32004R0796R(04)
30.4.2004 L 141/18 EUROOPA LIIDU TEATAJA
Komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 796/2004 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika
raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) ette
nähtud nõuetele vastavuse, toetuste ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise ük-
sikasjalikud reeglid) parandus
(Euroopa Liidu Teataja eriväljaanne 2004, 03. Põllumajandus, 44. köide, lk 243)
Tekst asendatakse järgmise tekstiga:
“KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 796/2004,
21. aprill 2004,
millega kehtestatakse nõukogu määruses (EÜ) nr 1782/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika
raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) ette
nähtud nõuetele vastavuse, toetuste ümbersuunamise ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise ük-
sikasjalikud reeglid
EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
võttes arvesse nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrust (EÜ)
nr 1782/2003, (1) millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika
raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetus-
kavad põllumajandustootjate jaoks ning muudetakse määruseid (EMÜ)
nr 2019/93, (EÜ) nr 1452/2001, (EÜ) nr 1453/2001, (EÜ)
nr 1454/2001, (EÜ) nr 1868/94, (EÜ) nr 1251/1999, (EÜ)
nr 1254/1999, (EÜ) nr 1673/2000, (EMÜ) nr 2358/71 ja (EÜ)
nr 2529/2001(1), ning eriti selle artikli 7 lõiget 1, artikli 10 lõiget 3, ar-
tikli 24 lõiget 2, artikli 34 lõiget 2, artikli 52 lõiget 2 ning artikli 145
punkte b, c, d, g, j, k, l, m, n ja p,
ning arvestades järgmist:
(1) Määrusega (EÜ) nr 1782/2003 kehtestati ühtne otsemaksete kava
ning teatavad muud otsetoetuskavad. Samal ajal ühendas see
mitmed olemasolevad otsetoetuskavad. Lisaks kehtestatakse sellega
põhimõte, mille kohaselt otsetoetusi põllumajandustootjale, kes ei
vasta teatavatele tingimustele loomade, taimede ja rahvatervise,
keskkonna ja loomade heaolu valdkondades (nõuetele vastavus),
vähendatakse või ta arvatakse toetusesaajate hulgast välja.
(2) Otsetoetuskavu, mis algselt viidi sisse ühise põllumajanduspoliitika
reformi tulemusena 1992. aastal ja mida arendati edasi Agenda
2000 meetmete alusel, hallatakse nüüd ühtse haldus- ja kontrolli-süsteemi (edaspidi ühtne süsteem) abil. See süsteem on osutunud
mõjusaks ja tõhusaks vahendiks otsetoetuskavade rakendamisel.
Määrus (EÜ) nr 1782/2003 lähtub sellest ühtsest süsteemist ja
jätab süsteemi hooleks nii sellega loodud otsetoetuskavade kui ka
nõuetele vastavuse halduse ja kontrolli.
(3) Seetõttu on vaja tühistada komisjoni 11. detsembri 2001. aasta
määrus (EÜ) nr 2419/2001, millega kehtestati nõukogu määru-
sega (EMÜ) nr 3508/92 (2) kehtestatud teatavatele ühendusetoetuskavadele ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi rakendamise ük-
sikasjalikud eeskirjad, ning võtta käesoleva määruse aluseks
määrusega (EÜ) nr 2419/2001 kehtestatud põhimõtted.
(4) Selguse eesmärgil on asjakohane sätestada teatavad mõisted.(5) Määruses (EÜ) nr 1782/2003 sätestatakse nõuetele vastavuse ühe
osana ühelt poolt liikmesriikide ja teiselt poolt põllumajandustoot-
jate teatavad kohustused püsirohumaade säilitamise suhtes. Tuleb
kehtestada säilitatavate püsirohumaade ja põllumajandusmaa
suhtarvu määramise üksikasjad ning ette näha individuaalkohus-
tused põllumajandustootjate tasandil järgimiseks, kus on
määratud, et see suhtarv väheneb püsirohumaa all oleva maa
kahjuks.
(6) Tõhusa kontrolli huvides ning ühe liikmesriigi piires eri makseasu-
tustele korduvate toetustaotluste esitamise ärahoidmiseks peaksid
liikmesriigid ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga hõlmatud toetus-
taotlusi esitavate põllumajandustootjate jaoks kehtestama ühtse
registreerimissüsteemi.
(7) Liikmesriikides kasutatavate põldude identifitseerimise süsteem
eeldab üksikasjalikke eeskirju kooskõlas määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikliga 20. Selle sätte kohaselt tuleb kasutada
elektroonilisi geoinfosüsteemi tehnoloogiaid (GIS). Tuleb selgitada,
millisel tasandil peaks süsteem töötama, samuti teabe üksikasjalik-
kuse tasand, mis peab GISis kättesaadav olema.
(8) Lisaks tekitab määruse (EÜ) nr 1782/2203 4. jaotise 4. peatükis
pähklite eest pindalatoetuse juurutamine vajaduse uue teabekihi
järele GISis. Siiski on asjakohane vabastada sellest kohustusest
need liikmesriigid, kus suurim tagatud pindala on 1500 ha või
väiksem, ja selle asemel ette näha suurema tihedusega kohapealsed
kontrollid.03/46. kd 293 Euroopa Liidu Teataja ET
(9) Ühtse otsemaksete kava nõuetekohase rakendamise tagamiseks
vastavalt määruse nr 1782/2003 III jaotisele tuleks liikmesriikidel
luua identifitseerimise ja registreerimise süsteem, mille alusel
toetusõigused peavad olema jälgitavad ning mis võimaldab muu
hulgas üle kontrollida ühtse otsemaksete kava jaoks deklareeritud
maa-alasid igale põllumajandustootjale eraldatud toetusõiguste
suhtes ja erinevaid toetusõigusi omavahel.
(10) Erinevatele nõuetele vastavuse järelevalveks tuleb sisse seada kont-
rollisüsteem ja asjakohased sanktsioonid. Selleks on liikmesriikide
erinevatel ametiasutustel vaja vahetada teavet toetustaotluste,
kontrolliproovide, kohapealsete kontrollide jms kohta. Tuleks
sätestada sellise süsteemi põhielemendid.
(11) Ühenduse finantshuvide kaitsmiseks tuleks ette näha, et määruse
(EÜ) nr 1782/2003 alusel sooritatavaid makseid võib teostada
üksnes pärast seda, kui toetuskõlblikkuskriteeriumite kontrolli-
mised on lõpetatud.
(12) Määrus (EÜ) nr 1782/2003 jätab liikmesriikidele valiku selles ette
nähtud teatavate toetuskavade rakendamise suhtes. Käesolevas
määruses tuleb seega sätestada haldus- ja kontrollivajadused
võimalikke valikuid silmas pidades. Käesolevas määruses kehtesta-
tavaid selliseid sätteid võib seega kohaldada üksnes sellises
ulatuses, milles liikmesriigid on neid valikuid teinud.
(13) Kontrollide tõhususe eesmärgil tuleks mis tahes kasutusotstarbega
maa ja vastavad toetuskavad deklareerida samaaegselt. Tuleks
seega sätestada kõiki pindalatoetusega mis tahes viisil seotud
toetustaotlusi hõlmava ühtse toetustaotluse esitamine.
(14) Ühtse taotluse vormi peaksid lisaks sellele esitama ka põllumajan-
dustootjad, kes ei taotle ühtki neist toetustest, mida ühtne taotlus
hõlmab, kui nende käsutuses on põllumajandusmaad.
(15) Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 34 lõikega 2 ei või
liikmesriigid ühtse otsemaksete kava toetustaotluste esitamiseks
määrata hilisemat kuupäeva kui antud aasta 15. mai. Kuna ühtne
taotlus hõlmab kõiki pindalatoetuste taotlusi, on asjakohane seda
reeglit rakendada ka kõigi muude pindalatoetuste taotluste puhul.
Eriliste kliimatingimuste tõttu Soomes ja Rootsis tuleks nimetatudsätte teise lõigu alusel neil liikmesriikidel lubada määrata hilisem
kuupäev, mis poleks hilisem kui 15. juuni. Lisaks tuleks erandlikke
üksikjuhtumeid käsitleda samadel õiguslikel alustel, kui seda
peaksid tulevikus tingima asjaomase aasta kliimatingimused.
(16) Ühtses taotluses peaks põllumajandustootja deklareerima mitte
ainult põllumajandusotstarbel kasutatava maa-ala, vaid ka oma
toetusõigused. Lisaks sellele tuleks nõuda, et koos ühtse taotlusega
esitatakse kanepi, kõva nisu, riisi, pähklite, energiakultuuride,
tärklisekartuli ja seemne tootmisega seotud mis tahes eriteave.
(17) Taotlusmenetluste lihtsustamist silmas pidades ja kooskõlas
määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 22 lõikega 2 tuleks selles
kontekstis sätestada, et liikmesriigid, kuivõrd see on võimalik,
varustavad põllumajandustootjat eeltrükitud teabega.
(18) Tõhusaks järelevalveks peaks iga liikmesriik lisaks sellele määrama
toetuskõlblike põldude minimaalsuuruse.
(19) Lisaks sellele tuleks sätestada, et ühtse taotluse vormil deklareeri-
taks ka maa-alad, mille osas toetust ei taotleta. Kasutusotstarbest
sõltuvalt võib olla oluline omada täpset teavet, mistõttu tulebki
teatavad otstarbed eraldi deklareerida, samas kui teatavaid muid
otstarbeid võib deklareerida ühe rubriigi all. Juhul kui liikmesriigid
sellist teavet juba saavad, tuleks siiski lubada sellest reeglist kõrvale
kalduda.
(20) Selleks, et maa-ala kasutada kavatsevatele põllumajandustootjatele
lubada võimalikult suurt paindlikkust, tuleks lubada neil oma
ühtseid taotlusi muuta kuni harilike külvikuupäevadeni, tingimusel
et on täidetud kõik eri toetuskavade erinõuded ja pädev ametiasu-
tus pole põllumajandustootjat veel teavitanud ühtses taotluses
leiduvatest vigadest ega ka kohapealsest kontrollist, mille käigus
avastataks vigu seoses muudetud osaga. Muudatuse järel tuleb
võimaldada korrigeerida vastavaid täiendavaid dokumente või
esitatavaid lepinguid.
(21) Juhul kui liikmesriik otsustab rakendada erinevaid loomakasvatuse
toetuskavu, tuleks ühtselt sätestada loomakasvatuse toetustaot-
lustes nõutavad üksikasjad.03/46. kd 294 Euroopa Liidu Teataja ET
(22) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuli 2000. aasta määruses
(EÜ) nr 1760/2000 veiste identifitseerimise ja registreerimise
süsteemi loomise ning veiseliha ja veiselihatoodete märgistamise ja
nõukogu määruse (EÜ) nr 820/97kehtetuks tunnistamise kohta (3)
nõutakse veisepidajatelt neid loomi käsitleva teabe esitamist info-
tehnoloogilisse andmebaasi. Kooskõlas määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikliga 138 võib veisetoetuskavade alusel toetusi
maksta üksnes kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1760/2000 nõuete-
kohaselt identifitseeritud ja registreeritud loomade eest. Infotehno-
loogiline andmebaas on omandanud ulatusliku tähtsuse ka toetus-
kavade haldamisega seoses. Asjakohane teave tuleks toetuskavade
alusel taotlusi esitavatele põllumajandustootjatele seetõttu õigeaeg-
selt kättesaadavaks teha.
(23) Liikmesriikidel tuleks lubada kasutada infotehnoloogilises andme-
baasis leiduvat teavet lihtsustatud taotlusmenetluste juurutamiseks,
tingimusel et infotehnoloogiline andmebaas on usaldusväärne.
Tuleks ette näha eri võimalused, mis lubaksid liikmesriikidel kasu-
tada infotehnoloogilises andmebaasis leiduvat teavet veiste puhul
seoses toetustaotluste esitamise ja haldamisega. Kui selliste tingi-
mustega aga nähakse ette, et põllumajandustootja ei pea ükshaaval
identifitseerima veiseid, millele ta toetusi taotleb, tuleks teha
selgeks, et potentsiaalselt toetuskõlbliku looma, mille suhtes avas-
tatakse identifitseerimise ja registreerimise süsteemi eeskirjade eira-
misi, võib sanktsioonide rakendamise eesmärgil lugeda loomaks,
millele on toetust taotletud.
(24) Tuleb määrata piimatoetuste taotluste esitamise ja sisu ning seotud
lisamaksete üksikasjad.
(25) Tuleb luua üldraamistik lihtsustatud menetluste juurutamiseks
põllumajandustootja ja liikmesriikide ametiasutuste teabevahetuse
kontekstis. See raamistik peaks eelkõige ette nägema elektrooni-
liste vahendite kasutamist. Siiski tuleb tagada eelkõige, et selliselt
edastatavad andmed on täiesti usaldusväärsed ning et selliseid
menetlusi rakendatakse põllumajandustootjate vahel ebavõrdsust
tekitamata.
(26) Kui toetustaotlustes leidub ilmseid vigu, peaks neid saama igal ajal
parandada.
(27) Toetustaotluste, pindalatoetuste taotluste muudatuste ja mis tahes
täiendavate dokumentide, lepingute või deklaratsioonide esitamise
ajaliste piirangute austamine on möödapääsmatu selleks, et
võimaldada siseriiklikel asutustel planeerida ja seejärel läbi viiatoetustaotluste õigsuse tõhusat kontrolli. Seetõttu tuleks sätestada
ajalised piirangud hilinenud taotluste vastuvõtmiseks. Lisaks tuleks
kohaldada vähendamist, et ergutada põllumajandustootjaid tähtae-
gadest kinni pidama.
(28) Põllumajandustootjatel tuleks lubada oma toetustaotlusi täielikult
või osaliselt tagasi võtta igal ajal, tingimusel et pädev asutus ei ole
põllumajandustootjat veel teavitanud toetustaotluses leiduvatest
vigadest ega ka kohapealsest kontrollist, mille käigus avastataks
vigu osas, mida tagasivõtmine mõjutab.
(29) Ühtse süsteemi raames hallatavate toetuskavade sätete täitmist
tuleks tõhusalt jälgida. Sel eesmärgil ning järelevalvetasandi ühtlus-
tamiseks kõikides liikmesriikides tuleb üksikasjalikult sätestadahaldus- ja kohapealsete kontrollide kriteeriumid ja tehnilised
menetlused nii toetuskavadele kehtestatud toetuskõlblikkuskritee-
riume kui ka nõuetele vastavust silmas pidades. Lisaks sellele
peaksid valikukriteeriumite täitmise kohapealsed kontrollid
reeglina toimuma ette teatamata. Võimalusel peaksid liikmesriigid
üritama käesoleva määruse kohaseid eri kontrolle kombineerida.
(30) Tuleks määrata eri toetuskavade alusel kohapeal kontrollitavate
põllumajandustootjate miinimumarv. Juhul kui liikmesriigid otsus-
tavad taotleda toetusi erinevate loomakasvatuse toetuskavade
alusel, tuleks ette näha ühtne põllumajandusettevõttepõhine lähe-
nemine nende kavade alusel toetusitaotlevatele põllumajandustoot-
jatele.
(31) Eeskirjade oluliste eiramiste määramiseks tuleks tõsta kohapealsete
kontrollide tihedust jooksval ja järgmisel aastal, et saavutada vastu-
võetaval tasemel kindlustunne asjaomaste toetustaotluste õigsuse
suhtes.
(32) Kohapealsete kontrollide miinimummäära valim tuleks koostada
osaliselt riskianalüüsi põhjal ja osaliselt juhuslikult. Tuleks täpsus-
tada peamised riskianalüüsi puhul arvessevõetavad tegurid.
(33) Toetustaotlusi esitavate põllumajandustootjate kohapealsed kont-
rollid ei pea tingimata hõlmama iga üksiklooma või põldu. Teata-
vatel juhtudel võib kontrolle läbi viia valimipõhiselt. Kui see aga
on lubatud, siis võib valimit laiendada usaldusväärse ja esindusliku
kindlustunde taseme tagamiseks vajalikul määral. Mõningatel
juhtudel võib vajalikuks osutuda valimi laiendamine täiskontrol-
liks. Liikmesriigid peaksid määrama kontrollvalimite valikukritee-
riumid.03/46. kd 295 Euroopa Liidu Teataja ET
(34) Kohapealse kontrolli tõhususe jaoks on oluline, et kontrollivaid
töötajaid teavitatakse kohapealse kontrolli valikupõhjustest. Liik-
mesriigid peaksid pidama sellise teabe kohta arvestust.
(35) Lisaks sellele, et võimaldada riigiasutustel ja ühenduse pädevatel
asutustel kohapealseid kontrolle jälgida, tuleks koostada protokoll
kontrollide üksikasjade kohta. Põllumajandustootjale või tema
esindajale tuleks anda võimalus protokollile alla kirjutada. Kaug-
seire abil tehtavate kontrollide puhul peaks liikmesriikidel olema
lubatud sellist õigust ette näha üksnes juhul, kui kontrolli käigus
avastatakse eeskirjade eiramisi. Olenemata tehtud kohapealse
kontrolli liigist, peaks põllumajandustootja eeskirjade eiramise
avastamise korral saama protokolli koopia.
(36) Maa-alade kohapealsed kontrollid on üldreeglina kaheosalised,
esimene osa on seotud deklareeritud põldude tõendamiste ja
mõõtmistega graafilise materjali, aerofotograafia jne alusel. Teine
osa hõlmab põldude füüsilist kontrolli deklareeritud põldude tege-
liku suuruse ning kõnealusest toetuskavast olenevalt deklareeritud
saagi ja selle kvaliteedi tõendamiseks. Vajaduse korral tuleks soori-
tada mõõtmised. Põllul võib füüsilise kontrolli läbi viia valimipõhi-
selt.
(37) Tuleks sätestada üksikasjalikud reeglid maa-alade määramise ja
kasutatavate mõõtmismeetodite kohta. Kui toetust makstakse
teatavate põllukultuuride tootmise eest, siis kogemus näitab, et
koos pindalatoetusteks kõlblike põldude pindala määramisega on
vaja määratleda ka põldude teatavate tunnusjoonte, eelkõige
hekkide, kraavide ja piirete aktsepteeritav laius. Eri keskkonnavaja-
dusi arvestades on asjakohane ette näha mõningat paindlikkust
piirkondlike saagikuse kinnitamisel arvestatavate määrade puhul.
(38) Ühtse otsemaksete kava alusel toetuse saamiseks deklareeritud
maa-aladesse tuleks siiski suhtuda eristavalt, arvestades fakti, et
sellised maksed pole enam seotud tootmiskohustusega.
(39) Seemnetoetuskava iseärasusi vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003
artiklile 99 arvesse võttes tuleks kehtestada kontrolli erisätted.
(40) Tuleks sätestada kaugseire kohapealseks kontrolliks kasutamise
tingimused ning füüsiliste kontrollide sooritamine neil juhtudel,
kui fototõlgendus ei võimalda selgeid tulemusi.(41) Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 52 on sätestatud tetrahüdro-
kannabinooli (THC) sisalduse erikontrollid juhuks, kui põllumajan-
dustootja kasvatab kanepit ühtse otsemaksete kava jaoks deklaree-
ritud põldudel. Tuleb määratleda selliste kontrollide üksikasjad.
(42) Juhul kui liikmesriik otsustab rakendada erinevaid loomakasvatuse
toetuskavu, mille alusel toetusi taotletakse, tuleks sätestada koha-
pealsete kontrollide ajastamine ja miinimumsisu. Veistetoetuste
taotlustes deklareeritud või veiste infotehnoloogilisse andmebaasi
sisestatud andmete õigsuse tõhusaks kontrollimiseks tuleb enamik
sellistest kontrollidest eelkõige läbi viia siis, kui kestab looma
karjas hoidmise kohustus.
(43) Juhul kui liikmesriik otsustab rakendada erinevaid veiste toetuska-
vasid, mille puhul veiste nõuetekohane identifitseerimine ja regis-
treerimine vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklile 138 on
üks toetuskõlblikkuskriteeriume, tuleks tagada, et ühenduse toetus
määratakse üksnes nõuetekohaselt identifitseeritud ja registreeritud
veistele. Selliseid kontrolle tuleks samuti teostada veiste suhtes,
kelle puhul pole veel taotlust esitatud, kuid kelle puhul toetus-
taotlus võidaks esitada tulevikus, sest mitmete veisetoetuskavade
ülesehituse tõttu esitatakse selliste loomade puhul toetustaotlus
alles pärast seda, kui nad on põllumajandusettevõttest juba
lahkunud.
(44) Juhul kui liikmesriik otsustab rakendada loomade tapatoetust,
tuleks eraldi sätestada kontrollimised tapamajades eesmärgiga
kontrollida, et loomad, mille kohta toetustaotlused on esitatud, on
toetuskõlblikud ning et infotehnoloogilises andmebaasis sisalduvad
andmed on õiged. Liikmesriikidel tuleks lubada sellisteks kontrolli-
misteks tapamaju valida kahel erineval alusel.
(45) Sel juhul, kuivõrd see käsitleb pärast veiste eksporti makstavat
loomade tapatoetust, on vaja erisätteid lisaks ekspordiga üldiseltseotud ühenduse kontrollisätetele kontrollieesmärkide erinevuse
tõttu.
(46) Loomakasvatuse toetustega seoses ette nähtud kontrollisätted
peaksid vajaduse korral olema kohaldatavad ka lisamaksete suhtes
määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 133 alusel.03/46. kd 296 Euroopa Liidu Teataja ET
(47) Komisjoni 23. juuni 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1082/2003
alusel, milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse
(EÜ) nr 1760/2000 (veiste identifitseerimise ja registreerimise
süsteemi raames läbiviidavate kontrollide minimaalse taseme
kohta)(4) rakendamise üksikasjalikud reeglid, on kehtestatud kont-
rolli erisätted. Selliste kontrollide läbiviimisel kõnesoleva määruse
alusel tuleks tulemusi ühtse süsteemi tarbeks kajastada kontrollia-
ruandes.
(48) Piimatoetuste ja nendega seotud lisamaksete toetustaotluste suhtes
on peamisteks toetuskõlblikkuskriteeriumiteks põllumajandustoot-
jale eraldatud piimakvoodi raames toota lubatud piimakogus ning
kas põllumajandustootja on tegelikult piimatootja. Liikmesriikide
pädevaid asutusi on sellest piimakvoodist juba teavitatud. Seetõttu
tuleb kohapeal peamiselt kontrollida seda, kas põllumajandus-
tootja on tegelikult piimatootja. Selliseid kontrollimisi võib teha
eelkõige põllumajandustootja raamatupidamise või muude regis-
trite alusel.
(49) Määrusega (EÜ) nr 1782/2003 juurutatakse nõuetele vastavuse
kohustus põllumajandustootjatele, kes saavad toetusmakseid
kõikide nimetatud määruse I lisas loetletud otsetoetuskavade
alusel. Sellega nähakse ette vähendamiste ja väljaarvamiste süsteem
selliste kohustuste mittetäitmise puhuks. Tuleks kindlaks määrata
selle süsteemi üksikasjad.
(50) Tuleks kindlaks määrata üksikasjad seoses küsimusega, millised
ametiasutused liikmesriikides viivad läbi nõuetele vastavuse kohus-
tuse kontrolli.
(51) Teatavatel juhtudel võib liikmesriikidel olla kasulik viia läbi
nõuetele vastavuse kohustuste halduskontrolli. Seda kontrolliva-
hendit ei peaks siiski liikmesriikidele kohustuslikuks muutma,
samas kui on kasulik ette näha selle kaalutluslik kasutamine.
