Nõukogu määrus (EÜ) nr 2792/1999, 17. detsember 1999, millega kehtestatakse kalandussektorile ühenduse struktuuriabi andmise üksikasjalikud eeskirjad ja kord



Euroopa Liidu Teataja L 337 , 30/12/1999 Lk 0010 - 0028

CS.ES Peatükk 04 Köide 04 Lk 179 - 197

ET.ES Peatükk 04 Köide 04 Lk 179 - 197

HU.ES Peatükk 04 Köide 04 Lk 179 - 197

LT.ES Peatükk 04 Köide 04 Lk 179 - 197

LV.ES Peatükk 04 Köide 04 Lk 179 - 197

MT.ES Peatükk 04 Köide 04 Lk 179 - 197

PL.ES Peatükk 04 Köide 04 Lk 179 - 197

SK.ES Peatükk 04 Köide 04 Lk 179 - 197

SL.ES Peatükk 04 Köide 04 Lk 179 - 197



Nõukogu määrus (EÜ) nr 2792/1999, 17. detsember 1999, millega kehtestatakse kalandussektorile ühenduse struktuuriabi andmise üksikasjalikud eeskirjad ja kord EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 36 ja 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1] võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2] võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3] ning arvestades, et: (1) nõukogu 21. juuni 1999. aasta määruses (EÜ) nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta, [4] määratletakse struktuurifondide ja Kalanduse Arendusrahastu (FIFG) üldised eesmärgid ja ülesanded, nende ülesehitus, abistamise viisid, programmitöö ning fondide raames antava abi üldkorraldus ja üldine rahastamiskord; (2) nõukogu 20. detsembri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 3760/92, millega luuakse ühenduse kalanduse ja akvakultuuri süsteem, [5] kehtestatakse ühise kalanduspoliitika eesmärgid ning üldeeskirjad; ühenduse kalalaevastiku arengut tuleb reguleerida eelkõige nende otsuste alusel, mis nõukogu peaks vastu võtma artikli 11 kohaselt; komisjoni ülesanne on muuta nimetatud otsused konkreetseteks meetmeteks iga liikmesriigi tasandil; peale selle tuleb järgida nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem [6]; (3) nõukogu 21. juuni 1999. aasta määruses (EÜ) nr 1263/1999 Kalanduse Arendusrahastu kohta, [7] määratletakse struktuurimeetmete sihtotstarbelisus sektoris, nagu see on määratletud kõnealuse määruse artiklis 1; kõnealuse määruse artikli 4 kohaselt peab nõukogu hiljemalt 31. detsembriks 1999 tegema otsuse FIFGi poolt kõnealuse sektori ümberkorraldamiseks antava rahalise abi tähtaegade ja tingimuste kohta, et tagada ümberkorralduste raames kavandatud eesmärkide saavutamine; (4) programmitöö tingimused tuleb kindlaks määrata; (5) kalalaevastiku mitmeaastased arendusprogrammid ajavahemikuks 1. jaanuarist 1997 kuni 31. detsembrini 2001 jäävad kehtima kuni aegumiseni; tuleks ette näha asjakohased sätted ajavahemikuks, mis algab 1. jaanuaril 2002; (6) tuleks kindlaks määrata mitmeaastaste arendusprogrammide järelevalve- ja rakendussätted, eelkõige seoses laevade laevastiku koosseisu arvamise ja koosseisust väljaarvamise ning riigiabi raamistikuga laevastiku uuendamiseks, laevade moderniseerimiseks ja ühisettevõtete asutamiseks; (7) väikesemahulisel rannapüügil on püügimahu korrigeerimisel eriline seisund; on oluline, et see erilisus väljenduks konkreetsete meetmetena käesoleva määruse tasandil; (8) kalalaevastike ümberkorraldamiseks on vajalikud sotsiaal-majanduslikud meetmed; (9) tuleks kindlaks määrata abi andmise üksikasjalikud eeskirjad vee-elusressursside kaitseks ja arendamiseks, akvakultuuri, kalasadamate sisseseade, töötlemise, turustamise, siseveekalapüügi ning kalandus- ja akvakultuuritoodete edendamiseks; (10) struktuurimeetmetele tuleks lisada teatavad tootjaorganisatsioonide heaks toimivad struktuurilist laadi meetmed, mida rakendatakse käesoleval ajal nõukogu 17. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3759/92 (kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta) [8] alusel, ning selline lisamine ei tohiks ohustada määruses (EMÜ) nr 3759/92 määratletud tootjaorganisatsioonide reguleerivat toimet; lisada tuleks ka muud üldist huvi pakkuvad kutsealased meetmed; (11) tuleks kindlaks määrata üksikasjalikud eeskirjad hüvitiste ja rahalise kompensatsiooni andmiseks kaluritele ja laevaomanikele tegevuse ajutise katkestamise korral või teatavate pardaseadmete või püügiviiside suhtes kohaldatavate tehnilist laadi piirangute korral; (12) programmides tuleb ette näha uuenduslike meetmete ja tehnilise abi rakendamiseks vajalikud vahendid; (13) püsiva tasakaalu saavutamine vee-elusressursside, nende kasutamise ning sellest tuleneva mõju vahel keskkonnale on kalandussektori seisukohalt väga tähtis; seetõttu on ühtviisi oluline ette näha meetmed nii toiduahela säilitamiseks kui ka akvakultuuri ja kalatööstuse tarbeks; (14) kuivõrd sellised meetmed ei piirdu ühenduse abiga, on eelkõige asjakohane reguleerida kõnealuse sektori riigiabi kavasid, ilma et see piiraks asutamislepingu artiklite 87—89 kohaldamist, ja liita ühenduse kalalaevastiku ümberkorraldusprogrammid struktuuriabi kui tervikuga; (15) käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise kord [9]; (16) nõukogu 3. novembri 1998. aasta määrus (EÜ) nr 2468/98, mis käsitleb ühenduse poolt kalandus- ja akvakultuurisektori saaduste töötlemiseks ja turustamiseks antava struktuuriabi kriteeriume ja korda, [10] ning muud sätted tuleks kehtetuks tunnistada; abi nõuetekohaseks andmiseks tuleks kehtetuks tunnistatud sätteid siiski kohaldada kuni 31. detsembrini 1999 heaks kiidetud tegevuse ja projektide suhtes, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Eesmärgid 1. Käesoleva määrusega luuakse raamistik kõigile liikmesriigi territooriumil võetavatele kalandussektori struktuurimeetmetele, piiramata seejuures piirkondlikku eripära määruse (EÜ) nr 1263/1999 artikli 1 lõikes 1 sätestatud eesmärkide ja ühise kalanduspoliitika, eelkõige kalavarude pikaajalise kaitse ja säästliku kasutamisega seotud eesmärkide saavutamisel. 2. Kõnealuse sektori struktuuripoliitika eesmärk on suunata ja hõlbustada ümberkorralduste tegemist. Ümberkorraldused hõlmavad tegevust ja meetmeid, mille püsiv toime aitab kaasa määruse (EÜ) nr 1263/1999 artikli 1 lõikes 2 määratletud ülesannete täitmisele. Artikkel 2 Vahendid Käesolevas määruses sätestatud tingimuste kohaselt võib Kalanduse Arendusrahastu, edaspidi "FIFG", anda abi seoses II, III ja IV jaotises nimetatud meetmetega määruse (EMÜ) nr 3760/92 artiklis 1 määratletud ühise kalanduspoliitika valdkondade raames. I JAOTIS PROGRAMMITÖÖ Artikkel 3 Üldsätted 1. Määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 9 punktis a määratletud programmitöö peab vastama ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja käesoleva määruse artiklis 4 nimetatud kalalaevastike mitmeaastaste arendusprogrammide sätetele. Sel eesmärgil võib programmid vajaduse korral läbi vaadata ning seda eelkõige mitmeaastaste arendusprogrammide rakendamise tähtaja lõpus. Programmitöö hõlmab kõik II, III ja IV jaotises nimetatud valdkonnad. 2. FIFGi poolt osaliselt rahastatavate eesmärgi 1 piirkonna meetmete programmitöö peab vastama määruse (EÜ) nr 1263/1999 artikli 2 lõike 2 esimesele lõigule. FIFGi poolt osaliselt rahastatavad, kuid väljaspool eesmärgi 1 piirkonda olevate meetmete programmitöö peab vastama määruse (EÜ) nr 1263/1999 artikli 2 lõike 2 teisele lõigule. Kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1260/1999 artiklit 14, artikli 15 lõiget 2, artikli 15 lõike 3 esimest lõiku, artikli 15 lõikeid 5, 6 ja 7 ning artikli 19 lõikeid 3 ja 4. 3. Määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 9 punktis b määratletud kavadest peab ilmnema, et riigiabi on eesmärkide saavutamiseks vajalik ning eelkõige, et riigiabita ei oleks võimalik asjaomaseid kalalaevastikke uuendada ega moderniseerida ning et kavandatavad meetmed ei ohusta kalavarude püsivat tasakaalu. Kavade sisu sätestatakse I lisas. 4. Programmi ülejäänud aja kohta, mida komisjoni poolt kinnitatud mitmeaastane arendusprogramm veel ei hõlma, on programmitöö teave üksnes suunav; sellist teavet täpsustatakse vastavalt programmi eesmärkidele pärast uue mitmeaastase arendusprogrammi kinnitamist. Artikkel 4 Kalalaevastike mitmeaastased arendusprogrammid 1. Nõukogu kehtestab määruse (EMÜ) nr 3760/92 artiklis 11 ettenähtud korras kalandussektori ümberkorraldamise eesmärgid ja meetmed. Nõukogu otsuse põhjal võtab komisjon artikli 23 lõikes 2 ettenähtud korras vastu mitmeaastased arendusprogrammid iga liikmesriigi jaoks. 