ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(4)

Et tagada importivatele konventsiooniosalistele kaitse konventsiooni alusel ja arvestades, et kõik asjakohased konventsiooni kriteeriumid on täidetud, on vajalik ja asjakohane toetada kemikaalide hindamise komitee soovitust kanda konventsiooni III lisasse atsetokloor; karbosulfaan; krüsotiilasbest; fentioon (üliväikses koguses valmistatavad (ultra low volume, ULV) tooted, mille koostises on toimeainet vähemalt 640 g/l); heksabromotsüklododekaan; foraat ning vedeltooted (emulgeeruv kontsentraat ja lahustuv kontsentraat), mille koostises on parakvaatdikloriidi vähemalt 276 g/l, millele vastab parakvaatioonide sisaldus vähemalt 200 g/l. Veelgi enam, need kemikaalid on liidus juba keelatud või on nende kasutamine rangelt piiratud ja seepärast kohaldatakse nende suhtes konventsiooni nõuetest rangemaid ekspordinõudeid vastavalt määrusele (EL) nr 649/2012.
Artikkel 11

Avalikustamine ja konfidentsiaalsus

2. Lepingu artikli 15.1 lõikes 7 on sätestatud, et kui lepinguosaline annab geograafiliste tähiste töörühmale teavet, mis on tema õigusnormide kohaselt konfidentsiaalne, säilitab teine lepinguosaline selle teabe konfidentsiaalsuse.
(2)

Selleks et toetada ja tugevdada liikmesriikide ja Taani pädevate asutuste vahelist politseikoostööd terroriaktide ja muude raskete kuritegude vältimise, avastamise ja uurimise eesmärgil, on vaja liidu kaasamist, et võimaldada Taanil osaleda Eurodac-süsteemi õiguskaitsega seotud aspektides.
(3)

Komisjon on pidanud liidu nimel läbirääkimisi ühelt poolt Euroopa Liidu ning teiselt poolt Norra Kuningriigi, Islandi Vabariigi, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise kokkuleppe, mis käsitleb kõnealuste riikide osalemist Vabadusel, Turvalisusel ja Õigusel Rajaneva Ala Suuremahuliste IT-süsteemide Operatiivjuhtimise Euroopa Ameti töös (edaspidi „kokkulepe“), üle. Vastavalt nõukogu otsusele (EL) 2018/1549 (3) allkirjastati kokkulepe 8. novembril 2018, eeldusel et see sõlmitakse.
(1)

Kooskõlas nõukogu otsusega (EL) 2018/2003 (2) on allkirjastatud Euroopa Liidu ja Filipiini Vabariigi valitsuse vaheline teatavaid lennundusküsimusi käsitlev leping („leping“) tingimusel, et see sõlmitakse mõnel hilisemal kuupäeval.
(3)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 (3) on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste ressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpetab järk-järgult tagasiheite ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.
(8)

Selleks et pakkuda asjaomastele geograafilistele piirkondadele piisaval määral kindlust, tuleks luba anda kuueks aastaks. Kuid selleks, et mitte kahjustada kehtiva õigusraamistiku üldist arengut tulevikus, on asjakohane sätestada, et kui nõukogu peaks aluslepingu artikli 113 alusel kehtestama üldise muudetud süsteemi energiatoodete maksustamiseks ning käesolevas otsuses antav luba ei oleks sellega kooskõlas, peaks käesolev otsus kaotama kehtivuse päeval, mil hakatakse kohaldama kõnealuseid muudetud süsteemi käsitlevaid norme.
(5)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 (5) on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste ressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpetab järk-järgult tagasiheite ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.
(4)

Nõukogu järeldustes pahatahtliku kübertegevuse kohta, mis võeti vastu 16. aprillil 2018. aastal, mõisteti kindlalt hukka info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) pahatahtlik kasutamine ning rõhutati, et IKT pahatahtlik kasutamine on vastuvõetamatu, kuna see õõnestab internetist ja IKT kasutamisest tulenevat stabiilsust, julgeolekut ja kasu. Nõukogu tuletas meelde, et küberdiplomaatia meetmete kogum aitab kaasa konfliktide ennetamisele, koostööle ja stabiilsusele küberruumis, nähes ette ÜVJP raames võetavad meetmed, sealhulgas piiravad meetmed, mida saab kasutada pahatahtliku kübertegevuse ennetamiseks ja sellele reageerimiseks. Selles teatati, et liit jääb kindlameelselt seisukohale, et kehtiv rahvusvaheline õigus on kohaldatav küberruumi suhtes, ning rõhutati, et rahvusvahelise õiguse, eelkõige ÜRO põhikirja järgimine on hädavajalik selleks, et säilitada rahu ja stabiilsus. Nõukogu toonitas samuti, et riigid ei tohi kasutada IKT abil rahvusvaheliste õigusrikkumiste toimepanemiseks kolmandaid osapooli ning nad peaksid püüdma tagada, et valitsusvälised osalejad ei kasuta nende territooriumi selliste tegude sooritamiseks, mida on rahvusvahelise julgeoleku kontekstis IKT küsimustega tegelevad ÜRO info- ja telekommunikatsioonivaldkonna arengute riiklike ekspertide rühm toonud esile oma 2015. aasta aruandes.
(2)