(52) Tuleb määrata nõuetele vastavuse kohustuste miinimumkontrolli-
määr. Selleks kontrollimääraks tuleks kinnitada 1 % iga kontrollia-
meti pädevusvaldkonda jäävatest põllumajandustootjatest, kes vali-
takse asjakohase riskianalüüsi alusel. Selle valimi aluseks tuleks
võtta kas toetuskõlblikkuskriteeriumite kohapealseks kontrolliks
valitud põllumajandustootjate valimid või otsetoetusteks toetus-
taotlusi esitanud põllumajandustootjate üldkogum. Viimasel juhul
tuleks lubada teatavaid alternatiive.(53) Üldreeglina, võttes arvesse nõuetele vastavuse kohustuste mitme-
kesisust, tuleks kohapealsetes kontrollides tähelepanu keskendada
kõikidele kohustustele, mille vastavust selle külastuse ajal on
võimalik kontrollida. Lisaks peaks kontrollija nende nõuete ja
standardite osas, mille eiramisi ei olnud võimalik külastuse ajal
selgelt tuvastada, määratlema juhtumid, mis vajaduse korral esita-
takse edasisteks kontrollimisteks.
(54) Tuleb määrata üksikasjalike ja spetsiifiliste kontrolliaruannete
koostamise reeglid. Valdkonnale spetsialiseerunud kontrollijad
peaksid osutama kõikidele leidudele, samuti leidude tõsidusele, et
võimaldada makseasutusel määrata vastavad vähendamised või
vajaduse korral tootja otsetoetuste saajate hulgast välja arvata.
(55) Ühenduse finantshuvide tõhusaks kaitsmiseks tuleks võtta asja-
kohased meetmed, et võidelda eeskirjade eiramise ja pettuste
vastu. Eraldi tuleks sätestada juhtumid, kus leitakse erinevate asja-
omaste toetuskavade toetuskõlblikkuskriteeriumite eiramisi.
(56) Määruses (EÜ) nr 1782/2003 kavandatud vähendamiste ja väljaar-
vamiste süsteemil on aga nõuetele vastavuse kohustustega seoses
hoopis muu eesmärk, nimelt motiveerida põllumajandustootjaid
austama nõuetele vastavuse valdkonnas juba olemasolevaid
õigusakte.
(57) Vähendamiste ja väljaarvamiste määramisel tuleks arvesse võtta
proportsionaalsuse põhimõtet ja toetuskõlblikkuskriteeriumite
puhul vääramatu jõu juhtumitega seotud eriprobleeme ja ka
erandlikke ja looduslikke tingimusi. Nõuetele vastavuse kohustus-
tega seotud vähendamisi ja väljaarvamisi võib kohaldada üksnes
siis, kui põllumajandustootja tegutses hoolimatult või tahtlikult.
Vähendamised ja väljaarvamised tuleks liigitada vastavalt eeskir-
jade eiramise tõsidusele ning näha vajaduse korral teatavaks ajaks
ette täielik väljaarvamine ühest või mitmest toetuskavast.
Toetuskõlblikkuskriteeriumite osas tuleks nende puhul arvestada
erinevate toetuskavade iseärasusi.
(58) Pindalatoetuste taotluste osas mõjutavad eeskirjade eiramised tava-
liselt maa-alade osi. Seetõttu saab ühepõllu üledeklareerimisi
tasaarvestada teiste sama põllukultuuri põldude aladeklareerimis-
tega. Teatava tolerantsuspiiri ulatuses tuleks ette näha lihtsalt
toetustaotluste kohandamine tegelikult määratud pindalale vasta-
vaks ja vähendamisi rakendada üksnes alates selle piiri ületamisest.03/46. kd 297 Euroopa Liidu Teataja ET
(59) Seetõttu tuleb määratleda sama põllukultuurirühma all olevad
maa-alad. Ühtse otsemaksete kava jaoks deklareeritud maa-alad
peaksid põhimõtteliselt olema ühe põllukultuurirühma all. Siiski
tuleks määrata erireeglid selleks, et määratleda seotud aktiveeritud
toetusõigused juhul, kui tuvastatakse deklareeritud ja määratletud
maa-ala erinevus. Lisaks tuleb kooskõlas määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 54 lõikega 6 maa tootmisest kõrvale jätmi-
sega seotud toetusõigused aktiveerida enne mis tahes muid õigusi.
Sellega seoses tuleb sätestada kaks olukorda. Esiteks tuleb maa-ala,
mis tootmisest kõrvale jätmisega seotud toetusõiguste aktiveerimi-
seks on deklareeritud tootmisest kõrvale jäetuks, kuid tegelikkuses
tootmisest kõrvale jäetud pole, lahutada ühtse otsemaksete kava
jaoks deklareeritud kogu maa-alast kui määratlemata maa-ala.
Teiseks tuleks teoreetiliselt niisamuti toimida tootmisest kõrvale
jätmisega seotud toetusõigustele vastava maa-ala suhtes, kui neid
õigusi pole aktiveeritud, kui samal ajal aktiveeritakse teisi õigusi
vastava maa-alaga seoses.
(60) Tärklisekartuli ja seemnetoetuskavade toetustaotluste üksikasjade
arvesse võtmiseks on vaja erisätteid. Juhul kui liikmesriik otsustab
rakendada erinevaid loomakasvatuse toetuskavu, mille puhul
põllumajandustootjad taotlevad loomakasvatuse toetust ja sel
eesmärgil deklareerivad söödamaad, kuid selliste maa-alade ülede-
klareerimise tulemusel ei maksta suuremat toetust loomade eest, ei
peaks karistusi ette nägema.
(61) Loomakasvatuse toetustaotluste puhul on eiramiste tulemuseks
asjaomase looma toetuskõlbmatuks määramine. Vähendamisi
tuleks ette näha alates esimesest eeskirjade eiramistega seotud
looma avastamisest, kuid vähendamise määrast sõltumata peaks
karistus olema leebem, kui eeskirjade eiramisi leitakse üksnes kuni
kolme looma puhul. Kõikidel muudel juhtudel peaks karistuse
raskusaste sõltuma loomade protsendist, mille puhul eeskirjade
eiramisi on leitud.
(62) Põllumajandustootjatel tuleks lubada veiseid ja lambaid/kitsi asen-
dada asjaomase sektori reeglitega lubatud piires. Kui põllumajan-
dustootja loodusliku olukorra tõttu ei suuda täita loomapidamis-
kohustust sektori reeglite kohaselt, ei peaks vähendamisi ja väljaar-
vamisi rakendama.
(63) Juhul kui liikmesriik otsustab rakendada tapatoetust, tuleks tapa-
majade olulisuse tõttu mõnede veisetoetuskavade nõuetekohaseks
funktsioneerimiseks ette näha ka juhtumid, kui tapamajad raske
hooletuse tõttu või tahtlikult väljastavad valesertifikaate või -dekla-
ratsioone.(64) Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 133 sätestatud lisamakseid
käsitlevate eeskirjade eiramiste osas tuleks liikmesriikidel ette näha
sanktsioonid, mis peaksid olema samaväärsed pindala- ja looma-
kasvatuse toetuskavade puhul ette nähtud sanktsioonidega, välja
arvatud juhul, kui see on ebasobiv. Viimasel juhul tuleks liikmes-
riikidel ette näha sobilikud samaväärsed sanktsioonid.
(65) Tuleks määrata piimatoetuste ja lisamaksete vähendamised ja
sanktsioonid juhuks, kui toetust taotlev põllumajandustootja ei
täida oma piimatootmiskohustust.
(66) Nõuetele vastavuse kohustuste puhul, välja arvatud vähendamis-
või väljaarvamisastme reguleerimine proportsionaalsuse põhimõtet
silmas pidades, tuleks sätestada, et teatavast hetkest alates tuleks
ühe ja sama nõuetele vastavuse kohustuse korduvaid eiramisipärast põllumajandustootja eelnevat hoiatamist käsitleda tahtliku
nõuetele mittevastavusena.
(67) Toetuskõlblikkuskriteeriumitega seotud vähendamisi ja väljaarva-
misi ei peaks reeglina kohaldama, kui põllumajandustootja esitas
faktiliselt õigeid andmeid või kui ta muul viisil suudab tõestada, et
viga ei tekkinud tema süül.
(68) Põllumajandustootjate suhtes, kes mis tahes ajal teavitavad päde-
vaid riiklikke asutusi ebaõigetest toetustaotlustest, ei peaks kohal-
dama vähendamisi ega väljaarvamisi ebaõigsuse põhjusest olene-
mata, tingimusel et põllumajandustootjat ei ole teavitatud pädeva
asutuse kavatsusest läbi viia kohapealne kontroll ja see asutus ei
ole veel teavitanud põllumajandustootjat taotluses esinevast eeskir-
jade eiramisest. Sama tuleks kohaldada toetustaotluste aluseks
olevate veiste kohta infotehnoloogilises andmebaasis leiduva
ebaõige teabe suhtes, mille puhul eiramine tähendab nii nõuetele
vastavuse kohustuse tõsist rikkumist kui ka toetuskõlblikkuskritee-
riumi rikkumist, kui sellised eeskirjade eiramised on olulised
üksnes nõuetele vastavuse kohustusega seoses.
(69) Väikeste summade haldamine on liikmesriikide pädevate asutuste
jaoks koormav ülesanne. Seetõttu on asjakohane lubada liikmesrii-
kidel mitte maksta toetussummasid, mis jäävad alla kindla miini-
mummäära, ja mitte nõuda ebaõigesti makstud summade tagasta-
mist, kui kõnealused summad on minimaalsed.
(70) Tuleb sätestada spetsiifilised ja üksikasjalikud nõuded ühe põllu-
majandustootja ühele või mitmele toetustaotlusele erinevate
vähendamiste erapooletu kohaldamise kindlustamiseks. Käesoleva
määrusega ettenähtud vähendamiste ja väljaarvamiste kohalda-
mine ei tohiks piirata muude ühenduse või siseriiklike sätetega
kehtestatud täiendavate sanktsioonide kohaldamist.03/46. kd 298 Euroopa Liidu Teataja ET
(71) Kui vääramatu jõu või erandlike asjaolude tagajärjel pole põlluma-
jandustootja suuteline täitma sektori reeglites ette nähtud kohus-
tusi, ei peaks ta kaotama õigust toetusmaksele. Tuleks täpsustada,
milliseid asjaolusid võib pädev asutus tunnistada erandlikeks asjao-
ludeks.
(72) Hea usu põhimõtte ühetaolise kohaldamise tagamiseks ühenduse
kõikides osades tuleks alusetult makstud summade tagasinõudmise
puhul sätestada tingimused, mille alusel võib sellele põhimõttele
tugineda, ilma et see piiraks nõukogu 17. mai 1999. aasta määru-
sega (EÜ) nr 1258/1999 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise
kohta)(5) kehtestatud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja
heakskiitmise raames asjaomaste kulude käsitlemist.
(73) Tuleks kehtestada reeglid, millega sätestatakse selliste terviklike
põllumajandusettevõtete üleandmiste tagajärjed, millel on teata-
vaid kohustusi ühtse süsteemi otsetoetuskavadega seoses.
(74) Üldreeglina peaksid liikmesriigid võtma kõik vajalikud täiendavad
meetmed käesoleva määruse nõuetekohase toimimise tagamiseks.
Liikmesriigid peaksid üksteist vajadusel vastastikku abistama.
(75) Komisjoni tuleks teavitada liikmesriikide meetmetest, mida nad
võtavad ühtse süsteemi rakendamise endapoolseks muutmiseks.
Selleks, et võimaldada komisjonil ühtse süsteemi tõhusat järele-
valvet, tuleks liikmesriikidel komisjonile saata teatavat iga-aastastkontrollistatistikat. Liikmesriikidel tuleks lisaks teavitada komisjoni
kõikidest meetmetest, mida nad võtavad püsirohumaa all oleva
maa säilitamiseks.
(76) Tuleb kehtestada reeglid rakendatavate muutmiste arvutamiseks,
kui toetust muudetakse kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 ar-
tikliga 10, kasutatavaks muutuv rahaliste vahendite jaotusmeetod,
samuti täiendavate toetussummade arvutamine nimetatud määruse
artikli 12 alusel, et sätestada reeglid, mille abil määrata, kas nime-
tatud artiklis osutatud 5000 euro piir on saavutatud.
(77) Käesolevat määrust tuleks hakata kohaldama alates 1. jaanuarist
2005. Samast kuupäevast alates tuleks määrus (EÜ) nr 2419/2001
kehtetuks tunnistada. Siiski tuleks jätkata nimetatud määruse
kohaldamist enne 1. jaanuari 2005 algavate turustusaastate või
toetusperioodidega seotud toetustaotluste puhul. Määrusega (EÜ)
nr 2419/2001 kehtestatud reeglite tagajärjel kohaldatavate vähen-
damiste kehtetuks muutumise vältimiseks käesolevale uuele režii-
mile üleminekul on vajalikud erisätted.
(78) Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas otsetoe-
tuste korralduskomitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I OSA
REGULEERIMISALA JA ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisala
Käesolevas määruses sätestatakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 II jaotises
kehtestatud nõuetele vastavuse, toetuste ümbersuunamise ning ühtse
haldus- ja kontrollisüsteemi (edaspidi “ühtne süsteem”) rakendamise ük-
sikasjalikud reeglid. See ei piira individuaalseid toetuskavu hõlmavates
määrustes sätestatud erinõuete kohaldamist.
Artikkel 2
Mõisted
Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:
1)põllumaa – põllukultuuride tootmiseks haritav maa ja tootmisest
kõrvaldatud maa või kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artik-
liga 5 heas põllumajanduslikus ja keskkondlikus korras hoitav maa
või kasvuhoonete all olev maa või ligipääsmatu või ligipääsetava
katte all olev maa;2)püsirohumaa – maa, mida kasutatakse rohu või muude rohttaimede
looduslikuks kasvatamiseks (isekülvi teel) või harimiseks
(külvamine), mida pole kaasatud majandi külvikorda viie aasta
jooksul või kauem;
3)veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteem – Euroopa Parlamendi
ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1760/2000 kehtestatud veiste identi-
fitseerimise ja registreerimise süsteem (2);
4)kõrvamärk – määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 3 punktis a ja artik-
lis 4 viidatud kõrvamärk loomade individuaalseks identifitseerimi-
seks;03/46. kd 299 Euroopa Liidu Teataja ET
5)veiste infotehnoloogiline andmebaas – määruse (EÜ) nr 1760/2000 ar-
tikli 3 punktis b ja artiklis 5 viidatud infotehnoloogiline andmebaas;
6)loomapass – määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 3 punktis c ja artiklis
6 viidatud loomapass;
7)register – loomade arvestus, mida loomapidajad peavad kooskõlas
nõukogu direktiivi 92/102/EMÜ (7) artikliga 4, nõukogu määruse
(EÜ) nr 21/2004 (8) artikliga 5 või vastavalt määruse (EÜ)
nr 1760/2000 artikli 3 punktiga d ja artikliga 7;
8)veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi elemendid – määruse
(EÜ) nr 1760/2000 artiklis 3 viidatud elemendid;
9)identifitseerimiskood – määruse (EÜ) Nr 1760/2000 artikli 4 lõikes 1
viidatud identifitseerimiskood;
10) eeskirjade eiramised – kõnealuse toetuse saamise nõuete mittejärgi-
mine;
11) ühtne taotlus – otsetoetuste taotlus ühtse toetuskava ja teiste pindala
toetuskavade raames, mis on kehtestatud määruse (EÜ)
nr 1782/2003 III ja IV jaotises;
12) pindala toetuskavad – ühtne toetuskava ja kõik toetuskavad, mis on
kehtestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotises, välja arvatud
selle jaotise peatükkides 7, 11 ja 12 kehtestatud toetuskavad;
13) loomakasvatuse toetuse taotlus – taotlused toetusmakseteks lammaste
ja kitsede toetuskavade ning veise- ja vasikaliha toetuskavade
alusel, mis on sätestatud vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV
jaotise peatükkides 11 ja 12;
14) piimatoetuse (toetus)taotlus – taotlused toetusmakseteks piimatoetuse
ja lisamaksekavade alusel, mis on sätestatud määruse (EÜ)
nr 1782/2003 IV jaotise peatükis 7;
15) kasutusviis – põllukultuuri liigi või pinnakatte või põllukultuuri
puudumise kaudu määratletav pindala kasutamine;
16) veiste puhul makstava toetuse kavad – määruse (EÜ) nr 1782/2003 ar-
tiklis 121 viidatud toetuskavad;
17) lammaste ja kitsede (puhul makstav(a)) toetuskava – määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artiklis 111 viidatud toetuskava;
18) toetusetaotlusega hõlmatud veised – veised, kelle kohta on veiste puhul
makstava toetuse kava alusel esitatud loomakasvatuse toetustaotlus;19) toetusetaotlusega hõlmamata veised – veised, kelle kohta ei ole veel
loomakasvatuse toetustaotlust esitatud, kuid kes on veiste puhul
makstava toetuse kava alusel potentsiaalselt toetuskõlblikud;
20) loomapidamisaeg – aeg, mille jooksul tuleb toetusetaotlusega
hõlmatud looma põllumajandusettevõttes karjas hoida vastavalt
järgmistele sätetele:
a) isasveiste puhul makstava eritoetuse osas komisjoni 28.
oktoobri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 2342/1999, milles sätes-
tatakse veise- ja vasikalihaturu ühist korraldust käsitleva
nõukogu määruse (EÜ) nr 1254/1999 (9) üksikasjalikud raken-
duseeskirjad toetuskavade kohta, artikkel 5 ja 9,
b) ammlehmade puhul makstava toetuse osas määruse (EÜ)
nr 2342/1999 artikkel 16,
c) toetuse loomade tapatoetuse osas määruse (EÜ) nr 2342/1999
artikkel 37,
d) lammaste ja kitsede puhul makstavate toetuse osas komisjoni
21. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 2550/2001, milles
sätestati üksikasjalikud reeglid nõukogu määruse (EÜ)
nr 2529/2001 (lamba- ja kitselihaturu ühise korralduse kohta)
üksikasjalikud rakenduseeskirjad toetuskavade osas ning
muudeti määrust (EÜ) nr 2419/2001 lammaste ja kitsede eest
makstavate toetuste osas (10), artikli 2 lõige 3;
21) loomapidaja – füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab loomade
eest ajutiselt või alaliselt, sealhulgas nende vedamisel ja turusta-
misel;
22) kindlaksmääratud maa-ala – maa-ala, mille puhul on täidetud kõik
toetuse andmise eeskirjades sätestatud tingimused; ühtse otsemak-
sete kava puhul võidakse deklareeritud maa-ala lugeda määratletud
maa-alaks üksnes siis, kui sellega tegelikult kaasneb vastav arv
toetusõigusi;
23) kindlaksmääratud loom – loom, kelle puhul on täidetud kõik toetuse
andmise eeskirjades sätestatud tingimused;
24) toetusperiood – toetustaotlustega hõlmatud ajavahemik olenemata
taotluse esitamise ajast;
25) geoinfosüsteem (edaspidi “GIS”) – määruse (EÜ) nr 1782/2003 artik-
lis 20 viidatud infotehnoloogiline geograafiline infosüsteem;03/46. kd 300 Euroopa Liidu Teataja ET
26) võrdlusmaaüksus – määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 18 viidatud
geograafiliselt piiritletud maa-ala, millel on liikmesriigi GIS identi-
fitseerimissüsteemis registreeritud unikaalne identifitseerimiskood;
27) graafiline materjal – kaardid või muud dokumendid, mida kasuta-
takse GIS sisu edastamiseks toetuste taotlejate ja liikmesriikide
vahel;
28) riiklik geodeetiline süsteem – koordinaatide viitsüsteem, mis
võimaldab põldude standardmõõtmisi ja unikaalset identifitseeri-
mist kogu asjaomases liikmesriigis; erinevate koordinaatsüsteemide
kasutamisel peavad need olema igas liikmesriigis ühilduvad;
29) makseasutus – nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artiklis 4
viidatud asutused (11);
30) nõuetele vastavus – kohustuslikud haldusnõuded ning head põlluma-
jandus- ja keskkonnatingimused kooskõlas määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artiklitega 4 ja 5;
31) nõuetele vastavuse valdkonnad – nõuetele vastavuse kohustuse eri
valdkonnad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 4 lõike 1 tähen-
duses ning head põllumajandus- ja keskkonnatingimused, mis on
sätestatud kõnesoleva määruse IV lisas;
32) õigusakt – määruse (EÜ) nr 1782/2003 III lisas loetletud direktiiv
või määrus; nimetatud määruse III lisa punktides 6, 7, 8 ja 8a loet-
letud direktiiv ja määrused moodustavad siiski ühe õigusakti;
33) standard – liikmesriikide määratletud standardid kooskõlas määruse
(EÜ) nr 1782/2003 artikliga 5 ja IV lisaga;
34) nõue – kui seda mõistet kasutatakse nõuetele vastavuse kontekstis,
tähendab see iga üksikut kohustuslikku haldusnõuet määruse (EÜ)
nr 1782/2003 III lisas ühe õigusakti raames viidatud mis tahes ar-
tikli alusel, mis sisuliselt erineb sama õigusakti muudest nõuetest;
35) nõuetele mittevastavus – nõuetele ja standarditele mittevastavus; ka
käesoleva määruse artiklis 4 sätestatud kohustustele mittevastavus
on samuti nõuetele mittevastavuse juhtum;
36) spetsialiseeritud asutused – riiklikud pädevad asutused, mis kooskõlas
määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 25 lõike 2 esimese lõiguga
vastutavad kohustuslike haldusnõuete ning heade põllumajandus-
ja keskkonnatingimuste täitmise eest;
37) kehtestatud individuaalne piimakvoot – individuaalsed piimakvoodid,
millele põllumajandustootjal on õigus.Artikkel 3
Püsirohumaa all oleva maa säilitamine liikmesriigi tasandil
1. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 5 lõike 2
kolmandas lõigus sätestatud erandite kohaldamist, tagavad liikmesriigid
vastavalt nimetatud artikli esimesele lõikele püsirohumaa all oleva maa
osakaalu säilimise kogu põllumajandusliku maa suhtes, nagu on
määratletud määruse (EÜ) nr 796/2004 artikli 2 punktis a. Seda kohus-
tust kohaldatakse siseriiklikul või piirkondlikul tasandil.
Kui aga säilitatakse püsirohumaa all oleva maa suurus absoluutväär-
tuses, mis on kehtestatud kooskõlas lõike 4 punktiga a, loetakse
määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 5 lõike 2 esimeses lõigus sätestatud
kohustus täidetuks.
2. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 5 lõike 2 teise lõigu kohalda-
miseks tuleb liikmesriikidel tagada, et lõikes 1 viidatud suhtarv ei vähe-
neks püsirohumaa all oleva maa kahjuks üle 10 % 2003. aasta võrdlu-
sarvu suhtes.
3. Lõikes 1 viidatud suhtarv kehtestatakse igal aastal lähtudes maa-
aladest, mida põllumajandustootjad on asjaomaseks aastaks deklaree-
rinud.
