Käesoleva otsuse avalikust versioonist on nõukogu 13. juuli 2015. aasta määruse (EL) 2015/1589 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks) artiklite 30 ja 31 kohaselt jäetud välja ametisaladust sisaldav teave. Väljajäetud osa tähistab […]. AVALIK VERSIOON Dokument avaldatakse üksnes teavitamise eesmärgil.

KOMISJONI OTSUS (EL) 2021/69,

24. veebruar 2020,

riigiabi SA.43549 (2017/C) (ex 2017/FC) (ex 2016/NN) (ex 2015/EO) kohta, mida Rumeenia andis äriühingule CFR Marfă

(teatavaks tehtud numbri C(2020) 1115 all)

(Ainult rumeeniakeelne tekst on autentne)

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,

võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,

olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool nimetatud sätetele (1) ja võttes nende märkusi arvesse

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

(1) Rumeenia teatas 24. septembri 2015. aasta kirjas komisjonile, et ta konverteeris 2013. aasta juunis omakapitaliks 1 669 miljardi Rumeenia leu (ligikaudu 363 miljoni euro) (2) suuruse valitsemissektori võla, mida riigi osalusega raudtee-kaubaveoettevõtja Societatea Națională de Transport Feroviar de Marfă CFR S.A. (edaspidi „CFR Marfă“) võlgnes riigi osalusega raudtee-taristuettevõtjale CFR Infrastructură ning erinevatele sotsiaalkindlustus- ja maksuasutustele (3). Komisjon otsustas Rumeenia esitatud teabele tuginedes algatada seoses CFR Marfă toetuseks rakendatud meetmetega ex officio uurimise, mis registreeriti riigiabi juhtumina nr SA.43549 (2015/CP).

(2) Komisjon nõudis 17. novembri 2015. aasta, 6. juuli 2016. aasta ja 6. aprilli 2017. aasta kirjadega teavet CFR Marfă toetuseks rakendatud meetmete kohta. Rumeenia vastas 24. detsembri 2015. aasta, 10. ja 11. augusti 2016. aasta ning 12. mai 2017. aasta kirjadega. Samuti teatas Rumeenia enne võla konverteerimist omakapitaliks sellest 5. oktoobril 2016 ning Rumeenia eelteade liideti eelnimetatud ex officio algatatud riigiabi juhtumiga.

(3) Komisjon sai 6. märtsil 2017 ametliku kaebuse (edaspidi „kaebus“) Rumeenia eraõiguslike raudtee-kaubaveoettevõtjate liidult (edaspidi „kaebuse esitaja“ või „OPSFPR“ (Organizația Patronală a Societăților Feroviare Private din Romania)), (4) mis esindab raudtee-kaubaveo valdkonnas tegutsevate eraettevõtjate huve Rumeenias. Kaebus ja täiendava tehnilise teabe taotlus saadeti Rumeeniale 6. aprillil 2017. Rumeenia esitas kaebuse kohta oma märkused 12. mail 2017.

(4) Kaebuse esitaja esitas 19. septembril 2017 komisjonile kaebuse täienduse. Täienduse mittekonfidentsiaalne versioon edastati Rumeeniale märkuste tegemiseks. Rumeenia vastas 6. oktoobril 2017.

(5) Komisjon teatas 18. detsembri 2017. aasta kirjaga Rumeeniale oma otsusest algatada abi suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 108 lõikes 2 sätestatud ametlik uurimismenetlus.

(6) Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta (edaspidi „menetluse algatamise otsus“) avaldati Euroopa Liidu Teatajas (5). Komisjon kutsus huvitatud isikuid esitama kõnealuse abi/meetme kohta märkusi.

(7) 20. veebruaril 2018 sai komisjon Rumeenia esialgsed märkused menetluse algatamise otsuse kohta.

(8) Samuti sai komisjon 6. juulil 2018 märkused mitmelt huvitatud isikult. Komisjon edastas need Rumeeniale vastamiseks 16. juulil 2018. Rumeenia esitas oma tähelepanekud kolmanda isiku märkuste kohta 14. augusti 2018. aasta kirjas.

(9) Seejärel saatis komisjon 14. novembril 2018 ja 15. märtsil 2019 Rumeeniale teabenõuded, millele Rumeenia ametiasutused vastasid vastavalt 19. detsembril 2018 ning 27. juunil, 9. juulil, 13. septembril ja 6. novembril 2019.

