LISA

„VINOS DE MADRID“

PDO-ES-A1525-AM02

Taotluse esitamise kuupäev: 25.2.2016

TOOTESPETSIFIKAADI MUUDATUSE TAOTLUS

1. Muudatuse suhtes kohaldatavad eeskirjad

Määruse (EL) nr 1308/2013 artikkel 105 – oluline muudatus

2. Muudatuse kirjeldus ja põhjused

2.1. Muudatus, millega laiendatakse määratletud geograafilist piirkonda, lisades uue alapiirkonna El Molar

Muudatuse kirjeldus ja põhjused on järgmised.

Olemasolevatest uuringutest ja dokumentidest nähtub, et päritolunimetuse „Vinos de Madrid“ praeguse geograafilise piirkonna halduspiir ei ole päris asjakohane, kuna ei hõlma teist piirkonda, kus veini tegelikult toodetakse ja kus on säilitatud traditsioonilised veinivalmistamistavad käesoleva päritolunimetusega hõlmatud kahes veinikategoorias (vein ja kvaliteetvahuvein). See on põhjus, miks viinamarjakasvatajad, veinitootjad ja asutused nendes üheteistkümnes omavalitsusüksuses, mis moodustavad El Molari alapiirkonna, on väljendanud huvi liituda kaitstud päritolunimetusega „Vinos de Madrid“ hõlmatud piirkonnaga.

Tootespetsifikaadi punktis 4 tuleb muuta geograafilist piirkonda, kus toodetakse kaitstud päritolunimetusega „Vinos de Madrid“ hõlmatud veine. Kolmele olemasolevale alapiirkonnale (Arganda, Navalcarnero ja San Martín de Valdeiglesias) lisatakse neljas alapiirkond El Molar.

Uus alapiirkond El Molar koosneb 11 omavalitsusüksusest: Colmenar Viejo, El Molar, El Vellón, Patones de Arriba, Pedrezuela, San Agustín de Guadalix, Talamanca del Jarama, Torrelaguna, Torremocha del Jarama, Valdetorres de Jarama ja Venturada, mida iseloomustavad samad looduslikud ja inimtegurid nagu päritolunimetuse „Vinos de Madrid“ praeguses määratletud piirkonnas ning sama seos toote ja geograafilise piirkonna vahel.

See tähendab, et määratletud geograafiline piirkond koosneb nüüd 70 omavalitsusüksusest varasema 59 asemel, mis moodustavad ülejäänud kolm alapiirkonda.

Koonddokumendi punkti 6 tuleb samuti muuta nii, et selle sõnastus oleks identne tootespetsifikaadi punkti 4 sõnastusega.

2.2. Veinide kirjeldus

Tootespetsifikaadi punkti 2a „Analüütilised omadused“ muudetakse, et täpsustada minimaalne tegelik alkoholisisaldus, mis on vajalik uue geograafilise alapiirkonna El Molar ühtsuse tagamiseks. Minimaalseks alkoholisisalduseks määratakse valgete veinide puhul 11 %, roosade veinide puhul 11,5 % ja punaste veinide puhul 12 %. Märgitakse, et need väärtused on samad nagu kahes praeguses alapiirkonnas (Navalcarnero ja San Martin de Valdeiglesias). Muudel analüütilistel parameetritel puuduvad kõnealuses uues alapiirkonnas erinäitajad; KPNi „Vinos de Madrid jaoks kehtestatud näitajad jäävad kehtima.

See ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

2.3. Veiniviinamarjasort või -sordid

Tootespetsifikaadi punkti 6 muudetakse, et täpsustada uue alapiirkonna El Molar peamisi viinamarjasorte. Valgete veinide puhul on peamine sort ‘Malvar’ ja punaste veinide puhul ‘Red Grenache’.

Igal juhul säilitatakse uue alapiirkonna ja olemasoleva kolme alapiirkonna jaoks praegu loa saanud viinamarjasordid; valged veinid: ‘Malvar’, ‘Albillo Real’, ‘Airén’, ‘Viura’, ‘Torrontés’, ‘Parellada’, ‘Moscatel de grano menudo’ (väikesemarjaline Muscat) ja ‘Sauvignon Blanc’; punased veinid: ‘Tinto Fino’ (‘Tempranillo’ või ‘Cencibel’), ‘Red Grenache’, ‘Merlot’, ‘Cabernet Sauvignon’, ‘Syrah’, ‘Petit Verdot’, 'Graciano ' ja ‘Grenache Tintorera’.

See ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

2.4. Seos geograafilise piirkonnaga

Esimesed märgid veini valmistamisest El Molari alapiirkonnas on pärit juba keskajast. Piirkonna vanimad, Araabia päritolu „veinikeldrid“ pärinevad 9. ja 10. sajandist. Esimene kirjalik dokument San Agustín de Guadalixi viinamarjaistanduste kohta pärineb 13. sajandist ja teiste omavalitsusüksuste istanduste kohta 14. sajandist. Veini valmistamine jätkub tänaseni: alapiirkonnas asub neli tootmisettevõtet, 600 viinamarjaistandust ja rohkem kui 300 tegutsevat viinamarjakasvatajat. Seega on uuel El Molari alapiirkonnal sama ajalooline taust nagu praegusel päritolunimetusel „Vinos de Madrid“.

Samuti võib kinnitada, et uus El Molari alapiirkond ja päritolunimetusega „Vinos de Madrid“ hõlmatud praegune geograafiline piirkond on mullastiku- ja kliimatingimuste, sortide, kasvatus- ja veinivalmistamistavade ning mullaomaduste poolest omavahel ühtsed ja homogeensed.

El Molari alapiirkonna kõige tavapärasemad viinamarjasordid on ‘Red Grenache’ ja ‘Malvar’. Neid sorte on juba väga pikk aega kasvatatud nii kõnealuses piirkonnas kui ka teistes praegustes alapiirkondades, kus levinud on ka muud viinamarjasordid, mis on juba ammustest aegadest andnud seal valmistatud veinidele suurepärase maine.

Tootespetsifikaadi punkti 7a „Üksikasjalik teave geograafilise piirkonna kohta. Looduslikud tegurid“ laiendatakse uut El Molari alapiirkonda käsitlevate andmete lisamisega.

— El Molari alapiirkonna asukoht Hispaania keskmäestiku ja Jarama jõe vahel.

— El Molari alapiirkonna muldade kirjeldus. El Molari alapiirkonna mullad on kujunenud selliste geoloogiliste materjalide põhjal nagu graniit, kvarts, kiltkivi, kiltsavi, gneiss, liivakivi, mergel, lubjal põhinev mergel, lubjakivi ja arkoos. Selles alapiirkonnas asuvad viinamarjaistandused avamaastikul ja Jarama jõe alluviaalaladel ning sealne mullastik on segu muldadest, mida leidub kolmes olemasolevas alapiirkonnas, millele on omased suhteliselt tasapinnalised nõlvad, mis asuvad jõgede vahel (see kehtib kõigi nelja alapiirkonna puhul). pH-vahemik on väga lai, ulatudes väga happelisest kuni väga leeliseliseni.

— Punkti „Kõrgus ja sademed“ all: lisatakse mäestiku kõrgematele aladele El Vellóni ja Colmenar Viejo omavalitsusüksused; San Martíni ja El Molari märgitakse suurima sademetehulgaga alapiirkondadena.

Tootespetsifikaadi punktis 7b, milles käsitletakse inimtegureid, asendatakse tekst „‘Malvar’, mis on Arganda ja Navalcarnero omamaine sort“ tekstiga „… ‘Malvar’, mis on Arganda, Navalcarnero ja El Molari omamaine sort“. Samamoodi lisatakse osasse, milles selgitatakse sordi ‘Grenache’ („kuninganna“) olulisust Navalcarneros ja San Martínis, muudatus „Navalcarnero, El Molar ja San Martín“.

Geograafilise piirkonna muudatusest tulenevalt parandatakse numbrid, nii et varasemad viited „kolmele alapiirkonnale“ asendatakse viidetega „neljale alapiirkonnale“.

