I LISA

RAHAPOLIITIKA TEOSTAMINE EUROALAL –

eurosüsteemi rahapoliitika instrumentide ja menetluste üldine dokumentatsioon

Veebruar 2005

SISUKORD

Sissejuhatus

1 PEATÜKK:

1. Rahapoliitilise raamistiku ülevaade

1.1. Euroopa Keskpankade Süsteem

1.2. Eurosüsteemi eesmärgid

1.3. Eurosüsteemi rahapoliitilised instrumendid

1.3.1. Avaturuoperatsioonid

1.3.2. Püsivõimalused

1.3.3. Kohustuslikud reservid

1.4. Rahapoliitiliste operatsioonide osapooled

1.5. Tagatisvara

1.6. Rahapoliitilise raamistiku muudatused

2 PEATÜKK:

2. Rahapoliitilisteks operatsioonideks kõlblikud osapooled

2.1. Üldkriteeriumid

2.2. Kiirpakkumiste ja kahepoolsete operatsioonide osapoolte valimine

2.3. Sanktsioonid kohustuste täitmata jätmise korral

2.4. Rahapoliitilistele instrumentidele juurdepääsu ajutine või alaline peatamine usaldatavusnormatiividest lähtuvate kaalutluste tõttu

3 PEATÜKK:

3. Avaturuoperatsioonid

3.1. Pöördtehingud

3.1.1. Üldine raamistik

3.1.2. Põhilised refinantseerimisoperatsioonid

3.1.3. Pikemaajalised refinantseerimisoperatsioonid

3.1.4. Peenhäälestus-pöördtehingud

3.1.5. Struktuursed pöördoperatsioonid

3.2. Otsetehingud

3.3. EKP võlasertifikaatide väljalaskmine

3.4. Valuuta vahetustehingud

3.5. Tähtajaliste hoiuste kogumine

4 PEATÜKK:

4. Püsivõimalused

4.1. Laenamise püsivõimalus

4.2. Hoiustamise püsivõimalus

5 PEATÜKK:

5. Menetlused

5.1. Pakkumismenetlused

5.1.1. Üldine raamistik

5.1.2. Pakkumisoperatsioonide kalender

5.1.3. Pakkumisoperatsioonide väljakuulutamine

5.1.4. Osapoolte ettevalmistused pakkumisteks ja pakkumiste esitamine

5.1.5. Pakkumiste rahuldamine

5.1.6. Pakkumismenetluse tulemuste väljakuulutamine

5.2. Kahepoolsete operatsioonide teostamise kord

5.3. Arvelduskord

5.3.1. Üldine raamistik

5.3.2. Avaturuoperatsioonide arveldamine

5.3.3. Päevalõpuoperatsioonid

6 PEATÜKK:

6. Rahapoliitilisteks operatsioonideks kõlblikud varad

6.1. Üldine raamistik

6.2. Esimese astme varad

6.3. Teise astme varad

6.4. Riskiohjemeetmed

6.4.1. Riskiohjemeetmed esimese astme varade puhul

6.4.2. Riskiohjemeetmed teise astme varade puhul

6.5. Tagatisvara hindamise põhimõtted

6.6. Kõlblike varade piiriülene käsutamine

6.6.1. Keskpankadevahelise korrespondentpanganduse mudel

6.6.2. Ühendused väärtpaberiarveldussüsteemide vahel

7 PEATÜKK:

7. Kohustuslikud reservid

7.1. Üldine raamistik

7.2. Asutused, mille kohta kehtib kohustusliku reservi nõue

7.3. Kohustusliku reservi kindlaksmääramine

7.4. Reservihoiuste hoidmine

7.5. Reservibaasi aruandlus ning selle kinnitamine ja kontrollimine

7.6. Kohustusliku reservi kohustuse rikkumine

Lisad

1 Lisa Rahapoliitiliste operatsioonide ja menetluste näited

2 Lisa Sõnastik

3 Lisa Välisvaluuta sekkumisoperatsioonide (interventsioonide) ja valuuta vahetustehingute osapoolte rahapoliitiline valimine

4 Lisa Euroopa keskpanga rahandus- ja pangandusstatistika aruandlusraamistik

5 Lisa Eurosüsteemi veebilehed

6 Lisa Menetlused ja sanktsioonid osapoolte kohustuste täitmata jätmise korral

Lahtrite, jooniste ja tabelite loetelu

Lahtrid

1. EKP võlasertifikaatide väljalaskmine

2. Valuuta vahetustehingud

3. Pakkumismenetluste teostamise etapid

4. Fikseeritud intressimääraga pakkumiste rahuldamine

5. Euros noteeritud muutuva intressimääraga pakkumiste rahuldamine

6. Muutuva intressimääraga valuuta vahetustehingute pakkumiste rahuldamine

7. Edasised sammud ühtse tagatiste loetelu suunas

8. Riskiohjemeetmed

9. Esimese astme varade likviidsuskategooriad

10. Kõlblike esimese astme fikseeritud või nullkupongiga instrumentide suhtes rakendatava turuväärtuse allahindluse tase (%)

11. Kõlblike esimese astme vastassuunaliselt liikuva intressimääraga instrumentide suhtes rakendatava turuväärtuse allahindluse tase (%)

12. Lisatagatise nõude arvutamine

13. Kõlbliku teise astme vara suhtes rakendatava turuväärtuse allahindluse tase

14. Reservibaas ja kohustusliku reservi määr

15. Kohustusliku reservi hoidmise tasustamine

Joonised

1. Tavapakkumismenetluste teostamise tavapärane ajagraafik

2. Kiirpakkumismenetluste teostamise tavapärane ajagraafik

3. Keskpankadevaheline korrespondentpanganduse mudel

4. Ühendused väärtpaberiarveldussüsteemide vahel

Tabelid

1. Eurosüsteemi rahapoliitilised operatsioonid

2. Põhiliste ja pikemaajaliste refinantseerimisoperatsioonide tavapärased kauplemispäevad

3. Eurosüsteemi avaturuoperatsioonide tavapärased arvelduspäevad

4. Eurosüsteemi rahapoliitilisteks operatsioonideks kõlblikud varad

Lühendid

CET Kesk-Euroopa aeg CCBM keskpankade vaheline korrespondentpanganduse mudel EÜ Euroopa Ühendus EKP Euroopa Keskpank EKPS Euroopa Keskpankade Süsteem EMP Euroopa Majanduspiirkond EMÜ Euroopa Majandusühendus EL Euroopa Liit IDC päevasisene laen ISIN rahvusvaheline väärtpaberite identifitseerimisnumber RA rahaloomeasutus RKP liikmesriigi keskpank RTGS reaalajaline brutoarveldussüsteem SSS väärtpaberiarveldussüsteem TARGET üleeuroopaline automaatne reaalajaline brutoarvelduste kiirülekandesüsteem TR teised riigid UCITS avatud investeerimisfondid

Sissejuhatus

Käesolevas dokumendis esitatakse operatsiooniline raamistik, mille eurosüsteem (1) on valinud ühtse rahapoliitika teostamiseks euroalal. Dokument moodustab eurosüsteemi rahapoliitiliste instrumentide ja menetluskorra õigusliku raamistiku osa ning on mõeldud eurosüsteemi rahapoliitiliste instrumentide ja menetluskorra ülddokumentatsiooniks, mille eesmärk on eelkõige pakkuda osapooltele teavet, mida nad vajavad seoses eurosüsteemi rahapoliitilise raamistikuga.

Ülddokumentatsioon ise ei anna osapooltele õigusi ega tekita neile kohustusi. Eurosüsteemi ja selle osapoolte õiguslik suhe määratakse kindlaks asjakohaste lepinguliste või regulatiivsete eeskirjadega.

Dokument on jagatud seitsmeks peatükiks: 1. peatükis antakse ülevaade eurosüsteemi rahapoliitilisest operatsioonilisest raamistikust, 2. peatükis sätestatakse eurosüsteemi rahapoliitilistes operatsioonides osalevate osapoolte kõlblikkuskriteeriumid, 3. peatükis kirjeldatakse avaturuoperatsioone, 4. peatükis tutvustatakse osapoolte käsutuses olevaid püsivõimalusi, 5. peatükis kirjeldatakse rahapoliitiliste operatsioonide teostamisel rakendatavat korda, 6. peatükis määratletakse rahapoliitiliste operatsioonide tagatisvara kõlblikkuskriteeriumid ning 7. peatükis tutvustatakse eurosüsteemi kohustusliku reservi süsteemi.

Lisades on esitatud näited rahapoliitiliste operatsioonide kohta, sõnastik, eurosüsteemi valuutaturul teostavate sekkumisoperatsioonide (interventsioonide) osapoolte valiku kriteeriumid, Euroopa Keskpanga raha- ja pangandusstatistika aruandlusraamistiku tutvustus, eurosüsteemi veebilehtede loetelu ning osapoolte kohustuste täitmata jätmisel rakendatavate menetluste ja sanktsioonide kirjeldus.

1. PEATÜKK

1. RAHAPOLIITILISE RAAMISTIKU ÜLEVAADE

1.1. Euroopa keskpankade süsteem

Euroopa Keskpankade Süsteem (EKPS) koosneb Euroopa Keskpangast (EKP) ja Euroopa Liidu liikmesriikide keskpankadest. (2) Euroopa Keskpankade Süsteem tegutseb kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepinguga (asutamisleping) ning Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirjaga (EKPS põhikiri). Euroopa Keskpankade Süsteemi juhivad EKP otsuseid tegevad organid. Seoses sellega vastutab EKP nõukogu rahapoliitika väljatöötamise eest ning EKP juhatus on volitatud rakendama rahapoliitikat vastavalt nõukogu tehtud otsustele ja kehtestatud suunistele. Kui see on võimalik ja otstarbekas ning aitab kaasa töö tulemuslikkuse tagamisele, laseb EKP liikmesriikide keskpankadel (3) teostada eurosüsteemi ülesannete hulka kuuluvaid operatsioone. Eurosüsteemi rahapoliitilisi operatsioone teostatakse kõigis liikmesriikides ühtsetel tingimustel. (4)

1.2. Eurosüsteemi eesmärgid

Asutamislepingu artikli 105 kohaselt on eurosüsteemi esmane eesmärk hinnastabiilsuse säilitamine. Ilma et see piiraks eesmärki säilitada hinnastabiilsus, peab eurosüsteem toetama Euroopa Ühenduse üldist majanduspoliitikat. Nende eesmärkide poole pürgimisel peab eurosüsteem tegutsema kooskõlas vabal konkurentsil põhineva avatud turumajanduse põhimõtetega ja toetama ressursside efektiivset jaotamist.

1.3. Eurosüsteemi rahapoliitilised instrumendid

Oma eesmärkide saavutamiseks on eurosüsteemi käsutuses hulk rahapoliitilisi instrumente; eurosüsteem teostab avaturuoperatsioone, pakub püsivõimalusi ja kohustab krediidiasutusi hoidma kohustuslikku reservi eurosüsteemis olevail kontodel.

1.3.1. Avaturuoperatsioonid

Avaturuoperatsioonid mängivad eurosüsteemi rahapoliitikas olulist rolli seoses intressimäärade suunamisega, likviidsuse juhtimisega turul ja rahapoliitilise olukorra kajastamisega. Avaturuoperatsioonide teostamiseks on eurosüsteemis viit liiki instrumente. Kõige olulisem instrument on pöördtehing (rakendatakse tagasiostulepingute või tagatud laenude baasil). Eurosüsteem võib käsutada ka otsetehinguid, võlasertifikaatide väljalaskmist, valuuta vahetustehinguid ja tähtajalise hoiuste kogumist. Avaturuoperatsioone algatab EKP, kes otsustab ka kasutatava instrumendi ja tehingu teostamise tingimused. Neid võib teostada tavapakkumismenetluste, kiirpakkumismenetluste või kahepoolsete operatsioonide põhimõttel. (5) Eesmärkide, korrapärasuse ja menetluskorra põhjal võib eurosüsteemi avaturuoperatsioonid jagada järgmisse nelja kategooriasse (vt ka tabel 1):

— Põhilised refinantseerimisoperatsioonid on regulaarsed likviidsust lisavad pöördtehingud, mis toimuvad kord nädalas ja mille tähtaeg on tavaliselt üks nädal. Selliseid tehinguid teostavad liikmesriikide keskpangad tavapakkumiste põhimõttel. Põhilised refinantseerimisoperatsioonid on eurosüsteemi avaturuoperatsioonide eesmärkide saavutamisel esmatähtsad ning tagavad finantssektorile suure osa refinantseerimise mahust.

— Pikemaajalised refinantseerimisoperatsioonid on likviidsust lisavad pöördtehingud, mis toimuvad kord kuus ja mille tähtaeg on tavaliselt kolm kuud. Selliste operatsioonide eesmärk on tagada osapooltele täiendav pikemaajalisem refinantseerimine ning neid teostavad liikmesriikide keskpangad tavapakkumiste põhimõttel. Selliste operatsioonide puhul ei kavatse eurosüsteem tavaliselt anda turule märku ning seepärast on ta üldjuhul intressivõtja.

— Peenhäälestusoperatsioonid toimuvad vastavalt vajadusele ja nende eesmärk on juhtida likviidsust turul ja suunata intressimäärasid eelkõige selleks, et tasandada turul toimuvate ootamatute likviidsuskõikumiste mõju intressimääradele. Peenhäälestusoperatsioonid toimuvad enamasti pöördtehingutena, kuid need võivad toimuda ka otsetehingutena, valuuta vahetustehingutena ja tähtajaliste hoiuste kogumisena. Peenhäälestusoperatsioonide teostamisel rakendatavaid instrumente ja menetluskorda kohandatakse tehinguliikidega ja operatsiooni konkreetsete eesmärkidega. Peenhäälestusoperatsioone teostavad tavaliselt liikmesriikide keskpangad, kasutades kiirpakkumismenetlusi või kahepoolseid menetlusi. EKP nõukogu võib otsustada, kas erandlike asjaolude korral võib kahepoolseid Peenhäälestusoperatsioone teostada EKP ise.

— Lisaks sellele võib eurosüsteem teostada struktuurioperatsioone, lastes välja võlasertifikaate ning kasutades poord- ja otsetehinguid. Selliseid operatsioone teostatakse siis, kui EKP soovib kohandada eurosüsteemi finantssektori struktuurilist positsiooni (regulaarselt või ebaregulaarselt). Pöördtehingutena teostatavaid struktuurioperatsioone ja võlainstrumentide väljalaskmist viivad liikmesriikide keskpangad ellu tavapakkumismenetlustega. Otsetehingutena teostatavaid struktuurioperatsioone viiakse ellu kahepoolsete operatsioonidena.

1.3.2. Püsivõimalused

Püsivõimaluste eesmärk on lisada ja absorbeerida üleöölikviidsust, anda märku rahapoliitika üldistest suundumustest ja piirata pankadevahelise üleööturu intressimäärasid. Olenevalt teatavate operatsioonidele juurdepääsutingimuste täitmisest on juhul, kui kõlblikud osapooled sellekohast initsiatiivi näitavad, neil käsutada kaht liiki püsivõimalusi (vt ka tabel 1):

— Osapooled võivad kasutada laenamise püsivaimaltist, et saada liikmesriikide keskpankadelt kõlblike varade vastu üleöölikviidsust. Tavaolukorras ei kehti osapooltele vahendite kasutamise suhtes laenupiiranguid ega muid piiranguid peale piisava tagatisvara esitamise nõude. Laenamise püsivõimaluse intressimäär moodustab tavaliselt pankadevahelise üleööturu intressi ülemmäära.