(10) Komisjon korraldas Rumeenia ametiasutustega mitu kohtumist, viimati 24. juulil 2019, ja Rumeenia esitas seejärel 13. septembril 2019 täiendava teabe.

2. ABI ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS

2.1. Abisaaja

(11) CFR Marfă on täielikult riigi omanduses olev piiratud vastutusega äriühing („riigi osalusega ettevõte“), mis osutab raudtee-kaubaveoteenuseid ja haldab mitut transpordiliiki hõlmavaid terminale. Rumeenia riik juhib ainuaktsionärina transpordiministeeriumi kaudu äriühingut ja teeb järelevalvet (nt seoses aastaeelarvega).

(12) CFR Marfă asutati piiratud vastutusega äriühinguna 1. oktoobril 1998 pärast turgu valitseva vertikaalselt integreeritud Rumeenia raudtee-ettevõtja Societatea Națională Căile Ferate Române („SNCFR“) (6) ümberkorraldamist ja jagamist viieks iseseisvaks äriühinguks: CFR Infrastructură (ehk CFR SA, mis on täielikult riigi omanduses olev taristuettevõtja; edaspidi „CFR Infrastructură“), CFR Marfă, CFR Călători (täielikult riigi omanduses olev raudtee-reisijateveo ettevõtja), CFR Gevaro (osutab restorani- ja magamisvagunitega seotud teenuseid) ja Societatea de Administrare Active Feroviare – SAAF (haldusettevõtja, kes tegeleb ülemäärase veeremiga, mis müüakse, renditakse välja või lammutatakse vanametalliks).

(13) CFR Marfă osutab raudtee-kaubaveoteenuseid, vedades muu hulgas omamaist sütt, tsementi, keemiatooteid, teravilja, naftat, puitu, soola ja metalle, haldab mitut transpordiliiki hõlmavaid terminale ja osutab kõrvalteenuseid, näiteks depoo-, kütuse- ja logistikateenuseid. CFR Marfă peamised kliendid on teised riigi osalusega ettevõtted, nagu CE Hunedoara, endised kemikaalitootjad Oltchim ja Salrom ning kaugkütteettevõtjad.

(14) Raudtee-kaubavedu moodustas 2017. aastal 30,2 % Rumeenia kaubaveoturust võrreldes 30,7 %-ga 2013. aastal ja vaid 24,9 %-ga 2007. aastal (7). Autovedude osakaal oli suhteliselt suur, ulatudes 53,5 %-st 2007. aastal kuni 40,3 %-ni 2013. aastal ja 42,4 %-ni 2017. aastal, samas kui siseveetranspordi osakaal ulatus 25,2 %-st 2007. aastal 29 %-ni 2013. aastal ja 27,4 %-ni 2017. aastal (8).

(15) Rumeenia avas 1998. aastal oma raudteevõrgu välismaistele raudtee-kaubaveoettevõtjatele (9). Alates Rumeenia ühinemisest Euroopa Liiduga 2007. aastal on CFR Marfă turuosa raudtee-kaubaveosektoris mahu järgi mõõdetuna (veetud kaup tuhandetes tonnides) pidevalt vähenenud: [70–80] %-lt 2007. aastal [50–60] %-le 2014. aastal ja [40–50] %-le 2018. aastal. Vähenenud on ka CFR Marfă turuosa veetud vahemaa järgi mõõdetuna (tonnkilomeetrites): [60–70] %-lt 2007. aastal [40–50] %-le 2014. aastal ja [30–40] %-le 2018. aastal (10). Seega on CFR Marfă turuosa kogu Rumeenia kaubaveoturul [5–10] %, samas kui eraõiguslike raudtee-kaubaveoettevõtjate turuosa kokku on [10–20] % (11). Tabel 1 CFR Marfă turuosa muutumine (raudtee-kaubaveoturul) aastatel 2007–2018 Turuosa (%) 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 (*1) veetud kauba mahu järgi CFR Marfă [70–80] [60–70] [50–60] [50–60] [60–70] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [40–50] [40–50] [40–50] Muud raudtee-kaubaveoettevõtjad [20–30] [30–40] [40–50] [40–50] [30–40] [40–50] [40–50] [40–50] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] veetud vahemaa järgi (tkm) CFR Marfă [60–70] [50–60] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [30–40] [30–40] [30–40] Muud raudtee-kaubaveoettevõtjad [30–40] [40–50] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [60–70] [60–70] [60–70] [60–70] Allikas: Rumeenia poolt 24. detsembril 2015 esitatud teave; Rumeenia 12. mai 2017. aasta vastuse 2. lisa; Rumeenia 27. juuni 2019. aasta vastuse punkt 29.1.