Tootespetsifikaadi punkt 7c, milles käsitletakse põhjuslikku seost, on ümber sõnastatud, et tuua selgemalt esile päritolunimetusega „Vinos de Madrid“ hõlmatud iga veinitootekategooria omadused, mis tulenevad peamiselt või ainuüksi geograafilisest ümbrusest. Need kategooriad on vein ja vahuvein ning kõnealuseid omadusi kohaldatakse kõigi nelja alapiirkonna suhtes:

„Geograafilise keskkonna füüsikalised omadused ja kliimatingimused (teatava kõrgusega platoo ja jõed, kontinentaalne kliima, väike sademete hulk, väheviljakas pinnas, mille keskmine saagikus on ligikaudu 3 000 kg hektari kohta) annavad tulemuseks valged veinid, mis on kuivad ja õlised, mõrkja järelmaitsega, küpsete heledate puuviljade nootidega ning keskmise kuni madala happesusega. Samuti valmivad neis tingimustes roosad ja punased veinid, mis on kõrge alkoholisisalduse ja intensiivse värvusega ning meenutavad küpseid või üleküpsenud punaseid või musti puuvilju. Vahuveinidel (valged ja roosad) on samad piirkonnale iseloomulikud jooned (eriomased mullastiku- ja kliimategurid) ning samad kultuurilistest ja inimteguritest tulenevad omadused (suurus, istutustihedus, sordid, viljelustavad, minimaalne üldhappesus 5 g/l), mis annavad tootele välimuse, veinisetet meenutava lõhna ja maitse. Traditsioonilise meetodi kohaselt valmistatud vahuveinid on pehmed ja kreemjad, neis on segu geograafilises piirkonnas valmistatud veinide lõhnadest ja maitsetest. Kuna neis toimub pudelisse villimise ajal teine kääritamisprotsess, tekivad kääritamisel ilmnevast ülerõhust ja käärimissettega laagerdumisest tingituna kauakestvad mullid, puuviljaline, mikrobioloogiline lõhn ja värske, terav maitse. Geograafilise piirkonna looduslikud omadused ja sajandite jooksul nendega seotud viinamarjakasvatajate andunud töö ja harmoonia, mis on saavutatud, istutades õigeid sorte õigesse mulda, on andnud tulemuseks kvaliteetveinid, millel on ainulaadne identiteet.“

Punkt 8. Muudetakse koonddokumendi seose/seoste kirjeldust, et teha kokkuvõte tootespetsifikaati lisatud uuest tekstist.

2.5. Saagikuse suurendamise võimalus

Kirjeldus ja põhjused

Kevadel koostatakse viljakusaruanne (õite loendamine) ja enne saagikoristust antakse välja põhjendatud tehniline aruanne (milles hinnatakse selliseid näitajaid nagu sademete hulk talvel või öökülmadeta kevad), tõendamaks, et sellised kõikumised ei avalda kaitstud päritolunimetusega toote kvaliteedile negatiivset mõju. Lubatud maksimaalne suurendamine ei tohi mingil juhul ületada 25 % ettenähtud piirangutest.

Muudetakse tootespetsifikaadi punkti 8 „Täiendavad nõuded“ ja koonddokumendi punkti 2.5.1, et hõlmata ka saagikuse suurendamise võimalus.

KOONDDOKUMENT

1. Registreeritud nimetus

„Vinos de Madrid“

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

5. Kvaliteetvahuvein

4. Veini(de) kirjeldus

Vein – valged veinid

Välimus: värvus on kahvatu õlgkollane, millel on noorte veinide puhul mõnikord teravad rohelised kuni hallid varjundid; Crianza või Reserva veinide puhul muutub see kuldkollaseks või kuldseks. Valged veinid, mis on käärinud või laagerdunud tammevaatides, on õlgkollast tooni, mis omandab laagerdudes kuldse varjundi.

Lõhn: värske ja valdavalt puuviljaline, milles on tunda seemnete või kividega puuviljade aroomi, troopilisi aroome ja kõrbenud suhkrut. Veinidel, mis on laagerdunud ja/või käärinud või laagerdunud tammevaatides, on vastavalt nende vanusele vürtsikas, palsami- ja/või puiduaroom. Veinidel Sobremadres võib olla pärmilõhn.

Maitse: värske, kergelt hapukas maitse, mis poolmagusate ja magusate veinide puhul on magus. Õline, mõrkja järelmaitsega. Kerge ja keskmise pikkusega järelmaitse.

Minimaalne tegelik alkoholisisaldus: 10 mahuprotsenti Arganda alapiirkonnas.

Maksimaalne vääveldioksiidisisaldus: 250, kui > 5 g/l suhkruid

Lenduvuse piirmäär: 16,7 mekv/l veinide puhul, mis on vanemad kui aasta.

Veinide Sobremadres minimaalne üldhappesus: 5 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11 Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldu (milliekvivalentides liitri kohta) 13,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 180

Väärtused, mida ei ole esitatud, jäävad seadusega ettenähtud piiridesse kooskõlas asjakohaste ELi õigusaktidega.