4. Lõikes 2 viidatud võrdusarv 2003. aastaks kehtestatakse järgmi-
selt:
a) püsirohumaa all olevaks maaks loetakse püsirohumaa all olev maa,
mille põllumajandustootjad on deklareerinud 2003. aastaks, pluss
püsirohumaa all olev maa, mis on deklareeritud 2005. aastal koos-
kõlas käesoleva määruse artikli 14 lõikega 1, ning mis pole 2003.
aastal deklareeritud muuks kasutuseks kui rohumaa, välja arvatud
kui põllumajandustootja saab tõestada, et selline maa polnud püsiro-
humaa all 2003. aastal.
2005. aastal püsirohumaadena deklareeritavad maa-alad, mis 2003.
aastal olid toetuskõlblikud põllukultuuride pindalatoetuse alusel
kooskõlas nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1251/1999
artikli 1 lõikega 3, millega kehtestati teatavate põllukultuuride toot-
jatele toetussüsteem, (12) arvestatakse välja.
Maa, mis oli püsirohumaa 2003. aastal ning mis pärast 2003. aastat
on metsastatud või metsastatakse kooskõlas määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 5 lõike 2 kolmanda lõiguga, arvestatakse välja.03/46. kd 301 Euroopa Liidu Teataja ET
b) kogu põllumajanduslik maa on kogu põllumajanduslik maa, mille
põllumajandustootjad on deklareerinud 2005. aastal.
Artikkel 4
Püsirohumaa all oleva maa säilitamine individuaaltasandil
1. Kui tehakse kindlaks, et käesoleva määruse artikli 3 lõikes 1
viidatud suhtarv väheneb, sätestab asjaomane liikmesriik siseriiklikul
või piirkondlikul tasandil määruse (EÜ) nr 1782/2003 I lisas loetletud
mis tahes otsetoetuskava alusel abi taotlevatele põllumajandustootjatele
kohustuse mitte muuta püsirohumaa all olevat maa otstarvet ilma
eelneva kooskõlastuseta.
2. Kui tehakse kindlaks, et käesoleva määruse artikli 3 lõikes 2
viidatud kohustust pole võimalik tagada, sätestab asjaomane liikmesriik
lisaks lõike 1 alusel võetavatele meetmetele siseriiklikul või piirkond-
likul tasandil määruse (EÜ) nr 1782/2003 I lisas loetletud mis tahes
otsetoetuskava alusel abi taotlevatele põllumajandustootjatele kohustuse
muuta maad tagasi püsirohumaaks nende põllumajandustootjate puhul,
kelle käsutuses on maad, mille otstarvet muudeti püsirohumaa all
olevast maast muu kasutusotstarbega maaks.
See kohustus kehtib 2005. aastal sellise maa suhtes, mis on muudetud
muu kasutusotstarbega maaks pärast 2003. aasta pindalatoetuste
abitaotluste esitamise kuupäeva. 2006. aastast alates kehtib see
kohustus maa suhtes, mille otstarvet on taoliselt muudetud kooskõlas
artikliga 11 asjaomases liikmesriigis ühtsete taotluste esitamise viima-
sele kuupäevale eelnenud 12-kuulise perioodi algusest alates.Sellisel juhul tuleb põllumajandustootjatel protsentuaalne osa sellest
maast püsirohumaaks tagasi muuta või rajada uus vastava pindalaga
püsirohumaa. Protsentuaalse osa arvutamise aluseks võetakse pindala,
mida põllumajandustootja on niimoodi muutnud, ja tasakaalu taastami-
seks vajalik pindala.
Kui aga sellisele maale kohaldati üleandmist pärast selle muutmist muu
kasutusotstarbega maaks, kohaldatakse seda kohustust ainult siis, kui
üleandmine leidis aset pärast käesoleva määruse jõustumist.
Artikli 2 punkti 2 erandina loetakse püsirohumaaks tagasi muudetud
või muudetud maa-alad tagasimuutmise või muutmise esimesest
päevast alates püsirohumaaks.
3. Lõigetes 1 ja 2 põllumajandustootjatele sätestatud kohustust ei
kohaldata siiski juhul, kui põllumajandustootjad rajasid püsirohumaa all
oleva maa nõukogu 30. juuni 1992. aasta määrusele (EMÜ) nr 2078/92
keskkonnakaitsenõuete ja loodushoiuga ühilduvate põllumajanduslike
tootmismeetodite kohta (13) ja 17. mai 1999. aasta määrusele (EÜ)
nr 1257/1999 Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi
(EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste
muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta, millega muudeti ja tunnis-
tati kehtetuks teatavad määrused (14) ja nõukogu 26. aprilli 1994. aasta
määrus (EÜ) nr 1017/94, milles käsitletakse praegu põllukultuuride all
oleva maa-ala ümberkorraldamist ekstensiivseks loomakasvatuseks
Portugalis,(15) vastavate kavade raames.
II OSA
ÜHTNE HALDUS- JA KONTROLLISÜSTEEM
I JAOTIS
ÜLDIST
Artikkel 5
Põllumajandustootjate identifitseerimine
Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 22 lõike 3 kohal-
damist, peab kõnesoleva määruse artikli 18 lõike 1 punktis f sätestatud
ühtne süsteem iga põllumajandustootja identiteedi registreerimiseks
tagama kõikide sama põllumajandustootja esitatavate toetustaotluste
unikaalse identifitseerimise.
Artikkel 6
Põldude identifitseerimine
1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 20 viidatud põldude identifit-
seerimissüsteem peab toimima võrdlusmaaüksuste, näiteks katas-
triüksus, või põllumassiivi tasandil, mis tagab iga võrdlusmaaüksuse
unikaalse identifitseerimise.Liikmesriigid peavad lisaks sellele tagama põldude usaldusväärse identi-
fitseerimise ning peavad eelkõige nõudma, et ühtses taotluses esitataks
üksikasjad või lisataks pädeva asutuse nimetatud dokumendid, mis
võimaldavad määrata iga põllu asukoha ja põldu mõõta. GIS peab
toimima riikliku geodeetilise süsteemi alusel.
2. Liikmesriik peab tagama, et vähemalt 75 % toetustaotlusega
hõlmatud võrdlusmaaüksuste puhul on vähemalt 90 % vastavast maa-
alast toetuskõlblik ühtse otsemaksete kava alusel. Hindamine teostatakse
kord aastas asjakohaseid statistilisi meetodeid kasutades.
3. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise peatükis 4 sätestatud
pindalatoetuse osas pähklite puhul juurutavad liikmesriigid, mille puhul
mainitud määruse artikli 84 lõikes 3 kindlaks määratud riiklik tagatud
pindala ületab 1 500 ha, alates 1. jaanuarist 2006 täiendava GIS-teabe-
kihi, mis sisaldab puude arvu põllul, nende liiki, asukohta ja viljapuuaia
pindala arvutust.03/46. kd 302 Euroopa Liidu Teataja ET
Artikkel 7
Toetusõiguste identifitseerimine ja registreerimine
1. Toetusõiguste identifitseerimise ja registreerimise süsteem, mis on
sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 21, on infotehnoloogi-
line register liikmesriigi tasandil ning, eriti käesoleva määruse artiklis
24 sätestatud ristkontrolle silmas pidades, tagab toetusõiguste tõhusa
jälgitavuse eelkõige järgmiste elementide suhtes:
a) omanik;
b) väärtus;
b) määramiskuupäev;d) viimase aktiveerimise kuupäev;e) päritolu, eelkõige arvestades omandamist, alg- või riiklikku reservi,
ostu, rentimist, pärimist;
f) õiguse liik, eelkõige tootmisest kõrvale jätmisega seotud toetusõi-
gused, eritingimustest lähtuvad õigused kooskõlas määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikliga 48 ja kooskõlas nimetatud määruse artikliga
60 võimaldatud õigused;
g) vajaduse korral piirkondlikud piirangud.2. Liikmesriigid, kus on
üle ühe makseasutuse, võivad otsustada pidada elektroonilist registrit
makseasutuse tasandil. Sel juhul peavad asjaomased liikmesriigid
tagama erinevate registrite omavahelise ühilduvuse.
Artikkel 8
Üldpõhimõtted seoses põldudega (Põldudega seonduvad üldpõ-
himõtted)
1. Puid hõlmav (põld)maatükk loetakse põlluks pindala toetuskavade
otstarbel, kui määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 51 viidatud põlluma-
janduslikke tegevusi või vajaduse korral kavandatavat tootmist on
võimalik teostada samamoodi nagu sama piirkonna puudeta põldudel.
2. Söödamaa puhul:
a) kui söödamaad kasutatakse ühiselt, jaotavad pädevad asutused selle
põllumajandustootjate vahel mõtteliselt vastavalt põllumajandustoot-
jate maakasutusele või selle maa kasutusõigusele;b) määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 131 rakendamiseks peab iga
söödamaa olema kasutatav loomakasvatuseks vähemalt seitsme kuu
vältel alates liikmesriigi määratavast kuupäevast, mis peab jääma 1.
jaanuari ja 31. märtsi vahele;
c) määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 131 rakendamiseks juhul, kui
söödamaa asub muus liikmesriigis kui põllumajandustootja peamine
tegevuskoht, loetakse see maa-ala põllumajandustootja nõudmisel
selle põllumajandustootja põllumajandusettevõtte osaks, tingimusel
et see asub põllumajandusettevõte vahetus läheduses ja suurem osa
põllumajandustootja poolt kasutatavast kogu põllumajanduslikust
maast asub liikmesriigis, kus asub tema peamine tegevuskoht.
Artikkel 9
Nõuetele vastavuse kontrollisüsteem
Liikmesriigid rajavad süsteemi, mis tagab nõuetele vastavuse tõhusa
kontrolli. See süsteem peab kooskõlas käesoleva määruse III jaotise III
peatükiga eelkõige võimaldama:
a) kui pädev asutus pole makseasutus, edastada vajalikku teavet otse-
toetusi taotlevate põllumajandustootjate kohta makseasutuselt spet-
sialiseeritud kontrolliasutustele ja/või vajaduse korral määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 23 lõikes 3 viidatud koordineeriva asutuse
kaudu;
b) rakendada kontrollvalimite valikumeetodeid;
c) teha märkusi läbiviidavate kontrollide iseloomu ja ulatuse kohta;
d) kontrolliaruandeid, mis sisaldavad avastatud mittevastavusi ja
hinnanguid nende tõsidusele, ulatusele, püsivusele ja korduvusele;
e) kui pädev asutus pole makseasutus, edastada kontrolliaruandeid spet-
sialiseeritud kontrolliasutustelt makseasutusele või määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 23 lõikes 3 viidatud koordineerivale asutuse
või mõlemale;
f) makseasutusel rakendada vähendamiste ja väljaarvamiste süsteemi.
Liikmesriigid võivad lisaks sellele sätestada menetluse, mille kohaselt
põllumajandustootja annab makseasutusele teada tema puhul rakenda-
tavate nõuete ja standardite identifitseerimiseks vajalikud tegurid.03/46. kd 303 Euroopa Liidu Teataja ET
Artikkel 10
Toetuse maksmine
1. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 28 lõikes 2
sätestatud ajavahemikku või reegleid, mis sätestavad ettemaksude soori-
tamise kooskõlas kõnesoleva artikli lõikega 3, ei maksta käesoleva
määruse reguleerimisalasse jäävaid otsetoetusi enne, kui liikmesriigid
vastavalt käesolevale määrusele on lõpetanud toetuskõlblikkuskriteeriu-
mite kontrolli.
2. Käesoleva määruse III jaotise III peatükis kirjeldatud nõuetele
vastavuse kontrollide puhul, kui neid pole võimalik lõpetada enne
makse sooritamist, nõutakse alusetult makstud toetuste tagasimaksmist
kooskõlas käesoleva määruse artikliga 73.
II JAOTIS
TOETUSTAOTLUSED
I PEATÜKK
ÜHTNE TAOTLUS
Artikkel 11
Ühtse taotluse esitamise kuupäev
1. Põllumajandustootja, kes taotleb toetust mis tahes pindalatoetus-
kava alusel, võib esitada üksnes ühe ühtse taotluse aastas.
Põllumajandustootja, kes ei taotle toetust ühegi pindalatoetuskava
alusel, kuid taotleb toetust mõne muu määruse (EÜ) nr 1782/2003 I
lisas loetletud toetuskava alusel, esitab ühtse toetustaotluse vormi, kui
tema käsutuses on põllumajanduslikku maad määruse (EÜ) nr 796/2004
artikli 2 punkti a mõistes, ning kooskõlas artikliga 14 loetleb sellel need
maa-alad. Liikmesriigid võivad siiski põllumajandustootjaid sellest
kohustusest vabastada, kui asjaomane teave on tehtud kättesaadavaks
pädevatele asutustele teiste haldus- ja kontrollisüsteemide raames, mis
kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 26 tagavad ühilduvuse
ühtse süsteemiga.
2. Ühtne taotlus esitatakse liikmesriikide poolt määrataval
kuupäeval, mis pole hilisem kui 15. mai. Soome ja Rootsi võivad siiski
määrata hilisema kuupäeva, mis pole hilisem kui 15. juuni.
Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 144 lõikes 2 viidatud
menetlusega võib lubada käesoleva lõike esimeses lõigus viidatud
kuupäevi edasi lükata teatavates tsoonides, kus erandlike kliimatingi-
muste tõttu tavalised kuupäevad pole kohaldatavad.
Selle kuupäeva määramisel peavad liikmesriigid võtma arvesse ajavahe-
mikku, mille vältel kogu asjakohane andmestik peaks olema kättesaadav
toetuste nõuetekohaseks haldus- ja finantsjuhtimiseks, ning tagamatõhusate kontrollide kavandamise võimaluse, eriti võttes arvesse, et see
kuupäev määratakse kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 44
lõikega 3.
3. Kui sama põllumajandustootja esitatud ühtsele taotlusele vastavate
toetuskavade haldamise eest vastutab üle ühe makseasutuse, võtab asja-
omane liikmesriik vajalikke meetmeid tagamaks, et käesolevas artiklis
nõutav teave tehtaks kättesaadavaks kõigile asjaomastele makseasutus-
tele.
Artikkel 12
Ühtse taotluse sisu
1. Ühtne taotlus peab sisaldama toetuskõlblikkuse kindlaksmäärami-
seks vajalikku kogu teavet, eelkõige:
a) põllumajandustootja identiteet;
b) asjaomane toetuskava või toetuskavad;c) makseõiguste identifikatsioon kooskõlas artiklis 7 ühtse otsemaksete
kava puhul sätestatud identifitseerimise ja registreerimise süsteemiga
maa tootmisest kõrvalejätmisega seotud toetusõiguste ja muude
õiguste kaupa;
d) põllumajandusettevõtte kõigi põldude identifitseerimist võimaldavad
üksikasjad, nende pindala väljendatuna hektarites kuni kahe koma-
koha täpsusega, nende asukoht ja vajaduse korral nende kasutusviis
ja kas põld on niisutatud;
e) põllumajandustootja kinnitus selle kohta, et ta on teadlik kõnealuste
toetuskavadega seotud tingimustest.2. Lõike 1 punktis c viidatud
toetusõiguste identifitseerimiseks tuleb kooskõlas määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 22 lõikega 2 põllumajandustootjale jagatud
eeltrükitud vormidel näidata makseõiguste identifikatsioon kooskõlas
artiklis 7 sätestatud identifitseerimise ja registreerimise süsteemiga
maa tootmisest kõrvalejätmisega seotud toetusõiguste ja muude
õiguste kaupa.
Taotlusvormi esitamisel teeb põllumajandustootja eeltrükitud vormil
parandusi, kui on toimunud muutusi, eelkõige toetusõiguste ülekand-
misi kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 46.
Põllumajandustootja deklareerib eraldi maa tootmisest kõrvalejätmise
õigusi toetava maa-ala ja teisi õigusi toetava maa-ala. Kooskõlas
määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 54 lõikega 6 taotleb põllumajandus-
tootja maa tootmisest kõrvalejätmise õigusi enne muid õigusi. Sellest
tulenevalt deklareerib põllumajandustootja oma maa tootmisest kõrvale
jätmisega seotud toetusõiguste arvule vastava maa tootmisest kõrvale-
jätmise pindala, kui tema käsutuses on piisav kogus toetuskõlblikku
maad. Juhul kui toetuskõlbliku maa-ala suurus on väiksem kui maa
tootmisest kõrvalejätmisega seotud toetusõiguste arv, võib põllumajan-
dustootja taotleda tema käsutuses oleva maa suurusele vastavat maa
tootmisest kõrvalejätmisega seotud toetusõiguste arvu.03/46. kd 304 Euroopa Liidu Teataja ET
3. Lõike 1 punktis d viidatud kõigi põldude identifitseerimiseks
põllumajandusettevõttes tuleb kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003
artikli 22 lõikega 2 põllumajandustootjale jagatud eeltrükitud vormidel
näidata maksimaalne toetuskõlblik pindala võrdlusmaaüksuse kohta
ühtse otsemaksete kava puhul. Lisaks sellele tuleb põllumajandustoot-
jale kooskõlas nimetatud sättega esitatud graafilisel materjalil tähistada
võrdlusmaaüksuste piirid ja nende unikaalne identifikatsioon ning
põllumajandustootja peab tähistama iga põllu asukoha. Lisaks sellele
teeb põllumajandustootja taotlusvormi esitamisel parandusi eeltrükitud
vormil, kui on toimunud muutusi.
Artikkel 13
Erinõuded ühtsele taotlusele
1. Juhul kui põllumajanduskultuuride pindalatoetuste taotlus koos-
kõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10. peatükiga sisaldab
deklaratsiooni lina ja kanepi kiu tootmiseks kasvatamise kohta nime-
tatud määruse artikli 106 kohaselt, tuleb esitada seemnepakendil kasu-
tatavad ametlikud etiketid kooskõlas nõukogu direktiivi 2002/57/EÜ
(16) ja eelkõige selle artikliga 12, või lina kasvatamise korral kiu toot-
miseks mis tahes muu dokument, mille asjaomane liikmesriik sama-
väärseks tunnistab, sealhulgas nimetatud direktiivi artiklis 19 sätestatud
sertifikaat.
Kui külvamine leiab aset pärast ühtse taotluse esitamise tähtaega, esita-
takse need etiketid või dokumendid hiljemalt 30. juuniks.
Kui kiuks kasvatatava kanepi seemneetiketid tuleb esitada ka teistele
riiklikele asutustele, võivad liikmesriigid sätestada, et need etiketid tuleb
pärast esitamist põllumajandustootjale tagastada.
Kanepi kiuks kasvatamise puhul tuleb esitada kogu teave, mis on vajalik
kanepi all olevate põldude identifitseerimiseks iga külvatud kanepiliigi
kohta eraldi.
Sellisel juhul ning kui põllumajandustootja kavatseb toota kanepit koos-
kõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 52, sisaldab ühtne taotlus:
a) koopiat nimetatud määruse artiklites 52 ja 106 viidatud lepingust
või kohustusest, välja arvatud kui liikmesriik on sätestanud, et see
koopia esitatakse hilisemaks kuupäevaks, mis pole hilisem kui 15.
september;b) nimetatud määruse artiklis 52 viidatud juhul kasutatud seemne
kogus (kg/ha);
c) seemnepakenditel ametlikult kasutatavad etiketid kooskõlas direktii-
viga 2002/57/EÜ ja eriti selle artikliga 12; kui külvamine toimub
siiski pärast ühtse taotluse esitamise tähtaega, tuleb esitada hiljemalt
30. juuniks; kui etiketid tuleb esitada ka teistele riiklikele asutustele,
võivad liikmesriigid sätestada, et need etiketid tuleb pärast esitamist
vastavalt käesolevale punktile põllumajandustootjale tagastada.2. -
Juhul kui tootmisest kõrvale jäetud maad kasutatakse kooskõlas
määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 55 punktiga b või nimetatud
määruse artikli 107 lõike 3 esimese taandega, peab ühtne taotlus
sisaldama kohaldatavate sektorireeglite kohaselt nõutavat tõendust.
3. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise I peatükis sätestatud kõva
nisu spetsiaalse kvaliteeditoetuse (toetustaotluse) taotlemise puhul ja
nimetatud määruse artiklis 105 sätestatud kõva nisu lisatoetuse ja
eritoetuse puhul peab ühtne taotlus sisaldama vastavalt liikmesriigi
kehtestatud reeglitele tõestust, et kasutatud on minimaalses koguses
kõva nisu sertifitseeritud seemneid.
4. Riisi jaoks põllukultuurist sõltuva toetuse taotluse puhul, nagu on
sätestatud määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 3. peatükis, peab
ühtne taotlus sisaldama külvatud riisisordi spetsifikatsiooni ja vastavate
põldude identifikatsiooni.
5. Pähklite pindalatoetuse taotluse puhul, nagu on sätestatud
määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 4. peatükis, peab ühtne taotlus
sisaldama puude arvu, nende paiknemist ja tüüpi.
6. Energiakultuuride taotluse puhul, nagu on sätestatud määruse
(EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 5. peatükis, peab ühtne taotlus sisaldama
koopiat lepingust, mille taotleja on sõlminud esimese töötlejaga vasta-
valt määruse (EÜ) nr 2237/2003 artiklile 35.
7. Tärklisekartuli toetustaotluse puhul, nagu on sätestatud määruse
(EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 6. peatükis, peab ühtne taotlus sisaldama
kasvatuslepingu koopiat. Liikmesriigid võivad siiski sätestada selle
koopia esitamise hilisemal kuupäeval, mis ei ole hilisem kui 30. juuni.03/46. kd 305 Euroopa Liidu Teataja ET
8. Seemnetoetuse taotluse puhul, nagu on sätestatud määruse (EÜ)
nr 1782/2003 IV jaotise 9. peatükis, peab ühtne taotlus sisaldama järg-
mist:
a) kasvatuslepingu või kasvatusdeklaratsiooni koopia. Liikmesriigid
võivad siiski sätestada selle koopia esitamise hilisemal kuupäeval,
mis ei ole hilisem kui 15. september;
b) igale põllule külvatud seemneliik;
c) toodetud sertifitseeritud seemnete kogus väljendatuna tsentnerites
ühe komakoha täpsusega. Liikmesriigid võivad siiski sätestada selle
koopia esitamise hilisemal kuupäeval, mis ei ole hilisem kui saagile
järgneva aasta 15. juuni;
d) koopia täiendavatest dokumentidest, mis näitavad, et viidatud seem-
nekogused on ametlikult sertifitseeritud. Liikmesriigid võivad siiski
sätestada selle koopia esitamise hilisemal kuupäeval, mis ei ole
hilisem kui saagile järgneva aasta 31. mai.
Artikkel 14
Üldreeglid seoses ühtse taotluse ja pindala erikasutusviise käsitle-
vate deklaratsioonidega
1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 5 lõikes 2 ja artiklis 51 ning
nimetatud määruse V lisas viidatud maa-ala kasutusviisid, samuti kiuks
kasvatatava lina tootmiseks kasutatavad maa-alad, kui neid maa-alasid
ei tule deklareerida kooskõlas nimetatud määruse artikliga 13, deklaree-
ritakse ühtse taotluse vormil eraldi rubriigi all.
Maa-ala kasutusviisid, mis ei vasta määruse (EÜ) nr 1782/2003 III ja IV
jaotises sätestatud toetuskavadele ega ole ka loetletud nimetatud
määruse V lisas, deklareeritakse ühe või mitme muude kasutusviiside
rubriigi all.
Liikmesriigid võivad sätestada, et esimest ja teist lõiku ei kohaldata, kui
asjaomane teave tehakse kättesaadavaks pädevatele asutustele muude
haldus- ja kontrollisüsteemide raames, mis tagavad ühilduvuse ühtse
süsteemiga kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 26.