(16) Menetluse algatamise otsuse tegemise ajal tegutses Rumeenia turul umbes 20 raudtee-kaubaveoettevõtjat. CFR Marfă peamised konkurendid on kõik eraettevõtjad, kelle turuosad on järgmised (tonnkilomeetrites): SC Group Feroviar Roman SA (12) („GFR“; [20–30] % 2012. aastal ja [20–30] % 2016. aastal), SC Unifertrans SA ([5–10] % 2012. aastal ja [5–10] % 2016. aastal), SC Cargo Trans Vagon SA ([5–10] % 2012. aastal ja [0–5] % 2016. aastal), SC DB Schenker Rail Romania ([5–10] % 2012. aastal ja [10–20] % 2016. aastal), SC Transferoviar Grup SA ([0–5] % 2012. aastal ja [0–5] % 2016. aastal) ning Rail Cargo Carrier Romania ([0–5] % 2016. aastal) (13). Praeguseks on Rumeenia raudtee-kaubaveoturul tegutsevate ettevõtjate arv suurenenud 28-ni (14).

2.2. CFR Marfă rahalised raskused enne ebaõnnestunud erastamist 2013. aastal

(17) CFR Marfă äritegevus on viimase kümne aasta jooksul järk-järgult vähenenud. CFR Marfă veetud kauba maht on pidevalt vähenenud: […] tuhandelt tonnilt 2007. aastal […] tuhandele tonnile 2016. aastal (vt tabel 2). Tabel 2 CFR Marfă veetud kauba maht tuhandetes tonnides liikide kaupa aastatel 2007–2017 Tuhandetes tonnides 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 Veetud kauba maht […] […] […] […] […] […] […] […] […] […] […] Allikas: Rumeenia poolt 24. detsembril 2015 esitatud teave; Rumeenia 12. mai 2017. aasta vastuse 1. lisa; Rumeenia 19. detsembri 2018. aasta vastuse E jagu, punkt 13.

(18) Koos CFR Marfă äritegevuse vähenemisega on järk-järgult vähendatud ka töötajate arvu: 15 992 töötajalt (täistööaja ekvivalentides) 2009. aastal 6 508 töötajale 2014. aastal, 6 155 töötajale 2016. aastal ja 5 717 töötajale 2018. aastal (vt tabel 3). Tabel 3 CFR Marfă töötajate arv täistööaja ekvivalentides aastatel 2009–2018 Täistööaja ekvivalentides 1999 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Töötajate arv 29 289 15 992 10 813 8 257 9 053 8 767 6 508 6 454 6 155 5 995 5 717 Allikas: Rumeenia poolt 24. detsembril 2015 esitatud teave, Rumeenia 12. mai 2017. aasta vastuse 1. lisa, äriühingu aastabilansid (), Rumeenia 27. juuni 2019. aasta vastuse punkt 49.