Vein – roosad veinid

Välimus: maasika-, vaarika- või lõhevarjundiga roosa; üle kahe aasta vanustel või laagerdunud roosadel veinidel võib esineda oranži tooni.

Lõhn: värske ja puuviljaline punaste marjade ja/või õite ja/või looduslike taimede aroom. Üle kahe aasta vanuste veinide puhul võib see aroom seostuda vürtsikate nootidega, mis on vastavuses veinide vanusega.

Maitse: värske, kergelt hapukas maitse, mis poolmagusate ja magusate veinide puhul on magus. Õline, kergelt tanniinine ja keskmise pikkusega järelmaitse.

Minimaalne tegelik alkoholisisaldus: 11 mahuprotsenti Arganda alapiirkonnas.

Maksimaalne vääveldioksiidisisaldus: 250, kui > 5 g/l redutseerivaid suhkruid

Maksimaalne lenduvus: 16,7 mekv/l veinide puhul, mis on vanemad kui aasta.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11,5 Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus milliekvivalentides liitri kohta) 13,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 180

Väärtused, mida ei ole esitatud, jäävad seadusega ettenähtud piiridesse kooskõlas asjakohaste ELi õigusaktidega.

Vein – punased veinid

Välimus: punased toonid, violetsest kuni kirsspunaseni noorte veinide puhul ja rubiinpunasest kuni telliskivipunaseni laagerdunud veinide puhul.

Lõhn: noortel veinidel värsked, puuviljalised ja/või taimsed noodid, võib esineda puiduaroomi, kui veinid on laagerdunud tammevaatides. Laagerdunud veinidel võib olla kuivatatud puuvilja, vürtside, ürtide ning kirbet ja/või mineraalset aroomi. Veinidel Sobremadres võib olla pärmilõhn.

Maitse: tanniinine, soe ja pikk järelmaitse. Noortel veinidel puuviljalised noodid, võib esineda tammevaadi aroomi, kui veine on kääritatud ja/või laagerdatud tammevaatides.

Veinid Sobremadres on teataval määral õlised.

Minimaalne tegelik alkoholisisaldus: 11,5 mahuprotsenti Arganda alapiirkonnas

Maksimaalne vääveldioksiidisisaldus: 200, kui > 5 g/l redutseerivaid suhkruid

Lenduvuse piirmäär: 16,7 mekv/l veinide puhul, mis on vanemad kui aasta

Veinide Sobremadres minimaalne üldhappesus: 5 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12 Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides) liitri kohta) 13,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 150

Väärtused, mida ei ole esitatud, jäävad seadusega ettenähtud piiridesse kooskõlas asjakohaste ELi õigusaktidega.

Kvaliteetvahuvein

Välimus: sõltuvalt vanusest kahvatu õlgkollane kuni kergelt kuldkollane. Aja jooksul eralduvad hõrgud ja rikkalikud mullid. Roosade vahuveinide värvus on maasika- või lõheroosa.

Lõhn: puuviljaline ja mikrobioloogiline aroom

Maitse: roosade veinide puhul värske ja terav, veidi õline maitse; üle 10-grammise suhkrusisaldusega veinide puhul magus.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides) liitri kohta) 10 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Väärtused, mida ei ole esitatud, jäävad seadusega ettenähtud piiridesse kooskõlas asjakohaste ELi õigusaktidega.

5. Veinivalmistustavad

a. Peamised veinivalmistustavad

Viljelustavad

Kõikide viinapuude puhul kasutatavad viljelustehnikad:

Istutustihedus: vahemikus 900 – 4 000 viinapuud hektari kohta.

Viljelemine ja lõikamine: goblet- või espalier-lõikusmeetod, mille puhul on maksimaalselt 16 tootlikku punga viinapuu kohta või 36 000 punga hektari kohta.

Teatavatel hooaegadel võib reguleeriv asutus muuta maksimaalset saagikust hektari kohta kas oma äranägemise järgi või huvitatud viinamarjakasvatajate taotlusel. Selleks peavad valdkonna pädevad asutused koostama asjakohaste tehniliste ülevaadete alusel aruande tõendamaks, et muudatus ei avalda kaitstud toote kvaliteedile negatiivset mõju. Kõnealune muudatus ei tohi mingil juhul ületada 25 % ettenähtud piirangutest.