— Osapooled võivad kasutada hoiustamise püsivõimalust, et teha liikmesriikide keskpankades üleööhoiuseid. Tavaolukorras ei kehti osapooltele vahendite kasutamise suhtes ei hoiustamis- ega muid piiranguid. Hoiustamise püsivõimaluse intressimäär moodustab tavaliselt pankadevahelise üleööturu intressi alammäära.

Püsivõimaluste detsentraliseeritud haldamisega tegelevad liikmesriikide keskpangad.

1.3.3. Kohustuslikud reservid

Eurosüsteemi kohustusliku reservi süsteem kehtib euroalal tegutsevate krediidiasutuste suhtes ja selle peamiseks eesmärgiks on rahaturu intressimäärade stabiliseerimine ja struktuurse likviidsuspuudujäägi loomine (või suurendamine). Iga asutuse reservinõue määratakse kindlaks tema bilansikomponentide põhjal. Intressimäärade stabiliseerimiseks lubab eurosüsteemi kohustusliku reservi süsteem institutsioonidel kasutada perioodi keskmist täitmist. Reservinõude täitmine määratakse kindlaks institutsiooni päeva keskmiste reservihoiuste põhjal hoidmisperioodi jooksul. Institutsioonide kohustuslike reservide hoiused tasustatakse eurosüsteemi põhiliste refinantseerimisoperatsioonide intressimääraga.

1.4. Rahapoliitiliste operatsioonide osapooled

Eurosüsteemi rahapoliitiline raamistik on loodud selliselt, et tagatud oleks lai osapoolte valik. Institutsioonid, kelle suhtes kehtib EKP S põhikirja artikli 19.1 kohane kohustusliku reservi nõue, võivad kasutada püsivõimalusi ja osaleda avaturuoperatsioonides, mis põhinevad tavapakkumistel. Eurosüsteem võib peenhäälestusoperatsioonides osalema valida piiratud arvu osapooli. Otsetehingute puhul ei kehtestata osapoolte valikule eelnevaid piiranguid. Rahapoliitika huvides teostatavate valuuta vahetustehingute puhul kasutatakse aktiivseid valuutaturu osalisi. Kõnealuste operatsioonide osapoolteks on ainult sellised eurosüsteemi valuutaturul teostatavateks sekkumisoperatsioonideks valitud institutsioonid, mis asuvad euroalal.

1.5. Tagatisvara

Vastavalt EKPS põhikirja artiklile 18.1 peavad kõik eurosüsteemi laenuoperatsioonid (s.t likviidsust lisavad operatsioonid) tuginema piisavatele tagatistele. Eurosüsteemis on tehingute tagamiseks võimalik kasutada väga erinevaid varasid. Eristatakse kaht kõlblike varade kategooriat: vastavalt esimese ja teise astme varasid. Järgnevatel aastatel kavatsetakse siiski sellest eristusest loobuda, et eurosüsteemi tagatiste süsteem koosneks ühestainsast kõlblike varade loetelust. Esimene aste koosneb praegu likviidsetest võlainstrumentidest, mis vastavad EKP määratletud ühtsetele ja kogu euroala hõlmavatele kõlblikkuskriteeriumidele. Teine aste koosneb täiendavatest likviidsetest ja vähelikviidsetest varadest, mis on eriti olulised liikmesriikide finantsturgude ja pangandussüsteemide jaoks ning mille kõlblikkuskriteeriumid kehtestatakse liikmesriikide keskpankades EKP heakskiidul. Kahe nimetatud astme vahel ei tehta vahet seoses varade kvaliteedi ega nende kõlblikkusega eurosüsteemi rahapoliitika eri liiki operatsioonide teostamiseks (tavaliselt ei kasuta eurosüsteem teise astme varasid siiski otsetehinguteks). Kõlblikke varasid võib piiriüleselt kasutada igat liiki eurosüsteemi laenude tagamiseks keskpankadevahelise korrespondentpanganduse mudeli vahendusel või Euroopa Liidu väärtpaberiarveldussüsteemide vaheliste kõlblike ühenduste kaudu. (6) Kõiki eurosüsteemi rahapoliitilisteks operatsioonideks kõlblikke varasid võib kasutada päevasiseste laenude tagatisvarana.

1.6. Rahapoliitilise raamistiku muudatused

EKP nõukogu võib igal ajal muuta eurosüsteemi rahapoliitiliste operatsioonide teostamise instrumente, tingimusi, kriteeriume ja menetluskorda.

TABEL 1

Eurosüsteemi rahapoliitilised operatsioonid

Rahapoliitilised operatsioonid Tehingute liigid Tähtaeg Sagedus Menetluskord Likviidsuse lisamine Likviidsuse absorbeerimine Avaturuoperatsioonid Põhilised refinantseerimisoperatsioonid Pöördtehingud — Üks nädal Kord nädalas Tavapakkumised Pikemaajalised refinantseerimisoperatsioonid Pöördtehingud — Kolm kuud Kord kuus Tavapakkumised Peenhäälestusoperatsioonid — Pöördtehingud — Valuuta vahetustehingud — Pöördtehingud — Tähtajaliste hoiuste kogumine — Valuuta vahetustehingud Standardimata Ebaregulaarsed — Kiirpakkumised — Kahepoolsed operatsioonid Otseostud Otsemüük — Ebaregulaarsed Kahepoolsed operatsioonid Struktuurioperatsioonid Pöördtehingud Võlasertifikaatide väljalaskmine Standarditud/standardimata Regulaarsed ja ebaregulaarsed Tavapakkumised Otseostud Otsemüük — Ebaregulaarsed Kahepoolsed operatsioonid Püsivõimalused Laenamise püsivõimalus Pöördtehingud — Üleöö Kasutamine osapoolte äranägemisel Hoiustamise püsivõimalus — Hoiused Üleöö Kasutamine osapoolte äranägemisel

2. PEATÜKK

2. RAHAPOLIITILISTEKS OPERATSIOONIDEKS KÕLBLIKUD OSAPOOLED

2.1. Üldkriteeriumid

Eurosüsteemi rahapoliitiliste operatsioonide osapooled peavad vastama teatavatele kõlblikkuskriteeriumidele. (7) Need kriteeriumid määratletakse selliselt, et eurosüsteemi rahapoliitilisi operatsioone saaksid kasutada väga erinevad asutused, et toetataks asutuste võrdset kohtlemist kogu euroalal ja tagataks, et osapooled täidavad teatavaid operatsioonilisi ja usaldatavusnõudeid:

— Kõlblikeks osapoolteks on ainult sellised asutused, kes kasutavad EKPS põhikirja artikli 19.1 kohast eurosüsteemi kohustustliku reservi süsteemi. Asutused, mis on vabastatud eurosüsteemi kohustusliku reservi süsteemist tulenevatest kohustustest (vt punkt 7.2), ei ole eurosüsteemi püsivõimaluste ja avaturuoperatsioonide puhul kõlblikud osapooled.

— Osapooled peavad olema finantsiliselt usaldusväärsed. Siseriiklikud asutused (8) peavad nende suhtes rakendama vähemalt ühte EL/EMP ühtlustatud järelevalve vormi. Osapooltena võib aktsepteerida ka finantsiliselt usaldusväärseid asutusi, kelle suhtes rakendatakse võrreldava tasemega ühtlustamata siseriiklikku järelevalvet, nt selliste asutuste euroalal tegutsevaid filiaale, mille peakorter asub väljaspool Euroopa Majanduspiirkonda (EMP).

— Osapooled peavad vastama kõigile vastava liikmesriigi keskpanga (või EKP) rakendatavates asjakohastes lepingulistes või regulatiivsetes eeskirjades sätestatud toimimiskriteeriumidele, et tagada eurosüsteemi rahapoliitiliste operatsioonide tõhus teostamine.

Kõnealused kõlblikkuskriteeriumid on kogu euroalal ühtsed. Üldistele kõlblikkuskriteeriumidele vastavad asutused võivad:

— omada ligipääsu eurosüsteemi püsivõimalustele ning

— osaleda tavapakkumistel põhinevates eurosüsteemi avaturuoperatsioonides.

Asutus võib omada ligipääsu eurosüsteemi püsivõimalustele ja tavapakkumistel põhinevatele avaturuoperatsioonidele ainult oma asukohajärgse liikmesriigi keskpanga kaudu. Kui asutus tegutseb (peakontori või filiaalide kaudu) mitmes liikmesriigis, on igal üksusel ligipääs kõnealustele operatsioonidele oma asukohajärgse liikmesriigi keskpanga kaudu olenemata asjaolust, et asutuse pakkumise võib igas liikmesriigis esitada ainult üks üksus (kas peakontor või määratud filiaal).

2.2. Kiirpakkumiste ja kahepoolsete operatsioonide osapoolte valimine

Otsetehingute puhul ei kehtestata osapoolte valikule eelnevaid piiranguid.

Rahapoliitilistel eesmärkidel teostatud valuuta vahetustehingute puhul peavad osapooled olema suutelised teostama tulemuslikult suuremahulisi valuutatehinguid igasuguste turutingimuste korral. Valuuta vahetustehingute osapoolte valik vastab euroalal asuvatele osapooltele, kes on valitud eurosüsteemi valuutaturul teostatavateks sekkumisoperatsioonideks. Valuutaturul teostatavate sekkumisoperatsioonide osapoolte valimise kriteeriumid ja kord on esitatud lisas 3.

Muude kiirpakkumismenetlustele ja kahepoolsetele menetlustele tuginevate operatsioonide (peenhäälestus-pöördtehingud ja tähtajaliste hoiuste kogumine) puhul valib iga liikmesriigi keskpank osapoolte kogumi oma asukoha liikmesriigis tegutsevate asutuste seast, mis vastavad osapoolte üldistele kõlblikkuskriteeriumidele. Esmane valikukriteerium on aktiivsus rahaturul. Lisaks võib arvesse võtta ka muid kriteeriume, näiteks maaklerite tegevuse tulemuslikkust ja pakkumisvõimet.

Kiirpakkumismenetluste ja kahepoolsete operatsioonide puhul kauplevad liikmesriikide keskpangad üksnes osapooltega, kes kuuluvad nende vastavate peenhäälestusoperatsioonide osapoolte hulka. Kui funktsionaalsetel põhjustel ei saa liikmesriigi keskpank iga operatsiooni puhul kaubelda kõigi oma peenhäälestusoperatsioonide osapooltega, toimub osapoolte valik kõnealuses liikmesriigis rotatsiooni korras, et tagada võrdne juurdepääs.

EKP nõukogu võib otsustada, kas erandlike asjaolude korral võib kahepoolseid peenhäälestusoperatsioone teostada EKP ise. Kui EKP peaks teostama kahepoolseid operatsioone, valib EKP võrdse juurdepääsu tagamiseks osapooled rotatsiooni korras nende euroalal tegutsevate osapoolte seast, kes on kõlblikud kiirpakkumismenetluste ja kahepoolsete operatsioonide jaoks.

2.3. Sanktsioonid kohustuste täitmata jätmise korral

EKP rakendab sanktsioone asutuste suhtes, mis ei täida kohustuslike reservide kohaldamist käsitlevatest EKP määrustest ja otsustest tulenevaid kohustusi, vastavalt nõukogu 23. novembri 1998. aasta määrusele (EÜ) nr 2532/98 Euroopa Keskpanga volituste kohta rakendada sanktsioone, (9) Euroopa Keskpanga 23. septembri 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 2157/1999 Euroopa Keskpanga volituste kohta sanktsioonide rakendamiseks (EKP/1999/4), (10) nõukogu 23. novembri 1998. aasta määrusele (EÜ) nr 2531/98 kohustuslike reservide kohaldamise kohta Euroopa Keskpanga poolt, (11) nii, nagu seda on muudetud, ja Euroopa Keskpanga 12. septembri 2003. aasta määrusele 1745/2003 kohustuslike reservide kohaldamise kohta (EKP/2003/9). (12) Asjakohased sanktsioonid ja nende kohaldamise menetluskord on sätestatud eespool nimetatud määrustes. Lisaks sellele võib eurosüsteem kohustusliku reservi nõuete tõsise rikkumise korral peatada osapoolte osalemise avaturuoperatsioonides.

Eurosüsteem võib kohaldada ja kohaldab osapoolte suhtes rahatrahve või peatab osapoolte osaluse avaturuoperatsioonides vastava liikmesriigi keskpanga (või EKP) rakendatavate lepinguliste või regulatiivsete eeskirjade kohaselt, kui osapooled ei täida vastava liikmesriigi keskpanga (või EKP) rakendatavatest lepingulistest või regulatiivsetest eeskirjadest tulenevaid kohustusi nii, nagu allpool sätestatud.

See kehtib juhtudel, kui rikutakse pakkumiseeskirju (kui osapool ei saa üle kanda piisavalt suurt hulka tagatisvara likviidsuse lisamise tehingu raames talle määratud summa arveldamiseks või kui ta ei suuda esitada piisavat hulka sularaha, et katta talle likviidsuse absorbeerimise operatsiooni käigus eraldatud summa) ja kahepoolsete tehingute eeskirju (kui osapool ei saa esitada piisavat hulka kõlblikke tagatisvarasid või kui ta ei saa eraldada kokkulepitud kahepoolseks tehinguks piisaval hulgal sularaha).

Samuti kehtib see juhtudel, kui osapool ei täida tagatisvara käsutamise eeskirju (kui osapool kasutab varasid, mis on kõlbmatud või mis on muutunud kõlbmatuks või mida osapool ei saa kasutada näiteks väljalaskja/garandi ja osapoole märkimisväärse seose või isiku tõttu) ja kui ei täideta päevalõpuoperatsioonide ja laenamise püsivõimaluse kasutamise tingimuste kohta kehtivaid eeskirju (kui osapool, kelle arvelduskonto bilanss on päeva lõpus negatiivne, ei täida laenamise püsivõimaluse kasutamise tingimusi).

Lisaks osapoolele, kes pole täitnud eeskirju, võib peatamismeetmeid rakendada ka sama asutuse teistes liikmesriikides asuvate filiaalide suhtes. Kui see on erandliku meetmena vajalik täitmatajätmise tõsiduse tõttu (näiteks sagedane või pikaajaline täitmatajätmine), võib teatavaks ajavahemikuks peatada osapoole osalemise kõigis edasistes rahapoliitilistes operatsioonides.

Pakkumisoperatsioone, kahepoolseid tehinguid, tagatisvara, päevalõpuoperatsioone või laenamise püsivõimaluse kasutamise tingimusi käsitlevate eeskirjade täitmatajätmisega seotud rikkumise korral liikmesriikide keskpankade kehtestatavad rahatrahvid arvutatakse eelnevalt kindlaksmääratud trahvimäära põhjal (nagu on sätestatud lisas 6).

2.4. Rahapoliitilistele instrumentidele juurdepääsu ajutine või alaline peatamine usaldatavusnormatiividest lähtuvate kaalutluste tõttu

Asjaomase liikmesriigi keskpanga (või EKP) rakendatavate lepinguliste või regulatiivsete eeskirjade kohaselt võib eurosüsteem usaldatavusnormatiividest lähtuvate kaalutluste tõttu peatada ajutiselt või alaliselt osapoolte juurdepääsu rahapoliitilistele instrumentidele.