2. Komisjoni lõikes 1 nimetatud otsusega määratakse eelkõige kindlaks terve rida eesmärke koos nende täitmiseks vajalike meetmete kogumiga, mis võimaldab püügikoormust pika aja jooksul ühtlaselt reguleerida. 3. Liikmesriigid peavad hiljemalt enne 1. maid 2000 esitama komisjonile käesoleva määruse II lisas täpsustatud teabe, mida kasutatakse järgmiste mitmeaastaste arendusprogrammide koostamisel. Artikkel 5 Mitmeaastaste arendusprogrammide järelevalve 1. Jälgides mitmeaastaste arendusprogrammide rakendamist, edastavad liikmesriigid komisjonile igal aastal enne 1. maid dokumendi, mis annab ülevaate, kuidas nende mitmeaastase arendusprogrammi täitmine on edenenud. Kolme kuu jooksul pärast nimetatud tähtaega saadab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aastaaruande mitmeaastaste arendusprogrammide rakendamise kohta ühenduses. 2. Liikmesriigid edastavad komisjonile kalalaevade füüsilisi omadusi ja püügikoormuse järelevalvet käsitleva teabe laevastiku osade ja püügitegevuse liikide kaupa, eelkõige püügimahtude ja vastava püügitegevuse kohta, vastavalt komisjoni 30. septembri 1998. aasta määrustele (EÜ) nr 2090/98 (ühenduse kalalaevade registri kohta) [11] ja (EÜ) nr 2091/98 (ühenduse kalalaevastiku osadeks jagamise ja püügikoormuse kohta seoses mitmeaastaste arendusprogrammidega) [12]. 3. Komisjon võib omal algatusel või asjaomase liikmesriigi taotluse korral või mitmeaastaste arendusprogrammide alusel kõik mitmeaastased arendusprogrammid uuesti läbi vaadata ja neid kohandada, võttes arvesse artikli 4 lõikes 1 mainitud nõukogu otsust. 4. Komisjon otsustab lõike 3 kohased läbivaatamised artikli 23 lõikes 2 ettenähtud korras. 5. Käesoleva määruse rakendamisel kohaldavad liikmesriigid määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 24 sätteid. II JAOTIS KALALAEVASTIKE MITMEAASTASTE ARENDUSPROGRAMMIDE RAKENDAMINE Artikkel 6 Laevastiku uuendamine ja kalalaevade moderniseerimine 1. Laevastiku uuendamine ja kalalaevade moderniseerimine toimub käesoleva jaotise kohaselt. Iga liikmesriik esitab komisjonile artikli 23 lõikes 2 ettenähtud korras kinnitamiseks laevastiku uuendamise ja moderniseerimise alaliselt kehtiva korra. Selle korra raames tõendavad liikmesriigid, et laevade laevastiku koosseisu arvamise ja koosseisust väljaarvamise tulemusena ei ületa püügimaht üldiselt ega ka asjaomastes osades mitmeaastases arendusprogrammis kindlaks määratud iga-aastaseid eesmärke ning et nende eesmärkide saavutamiseks vähendatakse vajaduse korral järk-järgult kõnealust püügimahtu. Kõnealuse korra raames võetakse eelkõige arvesse, et riigiabiga hõlmamata mahtu ei saa asendada, välja arvatud laevade puhul, mille kogupikkus on alla 12 meetri ja mis ei ole traalerid. 2. Liikmesriigid võivad taotleda selgesti kindlaks määratud ja kogustena väljendatud püügimahueesmärkide suurendamist meetmete osas, millega parandatakse ohutust, navigatsiooni, hügieenitingimusi, toote kvaliteeti ja töötingimusi, tingimusel et nende meetmete võtmine ei suurenda asjaomaste varude püügimahtu. Komisjon vaatab sellise taotluse läbi ning kiidab selle heaks artikli 23 lõikes 2 ettenähtud korras. Liikmesriigid haldavad suurendatud püügimahtusid lõikes 1 osutatud alalise korra kohaselt. Artikkel 7 Püügikoormuse korrigeerimine 1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmeid püügikoormuse korrigeerimiseks, et saavutada artiklis 4 nimetatud mitmeaastaste arendusprogrammide eesmärgid. Eesmärkide saavutamiseks võib vajaduse korral laevade püügitegevuse alaliselt lõpetada või nende tegevust piirata või ühendada mõlemad meetmed vastavalt III lisa asjakohastele sätetele. 2. Laevade püügitegevuse lõpetamisega seotud meetmeid võib rakendada üksnes kümne aasta vanuste või vanemate laevade puhul. 3. Laevade püügitegevuse võib alaliselt lõpetada järgmiste meetmete abil: a) laeva lammutamine vanametalliks; b) laeva lõplik üleandmine kolmandale riigile, mis võib toimuda ühisettevõtte raames artiklis 8 määratletud tähenduses, asjaomase riigi pädevate asutuste nõusolekul, tingimusel et kõik järgmised kriteeriumid oleksid täidetud: i) on olemas asjakohased tagatised, et ei rikuta rahvusvahelist õigust, eelkõige seoses mere elusressursside kaitse ja majandamisega või muude ühise kalanduspoliitika eesmärkidega ning kalurite töötingimustega; ii) kolmas riik, kellele laev kavatsetakse üle anda, ei ole Euroopa Ühenduse kandidaatriik; iii) üleandmise tulemusel väheneb püügikoormus varude osas, mida üleantud laev varem kasutas; seda kriteeriumi ei rakendata, kui üleantud laev on püügivõimalused minetanud kas ühendusega sõlmitud kalanduskokkuleppe või muu kokkuleppe kohaselt; c) laeva pidev kasutamine muul kui kalapüügi eesmärgil. 4. Nende laevade püügimahtu, mille püügitegevus lõpetatakse lõplikult lõigete 2 ja 3 kohaselt, ei tohi mingil juhul asendada, välja arvatud laevad, mille kogupikkus on alla 12 meetri, mis ei ole traalerid ja mis võidakse asendada ilma riigiabita. Liikmesriigid tagavad, et kõigi tegevuse lõpetanud laevade püügilitsentsid tühistatakse ning laevade tegevuse lõpetamisest teatatakse ühenduse kalalaevade registrile. Samuti tagavad liikmesriigid, et kolmandatele riikidele üleantud laevad, mille registrist kustutamisest on teatatud, kõrvaldatakse lõplikult ühenduse vetes toimuvalt kalapüügilt. 5. Riigiabi, mis abisaajatele seoses tegevuse lõpliku lõpetamisega antakse, ei tohi olla suurem kui: a) vanametalliks lammutamise hüvitised: i) laevad, mille vanus on 10—15 aastat: vt IV lisa tabelid 1 ja 2; ii) laevad, mille vanus on 16—29 aastat: tabelites 1 ja 2 esitatud astmed, mida vähendatakse 1,5 % võrra iga aasta kohta pärast 15. aastat; iii) laevad, mille vanus on 30 aastat ja rohkem: tabelites 1 ja 2 esitatud astmed, mida vähendatakse 22,5 % võrra; b) hüvitised, mis on seotud lõpliku üleandmisega ühisettevõtte raames: artikli 8 lõikes 3 osutatud summad; käesoleval eesmärgil ei saa siiski riigiabi anda laevade puhul, mille mahutavus on alla 20 brt või 22 GT või mille vanus on 30 aastat ja rohkem; c) hüvitised muu lõpliku üleandmise puhul kolmandale riigile: punktis a osutatud vanametalliks lammutamise hüvitiste maksimumsummad, mida on vähendatud 50 % võrra. Käesoleval eesmärgil ei saa siiski riigiabi anda laevade puhul, mille mahutavus on alla 20 brt või 22 GT või mille vanus on 30 aastat ja rohkem, välja arvatud lõikes 6 sätestatud tingimustel; d) hüvitised muudel laeva tegevuse lõpliku peatamisega seotud juhtudel: punktis a osutatud vanametalliks lammutamise hüvitiste maksimumsummad, mida on vähendatud 50 % võrra. Käesoleval eesmärgil ei saa siiski riigiabi anda laevade puhul, mille mahutavus on alla 20 brt või 22 GT, välja arvatud lõikes 6 sätestatud tingimustel. 6. Olenemata lõike 5 punktidest c ja d, antakse lõike 5 punktis a sätestatud tingimustel riigiabi juhul, kui laeva säilitatakse liikmesriigi territooriumil alaliselt kui ajaloopärandit, või kui liikmesriigi avalik-õiguslikud või avaliku sektori osalusega asutused kasutavad laeva kalandusalasteks teadusuuringuteks või koolituseks, või kui eelkõige kolmandad riigid kasutavad seda kalapüügi kontrollimiseks. 7. Ilma et see piiraks artikli 16 kohaldamist, võivad püügitegevust piiravate meetmete hulka kuuluda lubatud püügi- või merepäevade piirangud teataval ajavahemikul. Selliste piirangute korral riigiabi ei anta. Artikkel 8 Ühisettevõtted 1. Liikmesriigid võivad võtta ühisettevõtete loomist edendavaid meetmeid. Käesolevas määruses tähendab "ühisettevõte" äriühingut ühe või mitme partneriga, kes on selle kolmanda riigi kodanikud, mille registrisse laev on kantud. 