid meetmeid, näiteks lihatoodete hävitamine, on veterinaareksperdil võimalus kindlaks määrata, kas artiklite 3 ja 4 tingimused on täidetud.

Veterinaarekspert peab olema muu liikmesriigi kui ekspordi- või sihtriigi kodanik.

Liikmesriikide ettepaneku alusel koostab komisjon loetelu veterinaarekspertidest, kes võivad sellise arvamuse koostada. Pärast liikmesriikidega konsulteerimist kehtestab komisjon kohaldatavad üldeeskirjad, eelkõige selliste arvamuste koostamise korra kohta.

Artikkel 7

1. Kui on oht, et teise liikmesriigi lihatoodete kaudu võivad loomahaigused levida oma riigi territooriumile, võib liikmesriik võtta järgmisi meetmeid:

a) teises liikmesriigis suu- ja sõrataudi, sigade katku või Tescheni haiguse puhkemise korral võib nende haiguste poolt ohustatud loomade lihast, välja arvatud artikli 4 lõikes 1 osutatud töötlemise läbinud liha, valmistatud toodete sissetoomist liikmesriigi nendest osadest, kus haigust esineb, ajutiselt keelata või piirata;

b) episootilise haiguse ulatusliku leviku või mõne muu tõsise loomade nakkushaiguse puhkemise korral võib haiguse poolt ohustatud loomade lihast valmistatud toodete sissetoomist kogu selle riigi territooriumilt ajutiselt keelata või piirata.

2. Iga liikmesriik peab oma territooriumil lõikes 1 osutatud haiguste puhkemisest ja nende vastu võitlemiseks võetavatest meetmetest teavitama viivitamatult teisi liikmesriike ja komisjoni. Samuti tuleb viivitamatult teavitada haiguse likvideerimisest.

3. Liikmesriikide poolt lõike 1 alusel võetud meetmetest ja nende tühistamisest ning vastavatest põhjustest tuleb viivitamatult teavitada teisi liikmesriike ja komisjoni.

Artiklis 8 sätestatud korras võib neid meetmeid muuta, eelkõige nende kooskõlastamise tagamiseks teiste liikmesriikide meetmetega, või tühistada.

4. Lõikes 1 sätestatud olukorra tekkimisel ja kui tundub vajalik, et teised liikmesriigid peaksid samuti nimetatud lõike alusel võetud meetmeid ja lõike 3 alusel tehtud muudatusi kohaldama, tuleb vastavad sätted vastu võtta artiklis 8 sätestatud korras.

5. Lõike 3 teises lõigus osutatud muudatuste või lõikes 4 osutatud sätete koostamisel võib sama korra alusel teha otsuse neid kohandada, pidades silmas kõnealust haigust, asjaomaste toodete töötlemist, kasutatud liha saamise kuupäeva ja töötlemisperioodi.

Artikkel 8

1. Kui tuleb järgida käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta otsusega loodud alalise veterinaarkomitee (edaspidi "komitee") eesistuja kas omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotluse korral küsimuse nimetatud komiteele.

2. Liikmesriikide hääli komitees arvestatakse vastavalt asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatule. Eesistuja ei hääleta.

3. Võetavate meetmete eelnõu esitab komisjoni esindaja. Komitee esitab meetmete kohta oma arvamuse kahe päeva jooksul. Arvamus antakse 41 poolthäälega.

4. Kui meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu ja kohaldab neid viivitamata. Kui meetmed ei ole kooskõlas komitee arvamusega või kui arvamust ei ole esitatud, teeb komisjon viivitamata nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.

Kui nõukogu ei ole 15 päeva jooksul alates ettepaneku esitamise kuupäevast mingeid meetmeid võtnud, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu ja kohaldab neid viivitamata, kui nõukogu ei ole lihthäälteenamusega selle vastu hääletanud.

Artikkel 9

Artiklit 8 kohaldatakse kuni 21. juunini 1981.

Artikkel 10

Komisjoni ettepaneku põhjal teeb nõukogu ühehäälselt enne 1. juulit 1980 otsuse sigade katku puhul käesolevasse direktiivi teatavate toodete jaoks lisatavate sätete kohta, võttes arvesse ühendusesisest värske sealihaga kauplemist käsitlevaid lahendusi.

Artikkel 11

1. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul vastu loomatervishoiu nõuded, mida kohaldatakse ühendusesisesel värske linnulihaga kauplemisel ja sellise linnuliha impordil kolmandatest riikidest.

2. Lõikes 1 osutatud ühenduse sätete jõustumiseni kohaldatakse osaliselt või täielikult värskest linnulihast valmistatud lihatoodete importi käsitlevaid siseriiklikke loomatervishoiu nõudeid, mis peavad vastama asutamislepingu üldsätetele.

Artikkel 12

Kuni kolmandatest riikidest artikli 11 lõikes 2 osutamata lihatoodete importi käsitlevate loomade tervisliku seisundi alaste ühenduse direktiivide rakendamiseni ei tohi nende toodete importi käsitlevad siseriiklikud sätted olla soodsamad kui käesolevast direktiivist tulenevad sätted.

Artikkel 13

Liikmesriigid jõustavad vajalikud meetmed, et järgida:

- artikli 3 teist taanet direktiivi 72/462/EMÜ artikli 32 lõike 2 teises lõigus sätestatud kuupäevast,

- muid käesoleva direktiivi sätteid hiljemalt 31. detsembrist 1980,

ja teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Artikkel 14

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 22. jaanuar 1990

Nõukogu nimel

eesistuja

G. MARCORA

1 EÜT C 114, 11.11.1971, lk 40.

2 EÜT L 26, 31.1.1977, lk 85.

3 EÜT L 255, 28.10.1968, lk 23.

4 EÜT L 302, 31.12.1972, lk 24.

5 EÜT L 16, 20.1.1978, lk 22.

6 EÜT 121, 29.7.1964, lk 2012/64.

7 EÜT L 172, 3.7.1975, lk 17.

8 EÜT L 302, 31.12.1972, lk 28.

9 EÜT L 26, 31.1.1977, lk 81.