Lisaks sellele võib osapoolte juurdepääsu alaline või ajutine peatamine olla põhjendatud teatavatel juhtudel, kui osapool jätab täitmata lepingulised kohustused, mis on määratletud liikmesriikide keskpankade rakendatavates lepingulistes või regulatiivsetes eeskirjades.

3. PEATÜKK

3. AVATURUOPERATSIOONID

Avaturuoperatsioonid mängivad eurosüsteemi rahapoliitikas olulist rolli seoses intressimäärade suunamisega, likviidsuse juhtimisega turul ja rahapoliitilise olukorra kajastamisega. Lähtuvalt eesmärkidest, regulaarsusest ja menetluskorrast võib eurosüsteemi avaturuoperatsioonid jagada nelja kategooriasse: põhilised refinatseerimisoperatsioonid, pikemaajalised refmantseerimisoperatsioonid, peenhäälestusoperatsioonid ja struktuurioperatsioonid. Kasutatavatest instrumentidest on pöördtehingud peamised eurosüsteemi avaturuinstrumendid ning neid võib kasutada kõigis neljas operatsioonide kategoorias, samal ajal kui võlasertifikaate võib kasutada struktuurseteks absorbeerimisoperatsioonideks. Lisaks võib eurosüsteemis peenhäälestusoperatsioonide teostamiseks kasutada veel kolme instrumenti: otsetehinguid, valuuta vahetustehinguid ja tähtajaliste hoiuste kogumist. Järgmistes punktides tutvustatakse üksikasjalikult eurosüsteemis kasutatavate eri liiki avaturuinstrumentide konkreetseid omadusi.

3.1. Pöördtehingud

3.1.1. Üldine raamistik

a) Instrumendi liik

Pöördtehingud on operatsioonid, mille puhul eurosüsteem ostab või müüb kõlblikke varasid tagasiostulepingu alusel või teostab laenuoperatsioone, kasutades kõlblikke varasid tagatisena. Pöördtehinguid kasutatakse põhiliste refinantseerimisoperatsioonide ja pikemaajaliste refinantseerimisoperatsioonide teostamiseks. Lisaks sellele võib eurosüsteem pöördtehinguid kasutada struktuuri- ja peenhäälestusoperatsioonideks.

b) Õiguslik olemus

Liikmesriikide keskpangad võivad pöördtehinguid teostada kas tagasiostulepingutena (s.t vara omandiõigus läheb üle kreeditorile ning osapooled lepivad kokku vastupidises tehingus, mille puhul vara läheb tulevikus uuesti üle võlgnikule) või tagatud laenudena (s.t varade kohta esitatakse täitmisele pööratav nõudeõigus, kuid võlakohustuse täitmise korral jääb vara omanikuks võlgnik). Täiendavad sätted tagasiostulepingutel põhinevate pöördtehingute kohta sätestatakse vastava liikmesriigi keskpanga (või EKP) rakendatavate lepinguliste eeskirjadega. Tagatud laenudel põhinevate pöördtehingute korra puhul võetakse arvesse eri kohtualluvuspiirkondades rakendatavaid menetlusi ja formaalsusi, mida on vaja õiguse loomiseks tagatise (nt pandi) suhtes ja selle hilisemaks realiseerimiseks.

c) Intressitingimused

Tagasiostulepingu puhul vastab ostuhinna ja tagasiostuhinna vahe operatsiooni tähtajaks laenatud rahasummalt makstavale intressile, s.t tagasiostuhind sisaldab vastavat makstavat intressi. Tagatud laenuna teostatava pöördtehingu intressimäära kindlaksmääramiseks rakendatakse ettenähtud intressimäära laenusumma suhtes operatsiooni tähtaja jooksul. Eurosüsteemi avatum pöördoperatsioonide suhtes kohaldatav intressimäär on lihtintressimäär, mis arvutatakse vastavalt intressiarvestusmeetodile “tegelik päevade arv/360”.

3.1.2. Põhilised refinantseerimisoperatsioonid

Põhilised refmantseerimisoperatsioonid on olulisimad eurosüsteemi teostatavad avaturuoperatsioonid, millel on esmatähtis roll seoses intressimäärade suunamisega, likviidsuse juhtimisega turul ja rahapoliitilise olukorra kajastamisega. Lisaks sellele tagatakse nendega rahandussektorile suur osa refinantseerimismahust.

Põhiliste refinantseerimisoperatsioonide omadused võib kokku võtta järgmiselt:

— tegemist on likviidsust lisavate operatsioonidega;

— neid teostatakse regulaarselt iga nädal; (13)

— tavaliselt on nende tähtaeg üks nädal; (14)

— liikmesriikide keskpangad teostavad neid detsentraliseeritult;

— neid teostatakse tavapakkumismenetlustena (vastavalt punkti 5.1 sätetele);

— kõik üldistele kõlblikkuskriteeriumidele (sätestatud punktis 2.1) vastavad osapooled võivad esitada pakkumisi põhilisteks refinantseerimisoperatsioonideks ning

— põhiliste refinantseerimisoperatsioonide tagatisvaraks on kõlblikud nii esimese kui ka teise astme varad (sätestatud 6. peatükis).

3.1.3. Pikemaajalised refinantseerimisoperatsioonid

Eurosüsteem teostab ka regulaarseid refinantseerimisoperatsioone, mille tähtaeg on tavaliselt kolm kuud ja mille eesmärk on pakkuda finantssektorile täiendavat pikemaajalist refinantseerimist. Nende operatsioonide osakaal refinantseerimise üldises mahus on väike. Selliste operatsioonide puhul ei kavatse eurosüsteem tavaliselt anda turule märku ning seepärast on ta üldjuhul intressivõtja. Seepärast teostatakse pikemaajalisi refinantseerimisoperatsioone tavaliselt muutuva intressimääraga pakkumistena ja aeg-ajalt teatab EKP tulevaste pakkumiste käigus jaotatavate operatsioonide mahu. Erandjuhtudel võib eurosüsteem pikemaajalisi refinantseerimisoperatsioone teostada ka fikseeritud intressimääraga pakkumistena.

Pikemaajaliste refinantseerimisoperatsioonide omadused võib kokku võtta järgmiselt:

— tegemist on likviidsust lisavate operatsioonidega;

— neid teostatakse regulaarselt iga kuu; (15)

— tavaliselt on nende tähtaeg kolm kuud; (16)

— liikmesriikide keskpangad teostavad neid detsentraliseeritult;

— neid teostatakse tavapakkumismenetlustena (vastavalt punkti 5.1 sätetele);

— kõik üldistele kõlblikkuskriteeriumidele (sätestatud punktis 2.1) vastavad osapooled võivad esitada pakkumisi pikemaajalisteks refinantseerimisoperatsioonideks, ning

— pikemaajaliste refinantseerimisoperatsioonide tagatisvaraks on kõlblikud nii esimese kui ka teise astme varad (sätestatud 6. peatükis).

3.1.4. Peenhäälestus-pöördtehingud

Eurosüsteem võib peenhäälestusoperatsioone teostada avaturu pöördtehingutena. Peenhäälestusoperatsioonide eesmärk on juhtida likviidsust turul ja suunata intressimäärasid eelkõige selleks, et tasandada turul toimuvate ootamatute likviidsuskõikumiste mõju intressimääradele. Ootamatud turusuundumused eeldavad kiiret meetmete võtmist ja seepärast on soovitav säilitada kõnealuste operatsioonide teostamise menetluskorra ja operatsiooniliste detailide märkimisväärne paindlikkus.

Peenhäälestus-pöördtehingute omadused võib kokku võtta järgmiselt:

— need tehingud võivad toimuda likviidsust lisavate või absorbeerivate operatsioonidena;

— nende sagedus ei ole standarditud;

— nende tähtaeg ei ole standarditud;

— likviidsust lisavaid peenhäälestus-pöördtehinguid teostatakse tavaliselt kiirpakkumismenetlustena, kuigi ei saa välistada ka kahepoolsete operatsioonide käsutamise võimalust (vt 5. peatükk);

— likviidsust absorbeerivaid peenhäälestus-pöördtehinguid teostatakse reeglina kahepoolsete operatsioonidena (vastavalt punktile 5.2);

— liikmesriikide keskpangad teostavad neid operatsioone tavaliselt detsentraliseeritult (EKP nõukogu otsustab, kas erandolukorras võib kahepoolseid peenhäälestus-pöördtehinguid teostada EKP);

— eurosüsteem võib punktis 2.2 sätestatud kriteeriumide kohaselt valida hulga osapooli, kes võivad osaleda peenhäälestus-pöördtehingutes ning

— peenhäälestus-pöördoperatsioonide tagatisvaraks on kõlblikud nii esimese kui ka teise astme varad (sätestatud 6. peatükis).

3.1.5. Struktuursed pöördoperatsioonid

Eurosüsteem võib struktuurioperatsioone teostada avatuni pöördtehingutena, mille eesmärk on kohandada eurosüsteemi finantssektori struktuurset positsiooni.

Nende operatsioonide omadused võib kokku võtta järgmiselt:

— tegemist on likviidsust lisavate operatsioonidega;

— nende sagedus võib olla regulaarne või mitte;

— nende tähtaeg ei ole eelnevalt standarditud;

— neid teostatakse tavapakkumismenetlustega (vastavalt punkti 5.1 sätetele);

— liikmesriikide keskpangad teostavad neid detsentraliseeritult;

— kõik üldistele kõlblikkuskriteeriumidele (sätestatud punktis 2.1) vastavad osapooled võivad esitada pakkumisi struktuurseteks pöördoperatsioonideks ning

— struktuursete pöördoperatsioonide tagatisvaraks on kõlblikud nii esimese kui ka teise astme varad (sätestatud 6. peatükis).

3.2. Otsetehingud

a) Instrumendi liik

Avatuni otsetehingud on tehingud, mille puhul eurosüsteem ostab või müüb kõlblikke varasid otse turul. Selliseid operatsioone teostatakse ainult struktuursetel ja peenhäälestusega seotud eesmärkidel.

b) Õiguslik olemus

Otsetehing eeldab omandiõiguse täielikku üleminekut müüjalt ostjale, ilma et sellega seonduks omandiõiguse tagasiminek. Tehingud teostatakse tehinguks käsutatava võlainstrumendiga seotud turutavade kohaselt.

c) Hinnatingimused

Hindade arvutamisel tegutseb eurosüsteem tehingus käsutatavate võlainstrumentide puhul kõige üldisemalt heakskiidetud turutavade kohaselt.

d) Muud omadused

Eurosüsteemi otsetehingute omadused võib kokku võtta järgmiselt:

— need operatsioonid võivad toimuda likviidsust lisavana (otseost) või likviidsust absorbeerivana (otsemüük);

— nende sagedus ei ole standarditud;

— neid teostatakse kahepoolsete operatsioonidega (vastavalt punkti 5.2 sätetele);

— liikmesriikide keskpangad teostavad neid tavaliselt detsentraliseeritult (EKP nõukogu võib otsustada, kas erandolukorras võib peenhäälestus-otseoperatsioone teostada EKP);

— otsetehingute osapoolte valikule ei kehtestata eelnevaid piiranguid ning

— otsetehingute tagatisvarana käsutatakse tavaliselt ainult esimese astme vara (nagu sätestatud punktis 6.1).

3.3. EKP võlasertifikaatide väljalaskmine instrumendi liik

a) Instrumendi liik

EKP võib välja lasta võlasertifikaate eesmärgiga kohandada eurosüsteemi finantssektori struktuurset positsiooni, et tekitada turul likviidsuspuudujääk (või seda suurendada).

b) Õiguslik olemus

Sertifikaadid määravad EKP võlakohustuse sertifikaadi hoidja ees. Sertifikaate lastakse välja ja hoitakse väärpaberite registreerimisvormi kohaselt euroala väärtpaberidepositooriumides. EKP ei kehtesta piiranguid sertifikaatide võõrandatavusele. Täpsemad sätted EKP võlasertifikaatide kohta esitatakse konkreetsete sertifikaatide tingimustes.

c) Intressitingimused

Sertifikaate lastakse välja diskontomääraga, s.t neid lastakse välja alla nominaalmäära ja lunastatakse kehtivusaja lõppedes nominaalmäära alusel. Väljalaskmissumma ja lunastamissumma vahe moodustab väljalaskmissummalt sertifikaadi kehtivuse ajal kokkulepitud intressimääraga koguneva intressi. Kohaldatav intressimäär on lihtintressimäär, mis arvutatakse vastavalt intressiarvestusmeetodile “tegelik päevade arv/360”. Väljalaskmissumma arvutamist kirjeldatakse lahtris 1.

LAHTER 1EKP võlasertifikaatide väljalaskmineVäljalaskmissumma on: kus N = võlasertifikaadi nominaalsumma rI = intressimäär (protsentides) D = võlasertifikaadi kehtivusaeg (päevades) PT = võlasertifikaadi väljalaskmissumma

d) Muud omadused

EKP võlasertifikaatide väljalaskmise omadused võib kokku võtta järgmiselt:

— sertifikaate lastakse välja selleks, et absorbeerida turul likviidsust;

— sertifikaate võib välja lasta regulaarselt või mitte;

— sertifikaadid kehtivad kuni 12 kuud;

— sertifikaate lastakse välja tavapakkumismenetlustega (vastavalt punkti 5.1 sätetele);

— sertifikaatide pakkumine ja nendega arveldamine toimub detsentraliseeritult keskpankades ning

— kõik üldistele kõlblikkuskriteeriumidele (sätestatud punktis 2.1) vastavad osapooled võivad esitada pakkumisi EKP võlasertifikaatide märkimiseks.

3.4. Valuuta vahetustehingud

a) Instrumendi liik

Rahapoliitilistel eesmärkidel teostatud valuuta vahetustehingud hõlmavad hetke- ja forvardtehinguid, milles euroga kaubeldakse välisvaluuta vastu. Neid käsutatakse peenhäälestuseks peamiselt selleks, et juhtida likviidsust turul ja suunata intressimäärasid.

b) Õiguslik olemus

Rahapoliitilistel eemärkidel teostatud valuuta vahetustehingud on operatsioonid, mille puhul eurosüsteem ostab (või müüb) eurot hetketehinguga välisvaluuta vastu ja samal ajal müüb (või ostab) selle forvardtehinguga tagasi kindlaksmääratud tagasiostupäeval. Täiendavad sätted valuuta vahetustehingute kohta sätestatakse vastava liikmesriigi keskpanga (või EKP) rakendatavate lepinguliste eeskirjadega.

c) Valuuta ja vahetuskursi tingimused

Üldjuhul tegeleb eurosüsteem üksnes laialdaselt kaubeldavate valuutadega ja tegutseb standardsete turutavade kohaselt. Iga valuuta vahetustehingu puhul lepivad eurosüsteem ja osapooled kokku tehingu hinna (swapi punktid). Vahetustehingu hind väljendab erinevust forvardtehingu vahetuskursi ja hetketehingu vahetuskursi vahel. Euro vahetustehingu hind võrreldes välisvaluutaga noteeritakse üldiste turutavade kohaselt. Valuuta vahetustehingute vahetuskursid on sätestatud lahtris 2.