Veinivalmistuse eritavad

Maksimaalseks saagikuseks on sätestatud 74 liitrit viinamarjavirret iga koristatud 100 kg saagi kohta.

Päritolunimetusega veinide tootmiseks sobivate viinamarjade suhkrusisaldus peab olema vähemalt 170 kraadi liitri viinamarjavirde kohta.

Valged ja punased veinid, mis sisaldavad oma erilise tootmismeetodi tõttu loomulikul teel tekkinud süsinikgaasi, mis tuleneb virde kääritamisest purustatud ja eemaldatud leherootsudega viinamarjade peal (madres), võib märgistada nimetusega „Sobremadres“.

Vahuveini valmistatakse valgest ja roosast veinist.

Tootmisel võib kasutada üksnes lubatud viinamarjasorte. Tootmine toimub traditsioonilist meetodit kasutades.

Veinivalmistamise suhtes kohaldatavad piirangud

Kui värsketest viinamarjadest pressitakse esmakordselt virret või kui punase veini puhul valmistatakse veini kääritatud pressimisjääkidest, võib protsessides, mida kasutatakse päritolunimetusega „Vinos de Madrid“ hõlmatud toodete valmistamiseks, kasutada mehaanilisi süsteeme ainult juhul, kui need ei kahjusta viinamarjakobara tahkeid komponente; kiirtsentrifugaalpurustite kasutamine on keelatud.

Viinamarjade eelsoojendamist või virde ja veini soojendamist koos pressimisjääkidega värvaine ekstraheerimiseks ei ole lubatud kasutada.

b. Maksimaalne saagikus

Sordid ‘Malvar’, ‘Airén’, ‘Viura’, ‘Parellada’ ja ‘Torrontés’

8 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

Sordid ‘Malvar’, ‘Airén’, ‘Viura’, ‘Parellada’ ja ‘Torrontés’

56 hektoliitrit hektari kohta

Muud sordid

7 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

Muud sordid

49 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud piirkond

Päritolunimetusega „Vinos de Madrid“ hõlmatud veinide tootmispiirkond hõlmab järgmisi Madridi autonoomse piirkonna omavalitsusüksusi, kuhu kuuluvad Arganda, Navalcarnero, San Martín de Valdeiglesiase ja El Molari alapiirkonnad:

— Arganda alapiirkond Ambite, Aranjuez, Arganda del Rey, Belmonte de Tajo, Brea del Tajo, Campo Real, Carabaña, Colmenar de Oreja, Chinchón, suurvaldus „El Encín“ (Alcalá de Henares), Estremera, Fuentidueña de Tajo, Getafe, Loeches, Mejorada del Campo, Morata de Tajuña, Nuevo Baztán, Olmeda de las Fuentes, Orusco, Perales de Tajuña, Pezuela de las Torres, Pozuelo del Rey, Tielmes, Titulcia, Torres de la Alameda, Valdaracete, Valdelaguna, Valdilecha, Villaconejos, Villamanrique de Tajo, Villar del Olmo ja Villarejo de Salvanés.

— Navalcarnero alapiirkond El Alamo, Aldea del Fresno, Arroyomolinos, Batres, Brunete, Fuenlabrada, Griñón, Humanes de Madrid, Moraleja de Enmedio, Móstoles, Navalcarnero, Parla, Serranillos del Valle, Sevilla la Nueva, Valdemorillo, Villamanta, Villamantilla, Villanueva de la Cañada ja Villaviciosa de Odón.

— San Martin de Valdeiglesiase alapiirkond Cadalso de los Vidrios, Cenicientos, Colmenar del Arroyo, Chapinería, Navas del Rey, Pelayos de la Presa, Rozas de Puerto Real, San Martín de Valdeiglesias ja Villa del Prado.

— El Molari alapiirkond Colmenar Viejo, El Molar, El Vellón, Patones de Arriba, Pedrezuela, San Agustín de Guadalix, Talamanca del Jarama, Torrelaguna, Torremocha del Jarama, Valdetorres del Jarama ja Venturada.