2. Lisaks artiklis 7 ja III lisas kehtestatud tingimustele lõpliku üleandmise puhul makstavate hüvitiste kohta kehtivad järgmised tingimused: a) äriühingu asutamine ja registrisse kandmine vastavalt kolmanda riigi seadustele või osaluse omandamine juba registrisse kantud äriühingus kaubandustegevuse alustamiseks kalandussektoris kolmanda riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes. Ühenduse partnerile peab kuuluma oluline osa, mis üldjuhul on 25-75 protsenti kapitalist; b) lõplikult üleantud laeva omandiõigus tuleb üle anda kolmandas riigis asuvale ühisettevõttele. Viie aasta jooksul võib laeva kasutada üksnes kolmanda riigi pädevate asutuste poolt lubatud kalandustegevuseks ning laeva ei tohi kasutada teised reederid. 3. Ühisettevõtete loomisega seotud hüvitised ei tohi ületada 80 % artikli 7 lõike 5 punktis a osutatud vanametalliks lammutamise hüvitise maksimumsummast. Hüvitised ei tohi kumuleeruda artikli 7 lõike 5 punktides a, c ja d nimetatud hüvitistega. 4. Laeva üleandmisel ühisettevõttele maksab korraldusasutus taotlejale 80 % hüvitisest, kui taotleja tõendab, et on olemas pangagarantii, mis on võrdne 20 % hüvitise summast. 5. Igal aastal viie järjestikuse aasta jooksul alates ühisettevõtte asutamise kuupäevast või kuupäevast, millal ühenduse partner omandas osaluse äriühingus, esitavad taotlejad korraldusasutusele aruande tegevuskava rakendamise kohta, sealhulgas ka andmed kalasaakide ja kalatoodete turgude kohta, eelkõige ühenduses lossitud või ühendusse eksporditud toodete kohta, koos tõendavate dokumentidega ning äriühingu bilansi ja netovara aruandega. Korraldusasutus edastab aruande komisjonile teadmiseks. Hüvitise jääk makstakse taotlejatele välja pärast kaheaastast tegevust ning pärast kahe esimese aruande esitamist. 6. Tagatis vabastatakse pärast viienda aruande heakskiitmist, kui kõik tingimused on täidetud. 7. Vajaduse korral võtab komisjon artikli 23 lõikes 2 sätestatud korras vastu käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad. Artikkel 9 Riigiabi laevastiku uuendamiseks ja kalalaevade moderniseerimiseks 1. Ilma et see piiraks artikli 3 lõike 3 teises lõigus sätestatud tingimuste kohaldamist, antakse laevastiku uuendamiseks ja moderniseerimiseks ettenähtud abi ainult järgmistel tingimustel ning artiklis 6 ja III lisas sätestatud tingimustel, kui peetakse kinni mitmeaastase arendusprogrammi iga-aastastest eesmärkidest: a) asjaomaste laevastiku osade iga-aastaseid eesmärke täites peavad liikmesriigid tagama, et programmitöö ajal aastatel 2000—2006 kompenseeritakse riigiabi toel kasutusele võetud uus püügimaht riigiabiga hõlmamata mahu kõrvaldamise teel, mis on üldiselt ja nii mahutavuse kui ka võimsuse poolest vähemalt võrdne asjaomastes laevastiku osades kasutusele võetud uue mahuga; b) kuni 31. detsembrini 2001, kui asjaomaste laevastiku osade iga-aastased eesmärgid ei ole veel täidetud, peavad liikmesriigid tagama, et aastatel 2000—2001 kompenseeritakse riigiabiga hõlmatud uus püügimaht sellise mahu kõrvaldamise teel, mis ei ole seotud riigiabiga ning mis üldiselt ja nii mahutavuse kui ka võimsuse poolest on vähemalt 30 % suurem kui asjaomastes laevastiku osades kasutusele võetud uus püügimaht. Kõrvaldatud mahtu ei saa asendada muu mahuga kui riigiabi toel kasutusele võetud uue mahuga käesoleva punkti kohaselt; c) riigiabi võib anda ka laevade seadmestamiseks või moderniseerimiseks, kui see ei ole seotud mahutavuse või võimsusega mõõdetava püügimahu suurendamisega. Nõukogu teeb asutamislepingu artiklis 37 sätestatud korras 31. detsembriks 2001. aastaks otsuse käesoleva lõike sätete suhtes alates 1. jaanuarist 2002 kohaldatavate muudatuste kohta. 2. Riigiabi toimet käsitletakse artiklis 21 osutatud toetuse rakendamise aastaaruandes. 3. I lisa punkti 2 alapunktiga d ettenähtud kavades esitatud laevastiku uuendamise ja kalalaevade moderniseerimiseks antava riigiabi näitajad tuleb kindlaks määrata vastavalt käesolevale artiklile. 4. Lõikes 1 nimetatud riigiabi saamiseks kõlblikud kulud ei tohi olla suuremad kui järgmised summad: a) kalalaevade ehitamine: IV lisa tabelis 1 esitatud astmete kahekordne väärtus; b) kalalaevade moderniseerimine, vajaduse korral koos mahutavuse ümberhindamise kuludega 1969. aasta rahvusvahelise laevade mõõtmise konventsiooni [13] I lisa kohaselt: IV lisa tabeli 1 astmed. Artikkel 10 Kalalaevastikke käsitlevad üldsätted 1. Laevastiku uuendamiseks ja laevade moderniseerimiseks ettenähtud riigiabi saab anda ainult juhul, kui liikmesriik on ettenähtud aja jooksul: a) esitanud artiklis 5 ettenähtud teabe; b) järginud nõukogu 22. septembri 1986. aasta määrust (EMÜ) nr 2930/86 kalalaevade omaduste määratlemise kohta [14]; c) rakendanud artikli 6 lõikes 1 nimetatud korda; ning d) täitnud mitmeaastastes arendusprogrammides kindlaksmääratud iga-aastaseid eesmärke. 2. Kui lõike 1 punktides a–d nimetatud kohustusi ei täideta, võib komisjon talle kättesaadava teabe põhjal korrigeerida mitmeaastase arendusprogrammi püügimahuga seotud eesmärke artikli 23 lõikes 2 sätestatud korras. 3. Kalalaevastikule antava riigiabi kumuleerumise korral kehtivad järgmised sätted: a) moderniseerimiskulud ei ole abikõlblikud viie aasta jooksul pärast riigiabi andmist asjaomase laeva ehitamiseks; b) lõpliku kõrvaldamise hüvitis artikli 7 lõike 5 tähenduses ja ühisettevõtete asutamisega seotud hüvitisi artikli 8 tähenduses ei või liita muule käesoleva määruse või määruste (EMÜ) nr 2908/83 [15], (EMÜ) nr 4028/86 [16] ja (EÜ) 2468/98 alusel antavale ühenduse abile. Kõnealuseid hüvitisi tuleb vähendada: i) osa võrra summast, mis on saadud varem moderniseerimisabina ja/või ajutise ühisettevõtte toetusena; see osa arvutatakse pro rata temporis põhimõttel lõplikule kõrvaldamisele või ühisettevõtte loomisele eelneva viie aasta põhjal; ii) kogusumma võrra, mis on saadud abina tegevuse ajutise lõpetamise korral käesoleva määruse artikli 16 lõike 1 ja määruse (EÜ) nr 2468/98 artikli 14 tähenduses aasta jooksul, mis eelnes lõplikule kõrvaldamisele või ühisettevõtte asutamisele. 4. Käesoleva määruse alusel ehitamiseks või moderniseerimiseks antav abi makstakse pro rata temporis põhimõttel tagasi, kui asjaomane laev kustutatakse ühenduse kalalaevade registrist kümne aasta jooksul pärast ehitamist või viie aasta jooksul pärast moderniseerimist. Artikkel 11 Väikesemahuline rannapüük 1. Käesolevas artiklis tähendab "väikesemahuline rannapüük" kalapüüki laevadega, mille kogupikkus on alla 12 meetri. 2. Liikmesriigid võivad vastavalt käesolevale määrusele võtta käesolevas artiklis ettenähtud tingimustel täiendavaid meetmeid väikesemahulise rannapüügi tingimuste parandamiseks. 3. Kui väiksemahulise rannapüügiga tegelev laevaomanike rühm või kaluripered rakendavad ühiselt integreeritud ühisprojekti, et arendada või moderniseerida kõnealust püügitegevust, võib projektis osalejatele anda FIFGi poolt osaliselt rahastatavat ühekordset hüvitist. 4. Käesoleva lõike tähenduses võib integreeritud ühisprojektide hulka muu hulgas lugeda ka järgmisi projekte: - ohutusvahendid pardal ning sanitaar- ja töötingimuste parandamine, - tehnoloogilised uuendused (selektiivsemad püügitehnoloogiad), - tootmis-, töötlemis- ja turustusketi korraldamine (müügiedendus ja toote lisandväärtus), - kutsealane ümberõpe või väljaõpe. 5. Ühekordse hüvitise summa ei tohi olla üle 150000 euro ühe integreeritud ühisprojekti kohta. Korraldusasutus määrab kindlaks tegelikult makstava hüvitise summa ning selle jagunemise hüvitisesaajate vahel projekti ulatuse ja iga osaleja rahaliste kohustuste alusel. Artikkel 12 Sotsiaal-majanduslikud meetmed 1. Käesolevas artiklis tähendab "kalur" iga isikut, kelle põhitegevus on seotud kasutusel oleva kalalaeva pardal toimuva tegevusega. 2. Liikmesriigid võivad võtta kalurite suhtes sotsiaal-majanduslikke meetmeid, mis on seotud määruse (EMÜ) nr 3760/92 artiklis 11 kindlaksmääratud ühenduse kalandussektori ümberkorraldamisega. 