(19) Eespool põhjendustes 15 ja 16 kirjeldatud asjaolud on kahjustanud CFR Marfă finantsseisundit. Nagu nähtub tabelist 4, on CFR Marfă olnud mitu aastat rahalistes raskustes. Tabel 4 CFR Marfă peamised finantsnäitajad aastatel 2009–2016 Miljonites Rumeenia leudes 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 Kogukäive 1 097,30 1 056,10 1 150,00 1 020,60 961,50 954,90 775,94 673,61 EBITDA (intressi-, maksu- ja amortisatsioonieelne kasum) – 186,60 –97,10 25,10 –41,50 –89,70 17,70 27,56 –43,69 Intressikulu 31,40 29,40 27,00 23,10 16,00 12,90 8,98 5,62 Koguvõlg 1 261,60 1 673,40 1 891,20 2 186,60 666,30 720,20 788,25 868,13 Omakapital 93,60 – 343,50 – 471,90 – 904,60 566,20 540,50 405,21 302,00 Märgitud aktsiakapital 247,33 248,15 251,60 263,96 1 987,54 1 988,35 2 012,12 2 012,12 Muu omakapital – 153,69 – 591,62 – 723,50 –1 168,58 –1 420,20 –1 447,69 –1 606,91 –1 710,13 — Ümberhindluse reservid 93,91 120,62 107,98 106,46 114,90 101,99 88,08 88,08 — Reservid 236,22 253,62 266,15 279,17 293,50 306,36 201,05 201,05 — Kumulatiivne kasum/kahjum – 141,84 – 430,59 –1 004,18 –1 149,12 –1 565,68 –1 828,88 –1 736,85 –1 844,48 — Kumulatiivne aastakasum/-kahjum – 341,98 – 535,27 –93,45 – 405,09 – 262,92 –27,16 – 159,19 – 154,78 Kaotatud aktsiakapitali % – 62 – 238 – 288 – 443 – 71 – 73 – 20 – 15 Võla ja omakapitali suhe 13,48 –4,87 –4,01 –2,42 1,18 1,33 1,94 2,87 EBITDA/intressikulude kattekordaja –5,94 –3,30 0,93 –1,80 –5,61 1,37 3,07 –7,77 Allikas: Rumeenia poolt 24. detsembril 2015 esitatud teave; Rumeenia 12. mai 2017. aasta vastuse 1. lisa.

(20) CFR Marfă on olnud alates 2008. aastast kahjumis (16). Majandusaastatel 2009–2012 oli akumuleeritud aastakahjum 1 149,12 miljonit Rumeenia leud (ligikaudu 250 miljonit eurot), mis oli peamine põhjus, miks omakapital vähenes 93,6 miljonilt Rumeenia leult (ligikaudu 20 miljonit eurot) 2009. aastal – 904,60 miljonile Rumeenia leule (ligikaudu 197 miljonit eurot) 2012. aastal. Omakapital muutus 2013. aastal positiivseks, ulatudes 566,20 miljoni Rumeenia leuni (ligikaudu 123 miljonit eurot), seda peamiselt tänu asjaolule, et riik nõustus võla konverteerimisega omakapitaliks (17) summas 1 669 miljardit Rumeenia leud (ligikaudu 363 miljonit eurot). Omakapital hakkas uuesti järjekindlalt vähenema 2013. aastal (kohe pärast 2013. aastal toimunud võla konverteerimist omakapitaliks) ning vähenemine jätkus 2015. ja 2016. aastal.

(21) Nagu tabelis 5 on kokkuvõtlikult kirjeldatud, oli CFR Marfăl 2010. aastaks juba kogunenud märkimisväärne võlg, mis moodustas 126 % tema koguvaradest. Äriühingu halveneva finantsseisundi tõttu kasvasid CFR Marfă võlad ajavahemikus 2010–2012 umbes 31 %, ulatudes 2 186,56 miljoni Rumeenia leuni (ligikaudu 475 miljonit eurot) ja moodustades 171 % tema koguvaradest.

(22) 2012. aastal moodustasid lühiajalised kohustised (tähtajaga vähem kui üks aasta) 87 % CFR Marfă kõikidest kohustistest ning hõlmasid võlgu tarnijatele, maksuvõlgu ja muid kohustisi (vt tabel 5). Tabel 5 Ülevaade CFR Marfă võlgadest aastatel 2010–2016 Miljonites Rumeenia leudes 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 Eraldised 215,72 96,92 61,1 31,69 1,97 2,68 1,55 Pikaajalised laenukohustused 324,74 272,82 223,77 169,95 113,23 57,15 — Ettemakstud tulu 2,24 2,49 2,23 2,49 1,61 1,73 1,4 Pikaajalised kohustised 542,7 372,23 287,1 204,13 116,81 61,56 2,95 Võlad tarnijatele* 556,36 709,55 841,85 301,12 448,10 604,60 731,54 Lühiajalised laenukohustused 97,38 89,06 83,02 67,23 77,55 83,50 81,46 Maksud 310,86 487,48 631,57 52,15 69,00 14,07 30,79 Muud kohustised 166,13 232,86 343,02 36,30 8,25 24,52 21,39 Lühiajalised kohustised 1 130,73 1 518,95 1 899,46 456,80 602,90 726,69 865,18 Võlad kokku 1 673,43 1 891,18 2 186,56 660,93 719,71 788,25 868,13 Vara kokku (= omakapital + võlad) 1 329,96 1 419,28 1 281,94 1 227,16 1 260,21 1 193,47 1 170,12 Allikas: Rumeenia poolt 24. detsembril 2015 esitatud teave; erainvestori kriteeriumi kohaldamine (* seoses tarnijate ees olevate võlgadega), Deloitte, 29. märts 2013; Rumeenia 12. mai 2017. aasta vastuse 1. lisa; CFR Marfă veebisaidil