7. Peamised veiniviinamarjasordid

‘RED GRENACHE’ – ‘LLADONER’

‘ALBILLO REAL’

‘MALVAR’

‘TEMPRANILLO’ – ‘CENCIBEL TEMPRANILLO’ – ‘TINTO FINO’

8. Seos(ed)

Vein ja kvaliteetvahuvein

KPNiga „Vinos de Madrid“ hõlmatud määratletud piirkonda piiritleb põhjas ja läänes Hispaania keskmäestik (Sistema Central), vertikaalne telg, mis eraldab Madridi Castilla-Leónist. Idas on määratletud piirkond piiratud Alcarriaga, mis on teatava kõrguse, vähese või puuduva viljakuse ja karmi kliimaga platoo, mis loob loodusliku piiri Castilla-La Mancha platooga. Lõunas on looduslik piir Tajo jõgi. Määratletud piirkonda läbib kuus veeteed, mis määravad viinapuusalude kohanemisalad: San Martín de Valdeiglesiase alapiirkond Hispaania keskmäestiku ja Alberche jõe vahel; Navalcarnero alampiirkond Alberche jõe ja Guadarrama jõe vahel; El Molari alapiirkond Hispaania keskmäestiku ja Jarama jõe vahel ning Arganda alapiirkond Guadarrama jõe ja Tajo jõe vahel.

Arganda alapiirkonnas sisaldab muld suures koguses lubjakivi ja teatavates kohtades kipsi sisaldavat merglit (leeliseline pH); Navalcarnero alapiirkonna muld on tasandikel ränirikas ja selle pH on happeline; San Martín de Valdeiglesiase alapiirkonna pinnas on enamasti graniitse päritoluga ning nõlvadel ja mäejalamitel asetseva viljelusmaa pH on happeline; El Molari alapiirkonna mullad on kujunenud mitmesuguste geoloogiliste materjalide põhjal ja seetõttu on sealses pinnases ühendatud kolme ülejäänud alapiirkonna pinnase omadused.

Viinapuud kasvavad 480–1 000 meetri kõrgusel merepinnast. Piirkonnas on kontinentaalne vahemereline kliima, aasta keskmine sademete hulk on 658 mm ja temperatuur jääb vahemikku –17–40 °C. Päikesepaistet on ligikaudu 2 300–2 800 tundi.

Kõnealused mullastiku- ja kliimatingimused on mõjutanud seda, kuidas viinapuid käideldakse: traditsiooniliselt on neid kasvatatud goblet-viljelusmeetodil, viinapuid ei kasteta, istutustihedus on väike ja taimekaitsemeetmed on piiratud. Looduslikud tegurid on mõjutanud ka seda, milliseid sorte on istutatud: omamaine ‘Malvar’ Arganda, Navalcarnero ja El Molari alapiirkondades ning traditsiooniline ‘Albillo Real’ San Martín de Valdeiglesiase alapiirkonnas. Punase veini viinamarjadest on Arganda peamine sort ‘Tinto Fino’ ning Navalcarneros, San Martín de Valdeiglesiases ja El Molaris on see ‘Red Grenache’. Seda tõendab tõsiasi, et neid on seal traditsiooniliselt kasvatatud ammustest aegadest saadik ning neil on otsustav mõju toodetud veinide lõhnale ja maitsele.

Kohalikest sortidest on ‘Malvar’ omamaine Arganda, Navalcarnero ja El Molari alapiirkondades ning ‘Albillo Real’ on traditsiooniline sort San Martín de Valdeiglesiase alapiirkonnas. Punase veini viinamarjadest on Arganda kohalik sort ‘Tinto Fino’ ning Navalcarneros, San Martín de Valdeiglesiases ja El Molaris on see ‘Red Grenache’.

Traditsiooniliste veinivalmistusviiside puhul on esile toodud veine Sobremadres, mis villitakse transfeermeetodit kasutamata pärast seda, kui viinamarjavirre puutub kokku purustatud ja eemaldatud leherootsudega viinamarjadega (madres).

Sortidest ‘Albillo Real’ ja ‘Malvar’ valmistatud veinid on oma aroomi poolest komplekssed ning nendes on peamiselt tunda heledaid puuvilju, õunu ja pirne. Maitselt meenutavad need küpseid puuvilju. Viinamarjasortidest ‘Grenache’ ja ‘Tempranillo’ valmistatud punastel ja roosadel veinidel on punaste marjade aroom ja küpse puuvilja maitse.