3. FIFGi rahalist abi võib anda ainult järgmistele meetmetele: a) kalurite riiklike ennetähtaegse pensioni kavade osaline rahastamine, kui on täidetud järgmised tingimused: i) ennetähtaegselt pensionile jäämise ajal ei tohi hüvitisesaajad olla rohkem kui kümme aastat kõnealuses liikmesriigis õigusaktidega kohaldatavast ametlikust pensionieast nooremad või peavad olema vähemalt 55-aastased; ii) hüvitisesaajad suudavad tõestada, et nad on töötanud kaluritena vähemalt kümme aastat. Ennetähtaegse pensioni saamise ajal ei kuulu kalurite tavapensioni sissemaksed FIFGi rahalise abi alla. Üheski liikmesriigis ei tohi kogu programmitöö ajal olla hüvitisesaajate arv suurem kui kalalaevadel likvideeritud ametikohtade arv, mille on tinginud nimetatud laevade lõplik kõrvaldamine püügitegevusest artikli 7 tähenduses; b) individuaalsed hüvitised kaluritele, kes suudavad tõendada, et nad on töötanud kalurina vähemalt kaksteist kuud, maksimumsummas 10000 eurot iga hüvitisesaaja kohta tingimusel, et laeva suhtes, mille pardal hüvitisesaajad töötasid, on kohaldatud lõpliku püügitegevusest kõrvaldamise meetmeid artikli 7 tähenduses; c) ühekordsed individuaalsed hüvitised kaluritele, kes suudavad tõendada, et nad on töötanud kalurina vähemalt viis aastat, ümberõppeks või oma tegevuse laiendamiseks väljaspool merekalapüüki individuaalse või ühise sotsiaalkava alusel maksimumsummas 50000 eurot iga hüvitisesaaja kohta; haldusasutus määrab üksiksumma kindlaks ümberõppe- ja laiendamisprojekti ulatuse ning hüvitisesaaja rahalise kohustuse alusel; d) individuaalsed hüvitised alla 35 aasta vanustele kaluritele, kes tõendavad, et nad on töötanud kalurina vähemalt viis aastat või et neil on võrdväärne kutseõppealane ettevalmistus ning kes saavad esimest korda kalalaeva oma osalisse või täielikku omandisse, kui on täidetud järgmised tingimused: i) kalalaeva kogupikkus peab olema 7—24 meetrit; omandi ülemineku ajal peab laeva vanus olema 10—20 aastat, laev peab olema kasutusel ning ühenduse kalalaevade registrisse kantud; ii) omandi üleminek ei toimu ühe perekonna ulatuses kuni teise sugupõlveni. Haldusasutus määrab kindlaks iga üksikhüvitise summa eelkõige laeva suuruse ja vanuse alusel ning omandi ülemineku rahalised tingimused (omandi ülemineku kulud; pangalaenu suurus ja tingimused; võimalik tagatis kolmandalt isikult; ja/või muud finantskorraldusvahendid). Korraldusasutus kehtestab ka muud omandi ülemineku tingimused ja kriteeriumid. Hüvitise summa ei tohi mingil juhul ületada 10 % omandi üleminekuga seotud kuludest ega olla suurem kui 50000 eurot. 4. Korraldusasutus võtab vajalikud meetmed, eelkõige asjakohased kontrollimeetmed tagamaks, et: a) lõike 3 punktis a nimetatud meetmest kasu saavad isikud loobuvad lõplikult kalurina töötamisest; b) ükski kalur ei saa kasu rohkem kui ühest lõikes 3 nimetatud meetmest; c) lõike 3 punktis b nimetatud hüvitis makstakse tagasi pro rata temporis põhimõttel, kui hüvitisesaajad hakkavad taas kaluritena töötama vähem kui ühe aasta jooksul pärast hüvitise saamist; d) lõike 3 punktis c nimetatud hüvitist makstakse tagasi pro rata temporis põhimõttel, kui hüvitisesaajad hakkavad taas kaluritena töötama vähem kui viie aasta jooksul pärast hüvitise saamist; e) lõike 3 punktis c nimetatud meetmest kasu saavad isikud töötavad tegelikult uuel tegevusalal; f) lõike 3 punktis d nimetatud hüvitis makstakse tagasi pro rata temporis põhimõttel hüvitisesaaja omandatud omandi ülemineku korral või juhul, kui laev vähem kui viis aastat pärast hüvitise saamist artikli 7 kohaselt lõplikult püügitegevusest kõrvaldatakse. 5. Igasugune korraldusasutuse poolt käesoleva artikli rakendamiseks kehtestatud kord, arvutusmeetodid, kriteeriumid ja muud eeskirjad esitatakse määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 18 lõikes 3 osutatud programmitäiendis. 6. Liikmesriigid võivad kalurite heaks võtta kaasnevaid riiklikult rahastatavaid sotsiaalseid meetmeid, et hõlbustada püügitegevuse ajutist katkestamist vee-elusressurside kaitseprojektide raames. III JAOTIS VEE-ELUSRESSURSSIDE KAITSE JA ARENDAMINE, AKVAKULTUUR, KALASADAMA SISSESEADE, TÖÖTLEMINE JA TURUSTAMINE NING KALAPÜÜK SISEVETEL Artikkel 13 Kohaldamisala 1. Liikmesriigid võivad III lisas täpsustatud tingimustel võtta meetmeid kapitalimahutuste soodustamiseks järgmistes valdkondades: a) püsivate või teisaldatavate vahendite paigaldamine vee-elusressursside kaitseks ja arendamiseks, v.a asustamiseks; b) akvakultuur; c) kalasadama sisseseade; d) kalapüügi- ja akvakultuurisaaduste töötlemine ja turustamine; e) kalapüük sisevetel. 2. FIFGi rahalist abi võib anda üksnes projektidele, mis: a) aitavad kaasa, et kõnealusest struktuuritäiustusest tulenev majanduslik kasu oleks püsiv; b) tagavad piisava tehnilise teostatavuse ja majandusliku elujõulisuse; c) hoiavad ära kahjustava mõju, eelkõige tootmismahu ületamise ohu. IV JAOTIS MUUD MEETMED Artikkel 14 Uute turuväljundite leidmise ja edendamise meetmed 1. Liikmesriigid võivad III lisas täpsustatud tingimustel võtta kalandus- ja akvakultuuritoodetele uute turuväljundite leidmiseks ja edendamiseks eelkõige järgmisi ühistegevust soodustavaid meetmeid: a) kvaliteedi tõendamise, toote märgistamise, tootenimede ratsionaliseerimise ja toodete standardimisega seotud toimingud; b) müügiedenduskampaaniad, kaasa arvatud ettevõtmised kvaliteedi tõstmiseks; c) tarbija- ning turuhoiakute kontrollimiseks kavandatud projektid; d) messide ja näituste korraldamine ja nendel osalemine; e) õppe- ja ärireiside korraldamine; f) turuanalüüsid ja -ülevaated, sealhulgas uuringud, mis käsitlevad ühenduse toodete kolmandates riikides turustamise väljavaateid; g) kampaaniad turustamistingimuste parandamiseks; h) müüginõuanded ja -abi, hulgi- ja jaemüüjatele ning tootjaorganisatsioonidele osutatavad teenused. 2. Eelistatakse investeeringuid, mis on tehtud: a) ülemääraselt või vähe püütavate liikide müügi edendamiseks; b) määruse (EMÜ) nr 3759/92 tähenduses ametlikult tunnustatud organisatsioonide poolt; c) liikmesriigi pädevate asutuste poolt tunnustatud mitme tootjaorganisatsiooni või muu kõnealuse sektori organisatsiooni poolt ühiselt; d) kalandus- ja akvakultuuritoodete kvaliteedipoliitikast lähtudes; e) keskkonnasõbralike meetodite abil valmistatud toodete müügi edendamiseks. 3. Kõnealused meetmed ei tohi põhineda kaubamärkidel ega viidata teatavatele riikidele või geograafilisele piirkonnale, välja arvatud erijuhud, kui toote või protsessi teatavale geograafilisele piirkonnale viitav päritolu on ametlikult tunnustatud vastavalt 14. juuli 1992. aasta määrusele (EMÜ) nr 2081/92 põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta [17]. Viidata võib alles sellest kuupäevast alates, millal kõnealune nimi on kantud määruse (EMÜ) nr 2081/92 artikli 6 lõikes 3 ettenähtud registrisse. Artikkel 15 Kaubavahetuses osalejate tegevus 1. Liikmesriigid võivad soodustada määruse (EMÜ) nr 3759/92 alusel tunnustatud tootjaorganisatsioonide loomist ja hõlbustada nende tegevust järgmisel viisil: a) pärast 1. jaanuari 2000 loodud tootjaorganisatsioonidele võib anda abi kolme aasta jooksul alates tunnustamiskuupäevast. Nimetatud abi peab esimesel, teisel ja kolmandal aastal jääma järgmiste määrade raamesse: i) vastavalt 3 %, 2 % ja 1 % tootjaorganisatsiooni poolt turustatud toodangu väärtusest; ii) vastavalt 60 %, 40 % ja 20 % tootjaorganisatsiooni halduskuludest; b) ilma et see piiraks punktis a osutatud abi andmist, võib abi anda määruse (EMÜ) nr 3759/92 artikli 7a lõike 1 kohaselt eritunnustuse saanud tootjaorganisatsioonidele eritunnustuse saamise kuupäevale järgneva kolme aasta jooksul, et hõlbustada nende kvaliteedi parandamise kavade rakendamist. Nimetatud abisumma suurus esimesel, teisel ja kolmandal aastal ei tohi ületada vastavalt 60 %, 50 % ja 40 % tootjaorganisatsioonile kava rakendamisel tekkinud kuludest; c) punktides a ja b nimetatud abi makstakse lõplikele abisaajatele välja abi määramisele järgneva aasta jooksul, kuid hiljemalt 31. detsembril 2008. 