LAHTER 2Valuuta vahetustehingud S = euro (EUR) ja välisvaluuta (ABC) vaheline vahetuskurss (valuuta vahetustehingu päeval) FM = euro ja välisvaluuta ABC vaheline tähtpäevakurss vahetuslepingu tagasiostupäeval (M) ΔM = euro ja ABC vahelised forvardtehingute hinnad vahetuslepingu tagasiostupäeval (M) N(.) = valuuta hetkesumma; N(.)M on valuuta forvardsumma: või või

d) Muud omadused

Valuuta vahetustehingute omadused võib kokku võtta järgmiselt:

— need tehingud võivad toimuda likviidsust lisavate või absorbeerivate operatsioonidena;

— nende sagedus ei ole standarditud;

— nende tähtaeg ei ole standarditud;

— neid teostatakse kiirpakkumismenetluste või kahepoolsete operatsioonidena (vt 5. peatükk);

— liikmesriikide keskpangad teostavad neid tavaliselt detsentraliseeritult (EKP nõukogu võib otsustada, kas erandolukorras võib kahepoolseid valuuta vahetustehinguid teostada EKP) ning;

— eurosüsteem võib punktis 2.2 ja lisas 3 sätestatud kriteeriumide kohaselt valida piiratud hulga osapooli, kes võivad osaleda valuuta vahetustehingutes.

3.5. Tähtajaliste hoiuste kogumine

a) Instrumendi liik

Eurosüsteem võib esitada osapooltele üleskutse paigutada intressiga tasustatavad tähtajalised hoiused osapoole asukohajärgse liikmesriigi keskpanka. Tähtajaliste hoiuste kogumine on kavandatud üksnes peenhäälestuseks, et absorbeerida likviidsust turul.

b) Õiguslik olemus

Osapooltelt vastuvõetud hoiused on tähtajalised ja fikseeritud intressimääraga. Liikmesriikide keskpangad ei anna hoiuste vastu tagatisi.

c) Intressitingimused

Hoiuste suhtes kohaldatav intressimäär on lihtintressimäär, mis arvutatakse vastavalt intressiarvestusmeetodile “tegelik päevade arv/360”. Intressi makstakse hoiuse tähtaja möödumisel.

d) Muud omadused

Tähtajaliste hoiuste kogumise omadused võib kokku võtta järgmiselt:

— hoiuseid kogutakse likviidsuse absorbeerimiseks;

— hoiuste kogumise sagedus ei ole standarditud;

— hoiuste tähtajad ei ole standarditud;

— hoiuste kogumine toimub tavaliselt kiirpakkumismenetlustena, kuigi ei saa välistada ka kahepoolsete operatsioonide käsutamise võimalust (vt 5. peatükk);

— liikmesriikide keskpangad teostavad hoiuste kogumist tavaliselt detsentraliseeritult (EKP nõukogu võib otsustada, kas erandolukorras võib tähtajaliste hoiuste (17) kahepoolset kogumist teostada EKP), ning

— eurosüsteem võib punktis 2.2 sätestatud kriteeriumide kohaselt valida tähtajaliste hoiuste kogumiseks piiratud hulga osapooli.

4. PEATÜKK

4. PÜSIVÕIMALUSED

4.1. Laenamise püsivõimalus

a) Instrumendi liik

Osapooled võivad kasutada laenamise püsivõimalust, et saada kõlblike varade vastu liikmesriikide keskpankadelt üleöölikviidsust eelnevalt kindlaksmääratud intressimääraga (nagu on sätestatud 6. peatükis). Püsivõimaluse eesmärk on rahuldada osapoolte ajutised likviidsusvajadused. Tavaoludes moodustab laenamise püsivõimaluse intressimäär pankadevahelise üleööturu intressi ülemmäära. Püsivõimaluse tingimused on kogu euroalal ühesugused.

b) Õiguslik olemus

Liikmesriikide keskpangad võivad pakkuda likviidsust laenamise püsivõimaluse alusel kas üleöö tagasiostulepingutena (s.t vara omandiõigus läheb üle kreeditorile ning osapooled lepivad kokku pöördtehingus, mille puhul vara läheb järgmisel pangapäeval uuesti üle võlgnikule) või tagatud üleöölaenudena (s.t varade kohta esitatakse täitmisele pööratav võlakiri, kuid võlakohustuse täitmise korral jääb vara omanikuks võlgnik). Täiendavad sätted tagasiostulepingute kohta sätestatakse vastava liikmesriigi keskpanga rakendatavate lepinguliste eeskirjadega. Tagatud laenudena likviidsuse pakkumise korra puhul võetakse arvesse erinevates kohtualluvuspiirkondades rakendatavaid menetlusi ja formaalsusi, mida on vaja õiguse tekke tagatise (pandi) suhtes ja selle hilisemaks realiseerimiseks.

c) Kasutustingimused

Asutused, mis vastavad punktis 2.1 sätestatud osapoolte üldistele kõlblikkuskriteeriumidele, võivad käsutada laenamise püsivõimalust. Laenamise püsivõimaluse kasutamist võimaldatakse asutuse tegutsemiskohajärgse liikmesriigi keskpanga kaudu. Laenamise püsivõimalust saab kasutada ainult neil päevadel, mil töötavad asjaomase riigi reaalajaline brutoarveldussüsteem (RTGS) ja asjaomane väärtpaberiarveldussüsteem.

Iga äripäeva lõpus loetakse osapoolte päevasisene deebetjääk nende liikmesriigi keskpanga arvelduskontodel automaatselt taotluseks kasutada laenamise püsivõimalust. Päeva lõpus püsivõimaluse kasutamise korda kirjeldatakse punktis 5.3.3.

Selleks et võimaldada osapoolel kasutada laenamise püsivõimalust, võib ta saata taotluse osapoole tegutsemiskohajärgse liikmesriigi keskpangale. Selleks et liikmesriigi keskpank saaks taotluse samal päeval läbi vaadata, peab liikmesriigi keskpank saama taotluse kätte hiljemalt 30 minutit pärast TARGETi tegelikku sulgemisaega. (18), (19) Üldjuhul suletakse TARGET kell 18 EKP aja (Kesk-Euroopa aja) järgi. Laenamise püsivõimaluse käsutamise taotlemise tähtaega lükatakse 30 minuti võrra edasi reservide hoidmisperioodi eurosüsteemi viimasel pangapäeval. Taotluses tuleb märkida laenu summa ning juhul, kui tehingu tagatisvara ei ole eelnevalt liikmesriigi keskpanka hoiule antud, tuleb nimetada tehingu jaoks esitatav tagatisvara.

Piisavate kõlblike tagatisvarade esitamise nõue välja arvatud, ei ole laenamise püsivõimaluse alusel eraldatavate vahendite summa piiratud.

d) Tähtaeg ja intressitingimused

Laenamise püsivõimaluse alusel antud laenu tähtaeg kestab üle öö. Vahetult TARGETis osalevate osapoolte puhul makstakse laen tagasi järgmisel päeval, mil asjaomase liikmesriigi RTGS ja asjaomased väärtpaberiarveldussüsteemid töötavad, süsteemide avamise ajal.

Eurosüsteem teatab eelnevalt intressimäära, mis arvutatakse vastavalt intressiarvestusmeetodile “tegelik päevade arv/360”. EKP võib intressimäära igal ajal muuta ning muudetud intressimäär jõustub kõige varem järgmisel eurosüsteemi pangapäeval. (20) Kõnealuse võimaluse kohast intressi makstakse koos laenu tagasimaksmisega.

e) Laenamise püsivõimaluse peatamine

Püsivõimaluse kasutamiseks antakse luba ainult kooskõlas EKP eesmärkide ja üldiste rahapoliitiliste kaalutlustega. EKP võib igal ajal kohandada laenamise püsivõimaluse tingimusi või püsivõimaluse peatada.

4.2. Hoiustamise püsivõimalus

a) Instrumendi liik

Osapooled võivad kasutada hoiustamise püsivõimalust, et teha liikmesriikide keskpankades üleööhoiuseid. Hoiustelt tasutakse eelnevalt täpsustatud määraga intressi. Tavaoludes moodustab püsivõimaluse intressimäär pankadevahelise üleööturu intressi alammäära. Hoiustamise püsivõimaluse tingimused on kogu euroalal ühesugused. (21)

b) Õiguslik olemus

Osapooltelt vastuvõetud üleööhoiustelt tasutakse kindlaksmääratud suurusega intressi. Osapooltele ei anta hoiuste vastu tagatisi.

c) Kasutustingimused (22)

Asutused, mis vastavad punktis 2.1 sätestatud osapoolte üldistele kõlblikkuskriteeriumidele, võivad kasutada hoiustamise püsivõimalust. Hoiustamise püsivõimaluse käsutamist võimaldatakse asutuse tegutsemiskohajärgse liikmesriigi keskpanga kaudu. Hoiustamise püsivõimalust saab käsutada ainult neil päevadel, mil asjaomase riigi RTGS on avatud.

Selleks et osapool saaks kasutada hoiustamise püsivõimalust, peab ta saatma taotluse oma tegutsemiskohajärgse liikmesriigi keskpangale. Selleks et liikmesriigi keskpank saaks taotluse samal päeval läbi vaadata, peab liikmesriigi keskpank saama taotluse kätte hiljemalt 30 minutit pärast TARGETi tegelikku sulgemist, mis on üldjuhul kell 18 EKP aja (Kesk-Euroopa aja) järgi. (23), (24) Hoiustamise püsivõimaluse käsutamise taotlemise tähtaega lükatakse 30minuti võrra edasi reservide hoidmisperioodi eurosüsteemi viimasel pangapäeval. Taotluses tuleb märkida püsivõimaluse alusel hoiustatav summa.

Summa, mille osapool võib püsivõimaluse alusel hoiustada, ei ole piiratud.

d) Tähtaeg ja intressitingimused

Hoiustamise püsivõimaluse alusel hoitava hoiuse tähtaeg kestab üle öö. Vahetult TARGETis osalevate osapoolte puhul lõpeb kõnealuse püsivõimaluse alusel hoitavate hoiuste tähtaeg järgmisel päeval, mil asjaomase liikmesriigi RTGS töötab, süsteemi avamise ajal.

Eurosüsteem teatab eelnevalt intressimäära, mis arvutatakse vastavalt intressiarvestusmeetodile “tegelik päevade arv/360”. EKP võib intressimäära igal ajal muuta ning muudetud intressimäär jõustub kõige varem järgmisel eurosüsteemi pangapäeval. Hoiustelt makstakse intresse hoiuse tähtaja möödumisel.

e) Hoiustamise püsivõimaluse peatamine

Püsivõimaluse kasutamiseks antakse luba ainult kooskõlas EKP eesmärkide ja üldiste rahapoliitiliste kaalutlustega. EKP võib igal ajal kohandada hoiustamise püsivõimaluse tingimusi või püsivõimaluse peatada.

5. PEATÜKK

5. MENETLUSED

5.1. Pakkumismenetlused

5.1.1. Üldine raamistik

Eurosüsteemi avaturuoperatsioone teostatakse tavaliselt pakkumismenetlustena. Eurosüsteemi pakkumismenetlused teostatakse kuues etapis, nagu näidatud lahtris 3.

Eurosüsteemis eristatakse kaht liiki pakkumismenetlusi: tavapakkumismenetlusedja kiirpakkumismenetlused. Tavapakkumiste ja kiirpakkumiste menetluskord on identne, erineb vaid ajakava ja nendes osalevate osapoolte valik.

LAHTER 3Pakkumismenetluste teostamise etapid1. etapp Pakkumise väljakuulutaminea)EKP teatab üldkasutatavate elektrooniliste kanalite kaudub)Liikmesriikide keskpangad teatavad siseriiklike elektrooniliste kanalite kaudu ja otse konkreetsetele osapooltele (vajaduse korral)2. etapp Osapoolte ettevalmistused pakkumisteks ja pakkumiste esitamine 3. etapp Eurosüsteem koondab pakkumised kokku 4. etapp Pakkumiste jaotamine ja pakkumistulemuste väljakuulutaminea)EKP jaotamisotsusb)Jaotamistulemuste väljakuulutamine5. etapp Individuaalsete jaotamistulemuste kinnitamine 6. etapp Tehingutega seotud arveldamine (vt punkt 5.3)

a) Tavapakkumismenetlused

Tavapakkumismenetluste puhul kulub pakkumismenetluse väljakuulutamisest kuni otsuse tulemuste kinnitamiseni kõige rohkem 24 tundi (kui pakkumiste esitamise tähtaja lõppemisest otsuse tulemuste väljakuulutamiseni kulub ligikaudu kaks tundi). Joonis l annab ülevaate tavapakkumise teostamise tavapärasest ajagraafikust. Vajaduse korral võib EKP otsustada kohandada ajagraafikut konkreetsete operatsioonide korral.

Põhilised refinantseerimisoperatsioonid, pikemaajalised refinantseerimisoperatsioonid ja struktuurioperatsioonid (välja arvatud otsetehingud) teostatakse alati tavapakkumismenetlustena. Tavapakkumismenetlustes võivad osaleda osapooled, kes vastavad punktis 2.1 sätestatud üldistele kõlblikkuskriteeriumidele.

b) Kiirpakkumismenetlused

Kiirpakkumismenetlusi teostatakse tavaliselt poolteise tunni jooksul pärast pakkumismenetluse väljakuulutamist ning kinnitamine toimub vahetult pärast jaotamistulemuste väljakuulutamist. Kiirpakkumismenetluse teostamise tavapärast ajagraafikut tutvustab joonis 2. Vajaduse korral võib EKP otsustada kohandada ajalist raamistikku konkreetsete operatsioonide korral. Kiirpakkumismenetlust kasutatakse ainult peenhäälestusoperatsioonide teostamiseks. Eurosüsteem võib punktis 2.2 sätestatud kriteeriumide ja korra kohaselt valida piiratud hulga osapooli, kes võivad osaleda kiirpakkumismenetlustes.

c) Fikseeritud intressimääraga ja muutuva intressimääraga pakkumismenetlused

Eurosüsteem võib valida kas fikseeritud intressimääraga (mahupõhiste) või muutuva intressimääraga (intressipõhiste) pakkumismenetluste vahel. Fikseeritud intressimääraga pakkumismenetluse puhul määrab EKP eelnevalt kindlaks intressimäära ning osalevad osapooled teevad pakkumisi summa kohta, mille ulatuses nad soovivad EKPga tehingu teha eelnevalt kindlaksmääratud intressimääraga. (25) Muutuva intressimääraga pakkumise korral teevad osapooled pakkumisi rahasumma ja intressimäära kohta, millega nad soovivad teha tehinguid liikmesriigi keskpangaga. (26)

5.1.2. Pakkumisoperatsioonide kalender

a) Põhilised ja pikemaajalised refinantseerimisoperatsioonid

Põhilisi ja pikemaajalisi refinantseerimisoperatsioone teostatakse eurosüsteemi avaldatava soovitusliku kalendri kohaselt. (27) Kalender avaldatakse hiljemalt kolm kuud enne aasta algust, mille kohta see kehtib. Põhiliste ja pikemaajaliste refinantseerimisoperatsioonide tavapärased kauplemispäevad on sätestatud tabelis 2. EKP eesmärk on tagada, et kõigis liikmesriikides asuvad osapooled saaksid osaleda nii põhilistes kui ka pikemaajalistes refinantseerimisoperatsioonides. Seepärast kohandab EKP kõnealuste operatsioonide kalendri koostamise käigus tavapärast ajakava, et võtta arvesse tähtpäevi, mil teatavates liikmesriikides on pangad suletud.