2. Ühtse otsemakse esimesel taotlusaastal võivad liikmesriigid artik-
lites 12 ja 13 sätestatust kõrvale kalduda, kui toetusõigused pole veel
lõplikult kindlaks määratud ühtse taotluse esitamiseks kinnitatud hilisei-
maks kuupäevaks.
3. Liikmesriigid võivad otsustada, et ühtne taotlus hõlmab kõiki
määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise alusel esitatavaid toetustaotlusi.
Sel juhul kohaldatakse nimetatud jaotise II ja III peatükki mutatis
mutandis nende toetuskavade alusel toetuse taotlemisele kehtestatud
erinõuete suhtes.4. Iga liikmesriik määrab põllu miinimumsuuruse, mille kohta võib
taotluse esitada. Miinimumsuurus ei tohi siiski ületada 0,3 hektarit.
Artikkel 15
Ühtsetes taotlustes tehtavad muudatused
1. Pärast ühtse taotluse esitamise tähtaja möödumist võib üksikuid
põlde koos vastavate toetusõigustega, mida pole veel deklareeritud
ühtses taotluses ühegi pindala toetuskava puhul, ühtsesse taotlusse
lisada, tingimusel et peetakse kinni asjaomaste toetuskavade nõuetest.
Muudatusi toetuskava kasutamises ühtses toetustaotluses juba deklaree-
ritud üksikute põldude puhul võib teha samadel tingimustel.
Kui esimeses ja teises lõigus viidatud muudatused mõjutavad mis tahes
esitatavaid täiendavaid dokumente või lepinguid, lubatakse seotud
muudatusi ka sellistes dokumentides või lepingutes.
2. Ilma et see piiraks tähtaegu, mille Soome või Rootsi määravad
ühtse taotluse esitamiseks kooskõlas artikli 11 lõike 2 esimese lõiguga,
teatatakse muudatustest kooskõlas käesoleva artikli lõikega 1 pädevale
asutusele kirjalikult hiljemalt asjaomase kalendriaasta 31. maiks, Soome
ja Rootsi puhul 15. juuniks.
3. Kui pädev asutus on juba teavitanud põllumajandustootjat ühtses
taotluses esinevatest eeskirjade eiramisest või kui see asutus on põllu-
majandustootjat teavitanud oma kavatsusest viia läbi kohapealne kont-
roll ning see kohapealne kontroll avastab eeskirjade eiramisi, siis ei
lubata eeskirjade eiramisega seotud põldude puhul muudatusi kooskõlas
lõikega 1.
II PEATÜKK
LOOMAKASVATUSE TOETUSTAOTLUSED
Artikkel 16
Loomakasvatuse toetustaotlusi käsitlevad nõuded
1. Loomakasvatuse toetustaotlus peab sisaldama toetuskõlblikkuse
kindlaksmääramiseks vajalikku kogu teavet ja eelkõige järgmist:
a) põllumajandustootja identiteet;03/46. kd 306 Euroopa Liidu Teataja ET
b) viide ühtsele taotlusele, kui see on juba esitatud;
c) loomade arv iga liigi kohta, mille puhul toetust taotletakse, ja veiste
puhul loomade identifitseerimiskoodid;
d) vajaduse korral põllumajandustootja lubadus pidada punktis c
viidatud loomi oma põllumajandusettevõte loomapidamisperioodi
vältel ja teave asukoha või asukohtade kohta, kus loomi peetakse,
sealhulgas millisel ajavahemikul või ajavahemikel;
e) vajaduse korral asjaomaste loomade suhtes kehtestatud individuaal-
piirangud või individuaalülemmäärad;
f) vajaduse korral individuaalne piimakvoot, mis on põllumajandus-
tootjale kättesaadav asjaomase kalendriaasta 31. märtsil, või kui asja-
omane liikmesriik otsustab kasutada määruse (EÜ) nr 2342/1999 ar-
tiklis 44a sätestatud erandit, siis 1. aprillil. Kui see kogus pole veel
teada taotluse esitamise tähtajal, tuleb see teatada pädevale asutusele
esimesel võimalusel;
g) põllumajandustootja kinnitus selle kohta, et ta on teadlik kõnealuse
toetusega seotud tingimustest.
Kui looma asukohta loomapidamisperioodil muudetakse, teavitab põllu-
majandustootja pädevat asutust sellest eelnevalt kirjalikult.
2. Liikmesriigid tagavad igale loomapidajale õiguse saada pädevalt
asutuselt piiranguteta mõistlike ajavahemike järel ning ülemäärase viivi-
tuseta teavet teda ja ta loomi käsitlevate andmete kohta, mida hoitakse
veiste infotehnoloogilises andmebaasis. Toetustaotlust esitades dekla-
reerib põllumajandustootja selles, et need andmed on õiged ja täielikud
või et ta parandab ebaõiged või lisab puuduvad andmed.
3. Kui need andmed on juba pädevale asutusele edastatud, võib
liikmesriik otsustada, et osa lõikes 1 viidatud teabest ei ole enam vaja
toetustaotluses esitada.
Liikmesriigid võivad eelkõige rakendada protseduure millega võimalda-
takse veiste infotehnoloogilises andmebaasis sisalduvate andmete kasu-
tamist toetustaotlustes, tingimusel et veiste infotehnoloogiline andme-
baas pakub asjaomaste toetuskavade nõuetekohaseks haldamiseks vaja-
likku kindlusastet ja rakenduslikkust. Sellised menetlused võivad
hõlmata süsteemi, mille kohaselt põllumajandustootja võib taotleda
toetust kõikide loomade puhul, mis liikmesriigi määratud kuupäeval ontoetuskõlblikud veiste infotehnoloogilises andmebaasis sisalduvate
andmete alusel. Sel juhul võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed taga-
maks, et:
a) kooskõlas kõnealusele toetuskavale kohaldatavate sätetega on asjako-
haste loomapidamisperioodide algus- ja lõppkuupäevad selgelt iden-
tifitseeritud ja loomapidajale teada;
b) põllumajandustootja on teadlik sellest, et mis tahes loomad, mis pole
veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemis korrektselt iden-
tifitseeritud või registreeritud, loetakse loomadeks, mille puhul on
avastatud eeskirjade eiramisi, nagu on viidatud artiklis 59.
Ammlehmade toetuse puhul kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003
artikliga 125 jagatakse veiste identifitseerimise ja registreerimise
süsteemis leitud eeskirjade eiramised proportsionaalselt toetuse
saamiseks ja vastavalt nimetatud määruse artikli 125 lõike 2 punk-
tile b piima või piimatoodete tarnimiseks vajaliku arvu loomade
vahel. Siiski jagatakse sellised eeskirjade eiramised esmajärjekorras
sellise arvu loomade vahel, mis pole vajalikud artikli 125 lõike 2
punktis b ja artiklis 126 viidatud individuaalsete piirmäärade või
ülemmäärade raames.
4. Liikmesriigid võivad otsustada, et osa lõikes 1 viidatud teabest
võib või tuleb edastada nende poolt heaks kiidetud asutuse või asutuste
kaudu. Edastatavate andmete eest vastutab siiski põllumajandustootja.
III PEATÜKK
PIIMATOETUSTE JA LISAMAKSETE TOETUSTAOTLUS
Artikkel 17
Piimatoetuste ja lisamaksete toetustaotlustele esitatavad nõuded
Iga piimatootja, kes taotleb määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 7.
peatükis sätestatud piimatoetust ja lisamakset, esitab toetustaotluse, mis
sisaldab toetuskõlblikkuse kindlaksmääramiseks vajalikku kogu teavet ja
eelkõige järgmist:
a) põllumajandustootja isikuandmed;03/46. kd 307 Euroopa Liidu Teataja ET
b) põllumajandustootja kinnitus selle kohta, et ta on teadlik kõnealuse
toetusega seotud tingimustest.
Toetustaotlus esitatakse liikmesriikide määrataval kuupäeval, mis pole
hilisem kui 15. mai või Soome ja Rootsi puhul 15. juuni.
IV PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 18
Menetluse lihtsustamine
1. Ilma et see piiraks käesoleva määruse ja määruse (EÜ)
nr 1782/2003 erisätete rakendamist, võivad liikmesriigid lubada või
nõuda, et teabe edastamisel käesoleva määruse alusel nii põllumajandus-
tootjalt asutustele kui ka vastupidi kasutatakse elektroonilisi vahendeid.
Sel juhul tuleb võtta asjakohased meetmed, et tagada eelkõige järgmist:
a) põllumajandustootja on üheselt identifitseeritav;b) põllumajandustootja vastab kõigile asjaomase toetuskava nõuetele;c) edastatavad andmed on usaldusväärsed asjaomase toetuskava nõuete-
kohast haldamist silmas pidades; kui kasutatakse veiste infotehnoloo-
gilises andmebaasis sisalduvaid andmeid, et see andmebaas pakub as-
jaomaste toetuskavade nõuetekohaseks haldamiseks vajalikku kindlu-
sastet ja rakenduslikkust;
d) kui täiendavaid dokumente pole võimalik elektrooniliselt edastada,
saavad pädevad asutused need kätte mitteelektrooniliste vahenditega
edastamiseks ettenähtud aja jooksul;
e) mitteelektroonilisi vahendeid ja elektroonilist edastamist kasutatavate
põllumajandustootjate vahel ei esine diskrimineerimist.2. Toetus-
taotluste esitamise osas võivad liikmesriigid lõike 1 punktides a–e
sätestatud tingimustel ette näha lihtsustatud menetlused juhul, kui
andmed on juba asutustele kättesaadavad, eelkõige kui pärast
viimase toetustaotluse esitamist asjaomase toetuskava puhul pole
olukord muutunud.
Artikkel 19
Ilmsete vigade parandamine
Ilma et see piiraks artiklite 11–18 kohaldamist, võib toetustaotlust
parandada igal ajal pärast selle esitamist, kui pädev asutus avastab
ilmseid vigu.Artikkel 20
Erandid seoses toetustaotluste, täiendavate dokumentide, lepin-
gute ja deklaratsioonide esitamise lõpptähtajaga
Kui käesoleva jaotise alusel toetustaotluste või mis tahes täiendavate
dokumentide, lepingute või deklaratsioonide esitamise viimane kuupäev
on riigipüha, laupäev või pühapäev, siis nõukogu määruse (EMÜ,
Euratom) nr 1182/71 (17) artikli 5 lõike 1 erandina lükatakse see edasi
esimesele järgmisele tööpäevale.
Artikkel 21
Hilinenud esitamised
1. Artiklis 72 viidatud vääramatu jõud ja erandlikud asjaolud välja
arvatud, on käesoleva määruse kohaselt toetustaotluse esitamisel pärast
asjakohast tähtaega tulemuseks sellele põllumajandustootjale taotluse
õigeaegsel esitamisel ettenähtud summade vähendamine 1 % võrra iga
tööpäeva kohta.
Ilma et see piiraks erimeetmete rakendamist liikmesriikide poolt vaja-
duse suhtes esitada täiendavad dokumendid õigeaegselt võimaldamaks
kavandada ja läbi viia tõhusaid kontrolle, kohaldatakse esimest lõiku ka
kooskõlas artiklitega 12 ja 13 pädevale asutusele esitatavate dokumen-
tide, lepingute või deklaratsioonide puhul, kui sellised dokumendid,
lepingud või deklaratsioonid on olulised kõnealusel juhul toetuskõlblik-
kuse kindlaksmääramiseks. Sellisel juhul rakendatakse vähendamist asja-
omase toetuse puhul makstavale summale.
Kui hilinemine ületab 25 kalendripäeva, loetakse avaldus mittevastuvõe-
tavaks.
2. Ühtse taotluse muudatuse esitamisel pärast artikli 15 lõikes 2
sätestatud hiliseimat kuupäeva on tulemuseks asjaomaste põldude tege-
liku kasutamisega seotud summade vähendamine 1 % võrra iga
tööpäeva kohta.
Muudatusi ühtsele taotlusele võetakse vastu ainult ühtse taotluse hili-
seima hilinenud esitamise kuupäevani, nagu on määratletud lõike 1
kolmandas lõigus. Kui see kuupäev on siiski varasem või sama kui ar-
tikli 15 lõikes 2 sätestatud hiliseim kuupäev, loetakse ühtse taotluse
muudatused mittevastuvõetavateks pärast artikli 14 lõikes 2 sätestatud
kuupäeva.
3. Kui ühtne taotlus esitatakse hilinenult söödamaade puhul, lisa-
takse tulenev vähendamine määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklites 131
ja 132 viidatud toetustaotluste hilisel esitamisel kohaldatavale muule
vähendamisele.03/46. kd 308 Euroopa Liidu Teataja ET
Artikkel 22
Toetustaotluste tagasivõtmine
1. Toetustaotluse võib igal ajal kirjaliku avaldusega täielikult või
osaliselt tagasi võtta.
Kui liikmesriik otsustab kasutada artikli 16 lõike 3 teises lõigus sätes-
tatud võimalusi, võib see liikmesriik sätestada, et põllumajanduset-
tevõtte karjast välja viidud looma puhul võivad teated veiste infotehno-
loogilisse andmebaasi asendada kirjalikku teadet looma liikumise kohta.
Kui pädev asutus on juba teavitanud põllumajandustootjat toetustaot-
luses esinevatest eeskirjade eiramistest või kui pädev asutus on põlluma-
jandustootjat teavitanud kavatsusest viia läbi kohapealne kontroll ning
see kohapealne kontroll avastab eeskirjade eiramisi, siis ei lubata välja-
jätmisi toetustaotluse nendes osades, mida eeskirjade eiramised
mõjutavad.
2. Väljajätmised kooskõlas lõikega 1 viivad taotleja tagasi positsioo-
nile, kus ta asus enne kõnealuse toetustaotluse või selle osa esitamist.
III JAOTIS
KONTROLLID
I PEATÜKK
ÜLDREEGLID
Artikkel 23
Üldpõhimõtted
1. Käesolevas määruses sätestatud haldus- ja kohapealsed kontrollid
viiakse läbi viisil, mis võimaldab tõhusalt tõendada toetuse võimalda-
mise nõuetele vastavust ning nõuetele vastavuse suhtes oluliste nõuete
ja standardite järgimist.
2. Asjaomase toetuse taotlused lükatakse tagasi, kui põllumajandus-
tootja või tema esindaja takistab kohapealse kontrolli läbiviimist.
II PEATÜKK
TOETUSKÕLBLIKKUSKRITEERIUMITE KONTROLLID
Ij a g u
HalduskontrollidArtikkel 24
Ristkontrollid
1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 23 viidatud halduskontrollid
peavad võimaldama eeskirjade eiramise avastamist, eelkõige automati-
seeritud avastamist infotehnoloogiliste vahendite abil, sealhulgas järg-
misi ristkontrolle:
a) deklareeritud toetusõiguste ja deklareeritud põldude suhtes, et vältida
ühe ja sama toetuse alusetult mitmekordset määramist sama
kalendri- või majandusaasta osas ning et vältida määruse (EÜ)
nr 1782/2003 I ja V lisas loetletud pindala toetuskavade alusel
antava toetuse alusetut kumuleerumist;
b) toetusõiguste suhtes, et tõendada nende olemasolu ja toetuskõlblik-
kust;
c) ühtses taotluses deklareeritud põldusid ja põldude identifitseerimis-
süsteemis sisalduvate võrdlusmaaüksuste suhtes, et kontrollida
põldude toetuskõlblikkust;
d) toetusõigusi kindlaksmääratud maa-alade suhtes, et kontrollida, et
toetusõigustele vastab võrdväärne kogus toetuskõlblikke hektareid,
nagu määratletud vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 44
lõikes 2 ja artikli 54 lõikes 2;
e) veiste infotehnoloogilise andmebaasi abil, et kontrollida toetuskõl-
blikkust ja vältida alusetut sama toetuse mitmekordset võimaldamist
samaks kalendriaasataks;
f) kui tuleb esitada täiendavad dokumendid, lepingud või kasvatusde-
klaratsioonid ja vajaduse korral kuidas on põllud deklareeritud ühtses
taotluses ja täiendavates dokumentides, lepingutes või kasvatusdekla-
ratsioonides, et kontrollida pindalatoetusekõlblikkust;
g) ühtses taotluses deklareeritud põldusid ametlikult kontrollitud
maatükkide suhtes, mis tõendatult täidavad nõukogu 2. augusti
1972. aasta määruses (EMÜ) nr 1674/72, milles sätestatakse seemne-
toetuse andmise ja rahastamise reeglid, (18) artikli 1 lõike 1 nõudei-
d;2. Ristkontrollimisel leitud märke eeskirjade eiramistest järel-
kontrollitakse mis tahes teise asjakohase menetluse abil ja vajaduse
korral kohapealse kontrolli abil.
II jagu
Kohapealsed kontrollid
I alajagu
Üldsätted
Artikkel 25
Üldpõhimõtted
1. Kohapealsed kontrollid toimuvad ette teatamata. Kui see ei
kahjusta kontrolli eesmärki, võib kontrollist siiski eelnevalt teatada,
piirates rangelt selle minimaalse vajaliku ajavahemikuga. Sellise teate,
välja arvatud piisavalt tõestatud juhtudel, võib edastada maksimaalselt
48 tundi ette.03/46. kd 309 Euroopa Liidu Teataja ET
2. Vajaduse korral teostatakse käesolevas määruses sätestatud ja mis
tahes muud ühenduse eeskirjades sätestatud kontrollid läbi samaaegselt.
Artikkel 26
Kontrollimäär
1. Igal aastal teostatavate kohapealsete kontrollide koguarv peab
hõlmama vähemalt 5 % ühtse taotluse esitanud põllumajandustootjate
arvust.
Kolmandast lõigust tulenevalt valib liikmesriik järgmistel juhtudel vähe-
malt järgmise suurusega täiendavad kontrollvalimid:
a) 5 % kõikidest tärklisetoetust taotlevatest põllumajandustootjatest
kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 6. peatükiga;
b) 5 % iga seemneliigi kohta, mille puhul on toetust taotletud koos-
kõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 99;
c) 50 % kõikidest pähklitoetust taotlevatest põllumajandustootjatest
kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 4. peatükiga, juhul
kui liikmesriik kasutab võimalust kooskõlas käesoleva määruse artik-
li 6 lõikega 3 mitte juurutada täiendavat GIS teabekihti.
Kõikide muude liikmesriikide puhul 2005. aasta osas 5 % kõikidest
pähklitoetust taotlevatest põllumajandustootjatest kooskõlas määruse
(EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 4. peatükiga, välja arvatud kui
täiendav GIS teabekiht on juba juurutatud.
Kui esimese lõigu alusel võetud kontrollvalim juba sisaldab teise lõigu
punktides a–c viidatud taotlejaid, võib need taotlejad lugeda neis punk-
tides sätestatud kontrollmäärade osaks.
2. Lisaks peab igal aastal teostatavate kohapealsete kontrollide
koguarv hõlmama vähemalt järgmist:
a) miinimumkontrollmäär 30 % või 20 % kanepi tootmiseks deklaree-
ritud maa-aladest kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga
52.
Kui liikmesriik on juba juurutanud sellise maakasutuse eelneva
heakskiidu süsteemi ja on komisjoni teavitanud üksikasjalikest
eeskirjadest ja tingimustest, mis on selle süsteemiga seotud enne
käesoleva määruse jõustumist, teatatakse nende üksikasjalike reeglite
või tingimuste muutustest komisjonile liigse viivituseta.b) 5 % kõigist veisetoetusekavade alusel toetust taotlevatest põlluma-
jandustootjatest. Kui veiste infotehnoloogiline andmebaas siiski ei
võimalda asjaomaste toetuskavade nõuetekohaseks haldamiseks vaja-
likku kindlusastet ja rakenduslikkust, suurendatakse seda protsendi-
määra 10 %ni. Need kohapealsed kontrollid peavad hõlmama ka
vähemalt 5 % kõigist loomadest ühe toetuskava kohta, mille puhul
toetust taotletakse;
c) 10 % kõigist lammaste/kitsede toetuskava alusel toetust taotlevatest
põllumajandustootjatest olenemata sellest, kas toetustaotlused esita-
takse ühtse taotluse osana või iseseisvalt;
d) 2 % kõigist piimatoetust ja/või lisamakset taotlevatest piimatootja-
test.3. Kui kohapealsed kontrollid peaksid tuvastama olulisi
eeskirjade eiramisi antud toetuskava või piirkonna või selle osas
kontekstis, suurendab pädev asutus asjakohaselt kohapealsete kont-
rollide arvu jooksval aastal, samuti suurendab asjakohaselt kohapeal
järgmisel aastal kontrollitavate põllumajandustootjate protsenti.
4. Kui on sätestatud, et kohapealse kontrolli teatavaid osi võib läbi
viia valimi alusel, peab see valim tagama usaldusväärse ja esindusliku
kontrollitaseme. Liikmesriigid määravad kontrollvalimi valikukritee-
riumid. Kui selle valimi kontrollimisel avastatakse eeskirjade eiramisi,
laiendatakse valimi ulatust ja mahtu asjakohaselt.
Artikkel 27
Kontrollvalimi koostamine
1. Kohapealse kontrolliga hõlmatud põllumajandustootjad valib
pädev asutus riskianalüüsi ja esitatud toetustaotluste esinduslikkusteguri
alusel. Eelnevatel aastatel kasutatud riskianalüüsiparameetrite tõhusust
hinnatakse igal aastal.
Esinduslikkuse saavutamiseks valivad liikmesriigid juhumeetodil 20–
25 % kohapealse kontrolliga hõlmatavast põllumajandustootjate miini-
mumarvust kooskõlas artikli 26 lõigetega 1 ja 2.
2. Riskianalüüsis võetakse arvesse:
a) asjaomase toetuse suurust;
b) põldude arvu ja piirkonda või loomade arvu, kelle kohta toetust
taotletakse;03/46. kd 310 Euroopa Liidu Teataja ET
c) toimunud muutusi võrreldes eelneva aastaga;
d) möödunud aastatel tehtud kontrollide tulemusi;
e) määruse (EÜ) nr 1760/2000 ja määruse (EÜ) nr 21/2004 tingimus-
tele mittevastavuse juhtumeid;
f) põllumajandustootjaid, kes jäävad toetuste andmiseks kehtestatud
piirmääradest või ülemmääradest vahetult üles- või allapoole välja;
g) loomade asendamisi vastavalt käesoleva määruse artiklile 58;h) vastavust määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklit 49 lõike 2 nõuetega;
i) tärklisetootmiseks kavandatavate kartulite kogust seoses artikli 13
lõikes 7 viidatud kasvatuslepingus deklareeritud maa-alaga;
j) määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 9. peatükis sätestatud seemne-
toetusetaotluse puhul sertifitseeritud seemnete hulka deklareeritud
maa-ala suhtes;
k) muid liikmesriikide määratletavaid tegureid.3. Pädev asutus
säilitab toimikud iga põllumajandustootja kohapealseks kontrolliks
valimise põhjuste kohta. Kohapealset kontrolli teostavat inspektorit
teavitatakse vastavalt enne kohapealse kontrolli algust.