2. Liikmesriigid võivad soodustada lühiajalist tegevust ühistes huvides, mille ulatus on eraettevõtete tavapärase tegevuse ulatusest suurem ja milles osalevad aktiivselt kutseala liikmed või tootjate nimel tegutsevad organisatsioonid või muud korraldusasutuse poolt tunnustatud organisatsioonid ning mis on ette nähtud ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks. 3. Abikõlblik tegevus on eelkõige seotud järgmiste küsimustega: a) teatavatesse kalastusvöönditesse pääsemise tingimuste haldamine ja kontroll ning kvootide haldamine; b) püügikoormuse korraldamine; c) korraldusasutuse poolt selektiivsemaks tunnistatud püügivahendite või meetodite edendamine; d) ressursside säilitamisega seotud tehniliste meetmete edendamine; e) töötingimuste ning toodete hügieeninõuete parandamisega seotud meetmete edendamine nii laeva pardal kui ka maal; f) ühised akvakultuuriobjektid, akvakultuurikohtade uuendamine ja parandamine, akvakultuuri heitvee ühine käitlemine; g) kalakasvatuses esinevate haiguste või parasiitide tekke ohu likvideerimine püügipiirkondades või rannikualade ökosüsteemides; h) lähteandmete kogumine ja/või keskkonnakorralduse mudelite loomine kalanduses ja akvakultuuris rannikualade integreeritud korralduskavade koostamiseks; i) elektronkaubanduse ja muu infotehnoloogia korraldus tehnilise ja kaubandusalase info levitamiseks; j) äriinkubaatorite loomine kalandussektoris ja/või kalandus- ja akvakultuuritoodete kogumiskeskustes; k) täiendõppe kättesaadavus, eelkõige kvaliteedi osas, ning oskusteabe edastamise korraldamine nii laeva pardal kui ka maal; l) süsteemide loomine ja kohaldamine kvaliteedi, jälgitavuse, hügieenitingimuste, statistiliste vahendite ja keskkonnamõju parandamiseks ja kontrollimiseks; m) toodetele lisandväärtuse loomine (muu hulgas kõrval- ja ühendtoodetele väärtuse lisamine katsetamise ja uuenduste abil); n) tootmise ja turuga seotud teadlikkuse ja läbipaistvuse parandamine. Ettevõtete tavapärase tootmistegevuse kulud ei ole käesoleva lõike kohaselt abikõlblikud. 4. Komisjon võtab käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad vastu artikli 23 lõikes 2 sätestatud korras. Artikkel 16 Tegevuse ajutine katkestamine ja muud rahalised hüvitised 1. Liikmesriigid võivad kaluritele ja laevaomanikele anda tegevuse ajutise katkestamisega seotud hüvitist järgmistel asjaoludel: a) ettenägematu olukord, eriti juhul, kui see on tekkinud bioloogiliste tegurite tõttu; hüvitise võib määrata mitte rohkem kui kaheks kuuks aastas või kuueks kuuks ajavahemikus 2000—2006. Korraldusasutus saadab komisjonile eelnevalt asjakohase teadusliku tõendusmaterjali; b) kalanduskokkuleppest sõltuvatele ühenduse laevastikele, kui kokkulepet ei uuendata või kui see peatatakse; hüvitise võib määrata kuni kuueks kuuks; seda võib pikendada veel kuue kuu võrra, kui asjaomase laevastiku suhtes rakendatakse ühenduse poolt heaks kiidetud ümberkorralduskava; c) kui komisjoni või ühe või mitme liikmesriigi otsuse kohaselt rakendatakse ammendumisohus olevate kalavarude taastamise kava; hüvitise võib määrata kuni kaheks aastaks ning pikendada veel ühe aasta võrra. Hüvitise võib samade kestvuspiirangutega määrata ka töötlevale tööstusele, kui selle tarned sõltuvad varudest, mille suhtes kehtib taastamiskava ning kui impordi abil ei ole võimalik katta tarnete vähenemist. Enne taastamiskava rakendamist esitab korraldusasutus komisjonile asjakohased teaduslikud ja majanduslikud põhjendused. Komisjon pöördub viivitamata määruse (EMÜ) nr 3760/92 artiklis 16 sätestatud komitee poole arvamuse saamiseks. 2. Liikmesriigid võivad anda kaluritele ja laevaomanikele rahalist hüvitist, kui nõukogu otsusega kehtestatakse tehnilised piirangud teatavate püügivahendite või kalapüügiviiside kasutamise suhtes; nimetatud abi on ette nähtud tehniliseks kohandamiseks ning seda võib maksta mitte üle kuue kuu. 3. Ühele liikmesriigile makstav FIFGi rahaline abi seoses lõigetes 1 ja 2 nimetatud meetmetega ajavahemikul 2000—2006 ei tohi ületada suuremat järgmisest kahest summast: 1 miljon eurot või 4 % asjaomase liikmesriigi kalandussektorile ettenähtud ühenduse rahalisest abist. Korraldusasutus võtab üksikjuhtumite puhul makstava lõigetega 1 ja 2 ettenähtud hüvitise summa määramisel aluseks asjakohased parameetrid, nagu tegelik kahju, ümberkorraldusmeetmete, taastamiskava või tehnilise kohandamise jõupingutuste ulatus. 4. Käesoleva artikli alusel võetavaid meetmeid ei saa mingil juhul käsitada osalemisena artiklis 5 nimetatud mitmeaastaste kalalaevastiku arendusprogrammide eesmärkide saavutamises ning nende meetmete võtmist ei saa põhjendada kalavarude majandamisega seotud pideva perioodilise hooajalise tegevuse peatamisega. Artikkel 17 Uuenduslikud meetmed ja tehniline abi 1. Liikmesriigid näevad artikli 3 lõikes 3 nimetatud ja määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 9 punktis b määratletud kavades ette vahendid, mis on vajalikud uurimistööde, katseprojektide, näidisprojektide, koolituse, tehnilise abi, kogemuste vahetamise ja avalikustamistöö alustamiseks seoses meetmeprogrammide ja ühtsete programmdokumentide ettevalmistamise, rakendamise, järelevalve, hindamise ja kohandamisega. 2. "Katseprojekt" on ettevõtte, teadus- või tehnikaasutuse või muu pädeva asutuse poolt teostatav projekt, mille eesmärgiks on katsetada tööstusharu tegelikele tingimustele lähedastel tingimustel uuendusliku tehnoloogia tehnilist teostatavust ja/või rahanduslikku elujõulisust ning saada ja levitada katsetatava tehnoloogiaga seotud tehnilist ja/või rahanduslikku teavet. Katseprojektid hõlmavad alati usaldusväärsete tulemuste saamiseks vajaliku intensiivsuse ja kestusega teaduslikku seiret; katseprojektide kohta koostatakse teaduslikud aruanded, mis edastatakse korraldusasutusele. Korraldusasutus saadab kõnealused aruanded teabe edastamise eesmärgil viivitamata komisjonile. Eksperimentaalsed püügiprojektid on sama abikõlblikud kui katseprojektid, tingimusel et nende eesmärk on kalavarude säilitamine ning nende raames rakendatakse selektiivsemaks peetavat püügitehnoloogiat. 3. Lõikes 1 nimetatud meetmed võivad olla seotud eelkõige artikli 15 lõigetes 2 ja 3 nimetatud teemadega, tingimusel et need rakendatakse avaliku sektori või avaliku sektori osalusega asutuste või muude korraldusasutuse poolt selleks määratud asutuste algatusel. Kõnealuste meetmete hulka võib kuuluda ka laevade ehitamine või ümberehitamine, tingimusel et kõnealuseid laevu kavatsetakse kasutada üksnes kalavarude uurimiseks ja koolitustegevuseks avaliku sektori või avaliku sektori osalusega asutuste püügipiirkonnas ja liikmesriigi lipu all. 4. Peale selle võivad lõikes 1 nimetatud meetmed hõlmata kõnealuses sektoris töötavate meeste ja naiste võrdsete tööhõivevõimaluste edendamist. V JAOTIS ÜLD- JA RAHANDUSSÄTTED Artikkel 18 Abi saamist võimaldavate tingimuste täitmine Korraldusasutus tagab, et III lisas loetletud abi saamist võimaldavad eritingimused oleksid täidetud. Korraldusasutus teeb enne abi määramist kindlaks abisaajate tehnilise võimsuse ja rahalise elujõulisuse. Artikkel 19 Abikavadest teatamine 1. Liikmesriigid teatavad komisjonile artikli 3 lõikes 3 nimetatud ja määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 9 punktis b määratletud kavades sätestatud abikavadest asutamislepingu artiklites 87—89 ettenähtud korras. 2. Käesoleva määruse reguleerimisala piires võivad liikmesriigid kasutusele võtta täiendavaid abi andmise meetmeid, mis põhinevad muudel kui käesolevas määruses sätestatud tingimustel või eeskirjadel, või mis hõlmavad IV lisas nimetatud maksimumsummadest suuremaid rahasummasid tingimusel, et need on kooskõlas asutamislepingu artiklitega 87—89. Artikkel 20 Valuuta konverteerimine Liikmesriikide puhul, kes ei kuulu eurotsooni, arvestatakse käesoleva määrusega eurodes kehtestatud summad ümber riigi vääringusse vastavalt Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias avaldatud kursile. Ümberarvestus tehakse vastavalt selle aasta 1. jaanuaril kehtinud kursile, mil liikmesriik teeb otsuse hüvitise maksmise või abi andmise kohta. Artikkel 21 Rakenduseeskirjad Komisjon võtab kuluaruannete ja rakendamise aastaaruannete vormi vastu artikli 23 lõikes 2 sätestatud korras. Artikkel 22 Komiteemenetlus Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed artiklites 4, 5, 6, 8, 10, 15 ja 21 loetletud küsimuste osas võetakse vastu artikli 23 lõikes 2 osutatud korralduskomitee menetluse kohaselt. Artikkel 23 Komiteed 1. Komisjoni abistab: a) artiklite 8, 15 ja 21 rakendamisel määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 51 kohaselt moodustatud kalanduse ja akvakultuuri struktuurikomitee; ning b) artiklite 4, 5, 6 ja 10 rakendamisel määruse (EMÜ) nr 3760/92 artikli 17 alusel moodustatud kalanduse ja akvakultuuri korralduskomitee. 