Individuaalsete maksete haldamine ühe spetsialiseeritud asutuse poolt on osutunud tõhusamaks ja kulutõhusamaks. See võimaldab Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade („personalieeskirjad“) ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste („teenistustingimused“) ühetaolist kohaldamist kõigis institutsioonides, tagades seeläbi liidu ametnike võrdse kohtlemise ja suurendades õiguskindlust. Samuti võimaldab see haldamist täiendavalt lihtsustada ja teha institutsioonidevahelist koostööd.
(212)

Prantsusmaa väitis samuti, et omatootmise suhtes kohaldatav osaline maksuvabastus on põhjendatud sellega, et oma tarbeks energiat tootvad ettevõtted on otsustanud mitte kasutada elektrienergiaga varustamise avalikku teenust. Komisjon märgib samas, et Prantsusmaa ei ole tõendanud, et CSPE rakendamine on seatud sõltuvusse elektrienergiaga varustamise avaliku teenuse kasutamise tasemest. Prantsusmaa on kinnitanud lisaks sellele, et kõik oma tarbeks energia tootjad, kelle suhtes kohaldatakse oma tarbeks toodetud energia ulatuses osalist maksuvabastust, on ühendatud avaliku elektrivõrguga, seega on neil kõigil võimalus kasutada vajaduse korral seda elektrivõrku oma tootmisrajatise rikke või hoolduse ajal. Komisjon märgib samuti, et CSPE abil rahastatakse ka tariifide ühtlustamist ülemereterritooriumidega. Kui võtta arvesse eesmärki, mis on seotud ülemereterritooriumidega tariifide ühtlustamisega, on oma tarbeks energia tootjad ja Prantsusmaa mandriosa lõpptarbijad samas olukorras, sest kumbki neist ei kasuta seda teenust, kuid on kohustatud seda solidaarselt toetama. Lisaks sellele ei toeta omatarbeks toodetud energia tarbijad ka taastuvenergiat või tõhusat koostootmist, sest nende toodang, mis pärineb fossiilkütusest ja mille puhul ei kasutata koostootmist, on nende eesmärkidega pigem vastuolus.
(1)

Kavandatud kodanikualgatuse „Kiire, õiglane ja tõhus lahendus kliimamuutuste probleemile“ sisu on järgmine: „Teadlased ja majandusteadlased on ühel meelel, et saaste suurem maksustamine ja sellest saadud tulu jagamine leibkondadele annab tulemusi.“
(3)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 (3) on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste ressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, tagasiheite järkjärguliseks lõpetamiseks ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.
(10)

Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikele 3 võivad liikmesriigid nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel otsustada tagasinõudemenetlust mitte alustada. Sellise otsuse võib teha vaid juhul, kui juba kantud ja tõenäoliselt kantavad kulud on suuremad kui tagasinõutav summa või kui tagasinõudmine osutub võimatuks, kuna võlgnik või õigusnormide rikkumise eest juriidiliselt vastutavad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt tunnistatud maksejõuetuks. Kui kõnealune otsus on tehtud nelja aasta jooksul alates tagasinõudetaotluse kuupäevast või kaheksa aasta jooksul juhul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, tuleks tagasinõudmise puudumise finantstagajärjed katta 100 % liidu eelarvest. Summad, mille puhul Ühendkuningriik otsustas tagasinõudemenetlust mitte alustada, ja tema otsuse põhjendused esitatakse vastavalt koondaruandes, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikes 4 koostoimes selle määruse artikli 102 lõike 1 punkti c alapunkti iv esimese lõiguga. Seepärast ei peaks Ühendkuningriik neid summasid katma ja need kaetakse seega liidu eelarvest.
(3)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 (2) on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste ressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpetab järk-järgult tagasiheite ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.
(3)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 (5) on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste ressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpetab järk-järgult tagasiheite ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.
(3)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 (4) on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste ressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpetab järk-järgult tagasiheite ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.
(3)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 (3) on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste ressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpeb järk-järgult tagasiheite ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.
(9)

Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikele 3 võivad liikmesriigid nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel otsustada tagasinõudemenetlust mitte alustada. Sellise otsuse võib teha vaid juhul, kui juba kantud ja tõenäoliselt kantavad kulud on suuremad kui tagasinõutav summa või kui tagasinõudmine osutub võimatuks, kuna võlgnik või õigusnormide rikkumise eest juriidiliselt vastutavad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt tunnistatud maksejõuetuks. Kui kõnealune otsus on tehtud nelja aasta jooksul alates tagasinõudetaotluse kuupäevast või kaheksa aasta jooksul juhul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, kaetakse finantstagajärjed, mis tulenevad õigusnormide rikkumisega seotud tagasinõudmata jätmisest, 100 % liidu eelarvest. Summad, mille puhul liikmesriik otsustas tagasinõudmismenetlust mitte alustada, ja tema otsuse põhjendused esitatakse vastavalt koondaruandes, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikes 4 koostoimes selle määruse artikli 102 lõike 1 esimese lõigu punkti c alapunkti iv esimese lõiguga. Seepärast ei pea asjaomased liikmesriigid neid summasid katma ja seega kaetakse need liidu eelarvest.
(9)

Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikele 3 võivad liikmesriigid nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel otsustada tagasinõudemenetlust mitte alustada. Sellise otsuse võib teha vaid juhul, kui juba kantud ja tõenäoliselt kantavad kulud on suuremad kui tagasinõutav summa või kui tagasinõudmine osutub võimatuks, kuna võlgnik või õigusnormide rikkumise eest juriidiliselt vastutavad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt tunnistatud maksejõuetuks. Kui kõnealune otsus on tehtud nelja aasta jooksul alates tagasinõudetaotluse kuupäevast või kaheksa aasta jooksul juhul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, tuleks tagasinõudmise puudumise finantstagajärjed katta 100 % liidu eelarvest. Summad, mille puhul Ühendkuningriik otsustas tagasinõudemenetlust mitte alustada, ja tema otsuse põhjendused esitatakse vastavalt koondaruandes, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikes 4 koostoimes selle määruse artikli 102 lõike 1 punkti c alapunkti iv esimese lõiguga. Seepärast ei peaks Ühendkuningriik neid summasid katma ja need tuleb seega katta liidu eelarvest.
(4)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 (1) on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste ressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpetab järk-järgult tagasiheite ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.
(9)

Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikele 3 võivad liikmesriigid nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel otsustada tagasinõudemenetlust mitte alustada. Sellise otsuse võib teha vaid juhul, kui juba kantud ja tõenäoliselt kantavad kulud on suuremad kui tagasinõutav summa või kui tagasinõudmine osutub võimatuks, kuna võlgnik või õigusnormide rikkumise eest juriidiliselt vastutavad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt tunnistatud maksejõuetuks. Kui kõnealune otsus on tehtud nelja aasta jooksul pärast sellekohase taotluse kuupäeva või kaheksa aasta jooksul juhul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, kaetakse finantstagajärjed, mis tulenevad tagasinõudmata jätmisest, 100 % liidu eelarvest. Summad, mille puhul teatav liikmesriik otsustas tagasinõudmismenetlust mitte alustada, ja tema otsuse põhjendused esitatakse vastavalt koondaruandes, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikes 4 koostoimes selle määruse artikli 102 lõike 1 punkti c alapunkti iv esimese lõiguga. Seepärast ei pea asjaomased liikmesriigid neid summasid katma ja need kaetakse liidu eelarvest.
1)

Komisjon tagab, et liidu nimel heakskiitmine — on liidu huvides; — täidab liidu kaubanduspoliitika raames seatud eesmärke; — võtab arvesse liidu tootjate, kauplejate ja tarbijate huve; — ei ole vastuolus liidu ega rahvusvahelise õigusega ning eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1308/2013, (4) ilma et see piiraks komisjoni õigust võtta vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse liidu norme kooskõlas liikmete nõukogu poolt lepingus tehtud muudatustega, eriti seoses oliiviõli ja lauaoliivide sektori turustamisstandarditega, millele on osutatud kõnealuse määruse artiklis 75; — toetab asjakohasel juhul oliivitoodete kvaliteedi parandamist, parandades pettuste ja eksitavate tavade ning võltsimise tuvastamist; — võtab asjakohasel juhul rohkem arvesse autentsete oliivitoodete mitmekesisust; — püüab asjakohasel juhul saavutada oliiviõlide, oliivijääkõlide ja lauaoliivide füüsikalis-keemilisi ja organoleptilisi omadusi käsitlevate rahvusvaheliste standardite ühtlustamist; — väldib asjakohasel juhul innovatsiooni takistamist ning — hõlbustab asjakohasel juhul kauplemist oliivitoodetega.
(12)

Liit ei ole IMO liige ega asjaomaste konventsioonide ja koodeksite osaline. Seepärast peaks nõukogu volitama liikmesriike väljendama liidu seisukohta ja kinnitama oma nõusolekut, et kõnealused muudatused on nende suhtes siduvad määral, mil need kuuluvad liidu ainupädevusse,
Artikkel 1

2. Kui Ühendkuningriik on käesoleva otsuse kohaldamise alguskuupäeval ikka veel liidu liikmesriik, on Regioonide Komitee liikmete arv kuni Ühendkuningriigi liidust väljaastumise jõustumiseni selline, nagu on sätestatud otsuse 2014/930/EL artiklis 1. Alates Ühendkuningriigi liidust väljaastumise jõustumise kuupäevast on Regioonide Komitee liikmete arv selline, nagu on sätestatud käesoleva artikli lõikes 1.
Artikkel 1

2. Kui Ühendkuningriik on käesoleva otsuse kohaldamise alguskuupäeval ikka veel liidu liikmesriik, on Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee liikmete arv kuni Ühendkuningriigi liidust väljaastumise jõustumiseni selline, nagu on sätestatud otsuse (EL) 2015/1157 artiklis 1. Alates Ühendkuningriigi liidust väljaastumise jõustumise kuupäevast on Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee liikmete arv selline, nagu on sätestatud käesoleva artikli lõikes 1.