TABEL 2

Põhiliste ja pikemaajaliste refinantseerimisoperatsioonide tavapärased kauplemispäevad

Operatsiooni liik Tavapärane kauplemispäev (T) Põhilised refinantseerimisoperatsioonid Iga teisipäev Pikemaajalised refinantseerimisoperatsioonid Iga kalendrikuu viimane kolmapäev (28)

b) Struktuurioperatsioonid

Tavapakkumismenetlustena teostatavaid struktuurioperatsioone ei teostata varem koostatud kalendri kohaselt. Tavaliselt teostatakse neid ja nendega seotud arveldusi siiski ainult päevadel, mis on RKP pangapäevad (29) kõigis liikmesriikides.

c) Peenhäälestusoperatsioonid

Peenhäälestusoperatsioone ei teostata varem koostatud kalendri kohaselt. EKP võib otsustada peenhäälestusoperatsioonide teostamise mis tahes eurosüsteemi pangapäeval. Sellistes operatsioonides osalevad ainult selliste liikmesriikide keskpangad, kus kauplemispäev, arvelduspäev ja tagasimaksepäev on RKP pangapäevad.

5.1.3. Pakkumisoperatsioonide väljakuulutamine

Eurosüsteemi tavapakkumismenetlused kuulutatakse avalikult välja elektrooniliste kanalite kaudu. Lisaks sellele võivad liikmesriikide keskpangad teatada pakkumisoperatsioonist otse osapooltele, ilma elektroonilisi kanaleid kasutamata. Avalik pakkumise väljakuulutamise teade sisaldab tavaliselt järgmisi andmeid:

— pakkumisoperatsiooni viitenumber;

— pakkumisoperatsiooni kuupäev;

— operatsiooni liik (likviidsuse lisamine või absorbeerimine ja kasutatava rahapoliitilise instrumendi liik);

— operatsiooni tähtaeg;

— enampakkumise liik (fikseeritud intressimääraga või muutuva intressimääraga pakkumine);

— teostamismeetod (Hollandi või Ameerika enampakkumine vastavalt määratlusele punkti 5.1.5 alapunktis d);

— operatsiooni kavandatud maht (tavaliselt ainult pikemaajaliste refinantseerimisoperatsioonide puhul);

— pakkumise fikseeritud intressimäär/hind/punkt (fikseeritud intressimääraga pakkumiste puhul);

— minimaalne/maksimaalne vastuvõetav intressimäär/hind/punkt (vajaduse korral);

— operatsiooni alguspäev ja tähtpäev (vajaduse korral) või instrumendi väärtuspäev ja tähtpäev (võlasertifikaatide väljalaskmise puhul);

— asjaomased valuutad ja valuuta, mille summa on fikseeritud (valuuta vahetustehingute puhul);

— pakkumiste arvutamiseks käsutatav hetketehingu viitekurss (valuuta vahetustehingute puhul);

— pakkumismahu ülempiir (kui see on olemas);

— väikseim individuaalne j aotatav maht (kui see on olemas);

— väikseim jaotusmäär (kui see on olemas);

— pakkumiste esitamise ajakava;

— sertifikaatide nimiväärtus (võlasertifikaatide väljalaskmise puhul) ning

— väljalaske ISIN-kood (võlasertifikaatide väljalaskmise puhul).

Peenhäälestusoperatsioonide läbipaistvuse suurendamiseks kuulutab eurosüsteem tavaliselt kiirpakkumismenetlused avalikult varem välja. Erandolukorras võib EKP siiski otsustada jätta kiirpakkumismenetlustest eelnevalt avalikult teatamata. Kiirpakkumised kuulutatakse välja sama korra kohaselt kui tavapakkumised. Kiirpakkumiste puhul võtavad liikmesriikide keskpangad ühendust otse valitud osapooltega, olenemata sellest, kas pakkumine on avalikult välja kuulutatud või ei.

5.1.4. Osapoolte ettevalmistused pakkumisteks ja pakkumiste esitamine

Osapoolte pakkumised peavad vormilt vastama liikmesriikide keskpankade poolt asjaomase operatsiooni puhul kindlaksmääratud pro forma näidisele. Pakkumised tuleb esitada selle liikmesriigi keskpangale, kus on asutuse tegevuskoht (peakontor või filiaal). Asutuse pakkumised võib igas liikmesriigis esitada vaid üks üksus (kas peakontor või määratud filiaal).

Fikseeritud intressimääraga pakkumismenetluste korral peavad osapooled oma pakkumises nimetama rahasumma, mille ulatuses nad soovivad liikmesriikide keskpankadega tehinguid teha. (30)

Muutuva intressimääraga pakkumiste puhul võivad osapooled esitada pakkumisi kuni kümnel erineval intressimäära-/hinna-/punktitasemel. Osapooled peavad igas pakkumises nimetama rahasumma, mille ulatuses nad soovivad liikmesriikide keskpankadega tehinguid teha, ja vastava intressimäära. (31), (32) Intressimäärade pakkumine tuleb väljendada 0,01 protsendipunkti kordajates. Muutuva intressimääraga valuuta vahetustehingu pakkumise puhul tuleb vahetustehingu hind (swapi punktid) noteerida vastavalt tavalisele turustandardile ning pakkumised tuleb väljendada 0,01 vahetustehingu punkti kordajates.

Põhiliste refinantseerimisoperatsioonide puhul on minimaalne pakkumissumma 1 000 000 eurot. Nimetatud summast suuremad pakkumised tuleb väljendada 100 000 euro kordajates. Peenhäälestus- ja struktuurioperatsioonide puhul käsutatakse samu miinimumpakkumisi ja kordajaid. Miinimumpakkumiste summat rakendatakse iga üksiku intressimäära-/hinna-/punktitaseme suhtes.

Pikemaajaliste refinantseerimisoperatsioonide jaoks määrab iga liikmesriigi keskpank kindlaks miinimumpakkumise summa vahemikus 10 000—1 000 000 eurot. Kindlaksmääratud miinimumpakkumise summast suuremad pakkumised tuleb väljendada 10 000 euro kordajates. Miinimumpakkumiste summat rakendatakse iga üksiku intressimäärataseme suhtes.

EKP võib ebaproportsionaalselt suurte pakkumiste välistamiseks kehtestada pakkumismahu ülempiiri. Selline pakkumismahu ülempiir esitatakse pakkumise avaliku väljakuulutamise teates.

Eeldatakse, et osapooled suudavad alati katta neile eraldatud summad piisava hulga kõlbliku tagatisvaraga. (33) Vastava liikmesriigi keskpanga rakendatavad lepingulised või regulatiivsed eeskirjad võimaldavad kehtestada sanktsioone, kui osapoolele ei ole võimalik kanda üle piisaval hulgal tagatisvara või sularaha, et katta talle pakkumisoperatsiooniga eraldatud summa.

Pakkumised on tühistatavad kuni pakkumiste esitamise tähtpäevani. Pakkumised, mis esitatakse pärast pakkumise väljakuulutamisteates sätestatud tähtpäeva, on kehtetud. Tähtpäevast kinnipidamise üle otsustavad liikmeriikide keskpangad. Liikmesriikide keskpangad jätavad kõrvale kõik osapoolte pakkumised, kui pakkumiste kogusumma on suurem kui EKP kehtestatud pakkumismahu ülempiir. Liikmesriikide keskpangad jätavad kõrvale ka kõik pakkumised, mis on pakkumiste alampiirist väiksemad või mis on aktsepteeritud intressimäära/hinna/punktide alammäärast väiksemad või ülemmäärast suuremad. Lisaks sellele võivad liikmesriikide keskpangad jätta kõrvale kõik pakkumised, mis ei ole täielikud või mille puhul ei ole järgitud pro forma näidist. Kui pakkumine jäetakse kõrvale, teatab vastava liikmesriigi keskpank oma otsuse osapoolele enne pakkumise rahuldamise otsustamist.

5.1.5. Pakkumiste rahuldamine

a) Fikseeritud intressimääraga pakkumisoperatsioon

Fikseeritud intressimääraga pakkumise rahuldamise puhul liidetakse osapooltelt saadud pakkumised kokku. Kui pakkumiste kogusumma on suurem kui kogu jaotatava likviidsuse summa, rahuldatakse esitatud pakkumised proportsionaalselt vastavalt jaotatava summa suhtele pakkumise kogusummasse (lahter 4). Igale osapoolele eraldatav summa ümardatakse lähima euroni. EKP võib fikseeritud intressimääraga pakkumiste puhul siiski otsustada eraldada igale pakkujale miinimumsumma/minimaalse osa.

LAHTER 4Fikseeritud intressimääraga pakkumiste rahuldamineJaotuse protsendimäär on: i-ndale osapoolele eraldatud summa on: kusA= kogu jaotatav summan= osapoolte koguarva i = i-nda osapoole pakkumise summakogu%= jaotuse protsendimäärkogu i = i-ndale osapoolele eraldatud kogusumma

b) Muutuva intressimääraga euros nomineeritud pakkumismenetlused

Likviidsust lisavate muutuva intressimääraga euros nomineeritud pakkumiste rahuldamisel loetletakse pakkumised pakutud intressimäärade kahanevas järjekorras. Esmajärjekorras rahuldatakse kõrgeima intressimääratasemega pakkumised ning järgnevaid madalama intressimääraga pakkumisi aktsepteeritakse, kuni kogu jaotatav likviidsus on ammendunud. Kui madalaima aktsepteeritud intressimäärataseme (s.t intressi piirmäära) korral on pakkumiste kogusumma suurem kui jaotamisele kuuluv summa, jaotatakse see summa pakkumiste vahel proportsionaalselt vastavalt jaotamisele kuuluva summa suhtele intressi piirmääraga pakkumiste kogusummasse (vt lahter 5). Igale osapoolele eraldatav summa ümardatakse lähima euroni.

LAHTER 5Euros noteeritud muutuva intressimääraga pakkumiste rahuldamine(näide viitab pakkumistele, mis on noteeritud intressimääradena),Intressi piirmääraga jaotatava summa osakaal on: i-ndale osapoolele jaotatud summa intressi piirmääraga on: i-ndale osapoolele eraldatud kogusumma on: kusA= kogu jaotatav summar s = osapoolte pakutud s-s intressimäärn= osapoolte koguarva(r s ) i = i-nda osapoole pakutud summa s-nda intressimääraga (r s )a(r s )= pakkumiste kogusumma s-nda intressimääraga (r s ) r m = intressi piirmäär: likviidsuse lisamiseks teostatava pakkumise korral likviidsuse absorbeerimiseks teostatava pakkumise korralr m-1= intressi piirmäärale eelnev intressimäär (viimane intressimäär, mille korral pakkumised rahuldatakse täielikult): likviidsuse lisamiseks teostatava pakkumise korral likviidsuse absorbeerimiseks teostatava pakkumise korralkogu%(r m )= intressi piirmääraga jaotatava summa osakaalkogu%(r s ) i = i-ndale osapoolele jaotatud summa s-nda intressimääragakogu i = i-ndale osapoolele eraldatud kogusumma

Likviidsust absorbeerivate muutuva intressimääraga pakkumiste (mida võib kasutada võlasertifikaatide väljalaskmiseks ja tähtajaliste hoiuste kogumiseks) rahuldamise puhul loetletakse pakkumised pakutud intressimäärade kasvavas järjekorras (või pakutud hindade kahanevas järjekorras). Esmajärjekorras rahuldatakse madalaima intressimääratasemega (kõrgeima hinnaga) pakkumised ning seejärel aktsepteeritakse järgnevaid kõrgema intressimääraga pakkumisi (madalama hinnaga pakkumisi), kuni kogu absorbeeritav likviidsus on ammendunud. Kui kõrgeima aktsepteeritud intressimäära (madalaima hinna) taseme (s.t intressi/hinna piirmäära) korral on pakkumiste kogusumma suurem kui jaotamisele kuuluv summa, jaotatakse see summa pakkumiste vahel proportsionaalselt vastavalt jaotamisele kuuluva summa suhtele intressi/hinna piirmääraga pakutud kogusummasse (vt lahter 5). Võlasertifikaatide väljalaskmiseks ümardatakse igale osapoolele eraldatav summa Võlasertifikaatide nominaalväärtuse lähima kordajani. Muude likviidsust absorbeerivate operatsioonide puhul ümardatakse igale osapoolele eraldatav summa lähima euroni.

EKP võib muutuva intressimääraga pakkumismenetluste puhul siiski otsustada eraldada igale edukale pakkujale miinimumsumma.

c) Muutuva intressimääraga valuuta vahetustehingute pakkumised

Likviidsust lisavate muutuva intressimääraga valuuta vahetustehingute pakkumiste jaotamisel loetletakse pakkumised vahetustehingu hinna (swapi punktide) noteeringute kasvavas järjekorras. (34) Esmajärjekorras rahuldatakse madalaima vahetustehingu hinna noteeringuga pakkumised ning järgnevaid kõrgemaid vahetustehingu hinnaga noteeringuid aktsepteeritakse, kuni jaotamisele kuuluv fikseeritud valuuta kogusumma on ammendunud. Kui kõrgeima aktsepteeritud vahetustehingu hinnaga noteeringu (s.t vahetustehingu piirpunktide noteeringu) korral on pakkumiste kogusumma suurem kui allesolev jaotatav summa, jaotatakse allesolev summa pakkumiste vahel proportsionaalselt vastavalt allesoleva jaotatava summa suhtele võrreldes vahetustehingu piirhinna noteeringuga pakutud kogusummaga (vt lahter 6). Igale osapoolele eraldatav summa ümardatakse lähima euroni.

LAHTER 6Muutuva intressimääraga valuuta vahetustehingute pakkumiste rahuldamineVahetustehingu piirhinna noteeringu kohase jaotuse osakaal on: i-ndale osapoolele vahetustehingu piirhinna noteeringu kohaselt jaotatud summa on: i-ndale osapoolele eraldatud kogusumma on: kusA= kogu jaotatav summaΔ s = osapoolte pakkumine vahetustehingu hinna (swapi punktide) noteeringuga sn= osapoolte koguarva(Δ s ) i = i-nda osapoole pakutud summa vahetustehingu hinna noteeringuga s (Δ s )a(Δ s )= pakkumiste kogusumma vahetustehingu hinna noteeringuga (Δ s ) Δ m = vahetustehingu piirhinna noteering: likviidsuse lisamiseks teostatava valuuta vahetustehingu korral likviidsuse absorbeerimiseks teostatava valuuta vahetustehingu korralΔ m-1= vahetustehingu hinna noteeringule eelnev vahetustehingu piirhinna noteering (viimane vahetustehingu noteering, mille korral pakkumised rahuldatakse täielikult) likviidsuse lisamiseks teostatava valuuta vahetustehingu korral likviidsuse absorbeerimiseks teostatava valuuta vahetustehingu korralkogu%(Δ m )= vahetustehingu piirhinna noteeringu kohase jaotuse osakaalkogu(Δ s ) i = i-ndale osapoolele jaotatud summa vahetustehingu hinna noteeringuga skogu i = i-ndale osapoolele eraldatud kogusumma

Likviidsust absorbeerivate muutuva intressimääraga valuuta vahetustehingute pakkumiste rahuldamisel loetletakse pakkumised pakutud vahetustehingu hinna (swapi punktide) noteeringute kahanevas järjekorras. Kõigepealt rahuldatakse kõrgeima vahetustehingu hinna noteeringuga pakkumised ning järgnevaid madalamaid vahetustehingu hinna noteeringuid aktsepteeritakse, kuni absorbeeritava fikseeritud valuuta kogusumma on ammendunud. Kui madalaima aktsepteeritud vahetustehingu hinna noteeringu (s.t vahetustehingu piirpunktide noteeringu) korral on pakkumiste kogusumma suurem kui allesolev jaotatav summa, jaotatakse allesolev summa pakkumiste vahel proportsionaalselt vastavalt allesoleva jaotatava summa suhtele võrreldes vahetustehingu hinna noteeringuga pakutud kogusummaga (vt lahter 6). Igale osapoolele eraldatav summa ümardatakse lähima euroni.

d) Enampakkumise liik

Muutuva intressimääraga pakkumiste puhul võib eurosüsteem rakendada kas ühtse või mitme intressimääraga enampakkumise menetlusi. Ühtse intressimääraga enampakkumise (Hollandi enampakkumise) puhul on kõigi rahuldatud pakkumiste suhtes kohaldatav intressimäär/hind/punkt samaväärne intressi/hinna/punkti piirmääraga (s.t sellega, mille puhul ammendub kogu jaotatav summa). Mitme intressimääraga enampakkumise (Ameerika enampakkumise) puhul on intressimäär/hind/punkt samaväärne igaks konkreetseks pakkumiseks esitatud intressimäära/hinna/punktiga.