2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu. 3. Komiteed võtavad vastu oma töökorra. Artikkel 24 Üleminekusätted Alates 1. jaanuarist 2000 tunnistatakse kehtetuks järgmised määrused: - määrus (EÜ) nr 2468/98, - määruse (EMÜ) nr 3759/92 artikli 7 lõiked 1, 2 ja 3 ning artikkel 7b, - määrus (EMÜ) nr 3140/82 [18]. Kehtetuks tunnistatud sätteid kohaldatakse enne 31. detsembrit 1999 heakskiidetud abi, meetmete ja projektide suhtes. Viiteid kehtetuks tunnistatud määrustele ja artiklitele tõlgendatakse viidetena käesolevale määrusele. Artikkel 25 Jõustumine Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 17. detsember 1999 Nõukogu nimel eesistuja K. Hemilä [1] EÜT C 16, 21.1.1999, lk 12. [2] EÜT C 279, 1.10.1999, lk 325. [3] EÜT C 209, 22.7.1999, lk 10. [4] EÜT L 161, 26.6.1999, lk 1. [5] EÜT L 389, 31.12.1992, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1181/98 (EÜT L 164, 9.6.1998, lk 1). [6] EÜT L 261, 20.10.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2846/98 (EÜT L 358, 31.12.1998, lk 5). [7] EÜT L 161, 26.6.1999, lk 54. [8] EÜT L 388, 31.12.1992, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 3318/94 (EÜT L 350, 31.12.1994, lk 15). [9] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. [10] EÜT L 312, 20.11.1998, lk 19. [11] EÜT L 266, 1.10.1998, lk 27. [12] EÜT L 266, 1.10.1998, lk 36. [13] Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) egiidi all Londonis 1969. aastal koostatud rahvusvaheline laevade mõõtmise konventsioon. [14] EÜT L 274, 25.9.1986, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 3259/94 (EÜT L 339, 29.12.1994, lk 11). [15] Nõukogu 4. oktoobri 1983. aasta määrus (EMÜ) nr 2908/83 struktuuri muutmise, kaasajastamise ning kalamajanduse ja akvakultuuri arendamise ühismeetme kohta (EÜT L 290, 22.10.1983, lk 1). Määrust on viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3733/85 (EÜT L 361, 31.12.1985, lk 78). [16] Nõukogu 18. detsembri 1986. aasta määrus (EMÜ) nr 4028/86 ühenduse meetmete kohta kalandus- ja akvakultuurisektori struktuuride parandamiseks ja kohandamiseks (EÜT L 376, 31.12.1986. lk 7). Määrust on viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3946/92 (EÜT L 401, 31.12.1992, lk 1). [17] EÜT L 208, 27.7.1992, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1068/97 (EÜT L 156, 13.6.1997, lk 10). [18] Nõukogu 22. novembri 1982. aasta määrus (EMÜ) nr 3140/82 kalandustootesektori tootjaorganisatsioonidele liikmesriikide poolt antava abi määramise ja rahastamise kohta (EÜT L 331, 26.11.1982, lk 7). -------------------------------------------------- I LISA KAVADE SISU 1. Käesoleva olukorra kvantitatiivne kirjeldus kõikide II, III ja IV jaotises nimetatud valdkondade kaupa. a) tugevad ja nõrgad küljed; b) võetud meetmete kokkuvõte ja eelmistel aastatel kasutatud rahasummade mõju; c) sektori vajadused, eelkõige kalalaevastiku mitmeaastase arendusprogrammi ülesannete suhtes. 2. Sektori ümberkujundamise strateegia a) konsultatsioonide ja meetmete tulemused pädevate asutuste ja sotsiaal-majanduslike partnerite kaasamiseks vajalikul tasandil; b) eesmärgid: i) ühisele kalanduspoliitikale vastavad üldeesmärgid; ii) prioriteedid; iii) igale abisaavale piirkonnale iseloomulikud eesmärgid, mille hulk on võimaluse korral määratletud; c) tõendus selle kohta, et riigiabi on seatud eesmärkide saavutamiseks vajalik; kahjustava mõju, eelkõige mahu ületamise vältimiseks võetud meetmed; d) laevastiku osas: i) laevastiku arengut iseloomustavad näitajad mitmeaastase arendusprogrammi eesmärkide suhtes; ii) kalapüügi ümberkorraldamise korral esikohale seatav püügitehnoloogia ja -vahendid; e) eeldatav mõju (tööhõivele, tootmisele jne). 3. Eesmärkide saavutamise vahendid a) kavade, eelkõige abikavade rakendamiseks valdkonniti kavandatavad meetmed (õiguslikud, rahalised või muud); b) suunav rahastamiskava, mis hõlmab kogu kavandamisperioodi ja milles on loetletud iga abisaava valdkonna jaoks ettenähtud piirkondlikud, siseriiklikud, ühenduse ja muud vahendid; c) asjaomaste meetmete ettevalmistamiseks, rakendamiseks, järelevalveks, hindamiseks ja kohandamiseks vajalike uurimistööde, katseprojektide, näidisprojektide, koolituse, tehnilise abi ja avalikustamisega seotud nõuded. 4. Rakendamine a) liikmesriigi poolt määratud korraldusasutus; b) meetmed, mis on võetud tõhusa ja tulemusliku rakendamise tagamiseks, sealhulgas järelevalve ja hindamine; kvantitatiivsete näitajate määratlemine; c) kontrolli, sanktsioonide ja avalikustamisega seotud sätted; d) laevastiku osas: i) kalavarude arengu seire meetodid, eelkõige tundlike kalavarude osas; ii) püügikoormuse järelevalve kord passiivpüüniste puhul, sealhulgas suundumused seoses püüniste arvu ja ehitusega. -------------------------------------------------- II LISA JÄRJESTIKUSTE KALALAEVASTIKU MITMEAASTASTE ARENDUSPROGRAMMIDE MINIMAALNE SISU 1. I lisas esitatud olukorra kirjelduse ajakohastamine Nimetatud ajakohastamine hõlmab kirjeldust kalanduses, laevastikus ja asjaomases tööhõives toimunud muutustest pärast artiklis 3 nimetatud programmdokumentide esitamise kuupäeva. 2. Eelmise programmi tulemused a) liikmesriigid peavad 1. maiks 2001 tegema kindlaks edusammud, mis on tehtud 1997—2001 programmi eesmärkide saavutamisel, ja selleks kasutatud vahendid ning esitama nende kohta oma arvamuse; b) programmi rakendamise ning vajaduse korral eelkõige püügiaktiivsust vähendavate meetmete rakendamise ajal valitsenud üldise haldus- ja sotsiaal-majandusliku olukorra analüüs; c) täpsustatud andmed ja arvamus igas laevastiku osas tulemuste saavutamisel kasutatud ühenduse, riiklike ja piirkondlike rahastamisvahendite kohta. 3. Uued suunised Punktides 1 ja 2 märgitud vastuste põhjal tuua esile suunised, mis tuleks anda laevastiku eri osadele seoses järjestikuste mitmeaastaste arendusprogrammidega, eelkõige kahel järgmisel tegevusalal: a) laevastiku uuendamine: laevastikuga liitumise ja sealt lahkumise kriteeriumid igas laevastiku osas ning sellega seotud rahastamine. Õigusnormid, mis võimaldavad liikmesriikidel kontrollida laevastikuga liituvaid ja sealt lahkuvaid laevu. Liikmesriikide poolt laevastiku osade kaupa võetavad meetmed, millega tagatakse, et laevastiku uuendamiseks ja püügikoormuse korrigeerimiseks antud riigiabi toime ei ole vastuolus asjaomastes programmides seatud eesmärkidega; b) püügikoormuse korrigeerimine: püügikoormuse kavandatav areng laevastiku osade kaupa kuni järgmise mitmeaastase arendusprogrammi lõpuni, võrreldes igale laevastiku osale kuni 31. detsembrini 2001 seatud eesmärkidega. Sellega seotud õigusnormid. Kalandustegevuse juhtimissüsteemid. Sellisel viisil kindlaks määratud uute eesmärkide saavutamiseks vajalike haldus- ja rahaliste vahendite ulatus. -------------------------------------------------- III LISA ABI ANDMISE ERITINGIMUSED JA KRITEERIUMID 1. Mitmeaastaste arendusprogrammide rakendamine (II jaotis) 1.0. Laevade vanus Käesolevas määruses on laeva vanus täisarv, mis võrdub korraldusasutuse poolt hüvitise või abi andmise otsuse aasta ja laeva ehitamise aasta (või kasutuselevõtmise aasta, kui ehitamise aasta ei ole teada) vahega. 