Artikkel 28
Kontrolliaruanne
1. Iga käesoleva jaotise alusel läbi viidud kohapealse kontrolli kohta
koostatakse kontrolliaruanne, mis võimaldab läbi viidud kontrollide
üksikasju läbi vaadata. Eelkõige märgitakse aruandes järgmist:
a) kontrollitud toetuskavad ja taotlused;b) kohalolnud isikud;c) kontrollitud põllud, mõõdetud põllud, mõõdetud põldude mõõtmiste
tulemused ja kasutatud mõõtmismeetodid;
d) leitud loomade arv ja liik ning vajaduse korral kõrvamärgise
number, registrikanded ja kanded veiste infotehnoloogilises andme-
baasis ja mis tahes kontrollitud täiendavates dokumentides, kontrol-
lide tulemused ja vajaduse korral eritähelepanekud individuaalsete
loomade ja/või nende identifitseerimiskoodi suhtes;
e) kas põllumajandustootjat teavitati eelnevalt külastusest ja sellisel
juhul kui pikalt ette;
f) märked mis tahes erikontrollimeetmete kohta, läbi viimiseks indivi-
duaalsete toetuskavade kontekstis;
g) märked edasistest võetavatest kontrollimeetmetest.2. Põllumajan-
dustootjale antakse võimalus sellele aruandele alla kirjutada, et
tõendada oma kohalviibimist kontrolli ajal ja lisada tähelepanekuid.
Eeskirjade eiramiste leidmisel saab põllumajandustootja kontrollia-
ruande koopia.Kui kohapealne kontroll viiakse läbi kaugseire teel kooskõlas artikliga
32, võivad liikmesriigid otsustada mitte anda põllumajandustootjale või
tema esindajale võimalust kontrolliaruandele alla kirjutada, kui kaug-
seire teel kontrollimisel ei avastata eeskirjade eiramisi. Kui selliste kont-
rollide tulemusena avastatakse eeskirjade eiramisi, antakse aruandele
allakirjutamise õigus enne, kui pädev asutus teeb järeldused leidudest
mis tahes tulenevate vähendamiste või väljaarvamiste suhtes.
II alajagu
Pindala toetuskavade ühtsete taotluste kohapealne kontroll
Artikkel 29
Kohapealse kontrolli elemendid
Kohapealsed kontrollid hõlmavad kõiki põldusid, mille puhul on toetust
taotletud määruse (EÜ) nr 1782/2003 I lisas loetletud toetuskavade
alusel, välja arvatud seemnetoetuste taotlused kooskõlas nimetatud
määruse artikliga 99. Tegelik kontroll põllul kohapealse kontrolli osana
võib piirduda valimiga, mille moodustavad vähemalt pooled taotlustega
hõlmatud põldudest.
Artikkel 30
Pindalade määramine
1. Põllud määratakse kindlaks pädevate asutuste poolt nimetatavate
asjakohaste vahendite abil, mis tagavad mõõtmistel sellise täpsusastme,
mis on vähemalt võrdne siseriiklikes eeskirjades ametlike mõõtmiste
puhul nõutava täpsusastmega. Pädev asutus võib määratleda lubatava
mõõtmishälbe, mis ei ületaks kas 5 % põllu pindalast või 1,5 m
puhverala, mida rakendatakse põllu piiridele. Lubatud maksimumhälve
iga põllu puhul ei tohi siiski absoluutväärtuses ületada 1,0 ha.
2. Põllu kogupindala võib arvesse võtta tingimusel, et seda kasuta-
takse tervikuna asjaomase piirkonna või liikmesriigi kohalike tavade
kohaselt. Muudel juhtudel võetakse arvesse tegelikult kasutatavat ala.
Piirkondade puhul, kus teatavad iseärasused, eelkõige hekid, kraavid ja
tarad on traditsiooniliselt hea põllumajandusliku taimekasvatus- või
käitamispraktika osa, võivad liikmesriigid otsustada vastava pindala
lugeda täielikult kasutatava pindala osaks, tingimusel et see ei ületa liik-
mesriikide määratavat kogulaiust. See laius peab vastama kõnealuses
piirkonnas traditsioonilisele laiusele ega ületa 2 meetrit.03/46. kd 311 Euroopa Liidu Teataja ET
Liikmesriigid võivad pärast komisjoni eelnevat teavitamist lubada laiust,
mis ületab 2 meetrit, kui asjaomaste viljeldavate põllukultuuride pinda-
ladega on arvestatud asjaomaste piirkondade saagikuste määramisel.
3. Lõike 2 jätkuks, kui maatükke deklareeritakse ühtse otsemaksete
kava jaoks, loetakse kõik iseärasused, millele on viidatud määruse (EÜ)
nr 1782/2003 III lisas loetletud õigusaktides või mis võivad moodus-
tada osa headest põllumajandus- ja keskkonnatingimustest, nagu on
viidatud nimetatud määruse artiklis 5 ja IV lisas, põllu kogupindala
osaks.
4. Põldude toetuskõlblikkust kontrollitakse asjakohaste vahenditega.
Selleks võib vajaduse korral küsida lisatõendeid.
Artikkel 31
Seemnetoetusega seotud taotluste kohapealse kontrolli elemendid
Kohapealsed kontrollid, mis on seotud seemnetoetuse taotlustega koos-
kõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 99, peavad hõlmama
eelkõige:
a) kontrollid toetust taotleva põllumajandustootja tasandil:
i) kõikidel põldudel, et kontrollida igale deklareeritud põllule
külvatud seemne liiki või sorti;
ii) dokumentidel, et kontrollida vähemalt esimest sihtkohta toetuse-
taotlusega hõlmatud seemne puhul;
iii) kontrollid, mille liikmesriigid on vajalikuks tunnistanud taga-
maks, et toetust ei maksta sertifitseerimata seemnele või kolman-
datest riikidest pärit seemnele;
b) kui seemne esimeseks sihtkohaks on aretaja või seemneasutus, siis
täiendavad kontrollid nende ruumides tagamaks järgmist:
i) aretaja või seemneasutus on seemne ka tegelikult ostnud ja selle
eest maksnud kooskõlas kasvatuslepinguga;
ii) tasu seemne eest kajastub aretaja või seemneasutuse rahaliste
vahendite kontodel;
iii) seemet on ka tegelikult külvamiseks turustatud. Turustatud
tähendab kättesaadavana või laos hoidmist, müügiks väljapa-
nekut, müügiks pakkumist, müüki või kättetoimetamist teisele
isikule. Selleks viiakse läbi aretaja või seemneasutuse varude ja
rahaliste vahendite kontode füüsiline ja dokumendikontroll;c) vajaduse korral kontrollid lõppkasutajate tasandil.
Artikkel 32
Kaugseire
1. Liikmesriigid võivad artikli 26 lõikes 1 viidatud valimi puhul
kasutada kaugseiret traditsiooniliste kohapealse kontrolli meetmete
rakendamise asemel käesolevas artiklis sätestatud tingimustel. Vajaduse
korral kohaldatakse artikleid 23, 25, 26, 27 ja 28, artiklite 29 ja 30
esimest lauset.
2. Kaugseire teel kontrollitavad tsoonid valitakse riskianalüüsi või
juhumeetodil.
Riskianalüüsi alusel valimisel võtavad liikmesriigid arvesse asjaomaseid
riskitegureid ja eelkõige:
a) nende finantsilist olulisust ühenduse toetuse kontekstis;b) toetusetaotluste jagunemist;
c) põldude süsteemide ülesehitust ja põllumajandusmaastiku kompleks-
sust;
d) hõlmatuse puudumist eelnevatel aastatel;
e) kaugseire tõhusa kasutamise tehnilisi piiranguid tsoonide defineeri-
mise puhul;
d) eelnenud aastatel tehtud kontrollide tulemusi.3. Kaugseire teel
tehtud kohapealsed kontrollid peavad hõlmama üht järgmistest:
a) kõiki toetustaotlusi, mis asjaomases tsoonis hõlmavad vähemalt
80 % pindalast, millele määruse (EÜ) nr 1782/2003 III ja IV jaotises
kehtestatud kavade alusel toetust taotletakse,
võib) toetustaotlusi, mille pädev asutus valib käesoleva määruse artikli 27
lõike 2 alusel.
Juhuvaliku alusel kooskõlas artikli 27 lõike 1 teise lõiguga valitud taot-
lusi võib kontrollida kaugseire teel.03/46. kd 312 Euroopa Liidu Teataja ET
4. Kui põllumajandustootja on valitud kohapealseks kontrolliks
kooskõlas lõikega 3, rakendatakse kohapealset kontrolli kaugseire teel
vähemalt 80 % pindalast, millele ta taotleb toetust määruse (EÜ)
nr 1782/2003 III ja IV jaotises kehtestatud toetuskavade alusel.
5. Kui liikmesriik taotleb võimalust viia läbi kohapealseid kontrolle
kaugseire teel, peab ta:
a) teostama kõigi põldude satelliidikujutiste või aerofotode fototõlgen-
duse, mida taotlus hõlmab, ning mida tuleb kontrollida kooskõlas
lõikega 4, et ära tunda pinnakate ja mõõta pindala;
b) läbi viima kõigi selliste põldude füüsilise kontrolli, mille puhul foto-
tõlgendus ei võimalda deklaratsiooni õigsust kontrollida pädevat
asutust rahuldavalt.6. Artikli 26 lõikes 3 viidatud täiendavad
kontrollid viiakse läbi traditsiooniliste kohapealsete kontrollidena,
kui jooksval aastal pole enam võimalik neid läbi viia kaugseire teel.
Artikkel 33
Kanepitaimede tetrahüdrokannabinoolisisalduse kontroll
1. Süsteem, mida liikmesriigid kooskõlas määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 52 lõikega 1 kasutavad kasvatatavate põllukultuu-
ride tetrahüdrokannabinoolisisalduse (edaspidi “THC”) määramiseks,
peab vastama käesoleva määruse I lisas sätestatule.
2. Liikmesriigid saadavad komisjonile hiljemalt kõnealuse turustus-
aasta 15. novembriks aruande THC-sisalduse leidude kohta. Aruandes
märgitakse iga sordi puhul:
a) I lisas sätestatud A menetluse puhul märge proovi võtmise ajahetke
kohta;
b) tehtud analüüside arv;
c) THC-sisalduse kindlaksmääramise tulemused skaalal, mille jaotiste
vahe on 0,1 %;
d) riiklikul tasandil võetud meetmed.3. Kui kontrollid antud sordi
kohta olulise arvu proovide puhul näitavad määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 52 lõikes 1 sätestatust suuremat THC-sisaldust,
võidakse ilma et see piiraks komisjoni muude võimalike meetmete
kohaldamist ja kooskõlas nimetatud määruse artikli 144 lõikes 2
viidatud menetlusega kasutada asjaomase sordi puhul järgmise
kalendriaasta jooksul B menetlust, nagu on sätestatud käesoleva
määruse I lisas.
4. Otsetoetuskõlblikud kiu tootmiseks kasvatatavad kanepisordid on
loetletud II lisas. Liikmesriigi nõuetele kaasata sellesse lisasse kanepisort
tuleb lisada aruanne kooskülas I lisas sätestatud B menetlusega soori-
tatud analüüside tulemustest ja kõnealuse sordi kirjeldus.III alajagu
Loomakasvatuse toetusetaotluste kohapealsed kontrollid
Artikkel 34
Kohapealsete kontrollide ajastamine
1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõikes 6 ja artiklis 130
sätestamata toetuskavade puhul viiakse vähemalt 60 % käesoleva
määruse artikli 26 lõike 2 punkti b viimases lauses sätestatud kohapeal-
setest kontrollide miinimummäärast läbi asjaomase toetuskava loomapi-
damisperioodil. Ülejäänud protsentuaalne osa kohapealsetest kontrolli-
dest viiakse läbi vähemalt ühe sellise toetuskava loomapidamisperioodil.
Kui aga liikmesriik kasutab määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 68
sätestatud võimalusi, tuleb artikli 26 lõike 2 punkti b viimases lauses
sätestatud kohapealsete kontrollide miinimummäär täielikult läbi viia
asjaomase toetuskava loomapidamisperioodil.
2. Vähemalt 50 % artikli 26 lõike 2 punktis c sätestatud kohapeal-
sete kontrollide miinimummäärast tuleb läbi viia loomapidamispe-
rioodil. Kohapealsete kontrollide miinimummäär tuleb aga täies
ulatuses läbi viia loomapidamisperioodil neis liikmesriikides, kus
määrusega (EÜ) nr 21/2004 kehtestatud süsteem, mis käsitleb lambaid
ja kitsi, eelkõige loomade identifitseerimise ja nõuetekohase registripida-
misega seoses, pole täielikult juurutatud ega rakendatud.
Artikkel 35
Kohapealse kontrolli elemendid
1. Kohapealsed kontrollid hõlmavad kogu karja, mille kohta on
kontrollitavate toetuskavade alusel toetusetaotlused esitatud ja, veisetoe-
tuskavade puhul, ka hõlmamata veiseid.
2. Kohapealsed kontrollid koosnevad eelkõige järgmisest:
a) kontroll, et põllumajandusettevõte olemasolevate loomade arv, mille
kohta toetusetaotlused on esitatud, ja hõlmamata veiste arv vastab
registritesse sisestatud loomade arvule, ja veiste puhul veiste infoteh-
noloogilisse andmebaasi teatatud loomade arvule;03/46. kd 313 Euroopa Liidu Teataja ET
b) veiste puhul järgmised kontrollid:
— registrikannete õigsus ja teated veiste infotehnoloogilisse andme-
baasi täiendavate dokumentide valimi alusel, näiteks ostu- ja
müügiarved, tapasertifikaadid, veterinaarsertifikaadid ja vajaduse
korral loomapassid, nende loomade osas, kelle puhul toetusetaot-
lused esitati kohapealsele kontrollile eelnenud 12 kuu jooksul,
— veiste infotehnoloogilises andmebaasis säilitatavad andmed
vastavad valimi alusel registrisse antud teabele nende loomade
osas, kelle puhul toetusetaotlused esitati kohapealsele kontrollile
eelnenud 12 kuu jooksul,
— kõik põllumajandusettevõttes olemas olevad loomad, keda
loomapidamiskohustuse alusel säilitatakse, on toetuskõlblikud,
— kõik põllumajandusettevõttes olemas olevad veised on kõrvamär-
kide alusel identifitseeritavad ning neil on vajaduse korral looma-
passid ning nad on kantud registrisse ja neist on nõuetekohaselt
teatatud veiste infotehnoloogilisse andmebaasi.
Punkti b neljandas taandes viidatud kontrollid tuleb läbi viia indivi-
duaalselt iga individuaalse isase veise puhul, keda loomapidamisko-
hustuse kohaselt edasi peetakse, kelle puhul on esitatud taotlus
veiseliha eritoetuse suhtes, välja arvatud kooskõlas määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 123 punktiga 6 esitatud. Kõikidel muudel
puhkudel võib loomapasside täitmise, registri ja andmebaasi teadete
korrektsuse kontrolli läbi viia valimi alusel;
c) lammaste/kitsede toetuskava puhul:
i) registri alusel tehtav kontroll, et loomi, mille kohta esitati toetuse-
taotlused kohapealsele kontrollile eelnenud 12 kuu jooksul, on
põllumajandusettevõttes peetud kogu loomapidamisperioodi
vältel,
ii) registrikannete korrektsuse kontroll täiendavate dokumentide
valimi põhjal, näiteks ostu- ja müügiarved ning veterinaarsertifi-
kaadid.
Artikkel 36
Kontrollmeetmed tapamajades läbi viidava kohapealse kontrolli
puhul
1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 123 lõikes 6 sätestatud veise-
liha eritoetuse ja nimetatud määruse artiklis 130 sätestatud tapatoetuse
puhul ning juhtumitel, kui liikmesriik kasutab nimetatud määruse artik-lis 68 sätestatud võimalusi, viiakse kohapealsed kontrollid läbi tapama-
jades. Sellisel juhul viivad liikmesriigid kohapealsed kontrollid läbi ühes
järgmistest:
a) vähemalt 30 % tapamajades, mis valitakse riskianalüüsi põhjal,
millisel juhul kontrollidega tuleb hõlmata 5 % valim asjaomases
tapamajas 12 kuu jooksul enne kohapealset kontrolli tapetud veiste
koguarvust, või
b) vähemalt 20 % tapamajadest, mis on eelnevalt heaks kiidetud koos-
kõlas liikmesriikide määratavate usaldusväärsuse erikriteeriumitega
ning valitakse riskianalüüsi põhjal, millisel juhul kontrollidega tuleb
hõlmata 2 % valim asjaomases tapamajas 12 kuu jooksul enne
kohapealset kontrolli tapetud veiste koguarvust.
Kohapealsed kontrollid tapamajades peavad hõlmama dokumentide
järelkontrolli, võrdlust veiste infotehnoloogilise andmebaasi kannetega
ja tapasertifikaatide või neid asendava, kooskõlas määruse (EÜ)
nr 2342/1999 artikli 35 lõikega 3 teistele liikmesriikidele saadetud
teabega seotud kokkuvõtete kontrolli.
2. Kohapealsed kontrollid tapamajades peavad hõlmama kohapealse
kontrolli päeval läbi viidavate tapatoimingute füüsilist kontrolli valimi
alusel. Vajadusel kontrollitakse, kas kaalumiseks esitatavad rümbad on
toetuskõlblikud.
Artikkel 37
Ekspordijärgselt makstava toetuse kontrollimeetmed
1. Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 130 kolmanda-
tesse riikidesse eksporditavate veiste eest makstava tapatoetuse puhul
ning kui liikmesriik kasutab määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 68
sätestatud võimalusi, kohaldatakse kõikide laadimisoperatsioonide
suhtes kohapealset kontrolli, mis viiakse läbi järgmiselt:
a) laadimise ajal kontrollitakse, et kõik veised on identifitseeritud
kõrvamärkide abil. Lisaks sellele kontrollitakse vähemalt 10 % selli-
selt kontrollitud veistest individuaalselt eesmärgiga kontrollida nende
identifikatsiooni;
b) ühenduse territooriumilt lahkumise ajal:
— kui transpordivahendile on kinnitatud ametlik tollitõkend, siis
kontrollitakse, et see on vigastusteta. Kui tollitõkend on vigastus-
teta, viiakse valikuline kontroll läbi ainult siis, kui veose korrekt-
suse suhtes on kahtlusi,03/46. kd 314 Euroopa Liidu Teataja ET
— kui ametlikku tollitõkendit pole transpordivahendile kinnitatud
või kui tollitõkend on vigastustega, tuleb uuesti kontrollida vähe-
malt 50 % veistest, keda kontrolliti individuaalselt laadimise
ajal.2. Loomapassid antakse üle pädevale asutusele kooskõlas
määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 6 lõikega 5.
3. Makseasutus tutvub hoolikalt toetustaotlustega maksetoimikute ja
muu kättesaadava teabe põhjal, pöörates erilist tähelepanu ekspordiga
seotud dokumentidele ja pädevate kontrolliasutuste märkustele, ning
kontrollib, kas loomapassid on kooskõlas lõikega 2 üle antud.
Artikkel 38
Erisätted lisamaksete kohta
Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 133 sätestatud lisamaksete puhul
kohaldavad liikmesriigid vajaduse korral käesoleva jaotise sätteid. Kui
see ei ole asjakohane lisamaksekava ülesehituse tõttu, näevad liikmes-
riigid ette kontrollid, tagades käesolevas määruses sätestatuga sama-
väärse kontrollitaseme.
Artikkel 39
Erisätted kontrolliaruande kohta
1. Kui liikmesriigid viivad läbi kohapealseid kontrolle vastavalt käes-
olevale määrusele koos inspektsioonidega vastavalt määrusele (EÜ)
nr 1082/2003, lisatakse käesoleva määruse artiklis 28 sätestatud kont-
rolliaruandele aruanded kooskõlas määruse (EÜ) nr 1082/2003 artikli 2
lõikega 5.
2. Tapamajades kontrollimiste puhul, mis on sätestatud artikli 36
lõikes 1, võib artiklis 28 sätestatud kontrolliaruanne koosneda märkest
tapamaja raamatupidamises, mis näitab, milliseid loomi on kontrollitud.
Artikli 36 lõikes 2 sätestatud kontrollide puhul peab aruanne muu
hulgas sisaldama identifitseerimisnumbreid, rümpade kaalu ja tapakuu-
päeva kõikide kohapealse kontrolli päeval tapetud ja kontrollitud
loomade osas.
3. Artiklis 37 sätestatud kontrollide puhul võib kontrolliaruanne
koosneda üksnes märgetest selliselt kontrollitud loomade kohta.
4. Kui käesoleva määrusega kooskõlas läbi viidud kontrollimistel
avastatakse määruse (EÜ) nr 1760/2000 I jaotise sätetele mittevastavusi,
saadetakse koopiad käesoleva määruse artiklis 28 sätestatud kontrollia-
ruandest viivitamatult pädevatele asutustele, kes vastutavad määruse
(EÜ) nr 1082/2003 rakendamise eest.
IV alajagu
Kohapealsed kontrollid piimatoetuse ja lisamaksete toetustaot-
luste puhulArtikkel 40
Kohapealsed kontrollid piimatoetuste ja lisamaksete toetustaot-
luste puhul
Kohapealsed kontrollid hõlmavad toetuskõlblikkuse tingimusi, eelkõige
põllumajandustootjate raamatupidamise või muude registrite põhjal.
III PEATÜKK
NÕUETELE VASTAVUSEGASEOTUD KONTROLLID
Ij a g u
Üldsätted
Artikkel 41
Üldpõhimõtted ja -mõisted
Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi üldpõhimõtteid ja mõisteid:
a)korduv nõuetele mittevastavus – artiklis 4 viidatud sama nõude, stan-
dardi või kohustusele mittevastavus, mis on kindlaks tehtud enam
kui kord üksteisele järgneva kolme aasta vältel, kui põllumajandus-
tootjat on eelmisest nõuetele mittevastavusest teavitatud ja tal on
vajaduse korral olnud võimalik võtta asjakohaseid meetmeid eelmise
nõuetele mittevastavuse lõpetamiseks;
b) nõuetele mittevastavuse ulatuse määramisel võetakse arvesse
eelkõige, kas nõuetele mittevastavusel on kaugemale ulatuv mõju
või piirdub see põllumajandusettevõtte endaga;
c) nõuetele mittevastavuse raskus sõltub eelkõige nõuetele mittevasta-
vuse tagajärgede olulisusest, võttes arvesse asjaomase nõude või stan-
dardi eesmärke;
d) kas nõuetele mittevastavus on püsiv, sõltub eelkõige selle mõju ajali-
sest ulatusest või nende mõjude mõistlike vahenditega lõpetamise
võimalusest.
Artikkel 42
Pädev kontrolliasutus
1. Spetsialiseeritud kontrolliasutused vastutavad kõnealuste nõuete ja
standardite järgimise kontrollide teostamise eest.03/46. kd 315 Euroopa Liidu Teataja ET
Makseasutused vastutavad vähendamiste või väljaarvamiste määramise
eest individuaaljuhtumitel kooskõlas käesoleva määruse IV jaotise II
peatükiga.
2. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid otsustada, et nõuetele
vastavusega seotud kõikide või teatavate nõuete, standardite, õigusak-
tide või valdkondade kontrollimised viib läbi makseagentuur, tingimusel
et liikmesriik tagab, et kontrollide tõhusus on vähemalt samaväärne
sellega, kui kontrollimisi teostab spetsialiseeritud kontrolliasutus.
II jagu
Halduskontrollid
Artikkel 43
Halduskontrollid
Kõnealust nõuetele vastavustkäsitlevatest nõuetest, standarditest või
õigusaktidest olenevalt võivad liikmesriigid otsustada teostada haldus-
kontrolle, eelkõige vastava nõuetele vastavuse nõude, standardi,
õigusakti või valdkonna puhul rakendatavas kontrollisüsteemis juba
sätestatud kontrolle.