5.1.6. Pakkumismenetluse tulemuste väljakuulutamine

Standard- ja kiirpakkumismenetluste tulemuste avalikuks väljakuulutamiseks käsutatakse elektroonilisi kanaleid. Lisaks sellele võivad liikmesriikide keskpangad teatada pakkumisoperatsioonist otse osapooltele, ilma elektroonilisi kanaleid käsutamata. Avalik pakkumistulemuste teade sisaldab tavaliselt järgmisi andmeid:

— pakkumisoperatsiooni viitenumber;

— pakkumisoperatsiooni kuupäev;

— operatsiooni liik;

— operatsiooni tähtaeg;

— eurosüsteemi osapoolte pakkumiste kogusumma;

— pakkujate arv;

— asjaomased valuutad (valuuta vahetustehingute puhul);

— kogu jaotatud summa;

— jaotuse protsendimäär (fikseeritud intressimääraga pakkumismenetluste puhul);

— hetkekurss (valuuta vahetustehingute puhul);

— aktsepteeritud intressi/hinna/punkti piirmäär ja intressi/hinna/punkti piirmääraga jaotatud summa osakaal (muutuva intressimääraga pakkumiste puhul);

— pakkumisintressi alammäär, pakkumisintressi ülemmäär ja kaalutud keskmine jaotusmäär (mitme intressimääraga enampakkumise puhul);

— operatsiooni alguspäev ja tähtpäev (vajaduse korral) või instrumendi väärtuspäev ja tähtpäev (võlasertifikaatide väljalaskmise puhul);

— väikseim individuaalne jaotatav maht (kui see on olemas);

— väikseim jaotusmäär (kui see on olemas);

— sertifikaatide nimiväärtus (võlasertifikaatide väljalaskmise puhul) ning

— väljalaske ISIN-kood (võlasertifikaatide väljalaskmise puhul).

Liikmesriikide keskpangad kinnitavad otse edukale osapoolele konkreetse eralduse tulemused.

5.2. Kahepoolsete operatsioonide teostamise kord

a) Üldine raamistik

Liikmesriikide keskpangad võivad teostada operatsioone kahepoolsete operatsioonide põhimõttel. (35) Selliseid operatsioone võib kasutada tasandavateks avaturuoperatsioonideks ja struktuurioperatsioonideks. Laias laastus võib neid määratleda kui operatsioone, mille puhul eurosüsteem teostab tehingu ühe või mitme osapoolega ilma pakkumiseta. Seoses sellega on võimalik eristada kaht liiki kahepoolseid operatsioone: operatsioonid, mille puhul eurosüsteem võtab ühendust otse osapooltega, ja operatsioonid, mis teostatakse väärtpaberibörside ja turuesindajate kaudu.

b) Otsekontakt osapooltega

Selle tehingu puhul võtavad liikmesriikide keskpangad ühendust otse ühe või mitme samasse riiki kuuluva osapooltega, kes valitakse välja punktis 2.2 sätestatud kriteeriumide kohaselt. Liikmesriikide keskpangad otsustavad EKP antud täpsete juhtnööride kohaselt, kas sõlmida osapooltega lepingud. Tehingutega seotud arveldamine toimub liikmesriikide keskpankade kaudu.

Kui EKP nõukogu peaks otsustama, et erandolukorras võib kahepoolseid operatsioone teostada ka EKP ise (või üks või mitu EKP tegevusüksusena tegutsevat liikmesriikide keskpanka), kohandatakse selliste operatsioonide menetluskorda vastavalt. Sellisel juhul võtab EKP (või EKP tegevusüksusena tegutsevad liikmesriikide keskpangad) ühendust otse ühe või mitme euroalal tegutseva osapoolega, kes valitakse välja punktis 2.2 sätestatud kriteeriumide kohaselt. EKP (või EKP tegevusüksusena tegutsevad liikmesriikide keskpangad) otsustavad, kas sõlmida osapooltega lepingud või ei. Tehingutega seotud arveldamine toimuks siiski detsentraliseeritult liikmesriikide keskpankade kaudu.

Kahepoolseid operatsioone, mis põhinevad otsekontaktil osapooltega, võib käsutada pöördtehingute, otsetehingute, valuuta vahetustehingute ja tähtajaliste hoiuste kogumise jaoks.

c) Operatsioonid, mis teostatakse väärtpaberibörside ja turuesindajate kaudu

Liikmesriikide keskpangad võivad otsetehinguid teostada väärtpaberibörside ja turuesindajate kaudu. Selliste operatsioonide puhul ei ole osapoolte valik eelnevalt piiratud ning menetlusi kohandatakse vastavalt tehingu objektiks oleva võlainstrumendiga seotud turutavadele. EKP nõukogu otsustab, kas erandolukorras võib EKP ise (või üks või mitu EKP tegevusüksusena tegutsevat liikmesriikide keskpanka) teostada peenhäälestus-otseoperatsioone väärtpaberibörside ja turuesindajate kaudu.

d) Kahepoolsete operatsioonide väljakuulutamine

Kahepoolseid operatsioone ei kuulutata tavaliselt eelnevalt avalikult välja. Lisaks sellele võib EKP otsustada jätta kahepoolse operatsiooni tulemused avalikult välja kuulutamata.

e) Kahepoolsete operatsioonide teostamise päevad

EKP võib otsustada kahepoolsete peenhäälestusoperatsioonide teostamise mis tahes eurosüsteemi pangapäeval. Sellistes operatsioonides osalevad ainult niisuguste liikmesriikide keskpangad, kus kauplemispäev, arvelduspäev ja tagasimaksepäev on RKP pangapäevad.

Struktuurse otstarbega kahepoolseid otseoperatsioone ja nendega seotud arveldusi teostatakse tavaliselt päevadel, mis on RKP pangapäevad kõigis liikmesriikides.

5.3. Arvelduskord

5.3.1. Üldine raamistik

Eurosüsteemi püsivõimaluste kasutamisega või avaturuoperatsioonides osalemisega seotud rahaliste tehingute arveldamine toimub liikmesriigi keskpangas asuvatel osapoolte kontodel (või TARGETis osalevate arvelduspankade kontodel). Rahaliste tehingutega seotud arveldamine toimub alles pärast seda (või samal ajal), kui operatsiooni tagatisvara on lõplikult üle kantud. See tähendab, et tagatisvara tuleb kas eelnevalt hoiustada liikmesriigi keskpangas olevale depooarvele või sellega tuleb arveldada kõnealuses liikmesriigi keskpangas päevasiseselt ülekandega makse vastu. Tagatisvara ülekanne teostatakse osapoolte väärtpaberite arvelduskontode kaudu väärtpaberiarveldussüsteemis, mis vastab EKP miinimumnõuetele. (36) Kui osapoolel ei ole depooarvet liikmesriigi keskpangas või väärtpaberite arvelduskontot EKP miinimumnõuetele vastavas väärtpaberiarveldussüsteemis, võib ta tagatisvaraga arveldamiseks käsutada korrespondentkrediidiasutuse väärtpaberite arvelduskontot või depooarvet.

Täpsemad sätted arvelduskorra kohta määratletakse lepingulistes eeskirjades, mida liikmesriikide keskpankade (või EKP) rakendavad konkreetse rahapoliitilise instrumendi suhtes. Siseriiklike õiguslike ja tegutsemistavade tõttu võib arvelduskord eri liikmesriikide keskpankades pisut erineda.

5.3.2. Avaturuoperatsioonide arveldamine

Tavapakkumismenetlustel põhinevad avaturuoperatsioonid (s.t põhilised refinantseerimisoperatsioonid, pikemaajalised refinantseerimisoperatsioonid ja struktuurioperatsioonid) arveldatakse tavaliselt esimesel päeval pärast kauplemispäeva, mil kõik asjaomased siseriiklikud RTGSid ja kõik asjaomased väärtpaberiarveldussüsteemid on avatud. Põhimõtteliselt on eurosüsteemi eesmärk teostada oma avaturuoperatsioonidega seotud tehingute arveldused samal ajal kõigis liikmesriikides kõigi osapooltega, kes on esitanud piisava tagatisvara. Tulenevalt operatsioonidega seotud piirangutest ja väärtpaberiarveldussüsteemi tehnilistest omadustest võib avaturuoperatsiooni arvelduse ajastus euroalal olla päeva lõikes erinev. Põhiliste ja pikemaajaliste refinantseerimisoperatsioonide arveldusaeg langeb tavaliselt kokku vastava tähtajaga eelmise operatsiooni tagasimakseajaga.

Eurosüsteemi eesmärk on teostada kiirpakkumismenetlustel ja kahepoolsetel menetlustel põhinevate avaturuoperatsioonide arveldused kauplemispäeval. Funktsionaalsetel põhjustel võib eurosüsteem nende operatsioonide, eelkõige otsetehingute (peenhäälestuse jaoks ja struktuursel otstarbel) ja valuuta vahetustehingute tegemiseks aeg-ajalt käsutada muid arvelduspäevi (vt tabel 3).

TABEL 3

Eurosüsteemi avaturuoperatsioonide tavapärased arvelduspäevad (37)

Rahapoliitiline instrument Tavapakkumismenetlustel põhinevate operatsioonide arvelduspäev Kiirpakkumismenetlustel või kahepoolsetel toimingutel põhinevate operatsioonide arvelduspäev Pöördtehingud T+1 (38) T Otsetehingud — Tagatisvara puhul kehtiva turutava kohaselt Võlasertifikaatide väljalaskmine T+1 — Valuuta vahetustehingud — T, T+1 või T+2 Tähtajaliste hoiuste kogumine — T

5.3.3. Päevalõpuoperatsioonid

Päevalõpuoperatsioonid on määratletud liikmesriikide RTGSe ja TARGETeid käsitlevates dokumentides. Üldjuhul suletakse TARGET kell 18 EKP aja (Kesk-Euroopa aja) järgi. Pärast sulgemisaega ei võta liikmesriigi RTGSid vastu uusi maksekorraldusi, kuid enne sulgemisaega vastuvõetud maksekorralduste töötlemine jätkub. Osapooled peavad esitama taotlused laenamise püsivõimaluse või hoiustamise püsivõimaluse kasutamiseks asjaomase liikmesriigi keskpangale hiljemalt 30 minutit pärast TARGETi tegelikku sulgemisaega. (39)

Kui päevalõpu kontrollprotseduuri lõpetamise järel on kõlbliku osapoole (siseriikliku RTGSi) arvelduskonto saldo negatiivne, loetakse see automaatselt laenamise püsivõimaluse kasutamise taotluseks (vt punkti 4.1).

6. PEATÜKK

6. RAHAPOLIITILISTEKS OPERATSIOONIDEKS KÕLBLIKUD VARAD

6.1. Üldine raamistik

EKPSi põhikirja artikliga 18.1 lubatakse EKP-1 ja liikmesriikide keskpankadel tegutseda rahaturgudel, müües ja ostes tagatisvara otse või tagasiostulepingutega ning nõutakse, et kõigi eurosüsteemi laenuoperatsioonide aluseks peavad olema piisavad tagatised. Sellest tulenevalt toetuvad kõik eurosüsteemi likviidsust lisavad operatsioonid tagatisvarale, mille osapooled on esitanud kas vara omandi üleandmise teel (otsetehingute või tagasiostulepingute puhul) või asjaomase vara kohta esitatava pandiga (tagatud laenude puhul). (40)

Selleks et kaitsta eurosüsteemi tema rahapoliitiliste operatsioonidega seotud kahjude kandmise eest, tagada osapoolte võrdne kohtlemine ja suurendada töö tulemuslikkust, peavad tagatisvarad vastama teatavatele kriteeriumidele, et need oleksid kõlblikud eurosüsteemi rahapoliitiliste operatsioonide jaoks.

Euroopa Majandus- ja Rahaliidu 3. etapi alguses tuli pöörata piisavalt tähelepanu liikmesriikide finantsstruktuuride olemasolevatele erinevustele. Seepärast on eelkõige eurosüsteemisisestel eesmärkidel eristatud kaht eurosüsteemi rahapoliitilisteks operatsioonideks kõlblike varade kategooriat. Neid kaht kategooriat nimetatakse vastavalt esimeseks ja teiseks astmeks:

— esimene aste koosneb likviidsetest võlainstrumentidest, mis vastavad EKP määratletud ühtsetele ja kogu euroala hõlmavatele kõlblikkuskriteeriumidele, ning

— teine aste koosneb täiendavatest likviidsetest ja vähelikviidsetest varadest, mis on eriti olulised liikmesriikide finantsturgude ja pangandussüsteemide jaoks ja mille kõlblikkuskriteeriumid kehtestatakse liikmesriikide keskpankades vastavalt EKP kehtestatud minimaalsetele kõlblikkuskriteeriumidele. EKP peab vastavate liikmesriikide keskpankade rakendatavad konkreetsed teise astme kõlblikkuskriteeriumid heaks kiitma.

Kahe nimetatud astme vahel ei tehta vahet seoses varade kvaliteedi ega nende kõlblikkusega eurosüsteemi rahapoliitika eri liiki operatsioonide jaoks (tavaliselt ei kasuta eurosüsteem teise astme varasid siiski otsetehinguteks). Eurosüsteemi rahapoliitilisteks operatsioonideks kõlblikke varasid võib kasutada päevasiseste laenude tagatisvarana.

Esimese ja teise astme varade puhul võib kasutada punktis 6.4 sätestatud riskiohjemeetmeid. Eurosüsteemi osapooled võivad likviidseid varasid kasutada piiriüleselt, s.t nad võivad saada vahendeid oma tegutsemiskohajärgse liikmesriigi keskpangast, kasutades teises liikmesriigis asuvaid varasid (vt punkt 6.6).

Praegu töötatakse eurosüsteemis välja eurosüsteemi laenuoperatsioonideks kõlblike tagatiste ühtset loetelu (edaspidi “ühtne loetelu”). Ühtne loetelu võetakse kasutusele järk-järgult ning sellega vahetatakse lõpuks välja praegune kaheastmesüsteem. Need vähesed varaliigid, mis ei vasta ühtsesse loetelusse võtmise tingimustele, jäetakse järk-järgult kasutusest välja.