1.1. Lõplik kõrvaldamine (artikli 7 lõige 3) a) lõplikult kõrvaldatakse ainult need laevad, mis on merel kala püüdnud vähemalt 75 päeva lõpliku kõrvaldamise taotlusele eelnenud kahe 12-kuulise ajavahemiku jooksul või vastavalt asjaoludele 80 % kehtivate siseriiklike õigusnormidega lubatud merepäevadest. Läänemerel vähendatakse 75-päevast merepäevade arvu: - 60 päevani laevade puhul, mis on registreeritud põhja pool põhjalaiusest 59o 30′ asuvates sadamates, - 40 päevani lõhepüügilaevade puhul, mis on registreeritud põhja pool põhjalaiusest 59o 30′ asuvates sadamates; b) täidetud peavad olema järgmised tingimused: i) enne lõplikku kõrvaldamist peab laev olema kantud ühenduse kalalaevade registrisse; ii) hüvitise andmise otsuse tegemise ajal peab laev olema kasutusel; iii) pärast lõplikku kõrvaldamist tuleb tühistada püügilitsents ning teatada laeva lõplikust kustutamisest ühenduse kalalaevade registrist; iv) laeva lõpliku üleandmise korral kolmandale riigile tuleb laev viivitamata kanda kolmanda riigi registrisse ning see ei tohi enam ühenduse vetesse tagasi pöörduda; c) kui laev kaotatakse hüvitise andmise otsuse kuupäeva ja tegeliku lõpliku kõrvaldamise kuupäeva vahelisel ajal, teeb korraldusasutus kindlustuse poolt makstavale kompensatsioonisummale vastava finantseerimiskorrektsiooni; d) laevale, mis antakse üle kolmandale riigile, et asendada artiklis 8 määratletud ühisettevõttele kuuluvat kaotatud laeva, ei anta riigiabi artikli 7 tähenduses. 1.2. Ühisettevõtted (artikkel 8) a) peale laeva kolmandale riigile lõpliku üleandmise tingimuste artikli 7 lõike 3 punkti b ja käesoleva lisa punkti 1.1 tähenduses peavad ühisettevõtete raames üleantavad laevad vastama ka järgmistele tingimustele: i) laevad peavad olema olnud ühenduse liikmesriigi lipu all kasutusel vähemalt viimased viis aastat: - ühenduse vetes, - ja/või kolmanda riigi vetes kas ühendusega sõlmitud kalanduskokkuleppe või muu kokkuleppe alusel, - ja/või rahvusvahelistes vetes, kus kalapüüki reguleeritakse rahvusvahelise konventsiooniga; ii) laevadele peavad kuue kuu jooksul alates hüvitise andmise otsusest olema paigaldatud tehnilised seadmed, mis on vajalikud kolmanda riigi vetes tegutsemiseks kõnealuse kolmanda riigi asutuste poolt väljastatud kalapüügiloa alusel; laevad peavad vastama ühenduse ohutuseeskirjadele ning olema korraldusasutuse otsuse kohaselt piisavalt kindlustatud; kõnealuse seadmete paigaldamisega seotud võimalikud kulud ei ole kõlblikud saama ühenduse abi; b) ühisettevõtetele hüvitise määramise taotlusega koos peavad hüvitisesaajad esitama korraldusasutusele järgmise teabe: i) laeva iseloomustus, sealhulgas eelkõige sisenumber, registreerimisnumber, tonnaaž, võimsus ja kasutuselevõtu aasta; ii) viimase viie aasta kohta: laeva teenindus- ja tegevusalad (ning tegevusega seotud tingimused); kalastusvööndid (ühenduse veed/muud); varasem ühenduse, siseriiklik või piirkondlik abi; iii) tõendid projekti rahalise elujõu kohta, sealhulgas eelkõige: - rahastamiskava, milles näidatakse eri osanike rahaline ja mitterahaline osalus; ühenduse/kolmanda riigi partnerite osalus; artikli 7 lõike 5 punktiga b ettenähtud hüvitise osa, mis tuleb investeerida sularahana ühisettevõtte varasse, - vähemalt viit aastat hõlmav tegevuskava, milles esitatakse eelkõige püügipiirkonnad, lossimiskohad ja püügi lõplikud sihtkohad; iv) kindlustuslepingu koopia; c) hüvitisesaaja peab viie aasta jooksul pärast laeva üleandmist ühisettevõtte omandisse täitma järgmised tingimused: i) mis tahes muudatuste tegemiseks laeva tegevuse tingimustesse artikli 8 lõikes 2 osutatud tingimuste raames (eelkõige partneri vahetumine, ühisettevõtte aktsiakapitali muutumine, lipuvahetus, püügipiirkonna muutumine) on vaja korraldusasutuse eelnevat luba; ii) laevahukus kaotatud laev tuleb asendada võrdväärse laevaga ühe aasta jooksul pärast laevahukku; d) kui ühisettevõtetele hüvitise määramise taotluste esitamise ajal ei ole punktides a ja b nimetatud tingimused täidetud, piiratakse riigiabi artikli 7 lõike 5 punktis c nimetatud lõpliku kõrvaldamise hüvitise suuruseni; e) ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 29 lõike 4 ja artikli 38 kohaldamist, teeb korraldusasutus finantseerimiskorrektsiooni seoses vahega, mis tekib ühisettevõtte hüvitise ja sama laeva lõpliku kõrvaldamisega seotud hüvitise vahel (edaspidi "vahe") järgmistel juhtudel: i) kui hüvitisesaaja teatab korraldusasutusele tööolude muutumisest, mille tõttu ei täideta käesoleva määruse artikli 8 lõikes 2 nimetatud tingimusi, sealhulgas laeva müük, ühenduse partneri osaluse üleandmine või ühenduse laevaomaniku lahkumine ühisettevõttest, võrdub finantseerimiskorrektsioon osaga vahe summast; kõnealune osa arvutatakse pro rata temporis põhimõttel esimese viie aasta alusel; ii) kui kontrollimisel avastatakse, et käesoleva määruse artikli 8 lõikes 2 ning käesoleva lõike punktis c ettenähtud tingimusi ei täideta, võrdub finantseerimiskorrektsioon vahe summaga; iii) kui hüvitisesaaja ei esita käesoleva määruse artikli 8 lõikes 5 ettenähtud tegevusaruandeid korraldusasutuse asjakohasest teatest hoolimata, tehakse finantseerimiskorrektsioon, mis võrdub osaga vahe summast; kõnealune osa arvutatakse pro rata temporis põhimõttel viie aasta alusel; iv) kui laev kaotatakse ning seda ei asendata, võrdub finantseerimiskorrektsioon osaga vahesummast; kõnealune osa arvutatakse pro rata temporis põhimõttel viie aasta alusel. 1.3. Laevastiku uuendamine (artiklid 6 ja 9) a) laevad peavad olema ehitatud vastavalt hügieeni ja ohutust, tervishoidu, toote kvaliteeti ja töötingimusi käsitlevatele määrustele ja direktiividele ning laevade mõõtmeid ning kalapüügi seiret käsitlevatele ühenduse sätetele; b) laevad kantakse ühenduse registri vastavasse ossa; c) ilma et see piiraks artiklite 7 ja 8 ning artikli 12 lõike 3 punkti d kohaldamist, ei anna kalalaeva omandi üleandmine õigust ühenduse abile. 1.4. Laeva moderniseerimine (artiklid 6 ja 9) a) laevad peavad olema kantud ühenduse kalalaevade registrisse. Laeva omaduste muutmistest tuleb teatada kõnealusele registrile ning laevade moderniseerimisel peab nende mõõtmine toimuma vastavalt ühenduse sätetele; b) investeeringud peaksid olema seotud järgmisega: i) kalapüügi ratsionaliseerimine eelkõige laeva pardal selektiivsema püügitehnoloogia ja -viiside kasutamise abil, et vältida ebasoovitavat kaaspüüki ja/või ii) püütud ja pardal säilitatavate saaduste kvaliteedi parandamine, paremate püügi- ja säilitustehnoloogiate kasutamine ning tervishoiualaste õigusnormide rakendamine ja/või iii) töö- ja ohutustingimuste parandamine. Ilma et see piiraks artikli 16 lõike 2 kohaldamist, ei loeta püügivahendite asendamise kulusid abikõlblikeks. 2. III jaotises nimetatud valdkondades tehtavad investeeringud 2.0. Üldsätted a) Ettevõtete projektid võivad sisaldada tootmisse ja juhtimisse tehtud investeeringuid (ehitus, laiendamine, seadmestamine ja moderniseerimine); b) abikõlblikud on investeeringud, mille eesmärk on parandada hügieenitingimusi või inimeste ja loomade tervist, tõsta toote kvaliteeti või vähendada keskkonnasaastatust ja vajaduse korral suurendada toodangut; c) ettevõtte omandi üleandmise korral ühenduse abi ei anta. 2.1. Vee-elusressursside kaitse ja arendamine FIFGi abi kõlblikud võivad olla üksnes vee-elusressursside kaitseks ja arendamiseks paigaldatud püsi- või teisaldatavate vahenditega ning projektide teadusliku seirega seotud kulutused. Sellised projektid peavad vastama järgmistele tingimustele: a) projektid peavad esindama ühishuve; b) projektide rakendajateks peavad olema avaliku sektori või avaliku sektori osalusega asutused, tunnustatud majandusorganisatsioonid või muud korraldusasutuste poolt selleks määratud asutused; c) projektide mõju ei tohi kahjustada veekeskkonda. Iga projekt peab hõlmama vähemalt viis aastat kestvat teaduslikku seiret, eelkõige vee-elusressursside hindamist ja arengu jälgimist kõnealustes vetes. Andmete edastamiseks saadab korraldusasutus komisjonile igal aastal teadusliku seire aruanded. 