III jagu
Kohapealsed kontrollid
Artikkel 44
Minimaalne kontrollimäär
1. Pädev kontrolliasutus, võttes arvesse standardite nõudeid, mille
eest ta vastutab, teostab määruse (EÜ) nr 1782/2003 III ja IV jaotises
sätestatud ja kõnealuse pädeva asutuse vastutada olevate toetuskavade
alusel toetustaotlused esitanud põllumajandustootjatest vähemalt 1 %
kontrolli.
Kui õigusaktile ja standarditele kohaldatavates õigusaktides on juba
miinimummäärad kinnitatud, kohaldatakse selles ulatuses neid määrasid
esimeses lõigus nimetatud miinimummäära asemel.
2. Kui kohapealsed kontrollid peaksid paljastama olulise nõuetele
mittevastavuse astme antud nõuetele vastavuse valdkonnas, suurenda-
takse järgmisel kontrolliperioodil läbi viidavate kohapealsete kontrollide
arvu.Artikkel 45
Kontrollvalimi valimine
1. Ilma et see piiraks järelkontrollimisi nõuetelemittevastavuse
puhul, millest pädev asutus on muul moel teada saanud, võetakse koos-
kõlas artikliga 44 kontrollitavate põllumajandusettevõtete valiku aluseks
vajaduse korral kohaldatavatele õigusaktidele vastav riskianalüüs või
nõuete või standardite puhul asjakohane riskianalüüs. Selle riskianalüüsi
aluseks võib olla individuaalse põllumajandusettevõtte tasand või põllu-
majandusettevõtete kategooriate või geograafiliste tsoonide tasand või
käesoleva artikli lõike 3 teise lõigu punkti b puhul ettevõtjate tasand.
2. Pädev kontrolliasutus, võttes arvesse standardite nõudeid, mille
eest ta vastutab, valib kookõlas artikliga 44 kontrollitavad põllumajan-
dustootjad, valides selle valimi nende põllumajandustootjate valimi
hulgast, kes juba valiti vastavalt artiklitele 26 ja 27 ning kellele asja-
kohased nõuded või standardid on kohaldatavad.
3. Erandina lõikest 2 võib pädev kontrolliasutus, võttes arvesse stan-
dardite nõudeid, mille eest ta vastutab, valida kontrollvalimiks 1 %
määruse (EÜ) nr 1782/2003 III ja IV jaotises sätestatud toetuskavade
alusel toetustaotlused esitanud põllumajandustootjatest, kes on ühtlasi
kohustatud järgima vähemalt üht neist nõuetest või standarditest.
Sellisel juhul:
a) kui pädev kontrolliasutus põllumajandusettevõtte tasandil raken-
datud riskianalüüsi põhjal järeldab, et otsetoetuste mittesaajad
moodustavad kõrgema riski kui toetust taotlenud põllumajandus-
tootjad, võib see asutus asendada toetust taotlenud põllumehed
mittesaajatega. Sel puhul peab kontrollitud põllumajandustootjate
koguarv sellest olenemata ulatuma esimeses lõigus sätestatud kont-
rollimäärani. Selliste asendamiste põhjusi selgitatakse ja need doku-
menteeritakse;
b) kui see on tõhusam, võib pädev kontrolliasutus riskianalüüsi läbi
viia põllumajandusettevõtte tasandi asemel ettevõtjate tasandil
eelkõige tapamajades, müüjate või tarnijate juures. Sellisel juhul võib
niimoodi kontrollitud põllumajandustootjaid lugeda artiklis 44 sätes-
tatud kontrollimäära hulka.4. Pädev kontrolliasutus võib otsus-
tada jätkata lõigetes 2 ja 3 sätestatud menetluste kombinatsiooni abil
juhul, kui selline kombinatsioon suurendab kontrollisüsteemi
tõhusust.
Artikkel 46
Nõuete ja standardite vastavuse kindlaksmääramine
1. Vajaduse korral määratakse nõuete ja standardite järgimine kind-
laks kõnealusele nõudele või standardile kohaldatavates õigusaktides
ette nähtud vahendite abil.
2. Muudel juhtudel ja vajaduse korral viiakse määramine läbi pädeva
kontrolliasutuse määratletud mis tahes asjakohaste vahenditega, mis
tagavad vähemalt riiklike reeglite alusel ametlikeks määramisteks vaja-
liku samaväärse täpsuse.03/46. kd 316 Euroopa Liidu Teataja ET
3. Vajaduse korral võib kohapealseid kontrolle läbi viia kaugseire
tehnikate rakendamise teel.
Artikkel 47
Kohapealse kontrolli elemendid
1. Artiklis 44 sätestatud valimi kontrollimisi teostades tagab pädev
asutus, et kõigi selliselt valitud põllumajandustootjate puhul kontrolli-
takse nendele nõuetele ja standarditele vastavust, mille eest asutus
vastutab.
2. Lõikes 1 viidatud kontrollimised viiakse üldreeglina läbi ühe kont-
rollkülastuse osana ja need koosnevad nendele nõuetele ja standarditele
vastavuse kontrollist, millele vastavust saab selle külastuse ajal kontrol-
lida eesmärgiga avastada võimalikud nende nõuete ja standardite mitte-
vastavused ja lisaks identifitseerida edasisteks kontrollimisteks esitatavad
juhtumid.
Artikkel 48
Kontrolliaruanne
1. Iga käesoleva peatüki alusel läbi viidava kohapealse kontrolli
kohta, olenemata sellest, kas kõnealune põllumajandustootja valiti
kohapealseks kontrolliks kooskõlas artikliga 45 või pädevale asutusele
muul moel teatavaks saanud mittevastavuse järelkontrollina, peab pädev
kontrolliasutus koostama kontrolliaruande.
Aruanne koosneb järgmistest osadest:
a) üldosa, mis sisaldab eelkõige järgmist teavet:
i) kohapealseks kontrolliks valitud põllumajandustootja;ii) kohal viibinud isikud;iii) kas põllumajandustootjat teavitati eelnevalt külastusest ja sel
juhul etteteatamise aeg;
b) osa, mis kajastab eraldi iga akti ja standardi kontrollimisi ning
sisaldab eelkõige järgmist teavet:
i) kohapealse kontrolli sisuks olevad nõudmised ja standardid;
ii) kontrollide iseloom ja ulatus;
iii) tulemused;iv) õigusaktid ja standardid, mille suhtes leiti mittevastavusi;c) analüüsiosa, milles hinnatakse nõuetele mittevastavuse olulisust iga
õigusakti ja/või standardi suhtes, kriteeriumite raskus, ulatus, püsivus
ja korduvus suhtes kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 7
lõikega 1, märkides kõik tegurid, mis võiksid tingida rakendatava
vähendamise suurendamise või vähendamise.
Kui kõnealuse nõude või standardiga seoses on sätestatud võimalus
mittevastavust mitte edasi käsitleda, tehakse aruandesse vastav
märge. Sama kehtib juhul, kui liikmesriik võimaldab uue standardi
järgimiseks perioodi, nagu on nimetatud nõukogu 17. mai 1999.
aasta määruse (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa Põllumajanduse
Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendami-
seks (19) artikli 5 lõikes 3, või perioodi noortele põllumajandustoot-
jatele komisjoni 26. veebruari 2002. aasta määruses (EÜ)
nr 445/2002, milles kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ)
nr 1257/1999 (20) üksikasjalikud rakenduseeskirjad, viidatud miini-
mumstandardite järgimiseks.
2. Põllumajandustootjat teavitatakse leitud mittevastavustest.3. Ilma et see piiraks nõuetele ja standarditele kohaldatavate õigusak-
tide erisätete kohaldamist, lõpetatakse kontrolliaruanne ühe kuu jooksul
pärast kohapealset kontrolli. Seda perioodi võib siiski pikendada kolme
kuuni piisavalt tõestatud olukorras, eelkõige kui seda nõuab keemiline
või füüsikaline analüüs.
Kui pädev kontrolliasutus pole makseasutus, saadetakse aruanne
makseasutusele ühe kuu jooksul pärast selle lõpetamist.
IV JAOTIS
TOETUSE, VÄHENDAMISTE JA VÄLJAARVAMISTE ARVUTA-
MISE ALUS
I PEATÜKK
TÄHELEPANEKUD SEOSES TOETUSKÕLBLIKKUSKRITEERIU-
MITEGA
Ij a g u
Ühtne otsemaksete kava ja muud pindalatoetus-
kavad
Artikkel 49
Üldpõhimõtted
1. Käesolevas jaos eristatakse vastavalt vajadusele järgmisi põllukul-
tuurirühmi:
a) vastavalt vajadusele ühtse otsemaksete kava eesmärkidega seotud
maa-alad, millest igaüks täidab talle iseloomulikke tingimusi;03/46. kd 317 Euroopa Liidu Teataja ET
b) maa-alad, millele kohaldatakse erinevat toetusemäära;
c) tootmisest kõrvalejäetud maa-alad, mis on kehtestatud määruse (EÜ)
nr 1782/2003 IV jaotises, ja vajaduse korral tootmisest kõrvalejäetud
maa-alad, millele kohaldatakse erinevat toetusemäära;
d) söödamaad, mis deklareeritakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli
131 eesmärgil;
e) söödamaad, mis pole rohumaad ega põllukultuuride kasvatamiseks
kasutatavad maad määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 132 lõike 3
punkti b tähenduses, mis deklareeritakse nimetatud artikli eesmärgil;
f) rohumaa määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 132 lõike 3 punkti c
tähenduses, mis deklareeritakse nimetatud artikli eesmärgil.
Erandina punktist b punkti a eesmärgil võetakse arvesse erinevate toetu-
sõiguste väärtuste keskmist vastavalt deklareeritud maa-ala suhtes.
2. Kui ühtse otsemakse eesmärgil kindlaksmääratud maa-ala on
väiksem kui deklareeritud maa-ala, siis selleks, et määrata, milline
makseõigustest tuleks tagastada riiklikku reservi kooskõlas määruse
(EÜ) nr 1782/2003 artikli 45 lõikega 1 ja artikli 42 lõike 8 teise
lõiguga, kohaldatakse järgmist:
a) määratud maa-ala võetakse arvesse kõrgeima väärtusega toetusõigus-
test alustades;
b) kõrgeima väärtusega toetusõigused seotakse selle maa-alaga esime-
sena ning seejärel väärtuselt järgmised.
Käesoleva lõigu eesmärgil käsitletakse tootmisest kõrvalejätmisega
seotud toetusõigusi ja muidu toetusõigusi eraldi.
3. Kui sama maa-ala on toetustaotluse aluseks mitme pindalatoetus-
kava puhul, arvestatakse seda maa-ala eraldi iga sellise toetuskava
puhul.
Artikkel 50
Deklareeritud maa-alade arvutamise alus
1. Pindala toetusekavade alusel esitatavate taotluste puhul, välja
arvatud tärklisekartul ja seeme vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV
jaotise 6. ja 9. peatükile, kui määratud põllukultuurirühma maa-ala
leitakse olevat suurem kui toetustaotluses deklareeritud, kasutatakse
toetuse arvutamiseks deklareeritud maa-ala.2. Ilma et see piiraks mis tahes vähendamiste või väljaarvamiste
kohaldamist pärast maa-ala tegelikku määratlemist kooskõlas artiklitega
51 ja 53 ühtse otsemaksete kava toetustaotluse puhul, kui deklareeritud
toetusõigused ja deklareeritud maa-ala erinevad, võetakse toetuse arvu-
tamise aluseks väiksem suurus.
3. Ilma et see piiraks mis tahes vähendamiste või väljaarvamiste
kohaldamist pärast maa-ala tegelikku määratlemist kooskõlas artiklitega
51 ja 53 pindala toetuskava toetustaotluse puhul, välja arvatud tärklise-
kartul ja seeme vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 6. ja 9.
peatükile, kui ühtses taotluses deklareeritud maa-ala on suurem kui
põllukultuurirühma puhul deklareeritud maa-ala, võetakse toetuse arvu-
tamise aluseks selle põllukultuurirühma puhul deklareeritud maa-ala.
4. Ilma et see piiraks vähendamisi ja väljaarvamisi kooskõlas artik-
litega 51 ja 53 ühtse otsemaksete kava toetustaotluste puhul, kohalda-
takse tootmisest kõrvale jäetud maa-ala suhtes artikli 2 punkti 22
mõiste “kindlaksmääratud maa-ala” eesmärgil järgmist:
a) kui põllumajandustootja ei deklareeri kogu oma maa-ala tema käsu-
tuses olevate tootmisest kõrvalejätmisega seotud toetusõiguste akti-veerimiseks, kuid deklareerib samal ajal vastava maa-ala teiste
õiguste aktiveerimiseks, loetakse see maa-ala tootmisest kõrvale-
jäetud maa-aladena deklareerituks ja seda ei määratleta artikli 49
lõike 1 punktis a viidatud põllukultuurirühma eesmärgil;
b) kui leitakse, et tootmisest kõrvalejäetud maa-aladena deklareeritud
maa-ala pole tootmisest kõrvale jäetud, loetakse see maa-ala määrat-
lemata maa-alaks.5. Kõva nisu spetsiaalse kvaliteeditoetuse
eesmärgil deklareeritud maa-alade puhul kooskõlas määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikliga 72 ning kõva nisu lisatoetuse ja eritoetuse
puhul kooskõlas nimetatud määruse artikliga 105 ning kui leitakse
erinevus liikmesriigi määratud sertifitseeritud seemne miinimumko-
guse ja tegelikult kasutatud koguse vahel, määratletakse maa-ala
põllumajandustootja üldkoguse jagamisel sertifitseeritud seemne
miinimumkogusega hektari kohta, mille liikmesriik on asjaomasele
tootmistsoonile kinnitanud.
6. Maksimaalne toetuskõlblik maa-ala talupidajate puhul, kes taot-
levad viljeldavate põllukultuuride pindalatoetust kooskõlas määruse
(EÜ) nr 1782/2003 IV jaotise 10. peatükiga arvutatakse määratletud
tootmisest kõrvaldatud maa pindala alusel ja iga asjakohase põllukul-
tuuri jaoks võrdeliselt. Kasvatatavate põllukultuuride tootjatele antavaid
toetusi määratletud tootmisest kõrvale jäetud maa-ala suhtes siiski
vähendatakse 92 tonni teravilja toomiseks vajaliku pindala tasemele
kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 107 lõikega 7.03/46. kd 318 Euroopa Liidu Teataja ET
7. Kui põllumajandustootja pole suutnud täita oma kohustusi väära-
matu jõu või erandlike asjaolude tõttu, nagu on viidatud artiklis 72,
säilitab ta oma õiguse toetusele selle maa-ala suhtes, mis oli
toetuskõlblik vääramatu jõu või erandliku asjaolu toimumise ajal.
Artikkel 51
Vähendamised või väljaarvamised üledeklareerimise puhul
1. Kui põllukultuurirühma puhul pindala toetuskavadeks deklaree-
ritud maa-ala, välja arvatud tärklisekartuli ja seemnete puhul kooskõlas
vastavalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklitega 93 ja 99, ületab koos-
kõlas käesoleva määruse artikli 50 lõigetega 3–5 määratletud maa-ala,
arvutatakse toetus määratletud maa-ala alusel miinus kahekordne leitud
erinevus, kui see erinevus on suurem kui 3 % või kaks hektarit, kuid
mitte suurem kui 20 % määratletud maa-alast.
Kui see erinevus on suurem kui 20 % määratletud maa-alast, siis ei
anta asjaomase põllukultuurirühma puhul pindalaga seotud toetust.
2. Kui ühtse taotlusega hõlmatud kogu määratletud maa-ala puhul,
välja arvatud tärklisekartuli ja seemnete puhul kooskõlas vastavalt
määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklitega 93 ja 99, deklareeritud maa-ala
ületab kooskõlas käesoleva määruse artikli 50 lõigetega 3–5 määrat-
letud maa-ala enam kui 30 % võrra, siis keeldutakse toetusest, millele
põllumajandustootjal olnuks õigus käesoleva määruse artikli 50 lõigete
3–5 alusel, kõnealuseks kalendriaastaks nende toetuskavade puhul.
Kui erinevus on üle 50 %, arvatakse põllumajandustootja taas toetuse
saajate hulgast välja kuni selle summa ulatuses, mis vastab deklareeritud
maa-ala ja kooskõlas artikli 50 lõigetega 3–5 kindlaksmääratud maa-ala
vahele. See summa tasaarvestatakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 III ja
IV jaotises viidatud mis tahes toetuskavade alusel makstavate toetustega,
millele põllumajandustootjal on õigus seoses nende taotlustega, mille ta
esitab eeskirjade eiramise kalendriaastale järgneva kolme kalendriaasta
jooksul. Kui seda summat pole võimalik täielikult tasaarvestada nende
toetusmaksetega, siis tasumata jääk kustutatakse.
3. Käesoleva artikli eesmärgil, kui põllumajandustootja, kes taotleb
energiakultuuride toetust kooskõlas määruse (EÜ) nr 782/2003 artikliga
88 või deklareerib põllud tootmisest kõrvalejäetuna kooskõlas nime-
tatud määruse artikli 55 punktiga b või artikli 107 lõike 3 esimese
taandega, ei tarni nõutavas koguses asjakohast toorainet, loetakse ta
oma kohust täitnuks energiakultuuride või tootmisest kõrvalejäetud
põldude suhtes sellise maa-ala ulatuses, mis leitakse tema poolt haritud
ja nende toorainete tootmiseks kasutatava maa-ala korrutamisel puudu-
jäägiprotsendiga selle tooraine tarnetes.
Artikkel 52
Vähendamised tärklisekartuli- ja seemnetoetuse taotluste puhul
1. Kui leitakse, et haritav maa-ala on üle 10 % väiksem kui tärklise-
kartulitoetuse maksmiseks deklareeritud maa-ala, nagu on sätestatud
määruse (EÜ) nr 1782/2003 6. peatükis, vähendatakse makstavat
toetust kahekordse leitud erinevuse võrra.2. Kui leitakse, et tegelikult haritav maa-ala on üle 10 % suurem kui
seemnetoetuse maksmiseks deklareeritud maa-ala, nagu on sätestatud
määruse (EÜ) nr 1782/2003 9. peatükis, vähendatakse makstavat
toetust kahekordse leitud erinevuse võrra.
3. Kui leitakse, et lõigetes 1 ja 2 viidatud eiramised on põllumajan-
dustootja tahtliku käitumise tulemus, keeldutakse kogu lõigetes 1 ja 2
viidatud toetuse maksmisest.
Sel juhul arvatakse põllumajandustootja veel kord kõnealuse summaga
võrduva toetuse saajate hulgast välja. See summa tasaarvestatakse
määruse (EÜ) nr 1782/2003 III ja IV jaotises viidatud mis tahes toetus-
kavade alusel makstavate toetustega, millele põllumajandustootjal on
õigus seoses nende taotlustega, mille ta esitab eeskirjade eiramise
kalendriaastale järgneva kolme kalendriaasta jooksul. Kui seda summat
pole võimalik täielikult tasaarvestada nende toetusmaksetega, siis tasu-
mata jääk kustutatakse.
Artikkel 53
Tahtlik üledeklareerimine
Kui erinevused deklareeritud maa-ala ja kooskõlas artikli 50 lõikega 3,
lõike 4 punktiga b ja lõikega 5 määratletud maa-ala vahel tulenevad
tahtlikest eeskirjade eiramistest, siis jäetakse andmata toetus, millele
põllumajandustootjal olnuks õigus käesoleva määruse artikli 50 lõike 3,
lõike 4 punkti b ja lõike 5 alusel kõnealuseks kalendriaastaks asjaomase
toetuskava puhul.
Lisaks sellele, kui see erinevus on üle 20 % määratletud maa-alast, arva-
takse põllumajandustootja veel kord toetusesaajate hulgast välja kuni
selle summa ulatuses, mis võrdub deklareeritud maa-ala ja kooskõlas ar-
tikli 50 lõike 3, lõike 4 punkti b ja lõikega 5 määratletud maa-ala erine-vusega. See summa tasaarvestatakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 III ja
IV jaotises viidatud mis tahes toetuskavade alusel makstavate toetustega,
millele põllumajandustootjal on õigus seoses nende taotlustega, mille ta
esitab eeskirjade eiramise kalendriaastale järgneva kolme kalendriaasta
jooksul. Kui seda summat pole võimalik täielikult tasaarvestada nende
toetusmaksetega, siis tasumata jääk kustutatakse.
Artikkel 54
Vähendamised või väljaarvamised seemnetoetuse taotluste puhul
1. Kui leitakse, et põllumajandustootja tegelikult ei turustanud
toetustaotluse aluseks olevat seemet külvamiseks artikli 31 punkti b iii
alapunkti tähenduses, siis asjaomaste liikide puhul makstavat toetust
pärast mis tahes vähendamiste kohaldamist kooskõlas artikliga 52
vähendatakse 50 % võrra, kui turustamata kogus on suurem kui 2 %,
kuid väiksem kui 5 % toetustaotlusega hõlmatud kogusest. Kui turusta-
mata kogus on suurem kui 5 %, ei anta asjaomasel turustusaastal seem-
netoetust.03/46. kd 319 Euroopa Liidu Teataja ET
2. Kui leitakse, et toetust on taotletud seemne puhul, mida pole
kõnealuses liikmesriigis ametlikult sertifitseeritud ega koristatud sel
kalendriaastal, mil algab toetuseks määratud turustusaasta, siis ei anta
toetust selleks ega järgmiseks turustusaastaks.
Artikkel 55
Söödamaa arvutamine määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 131
viidatud toetusteks
1. Artikli 50 lõiget 1, artikli 50 lõiget 3, artikli 51 lõiget 1 ja artiklit
53 kohaldatakse söödamaa arvutamisele määruse (EÜ) nr 1782/2003
artiklis 131 viidatud toetuste andmiseks.
2. Kui deklareeritud maa-ala ja kooskõlas artikli 50 lõikega 3
määratletud maa-ala erinevus on suurem kui 50 %, arvatakse põlluma-
jandustootja avastamise kalendriaastale järgneva kolme kalendriaasta
jooksul tema esitatavate toetustaotluste raames taas välja sellise
söödamaa ulatuses, mis võrdub deklareeritud maa-ala ja määratletud
maa-ala vahelise erinevusega. Kui välja jäetavat maa-ala pole võimalik
täielikult tasaarvestada selle aja jooksul, siis tasumata jääk kustutatakse.
3. Vähendamisi ja väljaarvamisi kooskõlas lõigetega 1 ja 2 kohalda-
takse üksnes siis, kui maa-ala deklareerimise tulemuseks on või oleks
olnud suurem toetus.
Artikkel 56
Söödamaa arvutamine ekstensiivistamistoetuseks kooskõlas
määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 132
1. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 132 sätestatud ekstensiivista-
mistoetusi ei anta suuremale arvule loomadele kui loomade arv, millele
on lubatud maksta nimetatud määruse artiklis 131 viidatud toetuseid
pärast nimetatud määruse artikli 55 rakendamist.
2. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, määratletakse asjaomane
söödamaa kooskõlas artikliga 50.
Kui loomkoormusteguri ülemmäära ei ületata selliselt kindlaksmääratud
maa-ala suhtes, võetakse kindlaksmääratud maa-ala ekstensiivistamis-
toetuse arvutamise aluseks.