Ühtse loetelu kehtestamise esimene faas hõlmab järgmisi meetmeid:

a) esimeses astmes võetakse kasutusele uus kategooria tagatisi, mida varem rahapoliitilisteks operatsioonideks kõlblikuks ei peetud, nimelt euros nomineeritud võlainstrumendid, mis on välja lastud kümne Euroopa Majanduspiirkonna välises (G 10) riigis asutatud juriidilise isiku poolt;

b) täpsustatakse norme, millele reguleerimata turud peavad vastama, et olla eurosüsteemi jaoks vastuvõetavad;

c) nendes riikides, kus omandiväärtpabereid peetakse likviidseteks, kustutatakse need teise astme varade loeteludest.

Enamik varasid, mis on praegu teise astme likviidsed varad, on likviidsed ka ühtses loetelus.

Nimetatud muudatused rakendusid kohe ja neid on kirjeldatud punktides 6.2 ning 6.3. Kuna aga on oodata, et tulenevalt nimetatud muudatustest tuleb rahapoliitilisteks operatsioonideks kõlblike tagatiste loetelu kohandada, on koostatud eeskirjad varade järkjärgulise kustutamise kohta sellest loetelust. Võlainstrumendid, mis on reguleerimata turgudel noteeritud või millega nimetatud turgudel kaubeldakse ja mis on tunnistatud vastuvõetamatuks, jäävad rahapoliitilisteks operatsioonideks kõlblikuks kuni 2007. aasta maini.

Edasised muudatused ühtse loetelu rakendamiseks järgnevad hiljem (vt lahter 7).

LAHTER 7Edasised sammud ühtse tagatiste loetelu suunasÜhtse loetelu kasutuselevõtu teise faasina on EKP nõukogu kiinud põhimõtteliselt heaks kava lisada loetellu kõikide euroala riikide pangalaenud ning vähelikviidsed hüpoteegiga tagatud väikevõlainstrumendid, millest praegu sobivad tagatiseks üksnes Iirimaa hüpoteegiga tagatud võlakirjad. Pangalaenude tagatiseks sobivuse nõudeid täpsustatakse praegu ja need tehakse teatavaks õigel ajal pärast seda, kui ühtse loetelu kasutuselevõtu kõik küsimused on lahendatud.Tagatakse, et EKP nõukogu nii tehtud kui ka tulevased otsused tagatiste süsteemi kohta on omavahel kooskõlas.

6.2. Esimese astme varad

EKP koostab loetelu esimese astme varadest ja haldab seda. Kõnealune loetelu on avalikkusele kättesaadav. (41)

EKP väljalastud võlasertifikaadid on loetletud esimese astme varadena. Esimese astme varade loetellu kuuluvad ka võlasertifikaadid, mille liikmesriikide keskpangad on välja lasknud enne, kui vastavas liikmesriigis võeti käsutusele euro.

Muude esimese astme varade suhtes rakendatakse järgmisi kõlblikkuskriteeriume (vt ka tabel 4):

— Tegemist peab olema võlainstrumentidega, mida iseloomustavad järgmised omadused: a) fikseeritud, tingimusteta põhisumma; ja b) kupong, millega ei või kaasneda negatiivne rahakäive. Lisaks sellele peaks kupong olema üks järgmistest: i) nullkupong; ii) fikseeritud, intressimääraga kupong; või iii) ujuva intressimääraga kupong, mis on seotud viiteintressiga. Kupong võib olla seotud väljalaskja enda reitingu muutumisega. Lisaks sellele on kõlblikud ka inflatsioonimääraga indekseeritud võlakirjad. Nimetatud omadused peavad säilima kuni kohustuse lunastamiseni. (42)

— Võlainstrumendid peavad vastama kõrgetele krediidistandarditele. Võlainstrumentide krediidistandardi hindamisel võtab EKP muu hulgas arvesse turuagentuuride kättesaadavaid reitinguid, tagatisi, mille esitavad finantsiliselt usaldusväärsed garandid, (43) ja teatavaid institutsionaalseid kriteeriume, mis tagaksid instrumendi valdajate kaitstuse eriti kõrge taseme. (44)

— Võlainstrumendid peavad olema väärtpaberite registreerimissüsteemis ülekantavad.

— Nad peavad olema hoiustatud/registreeritud (välja lastud) EMP keskpangas või väärtpaberite keskdepositooriumis, mis vastab EKP kehtestatud miinimumnõuetele. Neid tuleb hoida (arveldada) euroalal eurosüsteemis oleva konto kaudu või EKP kehtestatud standarditele vastava väärtpaberiarveldussüsteemi kaudu (selliselt, et realiseerimise suhtes kehtib euroala riigi õigus). Kui väärtpaberite keskdepositoorium, kus vara on välja lastud, ja väärtpaberiarveldussüsteem, kus seda hoitakse, ei ole identsed, peab nende kahe asutuse vahel olema EKP poolt heaks kiidetud seos. (45)

— Nad peavad olema nomineeritud eurodes. (46)

— Nende väljalaskjad (või siis tagajad) peavad olema EMPs tegutsevad üksused (47). Nende väljalaskjad võivad samuti olla kümnes EMP välises riigis (G10) tegutsevad üksused (48). Viimasel juhul võib võlainstrumente kõlblikuks pidada üksnes juhul, kui eurosüsteem saab kinnituse, et tema õigused on vastava EMP välise G10 riigi seaduste kohaselt ja eurosüsteemile vastuvõetavalt kaitstud. Selleks ja enne, kui varad kõlblikuks tunnistatakse, tuleb eurosüsteemile esitada talle vormilt ja sisult vastuvõetav õiguslik arvamus.

— Võlainstrumendid peavad olema kantud börsinimekirja või noteeritud reguleeritud turul, nagu see on määratletud nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivis 2004/39/EMÜ väärtpaberiturul pakutavate investeerimisteenuste kohta, (49) või kantud börsinimekirja, noteeritud või kaubeldavad teatavatel EKP määratletud reguleerimata turgudel. (50) Reguleerimata turgude hindamisel toetub eurosüsteem kolmele põhimõttele — ohutus, läbipaistvus ja juurdepääsetavus. (51) Lisaks sellele võib EKP konkreetsete võlainstrumentide kõlblikkuse kindlaksmääramisel võtta arvesse turu likviidsust.

Kuigi osapoole enda või mis tahes muu üksuse poolt, kellega osapoolel on märkimisväärne seos, väljalastud või tagatud võlainstrumendid on esimese astme varade loetelus, ei tohiks osapooled neid tagatisvaradeks esitada. (52), (53), (54)

Liikmesriikide keskpangad võivad otsustada mitte aktsepteerida tagatisvarana järgmisi instrumente hoolimata nende kuulumisest esimese astme varade loetellu:

— võlainstrumendid, mille tagasimaksmise tähtaeg on enne sellise rahapoliitilise operatsiooni tähtpäeva, mille tagatisvarana seda kasutatakse, (55) või

— võlainstrumendid, millest saadakse tulu (nt kupongimaksed) kuni selle rahapoliitilise operatsiooni tähtpäevani, mille tagatisvarana neid kasutatakse.

Kõik esimese astme varad peavad olema kasutatavad euroalal piiriüleselt. See tähendab seda, et eurosüsteemi osapooltel peab olema võimalus kasutada kõnealuseid varasid siseriiklike väärtpaberiarveldussüsteemide vaheliste ühenduste kaudu või muude kõlblike korralduste vahendusel tagatisena krediidi saamiseks omategutsemiskohajärgse liikmesriigi keskpangast (vt punkt 6.6).

Esimese astme varad on kõlblikud kõigi tagatisvarale toetuvate rahapoliitiliste operatsioonide jaoks, s.t avaturu poord- ja otsetehinguteks ning laenamise püsivõimaluseks.

6.3. Teise astme varad

Lisaks esimese astme kõlblikkuskriteeriumidele vastavatele võlainstrumentidele võivad liikmesriikide keskpangad lugeda kõlblikuks muid, teise astme varasid, mis on nende liikmesriigi finantsturgude ja pangandussüsteemide jaoks eriti olulised. Liikmesriikide keskpangad kehtestavad teise astme varade kõlblikkuskriteeriumid kooskõlas allpool sätestatud minimaalsete kõlblikkuskriteeriumidega. EKP peab teise astme varade konkreetsed siseriiklikud kõlblikkuskriteeriumid heaks kütma. Liikmesriikide keskpangad koostavad kõlblike teise astme varade siseriiklikud loetelud ja haldavad neid. Kõnealused loetelud on avalikkusele kättesaadavad. (56)

Teise astme varad peavad vastama järgmistele minimaalsetele kõlblikkuskriteeriumidele (vt ka tabel 4):

— tegemist võib olla võlainstrumentidega (likviidsete ja vähelikviidsetega), mida iseloomustavad järgmised omadused: a) fikseeritud, tingimusteta põhisumma; ja b) kupong, millega ei või kaasneda negatiivne rahakäive. Lisaks sellele peaks kupong olema üks järgmistest: i) nullkupong; ii) fikseeritud intressimääraga kupong; või iii) ujuva intressimääraga kupong, mis on seotud viiteintressiga. Kupong võib olla seotud väljalaskja enda reitingu muutumisega. Lisaks sellele on kõlblikud ka inflatsioonimääraga indekseeritud võlakirjad. Nimetatud omadused peavad säilima kohustuse lunastamiseni. TABEL 4 Eurosüsteemi rahapoliitilisteks operatsioonideks kõlblikud varad Kriteeriumid Esimese astme varad Teise astme varad Vara liik — EKP võlasertifikaadid — Muud likviidsed võlainstrumendid (57), (58) — Likviidsed võlainstrumendid (57) — Vähelikviidsed võlainstrumendid (57) Arvelduskord Instrumendid peavad olema tsentraalselt hoiustatud väärtpaberite registreerimissüsteemis liikmesriigi keskpangas või EKP miinimumnõuetele vastavas väärtpaberiarveidussüsteemis Varad peavad olema hõlpsasti juurdepääsetavad sellele liikmesriigi keskpangale, kes on kandnud nad oma teisi astme varade loetellu Väljalaskja — Keskpangad — Avalik sektor — Erasektor (59) — Rahvusvahelised ja riigiülesed institutsioonid — Avalik sektor — Erasektor (60) Krediidistandard EKP peab leidma, et vara krediidikvaliteet on kõrge (see hõlmab EKP poolt finantsiliselt usaldusväärseks peetava EMP garandi kõlblikku garantiid) Liikmesriigi keskpank, kes on kandnud vara oma teise astme varade loetellu, peab leidma, et selle vara krediidikvaliteet on kõrge (see võib hõlmata kõlblikku garantiid euroalal tegutsevalt garandilt, keda peab rahanduslikult usaldusväärseks see liikmesriigi keskpank, kes on kandnud vara oma teise astme varade loetellu) Väljalaskja tegutsemiskohi EMP EMP välised G10 riigid (61) Euroala Garandi tegutsemiskohi EMP Euroala Vara asukoht — Väljalaskmiskoht: EMP — Arvelduskoht: euroala (62) Euroala (62) Vääring euro (63) euro (63) Piiriülene käsutus jah jah

— Tegemist peab olema selliste üksuste (või nende tagatud) (64) võlakohustuste või aktsiatega, mida peab rahanduslikult usaldusväärseks selle liikmesriigi keskpank, kes on kandnud vara oma teise astme varade loetellu. Varad peavad olema hõlpsasti juurdepääsetavad sellele liikmesriigi keskpangale, kes on kandnud nad oma teise astme varade loetellu.

— Nad peavad asuma euroalal (nii et tagatiste asetamise menetluse ja realiseerimise suhtes kehtib euroala riigi õigus).

— Nad peavad olema nomineeritud eurodes. (65)

— Nende väljalaskjad (või garandid) peavad olema euroalal tegutsevad üksused.

Kuigi osapoole enda või muu üksuse vastu, kellega osapoolel on märkimisväärne seos, kehtivad võlakohustused on teise astme varade loetelus, ei tohiks osapooled neid tagatisvaradeks esitada. (66), (67), (68)

Liikmesriikide keskpangad võivad otsustada mitte aktsepteerida tagatisvarana järgmisi varasid hoolimata nende kuulumisest teise astme loetellu:

— võlainstrumendid, mille tagasimaksmise tähtaeg on enne sellise rahapoliitilise operatsiooni tähtpäeva, mille tagatisvarana seda käsutatakse, (69)

— võlainstrumendid, millest saadakse tulu (nt kupongimaksed) kuni selle rahapoliitilise operatsiooni tähtpäevani, mille tagatisvarana neid käsutatakse.

Kõik teise astme varad peavad olema kasutatavad euroalal piiriüleselt. See tähendab, et eurosüsteemi osapooltel peab olema võimalus kasutada kõnealuseid varasid siseriiklike väärtpaberiarveldussüsteemide vaheliste ühenduste kaudu või muu kõlbliku korralduse vahendusel, et saada vahendeid oma tegutsemiskohajärgse liikmesriigi keskpangast (vt punkt 6.6).

Teise astme varad on kõlblikud avatuni pöördtehinguteks ja laenamise püsivõimaluseks. Tavaliselt ei kasutata neid eurosüsteemi otsetehinguteks.

6.4. Riskiohjemeetmed

Eurosüsteemi rahapoliitiliste operatsioonide tagatisvara suhtes rakendatakse riskiohjemeetmeid, et kaitsta eurosüsteemi finantskahju ohu eest juhul, kui tagatisvara tuleb realiseerida osapoole lepinguliste kohustuste täitmatajätmise tõttu. Eurosüsteemi käsutuses olevaidriskiohjemeetmeid kirjeldatakse lahtris 8.

LAHTER 8RiskiohjemeetmedPraegu kohaldatakse eurosüsteemis järgmisi riskiohjemeetmeid: — Turuväärtuse allahindlus Eurosüsteem käsutab turuväärtuse allahindlust tagatisvara hindamisel. See tähendab, et tagatisvara väärtuse arvutamiseks lahutatakse vara turuväärtusest teatav protsent (allahindlus). — Kõikumise marginaal (turuväärtuse meetod) Eurosüsteem eeldab tema likviidsust lisavateks pöördtehinguteks kasutatava tagatisvara allahinnatud turuväärtuse säilitamist ajajooksul. See tähendab, et kui tagatisvara regulaarselt mõõdetav väärtus langeb teatavast tasemest madalamale, nõuab liikmesriigi keskpank osapoolelt täiendava vara või sularaha esitamist (s.o lisatagatise nõue). Analoogselt võib osapool tagasi saada üleliigse vara või sularaha, kui tagatisvara väärtus ületab pärast ümberhindamist teatava taseme. (Lisatagatise nõude esitamiseks vajalikud arvutused on esitatud lahtris 12.) Praegu ei kohaldata eurosüsteemis järgmisi riskiohjemeetmeid: — Esialgsed marginaalid Eurosüsteem võib kohaldada esialgseid marginaale oma likviidsust lisavates pöördtehingutes. See tähendab, et osapooled peavad esitama tagatisvara, mille väärtus on vähemalt samaväärne eurosüsteemi pakutava likviidsuse ja esialgse marginaali summaga. — Väljalaskjate/võlgnike või garantidega seotud piirid Eurosüsteem võib kehtestada väljalaskjate/võlgnike või garantidega seotud piire. — Täiendavad tagatised Eurosüsteem võib teatavate varade aktsepteerimiseks nõuda finantsiliselt usaldusväärsetelt üksustelt täiendavaid tagatisi. — Kõrvalejätmine Eurosüsteem võib välistada teatavate varade käsutamise oma rahapoliitilistes operatsioonides.