Kõik need kliima, mullastiku-, sordi- ja inimtegurid annavad kõnealuse kaitstud päritolunimetusega veinidele teatavad ainulaadsed omadused: tavaliselt madal saagikus (keskmine saagikus ligikaudu 3 000 kg viinamarju hektari kohta), veinidel kõrge keskmine alkoholisisaldus (14 ° punaste veinide ja 12,5 ° valgete veinide puhul), happesus keskmine kuni madal, punastel veinidel intensiivne värvus, küpsete ja väga küpsete puuviljade, sageli koguni džemmilaadne aroom, valgete veinide puhul tavaliselt pirni- ja õunanoodid ning roosade ja punaste veinide puhul punaste ja mustade marjade varjundid. Mineraalne maitse, milles on tunda põõsastiku aroome, ja puuviljaline küpsus nii maitses kui ka lõhnas.

Kvaliteetvahuveine valmistatakse valgetest ja roosast veinidest, mis on pärit üksnes järgmistest sortidest: ‘Malvar’, ‘Albillo Real’, ‘Torrontés’, ‘Viura’, ‘Parellada’, ‘Red Grenache’ ja ‘Tinto Fino’; neil on samad piirkonnale eriomased jooned (eriomased mullastiku- ja kliimategurid) ning samad kultuurilistest ja inimteguritest tulenevad omadused (suurus, istutustihedus, sordid, viljelustavad, minimaalne üldhappesus 5 g/l), mis annavad tootele iseloomuliku välimuse, veinisetet meenutava lõhna ja maitse (pehme ja kreemjas). Tänu kõnealuste naturaalsete vahuveinide traditsioonilisele valmistusprotsessile, sealhulgas etapp, mille käigus neid pudelis laagerdatakse ja teist korda kääritatakse, on neil peened kauakestvad mullid, puuviljaline, mikrobioloogiline lõhn ning värske ja terav maitse.

9. Olulised lisatingimused

Õigusraamistik:

Riigisisestes õigusaktides

Lisatingimuse liik:

Märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

Tarbimisvalmis veinidel peavad olema garantiipitser ja märgised või nummerdatud lisamärgised, mille on välja andnud reguleeriv asutus. Need tuleb kinnitada veinikeldris vastavalt kõnealuse asutuse poolt kindlaksmääratud standarditele, tingimusel et see ei võimalda neid uuesti kasutada.

Õigusraamistik:

Riigisisestes õigusaktides

Lisatingimuse liik:

Pakendamine määratletud geograafilises piirkonnas

Tingimuse kirjeldus:

Kaitstud päritolunimetusega „Vinos de Madrid“ hõlmatud veine võivad pakendada ja vedada üksnes pakendamisettevõtjad, kelle on registreerinud ja kellele on loa andnud reguleeriv asutus ning kes asuvad piirkonnas, kus veinid on toodetud, et säilitada toote iseloomulikud füüsikalis-keemilised omadused ja/või organoleptilised omadused, kaitstes seega kaitstud päritolunimetuse kvaliteeti ja mainet, võttes aluseks kaitstud piirkonnas tegutsevate ettevõtjate pädevuse ja traditsioonilise oskusteabe (aastate jooksul omandatud põhjalikud teadmised konkreetsete näitajate kohta).

Eesmärk on tagada veinide päritolu ja eriline kvaliteet, vältida veini kokkupuudet sobimatute keskkonnatingimustega, mis võivad mõjutada veini organoleptilisi omadusi (redoksreaktsioon, temperatuurikõikumised jne) ning muuta seega kaitstud päritolunimetusega toodet määratlevaid aspekte.

Kõik tarbimiseks turustatavad kaitstud veinid tuleb villida enne lähetamist. Kaitstud päritolunimetusega veine võib veinitootjate poolt ringlusse lasta ja pakendada üksnes pudelis, mis ei kahjusta toote kvaliteeti ega mainet. Võttes arvesse asjaolu, et veinide villimine on tootmisprotsessi käigus ja vajaduse korral laagerdumisprotsessi käigus omandatud omaduste säilitamiseks määrava tähtsusega, peavad seda tegema üksnes veinitootjad oma villimiskäitistes, mis asuvad määratletud piirkonnas.

Link tootespetsifikaadle

http://www.madrid.org/cs/Satellite?blobcol=urldata&blobheader=application%2Fpdf&blobheadername1=Content-Disposition&blobheadervalue1=filename%3DPliego+de+condiciones+DO+vinos+de+Madrid.+Modificacion+subzona+El+Molar.+v180215.pdf&blobkey=id&blobtable=MungoBlobs&blobwhere=1352947741300&ssbinary=true