Kui ülemmäär on ületatud, siis vähendatakse toetuse kogusummat,
millele põllumajandustootjal on õigus määruse (EÜ) nr 1782/2003 ar-
tiklis 131 viidatud toetuskavade alusel kõnealusel kalendriaastal esitatud
toetustaotluste puhul 50 % võrra summast, mille põllumajandustootja
on saanud või oleks muul juhul saanud ekstensiivistamistoetusena.3. Kui erinevus deklareeritud maa-ala ja kindlaksmääratud maa-ala
vahel tuleneb tahtlikest eeskirjade eiramistest ja kui loomkoormusteguri
ülemmäära on ületatud kindlaksmääratud maa-ala suhtes, keeldutakse
kogu lõikes 2 viidatud toetuse maksmisest. Sellisel juhul kohaldatakse
vastavalt artikli 53 teist lõiku.
II jagu
Loomakasvatustoetus
Artikkel 57
Arvutamise alus
1. Kui kohaldatakse individuaalset piirmäära või ülemmäära, tuleb
toetustaotlustes näidatud loomade arvu vähendada asjaomase põlluma-
jandustootja puhul määratud piirmäära või ülemmäärani.
2. Toetust ei tohi mingil juhul maksta suurema arvu loomade eest,
kui toetustaotluses on märgitud.
3. Ilma et see piiraks artiklite 59 ja 60 kohaldamist, kui toetustaot-
luses deklareeritud loomade arv ületab kindlaksmääratud arvu haldus-
või kohapealse kontrolli tulemusel, arvutatakse toetus kindlaksmääratud
loomade alusel.
Kui põllumajandustootja siiski pole suutnud täita oma loomapidamisko-
hustust vääramatu jõu või erandlike asjaolude tõttu, nagu on viidatud
artiklis 72, säilitab ta oma õiguse toetusele selle arvu loomade suhtes,
kes olid toetuskõlblikud vääramatu jõu või erandliku asjaolu juhtumi
toimumise ajal.
4. Kui eeskirjade eiramisi avastatakse veiste identifitseerimise ja
registreerimise süsteemi suhtes, kohaldatakse järgmist:
a) veis, mis on kaotanud ühe kahest kõrvamärgist, loetakse määratletud
veiseks, tingimusel et see on selgelt ja individuaalselt identifitseeritav
veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi muude elementide
abil;
b) kui avastatud eeskirjade eiramised on seotud vigaste registrikannete
või loomapassidega, määratakse asjaomane loom määratlemata
loomaks üksnes siis, kui selliseid vigu avastatakse vähemalt kahe 24
kuu jooksul toimunud kontrolli käigus. Kõikidel muudel juhtudel
määratletakse asjaomased loomad määratlemata loomadeks pärast
esimest leidu.03/46. kd 320 Euroopa Liidu Teataja ET
Veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi kannete ja teadete
suhtes kohaldatakse artiklit 19.
Artikkel 58
Asendamine
1. Põllumajandusettevõttes olemasolevad veised tunnistatakse kind-
laksmääratuteks üksnes siis, kui need on toetustaotluses identifitsee-
ritud. Ammlehmi või mullikaid, mille puhul toetust taotletakse koos-
kõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 125 või artikliga 129, ja
piimalehmi, mille puhul toetust taotletakse kooskõlas nimetatud
määruse artikli 132 lõikega 4, võib loomapidamisperioodil siiski asen-
dada nimetatud artiklites sätestatud piirides ilma taotletud toetusõigust
kaotamata.
2. Asendamised vastavalt lõikele 1 peavad toimuma 20 päeva
jooksul pärast asendamist tinginud sündmust ja kantakse registrisse
hiljemalt kolm päeva pärast asendamispäeva. Pädevat asutust, kellele
toetustaotlus esitati, teavitatakse seitsme päeva jooksul pärast asenda-
mist.
Kui liikmesriik otsustab kasutada artikli 16 lõike 3 teises lõigus sätes-
tatud võimalusi, võib see liikmesriik sätestada, et looma lahkumisel
põllumajandusettevõttest ja teise looma saabumisel põllumajanduset-
tevõttesse esimeses lõigus sätestatud ajavahemiku piires lahkunud
looma puhul võib pädevale asutusele saadetava teabe asemel andmed
edastada veiste infotehnoloogilisse andmebaasi.
3. Kui põllumajandustootja taotleb toetust nii uttede kui kitsede
suhtes ja makstava toetuse tasemes pole erinevusi, võib ute asendada
kitsega ja kitse utega. Uttesid ja kitsi, mille suhtes toetust taotletakse
kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 113, võib loomapida-
misperioodil asendada nimetatud artiklites sätestatud piirides ilma taot-
letud toetusõigust kaotamata.
4. Asendamised vastavalt lõikele 3 peavad toimuma 10 päeva
jooksul pärast asendamist tinginud sündmust ja kantakse registrisse
hiljemalt kolm päeva pärast asendamispäeva. Pädevat asutust, kellele
toetustaotlus esitati, teavitatakse viie tööpäeva jooksul pärast asenda-
mist.
Artikkel 59
Vähendamised või väljaarvamised toetusetaotlusega hõlmatud
veiste puhul
1. Kui veisetoetuskava toetustaotluse puhul avastatakse erinevus
deklareeritud loomade arvu ja kooskõlas artikli 57 lõikega 3 määrat-
letud loomade arvu vahel, vähendatakse toetuse kogusummat, millelepõllumajandustootjal on õigus nende kavade alusel asjaomaseks toetus-
perioodiks kooskõlas käesoleva artikli lõikega 3 määratava protsendi
võrra, kui eeskirjade eiramisi ei leita enam kui kolme looma puhul.
2. Kui eeskirjade eiramisi leitakse enam kui kolme looma puhul, siis
kogu toetussummat, millele põllumajandustootjal on õigus lõikes 1
viidatud kavade alusel asjaomaseks toetusperioodiks vähendatakse järg-
miselt:
a) kooskõlas lõikega 3 määratava protsendi võrra, kui see ei ületa
10 %,
b) kooskõlas lõikega 3 määratav protsent kahekordselt, kui see ületab
10 %, kuid pole suurem kui 20 %.
Kui kooskõlas lõikega 3 määratav protsent on suurem kui 20 %, siis
keeldutakse toetusest, millele põllumajandustootjal olnuks õigus artikli
57 lõike 3 alusel nende kavade alusel asjaomaseks toetusperioodiks.
Kui kooskõlas käesoleva artikli lõikega 3 määratud protsent on suurem
kui 50 %, arvatakse põllumajandustootja lisaks sellele veel kord välja
toetuse saajate hulgast sellise summa ulatuses, mis vastab deklareeritud
loomade arvu ja kooskõlas artikli 57 lõikega 3 määratletud loomade
arvu erinevusele. See summa tasaarvestatakse veisetoetuskavade alusel
makstavate toetustega, millele põllumajandustootjal on õigus seoses
nende taotlustega, mille ta esitab eiramise avastamise kalendriaastale
järgneva kolme kalendriaasta jooksul. Kui seda summat pole võimalik
täielikult tasaarvestada nende toetusmaksetega, siis tasumata jääk kustu-
tatakse.
3. Lõigetes 1 ja 2 viidatud protsentide määramiseks jagatakse kõik
asjaomasel toetusperioodil veisetoetusekavade alusel toetusetaotlustega
hõlmatud veised, mille puhul on avastatud eeskirjade eiramisi asja-
omasel toetusperioodil, määratletud veiste koguarvuga.
4. Kui erinevused deklareeritud loomade arvu ja kooskõlas artikli 57
lõikega 3 määratletud loomade arvu vahel tulenevad tahtlikest eeskir-
jade eiramistest, jäetakse andmata toetus, millele põllumajandustootjal
olnuks õigus käesoleva määruse artikli 57 lõike 3 alusel, asjaomase
veisetoetuskava või -kavade puhul kõnealuseks toetusperioodiks.
Kui kooskõlas käesoleva artikli lõikega 3 määratud erinevus on suurem
kui 20 %, arvatakse põllumajandustootja lisaks sellele veel kord välja
toetuse saajate hulgast sellise summa ulatuses, mis vastab deklareeritud
loomade arvu ja kooskõlas artikli 57 lõikega 3 määratletud loomade
arvu erinevusele. See summa tasaarvestatakse veisetoetuskavade alusel
makstavate toetustega, millele põllumajandustootjal on õigus seoses
nende taotlustega, mille ta esitab eiramise avastamise kalendriaastale
järgneva kolme kalendriaasta jooksul. Kui seda summat pole võimalik
täielikult tasaarvestada nende toetusmaksetega, siis tasumata jääk kustu-
tatakse.03/46. kd 321 Euroopa Liidu Teataja ET
Artikkel 60
Vähendamised ja väljaarvamised toetusetaotlusega hõlmatud
lammaste või kitsede puhul
1. Kui lammaste/kitsede toetuskava alusel makstavate toetustaotluste
puhul leitakse erinevus kooskõlas artikli 57 lõikega 3, kohaldatakse ar-
tikli 59 lõikeid 2, 3 ja 4 mutatis mutandis alates esimesest loomast, kelle
puhul eeskirjade eiramisi leitakse.
2. Kui tehakse kindlaks, et lambapiima ja lambapiimatooteid
turustav tootja ei ole sellist tegevust toetustaotlusel deklareerinud, lahu-
tatakse toetuse summast, mida lambapiima ja lambapiimatooteid turus-
taval tootjal on õigus saada, kõnealuse summa ning ute kohta makstava
toetuse kogusumma vahe.
3. Kui täiendava toetuse taotluste puhul määratakse, et alla 50 %
põllumajandusettevõte põllumajandusotstarbelisest maast asub määruse
(EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõikes 1 viidatud piirkondades, täien-
davat toetust ei maksta ning toetust ute ja kitse kohta vähendatakse
summa võrra, mis võrdub 50 %ga täiendavast toetusest.
4. Kui tehakse kindlaks, et põllumajandusettevõtte põllumaast asub
vähem kui 50 % määruse (EÜ) nr 2550/2001 I lisas loetletud piirkon-
dades, jäetakse kitse kohta makstav toetus maksmata.
5. Kui tehakse kindlaks, et rändkarjatamisega tegelev tootja, kes
esitab täiendava toetuse taotluse, ei ole karjatanud 90 % oma looma-
dest määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 114 lõike 2 punktis b viidatud
piirkonnas, täiendavat toetust ei maksta ning toetust ute ja kitse kohta
vähendatakse summa võrra, mis võrdub 50 %ga täiendavast toetusest.
6. Kui avastatakse, et lõigetes 2, 3, 4 või 5 osutatud eeskirjade eira-
mine tuleneb tahtlikust eeskirjade järgimata jätmisest, ei maksta kõnea-
lustes lõigetes osutatud toetust.
Sel juhul arvatakse põllumajandustootja veel kord kõnealuse summaga
võrduva toetuse saajate hulgast välja. Kõnealune summa tasaarvesta-
takse lammaste või kitsede puhul makstava toetuse kava kohaste toetu-
semaksetega, mida põllumajandustootjal on õigus saada taotluste
raames, mis ta esitab kolme kalendriaasta jooksul pärast kalendriaastat,
mil eeskirjade eiramine on avastatud.
7. Põllumajandustootjate puhul, kes peavad nii uttesid kui kitsi, kes
on õigustatud saama samal tasemel toetust, kui kohapealsel kontrolli-
misel avastatakse erinevus karja koosseisus, loomade arvu osas liigi
kohta, käsitletakse neid loomi samasse rühma kuuluvatena.
Artikkel 61
Looduslikud tingimused
Artiklites 59 ja 60 sätestatud vähendamisi ja väljaarvamisi ei kohaldata
juhtumite puhul, kui põllumajandustootja ei saa täita oma kohustust
pidada toetusega hõlmatud loomi kogu loomapidamisperioodi vältelkarjas looduslike tingimuste tõttu, tingimusel et ta on teavitanud
pädevat asutust kirjalikult kümne tööpäeva jooksul pärast loomade arvu
vähenemise avastamist.
Ilma et see piiraks üksikjuhtudel arvesse võetavaid tingimusi, võivad
pädevad asutused tunnistada tootjast sõltumata asjaoludeks järgmisi
looduslikke tingimusi:
a) looma surm haiguse tagajärjel;
b) looma surm õnnetusjuhtumi tõttu, mille eest põllumajandustootjat
ei saa vastutavaks pidada.
Artikkel 62
Tapamajade poolt väljastatud võltssertifikaadid ja -deklaratsioonid
Kui deklaratsioonide või sertifikaatide puhul, mida tapamajad väljas-
tavad seoses määruse (EÜ) nr 2342/1999 artiklis 35 sätestatud loomade
tapatoetusega, leitakse, et tapamaja väljastas võltssertifikaadi või -dekla-
ratsiooni raske hooletuse tõttu või tahtlikult, rakendab asjaomane
liikmesriik asjakohaseid siseriiklikke sanktsioone. Kui selliseid eiramisi
leitakse teist korda, siis võetakse asjaomaselt tapamajalt vähemalt üheks
aastaks õigus vormistada deklaratsioone või väljastada sertifikaate
toetuste taotlemiseks.
Artikkel 63
Tähelepanekud seoses lisamaksetega
Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 133 sätestatud lisamaksete puhul
näevad liikmesriigid ette vähendamisi ja väljaarvamisi, mis on sisuliselt
samaväärsed käesolevas jaotises sätestatutega.
Ij a g u
Piimatoetus ja lisamaksed
Artikkel 64
Piimatoetus ja lisamaksed
Piimatoetuse ja lisamaksete toetustaotluste puhul avastatud leidude
puhul kohaldatakse artiklit 50, artikli 51 lõiget 1 ja artiklit 53 selliselt,
et maa-ala tähistab individuaalset piimakvooti ja kindlaksmääratud
maa-ala kehtestatud individuaalset piimakvooti.03/46. kd 322 Euroopa Liidu Teataja ET
Kui määruse (EÜ) nr 2237/2003 artiklis 30 viidatud juhtumi korral ei
alusta asjaomane isik tootmist taotluse esitamise tähtajaks, kehtestatakse
individuaalseks piimakvoodiks null. Sellisel juhul lükatakse asjaomase
isiku toetustaotlus kõnealuseks aastaks tagasi. Tagasilükatud taotlusega
hõlmatud summaga võrdne summa tasaarvestatakse määruse (EÜ)
nr 1782/2003 III ja IV jaotises viidatud mis tahes toetuskavade alusel
makstavate toetustega, millele isikul on õigus seoses nende taotlustega,
mille ta esitab avastamise kalendriaastale järgneva kalendriaasta jooksul.
II PEATÜKK
TÄHELEPANEKUD SEOSES NÕUETELE VASTAVUSEGA
Artikkel 65
Üldpõhimõtted ja -mõisted
1. Käesolevale peatükile kohaldatakse artikli 41 sätteid.
2. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 6 lõike 1 kohaldamiseks
seotakse tegevus või tegematajätmine otseselt individuaalse põllumajan-
dustootjaga, kes isiklikult rikkus nõudeid ja kes kõnealuse nõude rikku-
mise kindlaksmääramise ajal vastutab asjaomase põllumajanduset-
tevõtte, maa-ala, tootmisüksuse või looma eest. Kui asjaomane põlluma-
jandusettevõte, maa-ala, tootmisüksus või loom anti põllumajandustoot-
jale üle pärast nõuetele mittevastuse algust, peetakse vastuvõtjatvõrdselt vastutavaks juhul, kui ta nõuetele mittevastavust ei lõpetanud,
kui ta oleks võinud selle nõuetele mittevastavuse mõistlikult avastada ja
lõpetada.
3. Kui erinevate otsetoetuskavade haldamise eest määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 2 punkti d määratluses vastutab üle ühe maksea-
sutuse, võtavad liikmesriigid asjakohaseid meetmeid käesoleva peatüki
sätete nõuetekohaseks rakendamiseks, eelkõige selles, et põllumajandus-
tootja taotletavale kogu otsetoetuste hulgale kohaldatakse ühte vähen-
damismäära.
4. Nõuetele mittevastamine loetakse kindlaksmääratuks, kui need
avastatakse käesoleva määrusega kooskõlas teostatud kontrollide taga-
järjel või pärast seda, kui pädev asutus on neist mis tahes muul moel
teada saanud.
Artikkel 66
Vähendamiste kohaldamine hooletuse puhul
1. Ilma et see piiraks artikli 71 kohaldamist, kui kindlaksmääratud
rikkumine tuleneb põllumajandustootja hooletusest, kohaldatakse
vähendamist otsetoetuste kogusummale, nagu on määratletud määruse
(EÜ) nr 1782/2003 artikli 2 punktis d, mis on määratud või määratakseasjaomasele põllumajandustootjale avastamise kalendriaastal esitatud
või esitatavate toetustaotluste põhjal. Üldreeglina on vähendamise
ulatuseks 3 % kogusummast.
Makseasutus võib pädeva kontrolliasutuse poolt kontrolliaruandes
esitatud hinnangu alusel kooskõlas artikli 48 lõike 1 punktiga c siiski
otsustada kas vähendada seda protsenti 1 %le või suurendada seda
5 %le sellest kogusummast või artikli 48 lõike 1 punktis c viidatud
juhtudel vähendamisi mitte kohaldada.
2. Kui sama valdkonna õigusaktide või standardite nõuetele mitte-
vastavus on kindlaks tehtud enam kui ühel määratletud juhtumil, käsit-
letakse neid juhtumeid vähendamise kindlaksmääramiseks kooskõlas
lõikega 1 ühe nõuetele mittevastavusena.
3. Kui mitme valdkonna nõuetele pole vastatud enam kui ühel
määratletud juhtumil, kohaldatakse vähendamise kindlaksmääramise
menetlust vastavalt lõike 1 sätetele individuaalselt iga nõuetele mittevas-
tavuse suhtes. Tulemuseks saadud vähendusprotsendid liidetakse. Maksi-
maalne vähendamine ei ületa siiski 5 % lõikes 1 viidatud kogusum-
mast.
4. Ilma et see piiraks nõuetele mittevastavuse tahtlike juhtumite
käsitlemist kooskõlas artikliga 67, kui on kindlaks tehtud nõuete
korduv mittevastavus, korrutatakse kooskõlas lõikega 1 kinnitatav prot-
sent esimese nõuetele mittevastavuse esimese korduse puhul kolmega.
Selleks määratleb makseasutus, juhul kui see protsent kinnitati koos-
kõlas lõikega 2, protsendi, mida oleks kohaldatud asjaomase nõude või
standardi esimesele nõuetele mittevastavusele.
Edasiste kordusjuhtumite korral kohaldatakse eelmise korduva nõuetele
mittevastavuse suhtes kinnitatud vähendamise suhtes iga kord korrutus-
tegurit kolm. Maksimaalne vähendamine ei ületa siiski 15 % lõikes 1
viidatud kogusummast.
Kui on jõutud maksimumprotsendini 15 %, teavitab pädev asutus asja-
omast põllumajandustootjat, et sama nõuetele mittevastavuse veel-
kordsel määratlemisel käsitletakse seda tema tahtliku käitumisena artikli
67 tähenduses. Kui seejärel määratakse kindlaks veelkordne nõuetele
mittevastavus, määratakse kohaldatav vähendusprotsent nii, et eelmine
korrutustulemus korrutatakse vajaduse korral kolmega enne 15 % piir-
määra kohaldamist, nagu on sätestatud teise lõigu viimases lauses.
Artikkel 67
Vähendamiste ja väljaarvamiste kohaldamine tahtliku nõuetele
mittevastavuse puhul
1. Ilma et see piiraks artikli 71 kohaldamist, kui määratletud
nõuetele mittevastavus on olnud põllumajandustootja poolt tahtlik, on
artikli 66 lõike 1 esimeses lõigus viidatud kogusummale kohaldatavaks
vähendamiseks üldreeglina 20 % sellest kogusummast.03/46. kd 323 Euroopa Liidu Teataja ET
Makseasutus võib pädeva kontrolliasutuse poolt kontrolliaruandes
esitatud hinnangu alusel kooskõlas artikli 48 lõike 1 punktiga c siiski
otsustada vähendada seda protsenti, kuid mitte alla 15 %, või vajaduse
korral suurendada seda 100 %ni sellest kogusummast.
2. Kui tahtlik nõuetele mittevastavus on seotud konkreetse toetuska-
vaga, arvatakse põllumajandustootja sellest toetuskavast välja kõnealu-
seks kalendriaastaks.
Äärmusliku ulatuse, raskusastme või kestvuse korral või kui on määrat-
letud korduvaid tahtlikke nõuetele mittevastavusi, arvatakse põllumajan-
dustootja asjaomasest toetuskavast välja veel ka järgmiseks kalendriaas-
taks.
III PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 68
Erandid vähendamiste ja väljaarvamiste kohaldamisel
1. I peatükis sätestatud vähendamisi ja väljaarvamisi ei kohaldata,
kui põllumajandustootja esitas faktiliselt õigeid andmeid või kui ta
muul viisil suudab tõestada, et viga ei tekkinud tema süül.
2. I peatükis sätestatud vähendamisi ja väljaarvamisi ei kohaldata
toetustaotluse nende osade suhtes, mille puhul põllumajandustootja
teavitab pädevat asutust kirjalikult, et toetustaotlus on ebaõige või on
muutunud ebaõigeks pärast selle esitamist, tingimusel et põllumajan-
dustootjat pole teavitatud pädeva asutuse kavatsusest viia läbi koha-pealne kontrollimine ja see asutus pole põllumajandustootjat juba teavi-
tanud taotluses esinevatest eeskirjade eiramistest.
Kui põllumajandustootja esitab teabe vastavalt esimesele lõigule, tuleb
selle tulemusena toetustaotlus tegeliku olukorraga kooskõlla viia.
Artikkel 69
Veiste infotehnoloogilise andmebaasi kannete muutmine ja paran-
damine
Toetusetaotlusega hõlmatud veiste puhul kohaldatakse artiklit 68 alates
toetustaotluse esitamisest veiste infotehnoloogilise andmebaasi kannetes
olevate vigade ja väljajätmiste suhtes.
Toetusetaotlusega hõlmamata veiste puhul kohaldatakse sama käesoleva
jaotise II peatükiga kooskõlas kohaldatavate vähendamiste ja väljaarva-
miste suhtes.V JAOTIS
ÜLDSÄTTED
Artikkel 70
Miinimumtoetused
Liikmesriigid võivad otsustada toetusi mitte anda, kui summa ühe taot-
luse kohta ei ületa 100 eurot.