6.4.1. Riskiohjemeetmed esimese astme varade puhul

Eurosüsteemis kohaldatakse teatavaid riskiohjemeetmeid vastavalt osapoole pakutava tagatisvara liikidele. Asjakohased esimese astme varadega seotud riskiohjemeetmed määrab kindlaks EKP. Teise astme varade puhul kasutatavad riskiohjemeetmed on euroalal üldiselt ühtlustatud. (70) Riskiohjeraamistik hõlmab esimese astme varade puhul järgmisi elemente:

— Kõlblikud esimese astme varad jaotatakse ühte neljast likviidsuskategooriast vastavalt väljalaskja liigitusele ja vara liigile. Kõlblike varade jaotamist nelja likviidsuskategooriasse on kirjeldatud lahtris 9. LAHTER 9 Esimese astme varade likviidsuskategooriad (71) I kategooria II kategooria III kategooria IV kategooria Keskvalitsuste võlainstrumendid Kohalike ja piirkondlike omavalitsuste võlainstrumendid Tavapärased Pfandbrief'i tüüpi võlainstrumendid Varaga tagatud väärtpaberid (72) Keskpankade väljalastud võlainstrumendid (73) Jumbo Pfandbrief'i tüüpi võlainstrumendid (74) Krediidiasutuste võlainstrumendid Asutuste võlainstrumendid (75) Äriühingute või muude emitentide väljalastud võlainstrumendid (75) Riigiülesed võlainstrumendid

— Üksikute võlainstrumentide suhtes rakendatakse konkreetseid turuväärtuse allahindlusi. Allahindluse rakendamiseks lahutatakse tagatisvara turuväärtusest teatav protsent. Allahindlused erinevad vastavalt võlainstrumendi järelejäänud tähtajale ja kupongi struktuurile, nagu on kirjeldatud lahtrites 10 ja 11. LAHTER 10Kõlblike esimese astme fikseeritud või nullkupongiga instrumentide suhtes rakendatava turuväärtuse allahindluse tase (%) Likviidsuskategooriad I kategooria II kategooria III kategooria IV kategooria Järelejäänud tähtaeg (aastad) Fikseeritud kupong Nullkupong Fikseeritud kupong Nullkupong Fikseeritud kupong Nullkupong Fikseeritud kupong Nullkupong 0–1 0,5 0,5 1 1 1,5 1,5 2 2 1–3 1,5 1,5 2,5 2,5 3 3 3,5 3,5 3–5 2,5 3 3,5 4 4,5 5 5,5 6 5–7 3 3,5 4,5 5 5,5 6 6,5 7 7–10 4 4,5 5,5 6,5 6,5 8 8 10 > 10 5,5 8,5 7,5 12 9 15 12 18

— Kõikide esimese astme fikseeritud ja nullkupongiga instrumentide suhtes rakendatavaid turuväärtuse allahindlusi on kirjeldatud lahtris 10. (76)

— Kõikide esimese astme vastassuunaliselt liikuva intressimääraga instrumentide suhtes rakendatavad turuväärtuse allahindlused on kõikide likviidsusklasside puhul ühesugused ja neid on kirjeldatud lahtris 11. LAHTER 11Kõlblike esimese astme vastassuunaliselt liikuva intressimääraga instrumentide suhtes rakendatava turuväärtuse allahindluse tase (%) Järelejäänud tähtaeg (aastad) Vastassuunaliselt liikuva intressimääraga kupong 0–1 2 1–3 7 3–5 10 5–7 12 7–10 17 > 10 25

— Muutuva kupongimääraga võlainstrumentide suhtes (77) kohaldatakse samasugust turuväärtuse allahindlust nagu fikseeritud kupongimääraga instrumentide nullist ühe aastani kestva tähtajaklassi suhtes likviidsuskategoorias, kuhu kõnealune instrument kuulub.

— Rohkem kui üht liiki kupongimaksega võlainstrumendi suhtes kohaldatavad riskiohjemeetmed sõltuvad ainult kupongimaksetest instrumendi järelejäänud tähtaja jooksul. Sellise instrumendi suhtes rakendatav turuväärtuse allahindlus on samaväärne samasuguse järelejäänud tähtajaga võlainstrumentide suhtes rakendatava suurima allahindlusega ja arvesse võetakse kõiki instrumendi järelejäänud tähtaja jooksul toimuvaid kupongimakseliike.

— Likviidsust absorbeerivate operatsioonide puhul turuväärtuse allahindlusi ei kasutata.

— Olenevalt nii kohtualluvusest kui ka siseriiklikest tegutsemistavadest lubavad liikmesriikide keskpangad tagatisvara koondamist ja/või nõuavad iga üksiktehingu jaoks kasutatud varade arvestamist üksikult. Koondtagatiste haldussüsteemide puhul ühendab osapool piisava tagatisvara ja annab selle liikmesriigi keskpanga kasutusse, et katta keskpangalt saadud asjaomane krediit, ning see tähendab, et üksikvarad ei ole seotud konkreetsete laenuoperatsioonidega. Märgistatud tagatiste haldussüsteemi puhul seevastu on iga laenuoperatsioon seotud konkreetse äratuntava varaga.

— Varasid hinnatakse iga päev. Liikmesriikide keskpangad arvutavad tagatisvara vajaliku väärtuse, võttes arvesse krediidimahu muutusi, punktis 6.5 esitatud hindamispõhimõtteid ning nõutavaid turuväärtuse allahindlusi.

— Kui pärast hindamist ei vasta tagatisvara sellel päeval arvutatud nõuetele, esitatakse sümmeetrilised lisatagatise nõuded. Lisatagatise nõuete esitamise sageduse vähendamiseks võivad liikmesriikide keskpangad kasutada nõude esitamise läve. Nõude esitamise läve rakendamise korral on see 0,5 % pakutava likviidsuse summast. Olenevalt kohtualluvusest võivad liikmesriikide keskpangad nõuda lisatagatise nõude teostamist kas täiendava vara esitamisega või sularahamaksete tegemisega. See tähendab, et kui tagatisvara turuväärtus langeb nõude esitamise lävest madalamale, peavad osapooled esitama täiendava vara (või sularaha). Analoogselt tagastab liikmesriigi keskpank ülemäärased varad (või sularaha) osapoolele (vt lahter 12), kui tagatisvara turuväärtus peaks pärast ümberhindamist ületama nõude esitamise läve. LAHTER 12Lisatagatise nõude arvutamineKõlblike varade kogusumma J (j = 1 kuni J; väärtus Cj,t ajal t), mille osapool peab esitama likviidsust lisavate operatsioonide kogumi I jaoks (i = 1 kuni I; summa Li,t ajal t), määratakse kindlaks järgmise valemi põhjal: kushj on kõlbliku vara j suhtes rakendatav turuväärtuse allahindlus.Kui τ on ümberhindamiste vaheline aeg, võrdub nõude alus ajal t+τ: Olenevalt liikmesriikide kekspankade tagatiste haldussüsteemide omapärast võivad liikmesriikide keskpangad võtta lisatagatise nõude aluse arvutamisel arvesse ka lõpetamata operatsioonidega pakutud likviidsuselt kogunenud intresse.Lisatagatise nõue esitatakse ainult siis, kui lisatagatise nõude alus ületab teatava nõude esitamise läve.Seda tähistagu k = 0,5 %. Märgistatud tagatiste haldussüsteemi (I=1) puhul teostatakse lisatagatise nõue, kui: (osapool maksab lisatagatise nõude liikmesriigi keskpangale) või (liikmesriigi keskpank maksab lisatagatise nõude osapoolele).Koondtagatiste haldussüsteemi puhul peab osapool lisama koondtagatisele varasid, kui: Koondtagatiste haldussüsteemi puhul osapoolele kättesaadava päevasisese laenu (IDC) summa saab väljendada järgmiselt: (kui see on positiivne)Nii varade üksikult arvestamise kui ka koondtagatiste haldussüsteemi puhul tagatakse lisatagatise nõudega eespool punktis l osutatud suhte taastamine.

— Koondtagatiste haldussüsteemi puhul võivad osapooled asendada tagatisvara iga päev.

— Märgistatud tagatiste haldussüsteemi puhul on tagatisvara asendamiseks vaja liikmesriigi keskpanga luba.

— EKP võib igal ajal otsustada kõrvaldada individuaalsed võlainstrumendid kõlblike esimese astme instrumentide loetelust. (78)

6.4.2. Riskiohjemeetmed teise astme varade puhul

Teise astme varade puhul otstarbekad riskiohjemeetmed koostab liikmesriigi keskpank, kes on asjaomase vara oma teise astme varade loetellu kandnud. Liikmesriikide keskpangad vajavad riskiohjemeetmete rakendamiseks EKP heakskiitu. Eurosüsteem püüab otstarbekate riskiohjemeetmete kehtestamisel tagada mittediskrimineerivaid tingimusi teise astme varadele kogu euroalal. Kõnealuse raamistiku alusel teise astme varade suhtes rakendatavad turuväärtuse allahindlused kajastavad konkreetseid riske, mis on seotud nende varadega, ja on vähemalt sama ranged kui esimese astme varade suhtes rakendatavad turuväärtuse allahindlused. Turuväärtuse allahindluse puhul on teise astme varad liigitatud kolme eri rühma vastavalt nende finantsiliste omaduste ja likviidsuse erinevustele. Teise astme varade likviidsusrühmi ja turuväärtuse allahindlusi on kirjeldatud lahtris 13.

LAHTER 13Kõlbliku teise astme vara suhtes rakendatava turuväärtuse allahindluse tasePiiratud likviidsusega kaubeldavate võlainstrumentide suhtes rakendatavad turuväärtuse allahindlused (%) (79): Järelejäänud tähtaeg (aastad) Fikseeritud kupong Nullkupong 0–1 2 2 1–3 3,5 3,5 3–5 5,5 6 5–7 6,5 7 7–10 8 10 >10 12 18 Teise astme vastassuunaliselt liikuva intressimääraga instrumentide suhtes rakendatavad turuväärtuse allahindlused:Kõikide teise astme vastassuunaliselt liikuva intressimääraga instrumentide suhtes rakendatakse samaväärseid turuväärtuse allahindlusi nagu esimese astme vastassuunaliselt liikuva intressimääraga instrumentide suhtes.2) Piiratud likviidsuse ja eriomadustega võlainstrumentide suhtes rakendatavadturuväärtuse allahindlused (%): Järelejäänud tähtaeg (aastad) Fikseeritud kupong Nullkupong 0–1 4 4 1–3 8 8 3–5 15 16 5–7 17 18 7–10 22 23 >10 24 25 3) Vähelikviidsete võlainstrumentide suhtes rakendatavad turuväärtuse allahindlused: Kaubavekslid: 44 % instrumentide puhul, mille järelejäänud tähtaeg on kuni kuus kuud. Pangalaenud: 12 % laenude puhul, mille järelejäänud tähtaeg on kuni kuus kuud ning 22 % laenude puhul, mille järelejäänud tähtaeg on kuus kuud kuni kaks aastat. Hüpoteegiga tagatud võlakirjad: 22 %.

Ettepaneku teise astme varade kandmiseks ühte järgmistest likviidsusrühmadest teevad liikmesriikide keskpangad ning selle ettepaneku peab heaks kütma EKP:

1. Piiratud likviidsusega kaubeldavad võlainstrumendid

Sellesse kategooriasse kuulub enamik teise astme varasid. Kuigi likviidsuse ulatuse osas võib olla erinevusi, on varad üldiselt sarnased, sest neil on väike järelturg, hindu ei noteerita tingimata iga päev ja tavapärase mahuga tehingutel võib olla hinnaefekt.

2. Piiratud likviidsuse ja eriomadustega võlainstrumendid

Tegemist on varadega, mida iseloomustavad küll teatavad likviidsuse aspektid, kuid mille likviidseks muutmiseks turul on vaja lisaaega. See kehtib varade puhul, mis on üldiselt vähekaubeldavad, kuid millel on eriomadusi, mis lisavad mõningast turukõlblikkust, nagu turu enampakkumise menetlused (varade likvideerimise vajaduse korral) ja hinna igapäevane määramine.

3. Vähelikviidsed võlainstrumendid

Need instrumendid on praktikas vähekaubeldavad ja seega on nende likviidsus väike või puudub üldse.

Muutuva kupongimääraga teise astme varade ja rohkem kui ühe kupongimakseliigiga võlainstrumentide suhtes kohaldatakse samasuguseid reegleid nagu esimese astme varade suhtes, kui EKP ei ole teisiti kindlaks määranud. (80)

Liikmesriikide keskpangad kasutavad teise astme vara lisatagatise esitamiseks (võimaluse korral) sama nõude esitamise läve nagu esimese astme varade puhul. Lisaks sellele võivad liikmesriikide keskpangad rakendada teise astme varade heakskiitmise suhtes piire, nõuda täiendavaid tagatisi ning otsustada igal ajal kõrvaldada konkreetsed varad oma teise astme varade loetelust.

6.5. Tagatisvara hindamise põhimõtted

Pöördtehinguteks kasutatud tagatisvara väärtuse kindlaksmääramisel rakendab eurosüsteem järgmisi põhimõtteid:

— Iga esimese või teise astme kõlbliku ja likviidse vara puhul määrab eurosüsteem kindlaks ühe võrdlushinna allika. See tähendab ka seda, et rohkem kui ühel turul börsinimekirja kantud, noteeritud või kaubeldavate varade puhul kasutatakse ainult üht neist turgudest asjaomase vara hinna allikana.

— Eurosüsteem määrab iga vaadeldava turu puhul kindlaks kõige representatiivsema hinna, mida kasutatakse turuväärtuse arvutamisel. Kui noteeritud on rohkem kui üks hind, siis kasutatakse neist hindadest madalaimat (tavaliselt pakutud hind).

— Likviidsete varade väärtus arvutatakse hindamispäevale eelneva pangapäeva kõige representatiivsema hinna põhjal.

— Kui konkreetse vara kohta puudub hindamispäevale eelneva pangapäeva kõige representatiivsem hind, kasutatakse viimast kauplemishinda. Kui kauplemishind puudub, määratleb hinna liikmesriigi keskpank, võttes arvesse viimast kõnealuse vara kindlakstehtud hinda vaadeldaval turul.

— Võlainstrumendi turuväärtuse arvutamisel võetakse arvesse kogunenud intresse.

— Tulenevalt erinevustest liikmesriikide õigussüsteemides ja tegutsemistavades võib pöördtehingu kehtivuse ajal varaga seotud tulude (nt kupongimaksed) käsitlemine liikmesriikide keskpankades olla erinev. Kui saadav tulu kantakse üle osapoolele, tagavad liikmesriikide keskpangad enne tulu ülekandmist, et asjaomased operatsioonid on piisava tagatisvaraga täielikult käetud. Liikmesriikide keskpangad püüavad tagada, et tulude käsitlemise majanduslik mõju on samaväärne kui olukorras, kus tulu kantakse osapoolel