2.2. Akvakultuur a) Käesolevas määruses tähendab "akvakultuur" veeorganismide kasvatamist või viljelemist tehnoloogiate abil, mis on välja töötatud kõnealuste organismide tootmiseks suuremas ulatuses, kui looduslik keskkond võimaldab; organismid kuuluvad füüsilise või juriidilise isiku vara hulka kogu kasvatus- või viljelusetapi jooksul kuni saagi kogumiseni, viimane kaasa arvatud; b) intensiivse kalakasvatuse projektide teostajad edastavad korraldusasutusele koos riigiabi taotlusega direktiivi 85/337/EMÜ [1] IV lisas ettenähtud teabe. Korraldusasutus otsustab, kas projekt tuleb esitada hindamiseks vastavalt kõnealuse direktiivi artiklitele 5—10. Riigiabi määramise korral on keskkonnamõju hindamist võimaldava teabe kogumise kulud ning kõik hindamiskulud abikõlblikud FIFGi raames; c) abikõlblikud on investeeringud veeringlusega seotud paigaldus- või parandustöödesse akvakultuuriettevõtetes ja hooldelaevadel; d) olenemata IV lisa punkti 2 tabeli 3 rühmas 3 ettenähtust võib eraisikutest hüvitisesaajate (C) osalus piirduda 30 % eesmärgi 1 piirkonna ja 50 % teiste piirkondade abikõlblikest kulutustest tavapärase vastava 40 ja 60 % asemel, kui investeeringud on seotud kekkonnamõjutusi olulisel määral vähendavate tehnoloogiatega. 2.3. Kalasadama sisseseade Esmatähtsaks peetakse investeeringuid, mis on tehtud kõigi sadamat kasutavate kalurite huvides ning mis aitavad kaasa sadama üldisele arengule ja kaluritele pakutavate teenuste parandamisele. Investeeringud on seotud eelkõige seadmete ja varustusega, millel on järgmine otstarve: a) kalatoodete lossimis-, käitlemis- ja ladustamistingimuste parandamine sadamas; b) kalalaevade tegevuse toetamine (kütuse, jää ja veega varustamine, laevade korrashoid ja remont); c) maabumissildade täiustamine, et suurendada ohutust toodete lossimise ja laadimise ajal. 2.4. Töötlemine ja turustamine a) Käesolevas määruses tähendab "kalandus- ja akvakultuuritoodete töötlemine ja turustamine" kõiki toiminguid, kaasa arvatud käitlemine, töötlemine, tootmine ja turustamine alates lossimisest või püügist kuni lõpptooteni; b) investeeringud ei ole abikõlblikud, kui need on seotud: i) kalandus- ja akvakultuuritoodetega, mida kavatsetakse kasutada ja töödelda mingil muul otstarbel kui inimeste toiduks, välja arvatud investeeringud, mida tehakse ainult kalandus- ja akvakultuuritoodete jäätmete käitlemiseks, töötlemiseks ja turustamiseks; ii) jaekaubandusega. c) olenemata IV lisa punkti 2 tabeli 3 rühmas 3 ettenähtust võib eraisikutest hüvitisesaajate (C) osalust vähendada 30 % võrra eesmärgi 1 piirkonna ja 50 % võrra teiste piirkondade abikõlblikest kulutustest tavapärase vastava 40 ja 60 % asemel, kui investeeringud on seotud ühiste seadmete või tehnoloogiatega, mis olulisel määral vähendavad keskkonnamõjutusi. 2.5. Kalapüük sisevetel a) Käesolevas määruses tähendab "kalapüük sisevetel" kaubanduslikku kalapüüki, mille puhul kasutatakse ainult liikmesriigi sisevetes tegutsevaid laevu ja mille suhtes ei kohaldata II jaotise sätteid; b) siseveepüügiks ettenähtud laeva ehitamist käsitleva investeeringu puhul kohaldatakse III lisa punkti 1.3 alapunkti a; c) siseveepüügiks kasutatava laeva moderniseerimist käsitleva investeeringu suhtes kohaldatakse III lisa punkti 1.4 alapunkti b; d) abikõlblikeks ei loeta investeeringuid, mis tõenäoliselt kahjustavad tasakaalu laevastiku suuruse ja vastavate olemasolevate kalavarude vahel; e) siseveepüügiks kasutatavate laevade vanametalliks lammutamise hüvitised ei ole abikõlblikud; f) korraldusasutus võtab kõik vajalikud meetmed tagamaks, et artikli 13 kohaselt FIFGi rahalist abi saavad laevad jätkavad tegevust ainult sisevetel. 3. Uute turuväljundite leidmise ja edendamise meetmed a) Abikõlblike kulutuste hulka kuuluvad eelkõige: i) reklaamibüroode ning teiste müügiedenduskampaaniate ettevalmistamise ja läbiviimisega seotud teenuste osutajate kulutused; ii) reklaamipinna ost või rentimine ning müügiedenduskampaaniate ajaks loosungite ja siltide valmistamine; iii) kampaaniate jaoks vajalike trükiste, välistööjõu, ruumide ja sõidukitega seotud kulutused; b) hüvitisesaaja tegevuskulud (personal, varustus, sõidukid jne) ei ole abikõlblikud. [1] Nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiiv 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõjude hindamise kohta (EÜT L 175, 5.7.1985, lk 40). Direktiivi on muudetud direktiiviga 97/11/EÜ (EÜT L 73, 14.3.1997, lk 5). -------------------------------------------------- IV LISA ABI ASTMED JA MÄÄRAD 1. Kalalaevastikele antava abi astmed (II jaotis) TABEL 1 Laeva liik mahutavuse (GT) järgi | EUR | 0 < 10 | 11000/GT + 2000 | 10 < 25 | 5000/GT + 62000 | 25 < 100 | 4200/GT + 82000 | 100 < 300 | 2700/GT + 232000 | 300 < 500 | 2200/GT + 382000 | 500 ja rohkem | 1200/GT + 882000 | TABEL 2 Laeva liik brutoregistertonnides (brt) | EUR | 0 < 25 | 8200/brt | 25 < 50 | 6000/brt + 55000 | 50 < 100 | 5400/brt + 85000 | 100 < 250 | 2600/brt + 365000 | 1. jaanuarist 2000 kohaldatakse laevade suhtes, mille perpendikulaaridevaheline pikkus on üle 24 meetri, ainult tabelit 1 ning 1. jaanuarist 2004 kohaldatakse kõigi laevade suhtes ainult tabelit 1. 2. Finantsosaluse määrad Kõikide II, III ja IV jaotises nimetatud toimingute puhul on ühenduse finantsosalusele (A), asjaomase liikmesriigi kogu finantsosalusele (riiklik, piirkondlik ja muu) (B) ja vajaduse korral eraisikust hüvitisesaajate finantsosalusele (C) seatud järgmised piirangud, mida väljendatakse protsendina abikõlblikest kuludest. Rühm 1: Tegevuse lõpliku lõpetamise hüvitised (artikkel 7), ühisettevõtete asutamise hüvitised (artikkel 8), väikesemahuline rannapüük (artikkel 11), sotsiaal-majanduslikud meetmed (artikkel 12), vee-elusressursside kaitse ja arendamine (artikli 13 lõike 1 punkt a), kalasadama sisseseade ilma eraisikust hüvitisesaaja finantsosaluseta (artikli 13 lõike 1 punkt c), uute turuväljundite leidmise ja edendamise meetmed eraisikust hüvitisesaajate finantsosaluseta (artikkel 14), kaubavahetuses osalejate tegevus eraisikust hüvitisesaajate finantsosaluseta (artikkel 15), tegevuse ajutine katkestamine ja muud rahalised hüvitised (artikkel 16), uuenduslikud meetmed ja tehniline abi, sealhulgas avalik-õiguslike asutuste poolt teostatud katseprojektid (artikkel 17). Rühm 2: laevastiku uuendamine ja kalalaevade moderniseerimine (artikkel 9). Rühm 3: akvakultuur (artikli 13 lõike 1 punkt b), kalasadama sisseseade eraisikust hüvitisesaajate finantsosalusega (artikli 13 lõike 1 punkt c), töötlemine ja turustamine (artikli 13 lõike 1 punkt d), kalapüük sisevetel (artikli 13 lõike 1 punkt e), uute turuväljundite leidmise ja edendamise meetmed eraisikust hüvitisesaajate finantsosalusega (artikkel 14), kaubavahetuses osalejate tegevus eraisikust hüvitisesaajate finantsosalusega (artikli 15 lõige 2). Rühm 4: muude kui avalik-õiguslike asutuste poolt teostatud katseprojektid (artikkel 17). Tegevuse puhul, mis on seotud vee-elusressursside kaitse ja arendamisega (artikli 13 lõike 1 punkt a), kalasadama sisseseadega (artikli 13 lõike 1 punkt c), uute turuväljundite leidmise ja edendamise meetmetega (artikkel 14), ning kaubavahetuses osalejate tegevuse puhul (artikkel 15) määrab korraldusasutus, kas nimetatud tegevus kuulub rühma 1 või 3, eelkõige järgmiste asjaolude alusel: - ühis- või üksikhuvid, - kollektiivne või üksik hüvitisesaaja (tootjaorganisatsioonid, töötajaid esindavad organisatsioonid), - tegevuse tulemuste kättesaadavus üldsusele või eraomand ja kontroll, - ühiskondlike asutuste, teadusasutuste finantsosalus. TABEL 3 | Rühm 1 | Rühm 2 | Rühm 3 | Rühm 4 | Eesmärgi 1 piirkond 1 [1] | | 50 % ≤ A ≤ 75 % | A ≤ 35 % | A ≤ 35 % | A ≤ 75 % | | B ≥ 25 % | B ≥ 5 % | B ≥ 5 % | B ≥ 5 % | | | C ≥ 60 % | C ≥ 40 % | C ≥ 20 % | Muud piirkonnad | | 25 % ≤ A ≤ 50 % | A ≤ 15 % | A ≤ 15 % | A ≤ 50 % | | B ≥ 50 % | B ≥ 5 % | B ≥ 5 % | B ≥ 5 % | | | C ≥ 60 % | C ≥ 60 % | C ≥ 30 % | Investeeringute korral väikestesse ja keskmise suurusega ettevõtetesse komisjoni soovituse 96/280/EÜ [2] tähenduses võib rühmade 2 ja 3 (A) määrasid suurendada muude rahastamisviiside korral kui otsetoetus, tingimusel et kasv ei ületa 10 % abikõlblikest kogukuludest. Eraisikust hüvitisesaaja osalust vähendatakse vastavalt. [1] Kaasa arvatud määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 6 lõikes 1 nimetatud piirkonnad [2] Komisjoni 3. aprilli 1996. aasta soovitus 96/280/EÜ väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete määratlemise kohta (EÜT L 107, 30.4.1996, lk 4). --------------------------------------------------