Artikkel 71
Vähendamiste kuhjumine
1. Kui nõuetele mittevastavuse juhtum on ühtlasi eeskirjade eira-
mine, olles seega asjakohane vähendamiste või väljaarvamiste rakenda-
mist silmas pidades kooskõlas IV jaotise I ja II peatükiga, siis:
a) vähendamisi või väljaarvamisi vastavalt IV jaotise I peatükile kohal-
datakse kõnealuseid toetuskavu arvestades;
b) vähendamisi või väljaarvamisi vastavalt IV jaotise II peatükile kohal-
datakse ühtse otsemaksete kava ja mis tahes toetuskavade, mis pole
seotud punktis a viidatud vähendamiste ega väljaarvamistega, alusel
makstavate toetuste kogusummat arvestades.2. Vajaduse korral
pärast lõike 1 kohaldamist, kui erinevaid mahaarvamisi tuleb kohal-
dada toetuse muutmise, nõuetele mittevastavuste või eiramiste taga-
järjel, arvutab pädev asutus vähendamised järgmiselt:
a) esimeses järjekorras kohaldatakse vähendamisi kooskõlas määruse
(EÜ) nr 1782/2003 artikliga 10;
b) teises järjekorras vähendatakse tulemuseks saadud toetussummat,
millele põllumajandustootjal oleks õigus, käesoleva määruse IV
jaotise I peatükis sätestatud vähendamiste võrra;
c) kolmandas järjekorras võetakse saadud summa aluseks mis tahes
vähendamiste arvutamisel, mida kohaldatakse taotluse hilinenud
esitamise tõttu käesoleva määruse artikli 21 alusel;
d) neljandas järjekorras vähendatakse saadud summat vähendamiste
võrra, mis on sätestatud käesoleva määruse IV jaotise II peatü-
kis.3. Nõukogu määruse (EÜ) nr 2988/95 (21) artikli 6 alusel
kohaldatakse käesolevas määruses ette nähtud vähendamisi ja
väljaarvamisi, ilma et see piiraks täiendavate sanktsioonide kohalda-
mist ühenduse või siseriikliku õiguse muude sätete alusel.03/46. kd 324 Euroopa Liidu Teataja ET
Artikkel 72
Vääramatu jõud ja erandlikud asjaolud
Vääramatu jõu ja erandlike asjaolude juhtumitest määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 40 lõike 4 alusel koos pädevat asutust rahuldavate
asjakohaste tõendite esitamisega teatatakse sellele asutusele kirjalikult
kümne päeva jooksul kuupäevast, mil põllumajandustootjal on võimalik
seda teha.
Artikkel 73
Alusetult makstud toetussummade tagasimaksmine
1. Alusetult tehtud väljamakse korral peab põllumajandustootja
kõnealuse summa koos lõike 3 kohaselt arvutatud intressiga tagasi
maksma.
2. Liikmesriigid võivad otsustada, et alusetult väljamakstud toetused
makstakse tagasi vastava summa mahaarvamise teel mis tahes ettemak-
sudest või toetustest määruse (EÜ) nr 1782/2003 III ja IV jaotises
viidatud toetuskavade alusel, mis kantakse põllumajandustootjale üle
pärast tagasimaksmise otsuse kuupäeva. Põllumajandustootja võib selle
summa siiski enne mahaarvamist tagasi maksta.
3. Intress arvutatakse ajavahemiku alusel, mis jääb põllumajandus-
tootjale tagasimaksekohustusest teatamise ja tagasimakse või mahaarva-
mise vahele.
Kohaldatav intressimäär arvutatakse vastavalt siseriiklikele õigusaktidele,
kuid see ei tohi olla madalam kui intressimäär, mida kohaldatakse
alusetult makstud summade tagastamisel siseriiklike sätete alusel.
4. Lõikes 1 osutatud tagasimaksekohustust ei kohaldata, kui makse
on tehtud pädeva asutuse või mõne teise asutuse vea tõttu ning põllu-
majandustootjal ei olnud tõenäoliselt võimalik seda avastada.
Kui viga on seotud faktiliste andmetega, mida kasutatakse asjaomase
makse väljaarvutamisel, kehtib esimene lõik ainult juhul, kui tagasi-
maksmisotsusest ei ole teatatud 12 kuu jooksul alates makse tegemisest.
5. Lõikes 1 osutatud tagasimaksekohustust ei kohaldata, kui aja-
vahemik toetuse maksmise kuupäevast kuni kuupäevani, mil pädev
asutus toetuse saajat esimest korda teavitab, et makse oli alusetu, on
pikem kui kümme aastat.
Esimeses lõigus osutatud ajavahemikku vähendatakse siiski nelja
aastani, kui toetuse saaja tegutses heauskselt.
6. Vähendamiste ja väljaarvamiste kohaldamise tulemusel vastavalt
artiklile 21 ja IV jaotisele tagasi makstavad summade suhtes kohalda-
takse igal juhul iganemistähtaega neli aastat.7. Lõikeid 4 ja 5 ei kohaldata ettemaksete puhul.
8. Liikmesriigid võivad otsustada, et tagasimaksmist ei nõuta
summade puhul, mis ilma intressita ei ületa 100 eurot põllumajandus-
tootja ning toetusperioodi kohta, tingimusel et liikmesriikide siserii-
klikud õigusaktid sisaldavad sellistel juhtudel kehtivaid eeskirju tagasi
nõudmata jätmise kohta.
Kui intressiga seotud summad on tagasi makstud alusetult makstud
summadest eraldi, võivad liikmesriigid samadel tingimustel otsustada
mitte nõuda 50 euro suuruste või väiksemate intressiga seotud
summade tagasimaksmist.
Artikkel 74
Põllumajandusettevõtete üleandmine
1. Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)põllumajandusettevõtte üleandmine – müük, üürimine või muu sarnast
liiki tehing asjaomaste tootmisüksustega;
b)üleandja – põllumajandustootja, kelle põllumajandusettevõte antakse
üle teisele põllumajandustootjale;
c)ülevõtja – põllumajandustootja, kellele põllumajandusettevõte üle
antakse.2. Kui põllumajandusettevõte antakse tervikuna üle ühelt
põllumajandustootjalt teisele põllumajandustootjale pärast toetuse-
taotluse esitamist ja enne kui toetuse taotlemise tingimused on
täidetud, ei määrata üleandjale üleantud põllumajandusettevõtte
suhtes toetust.
3. Üleandja taotletud toetus määratakse ülevõtjale, kui:
a) ülevõtmisperioodil, mille määratlevad liikmesriigid, teavitab ülevõtja
pädevat asutust ülevõtmisest ja taotleb toetuse maksmist;
b) ülevõtja esitab pädeva asutuse nõutud tõendid;c) ülevõetud põllumajandusettevõtte puhul on täidetud kõik toetuse
andmise tingimused.4. Kui ülevõtja teavitab pädevat asutust ja
taotleb toetuse maksmist kooskõlas lõike 3 punktiga a:
a) kõik üleandja õigused ja kohustused, mis tulenevad toetustaotlusega
loodud õigussuhtest üleandja ja pädeva asutuse vahel, antakse üle
vastuvõtjale;
b) kõik toetuse määramiseks vajalikud toimingud ja üleandja poolt
enne üleandmist esitatud deklaratsioonid omistatakse vastuvõtjale
asjakohaste ühenduse reeglite kohaldamise eesmärgil;
c) kõnealuse turustusaasta või toetusperioodi puhul käsitletakse
üleantud põllumajandusettevõtet, kui see on asjakohane, eraldi põllu-
majandusettevõttena.03/46. kd 325 Euroopa Liidu Teataja ET
5. Kui toetustaotlus esitatakse pärast toetuse määramiseks vajalike
toimingute sooritamist ja põllumajandusettevõte antakse tervikuna
ühelt põllumajandustootjalt teisele üle pärast nende toimingutega alus-
tamist, kuid enne kõigi toetuse määramiseks vajalike tingimuste täit-
mist, võidakse toetus määrata vastuvõtjale, tingimusel et on täidetud
lõike 3 punktid a ja b. Sel juhul kohaldatakse lõike 4 punkti b.
6. Kui see on asjakohane, võivad liikmesriigid otsustada määrata
toetuse üleandjale. Sel juhul:
a) ülevõtjale ei määrata toetust,b) liikmesriigid kohaldavad mutatis mutandis lõigetes 2–5 sätestatud
nõudeid.
7. Kui põllumajandusettevõte antakse tervikuna üle ühelt põlluma-
jandustootjalt teisele põllumajandustootjale määruse (EÜ) nr 1782/2003
artikli 44 lõikes 3 osutatud perioodil, võib ülevõtja kasutada asja-
omaseid põlde ühtse otsemaksete kava alusel toetusetaotluse esitami-
seks.
Artikkel 75
Täiendavad meetmed ja liikmesriikide vastastikune abi
1. Liikmesriigid võtavad kõik ühtse süsteemi nõuetekohaseks raken-
damiseks vajalikud [lisa]meetmed ning annavad vajaduse korral vastasti-
kust abi käesolevas määruses sätestatud kontrollide teostamiseks. Kui
käesolevas määruses asjakohaseid vähendamisi ja väljaarvamisi ei sätes-
tata, võivad liikmesriigid selles suhtes sätestada asjakohased siseriiklikud
sanktsioonid tootjate või muude turuosaliste suhtes, näiteks tapamajad
või toetuse määramise menetlusega seotud ühingud, et tagada kontroll-
nõuete täitmine, näiteks põllumajandusettevõtte praeguse karja register
või teavitamiskohustuste järgimine.
2. Liikmesriigid osutavad vastastikust abi tõhusate kontrollide taga-
miseks ning et tagada esitatud dokumentide autentsus ja/või vahetata-
vate andmete õigsus.Artikkel 76
Teavitamine
1. Liikmesriigid saadavad komisjonile hiljemalt iga aasta 31. märtsiks
ühtse otsemaksete kava ja muude pindala toetuskavade puhul ning
hiljemalt iga aasta 31. augustiks, loomakasvatuse toetuste puhul eelmist
kalendriaastat hõlmava aruande, mis eelkõige käsitleb järgmisi punkte:
a) ühtse süsteemi rakendamisjärk, sealhulgas eelkõige nõuetele vastavu-
senõuete kontrollimiseks valitud võimalused ning nõuetele vastavuse
nõuete ja tingimuste kontrollimise eest vastutavad pädevad kontrol-
liasutused;
b) taotluste arv ning kogupindala ja loomade koguarv individuaalsete
toetuskavade lõikes;
c) taotluste arv ning kogupindala ja loomade koguarv, mis on kontrol-
lidega hõlmatud;
d) teostatud kontrollide tulemused, märkides ära vastavalt IV jaotisele
rakendatud vähendamised ja väljaarvamised;
Samaaegselt loomakasvatuse esimeses lõigus viidatud toetustega seotud
andmete edastamisega komisjonile teatavad liikmesriigid toetuse saajate
koguarvu, kes said toetusi ühtse süsteemiga hõlmatud toetuskavade
alusel.
2. Lisaks sellele saadavad liikmesriigid hiljemalt iga aasta 31. oktoo-
briks komisjonile teabe püsirohumaade all oleva maa osakaalust kogu
põllumajandusmaa suhtes, millele osutatakse artikli 3 lõikes 1. Hiljemalt
31. oktoobriks 2005 saadavad liikmesriigid komisjonile lisaks teabe
nimetatud osakaalu kohta võrdlusaastal 2003, millele on viidatud artikli
3 lõikes 2.
3. Erandlikes piisavalt tõestatud olukordades võivad liikmesriigid
komisjoniga kokkuleppel kõrvale kalduda lõigetes 1 ja 2 sätestatud
kuupäevadest.
4. Ühtse süsteemi osana loodud elektroonilisi andmeid kasutatakse
sektorireeglite raames määratletud teabe toetuseks, mida liikmesriigid
on kohustatud komisjonile saatma.
III OSA
TOETUSTE ÜMBERSUUNAMINE
Artikkel 77
Vähendamiste arvutamise alus
Vähendamissumma kooskõlas määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikliga 10
arvutatakse otsetoetuste alusel, millele põllumajandustootjatel on õigus
enne käesoleva määruse alusel mis tahes vähendamiste või väljaarva-
miste kohaldamist, või määruse (EÜ) nr 1782/2003 I lisas loetletud
toetuskavade puhul, mis ei kuulu aga nimetatud määruse III või IV
jaotise alla, kohaldatava spetsiifilise õiguse alusel.Artikkel 78
Jaotusmeetod
Jaotusmeetod jääksummade puhul, millele on viidatud määruse (EÜ)
nr 1782/2003 artikli 10 lõike 3 esimeses lõigus, saadakse nii, et liik-
mesriikide põllumajandusmaade ja põllumajandusliku tööhõive osakaa-
luks võetakse vastavalt 65 % ja 35 %.03/46. kd 326 Euroopa Liidu Teataja ET
Iga liikmesriigi osa pindalas ja tööhõives jagatakse tema suhtelise siserii-
kliku kogutoodanguga (SKP) elaniku kohta väljendatuna ostujõu pari-
teedis, kasutades üht kolmandikku nende liikmesriikide keskmiste
vahest, kelle suhtes toetuste ümbersuunamist kohaldatakse.
Sel eesmärgil kasutatakse järgmisi baasandmeid, mis põhinevad Eurosta-
tilt augustis 2003 kättesaadavatel andmetel:
a) põllumajandusmaa osas – põllumajandusettevõtete struktuuriuuring
2000 kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 571/88; (22)
b) põllumajandusliku tööhõive osas – iga-aastane tööjõu uuring 2001
tööhõive kohta põllumajanduses, jahinduses ja kalanduses kookõlas
määrusega (EÜ) nr 577/98;(23)
c) SKP elaniku kohta ostujõu pariteedi järgi, kolme aasta keskmine
rahvamajanduse arvepidamise alusel, 1999–2001.Artikkel 79
Täiendavad toetussummad
1. Määruses (EÜ) nr 1782/2003 artiklis 12 viidatud 5000 euro läve
saavutamise kindlaksmääramiseks võetakse arvesse otsetoetuste kogu-
summa, mis tuleks määrata enne mis tahes vähendamiste kohaldamist
käesoleva määruse alusel, või määruse (EÜ) nr 1782/2003 I lisas loet-
letud toetuskavade puhul, mis ei kuulu nimetatud määruse III ega IV
jaotise alla, kohaldatava spetsiifilise õiguse alusel.
Lisatoetust ei määrata, kui põllumajandustootja on mis tahes otsetoe-
tuste saajate hulgast välja arvatud eeskirjade eiramiste või rikkumiste
tõttu.
2. Hiljemalt 31. oktoobriks teatavad liikmesriigid komisjonile
eelmise aasta eest määratud lisatoetuste kogusumma.
IV OSA
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 80
Kehtetuks tunnistamine
1. Määrus (EÜ) nr 2419/2001 tunnistatakse kehtetuks. Seda kohalda-
takse siiski jätkuvalt enne 2005. aasta 1. jaanuari algavate turustusaas-
tate või toetusperioodide puhul esitatavate toetustaotluste suhtes.
Juhul kui kohaldatavaid vähendamisi pole veel saadud täielikult tasaar-
vestada määruse (EÜ) nr 2419/2001 artikli 32 lõike 2, artikli 33 teise
lõigu, artikli 34 lõike 2, artikli 35 lõike 3 viimase lause, artikli 38 lõike
2 kolmanda lõigu, artikli 38 lõike 4 teise lõigu ja artikli 40 lõigete 1 ja
6 alusel enne käesoleva määruse kohaldamiskuupäeva, tasaarvestatakse
tasumata jääk käesolevas määruses reguleeritud mis tahes toetuskavade
alusel määratavate maksetega, tingimusel et nimetatud sätetes ette
nähtud tasaarvestamistähtajad pole veel lõppenud.2. Viiteid määrusele (EÜ) nr 2419/2001 tõlgendatakse viidetena
käesolevale määrusele ja neid loetakse vastavalt III lisas esitatud vasta-
vustabelile.
Artikkel 81
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist
Euroopa Liidu Teatajas .
Seda kohaldatakse 2005. aasta 1. jaanuaril algavate turustusaastate või
toetusperioodidega seotud toetustaotluste suhtes.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 21. aprill 2004
Komisjoni nimel
komisjoni liige
Franz FISCHLER03/46. kd 327 Euroopa Liidu Teataja ET
I LISA
ÜHENDUSE MEETOD KANEPISORTIDES ∆-9-TETRAHÜDROKANNABINOOLISISALDUSE KVANTITATIIV-
SEKS MÄÄRAMISEKS
1. Reguleerimis- ja kasutusala
Seda meetodit kasutatakse kanepisortide ( Cannabis sativa L.)∆-9-tetrahüdrokannabinooli (THC) määramiseks. Seda
kohaldatakse vastavalt vajadusele allpool kirjeldatud menetluse A või menetluse B kohaselt.
Selle meetodi aluseks on ∆9-THC kvantitatiivne määramine gaasikromatograafia (GC) abil pärast sobiva lahustiga
ekstraheerimist.
1.1. Menetlus A
Menetlust A kasutatakse tootmiskontrollideks määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 52 lõike 1 ja käesoleva määruse
artikli 26 lõike 2 punkti a kohaselt.
1.2. Menetlus B
Menetlust B kasutatakse määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 52 lõikes 2 ja käesoleva määruse artikli 33 lõikes 4
viidatud juhtudel.
2. Proovi võtmine
2.1. Proovid
a) Menetlus A: teatava kanepisordi kasvavatest taimedest võetakse igalt taimelt 30 cm pikkune osa, mis sisaldab
vähemalt üht emasõisikut iga valitud taime kohta. Proove tuleb võtta päevasel ajal ajavahemiku jooksul, mis
algab 20. päeval pärast õitsemise algust ja kestab kuni 10. päevani pärast õitsemise lõppu; representatiivse
proovi saamiseks tuleb proove põllult võtta süstemaatiliselt, kuid mitte kasvuala servadest.
Liikmesriigid võivad lubada proovide võtmist ajavahemiku jooksul, mis algab õitsemise alguses ja kestab 20
päeva, tingimusel et iga sordi kohta võetakse representatiivsed proovid vastavalt eespool nimetatud eeskirjadele
ajavahemiku jooksul, mis algab 20. päeval pärast õitsemise algust ja kestab kuni 10. päevani pärast õitsemise
lõppu.
b) Menetlus B: teatava kanepisordi kasvavatest taimedest võetakse igalt valitud taimelt ülemine kolmandik. Proove
tuleb võtta päevasel ajal kümne päeva jooksul pärast õitsemiseaja lõppu; representatiivse proovi saamiseks tuleb
proove põllult võtta süstemaatiliselt, kuid mitte kasvuala servadest. Kahekojaliste sortide puhul võetakse ainult
emastaimi.2.2. Proovi suurus
Menetlus A: proov koosneb 50 taimeosast põllu kohta.Menetlus B: proov koosneb 200 taimeosast põllu kohta.Iga proov pannakse muljumist vältides riidest või paberist kotti ja saadetakse analüüsimiseks laboratooriumisse.Liikmesriik võib ette näha, et kontrollanalüüsiks võetakse vajaduse korral teine proov, mida säilitab kas tootja või
analüüsi eest vastutav asutus.
2.3. Proovi kuivatamine ja säilitamine
Näidiste kuivatamine algab niipea kui võimalik ja igal juhul 48 tunni jooksul, kasutades mis tahes meetodit alla
70 °C. Näidised tuleks kuivatada püsimassini ja niiskusesisalduseni 8–13 %.03/46. kd 328 Euroopa Liidu Teataja ET
Pärast kuivatamist säilitatakse proovid ilma neid muljumata pimedas kohas, temperatuuril alla 25 °C.
3. THC-sisalduse määramine
3.1. Analüüsitava proovi ettevalmistamine
Kuivatatud proovidelt eemaldatakse varred ja üle 2 mm pikkused seemned.
Kuivatatud proovid jahvatatakse poolpeeneks pulbriks (läbib 1 mm avadega sõela).Pulbrit võib säilitada 10 nädalat pimedas, kuivas kohas, temperatuuril alla 25 °C.
3.2. Reaktiivid ja ekstraheerimislahus
Reaktiivid
— kromatograafiapuhas ∆9-tetrahüdrokannabinool,
— kromatograafiapuhas skvalaan sisestandardina.
Ekstraheerimislahus
— 35 mg skvalaani 100 ml heksaani kohta.
3.3. Delta-9-THC ekstraheerimine
100 mg pulbristatud uuritavat proovi kaalutakse, asetatakse tsentrifuugitopsi ja lisatakse 5 ml sisestandardit sisal-
davat ekstraheerimislahust.
Asetatakse 20 minutiks ultrahelivanni. Tsentrifuugitakse viis minutit kiirusel 3000 pööret minutis, seejärel eemalda-
takse THC-supernatant. Lahus injekteeritakse kromatograafi ja tehakse kvantitatiivne analüüs.
3.4. Gaasikromatograafia
a) Seadmed
— leekionisatsioonidetektoriga ja jaotatud/jaotamata vooluga injektoriga gaasikromotograaf,
— kolonn, mis võimaldab kannabinoide hästi eraldada, näiteks 25 mm pikkune ja 0,22 mm diameetriga klaa-
sist kapillaarkolonn, mis on immutatud 5 %lise mittepolaarse fenüülmetüülsilaoksaani faasiga.
b) Kalibreerimispiirkonnad
Vähemalt kolm punkti menetluse A puhul ja viis punkti menetluse B puhul, sealhulgas 0,04 ja 0,50 mg/ml ∆9-
THCd ekstraheerimislahuses.
c) Katsetingimused
Punktis a osutatud kolonni puhul esitatakse näitena järgmised tingimused:
— kuivatuskapi temperatuur 260 °C
— injektori temperatuur 300 °C
— detektori temperatuur 300 °C
d) injekteeritud maht: 1 ul03/46. kd 329 Euroopa Liidu Teataja ET
4. Tulemused
Tulemused esitatakse kahe kümnendkohani ümardatult grammides delta-9-THCd 100 g püsiva kaaluni kuivatatud
analüüsitava proovi kohta. Lubatud hälve on 0,03 g 100 g kohta.
— Menetlus A: üks määramine analüüsitava proovi kohta.
Kui saavutatud tulemus ületab määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 52 lõikes 1 sätestatud piiri, tehakse teine
määramine analüüsitava proovi kohta ja tulemusena käsitatakse nende kahe määramise keskmist väärtust.
— Menetlus B: tulemus vastab analüüsitava proovi kohta tehtud kahe määramise keskmisele väärtusele.03/46. kd 330 Euroopa Liidu Teataja ET
II LISA
OTSETOETUSKÕLBLIKUD KIU TOOTMISEKS KASVATATAVA KANEPI SORDID
a. Kiu tootmiseks kasvatatav kanep
CarmagnolaBenikoChamaeleon
Cs
Delta-IlosaDelta 405Dioica 88
Epsilon 68
Fedora 17Felina 32Ferimon - Ferimon
Fibranova
Fibrimon 24Futura 75Juso 14
Red Petiole
Santhica 23Santhica 27Uso 31
b. Kiu tootmiseks kasvatatav ja 2004/2005. turustusaastal heakskiidetud kanep
Bialobrzeskie
Cannacomp (a)FasamoFelina 34 - Felina 3403/46. kd 331 Euroopa Liidu Teataja ET
Fibriko TC
Finola
Lipko (a)Silesia (b)
Tiborszallasi (a)
UNIKO-B03/46. kd 332 Euroopa Liidu Teataja ET
III LISA
VASTAVUSTABEL
Komisjoni määruse (EÜ)
nr 2419/2001 artiklidKäesoleva määruse artiklid
1–
22
35
4 lõige 1 6 lõige 1
4 lõige 2 14 lõige 4
58
6–
7–
81 59–
10 16
11 18
12 19
13 21
14 22
15 23 lõige 1
16 24
17 lõige 1 25 lõige 1
17 lõige 2 25 lõige 2
17 lõige 3 23 lõige 2
18 26
19 27
22 8
21 29
22 30
23 32
24 34
25 35
26 36
27 37
28 38
29 39
30 49
31 lõige 1 50 lõige 1
31 lõige 2 50 lõige 3
31 lõige 3 50 lõige 6
31 lõige 4 50 lõige 7
32 51
33 53
34 55
35 56
36 57
37 58
38 59
39 –
40 60
41 61
42 62
43 63
44 68
45 69
46 70
47 71
48 72
49 73
50 74
51 75
52 76
53 –
54 –”03/46. kd 333 Euroopa Liidu Teataja ET