(23) Ajavahemikus 2010–2012 kasvasid CFR Marfă võlad tarnijatele 53 % – 562,61 miljonilt Rumeenia leult (ligikaudu 122 miljonit eurot) 862,43 miljonile Rumeenia leule (ligikaudu 187 miljonit eurot). Enamik võlgadest tarnijatele ([90–100] % koguvõlast 2012. aastal) olid võlad riigi osalusega ettevõtetele, nimelt äriühingutele CFR Infrastructură, Informatica Feroviară, (18) CFR Călatori jt (vt tabel 6). Tabel 6 Ülevaade CFR Marfă võlgadest tarnijatele aastatel 2010–2016 Miljonites Rumeenia leudes 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Võlad tarnijatele kokku 562,61 726,74 862,43 318,72 465,70 607,68 724,17 934,66 991,88 — sellest riigi osalusega ettevõtetele […] […] […] […] […] […] […] […] […] — sellest CFR Infrastructurăle 412,68 582,77 716,30 213,47 348,65 505,26 623,54 826,09 860,93 CFR Infrastructură osakaal koguvõlast tarnijatele 73,35 80,19 83,06 66,98 74,86 83,15 86,10 88,38 86,80 Allikas: Rumeenia poolt 27. juunil 2019 esitatud teave, punkt 39, ja komisjoni enda arvutused ().

(24) Rumeenia esitatud teabe kohaselt pidi CFR Marfă maksma CFR Infrastructurăle tasumata võla eest viivist ja leppetrahvi (vt tabel 7). Tabel 7 Ülevaade CFR Marfă tasumata võlgadest CFR Infrastructurăle (sh viivis ja leppetrahvid) Miljonit Rumeenia leud 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Tasumata summa, sellest 347 515,66 663,96 182,6 314,28 460,57 557,57 777,33 950,08 Viivis ja leppetrahvid (päevas) (%) 0,05 0,05 0,05 0,05 0,06 0,05 0,05 0,03 0,03 Aasta jooksul nõutud viivis ja leppetrahvid […] […] […] […] […] […] […] […] […] CFR Infrastructură osakaal koguvõlast 30,57 28,08 34,44 34,15 27,65 62,24 61,78 76,57 73,23 Allikas: Rumeenia 27. juuni 2019. aasta vastuse punktid 36 ja 39.

(25) CFR Marfă võlad riigi ees, mis hõlmasid tasumata makse ja sotsiaalmakseid (sotsiaal-, ravi- ja töötuskindlustusmaksed ning maksed erifondi), rohkem kui kahekordistusid, kasvades 376,21 miljonilt Rumeenia leult (ligikaudu 82 miljonit eurot) 2010. aastal 838,47 miljonile Rumeenia leule (ligikaudu 183 miljonit eurot) 2012. aastal (vt tabel 8).

(26) Samal ajal vähenesid CFR Marfă tasumata võlad erapankadele […] miljonilt Rumeenia leult (ligikaudu […] miljonit eurot) 2010. aastal […] miljonile Rumeenia leule (ligikaudu […] miljonit eurot) 2012. aastal (vt põhjendus 191, milles selgitatakse, et CFR Marfă pidas tähtsamaks erapankadele võlgnetavate summade tagasimaksmist ning palkade maksmist ja eraõiguslikele tarnijatele tasumist, lükates edasi maksed riigieelarvesse).

(27) Rumeenia ametiasutuste sõnul ei olnud CFR Marfăl alates 2013. aasta teisest poolest enam tasumata võlgu riigieelarve ees (vt tabel 8). Tabel 8 Ülevaade CFR Marfă tähtajaks riigieelarvesse tasumata võlgadest (sh viivis ja leppetrahvid) alates 2008. aastast (sh ANAF, CNPP, ANOFM ja CNAS (sotsiaalmaksed)) Miljonites Rumeenia leudes 2008 2009 2010 2011 2012 (*2) Juuni 2013 (*3) Pärast 2013. aasta juunit 2014 2015 2016 (*4) 2017 (*5) 2018 Põhiosa […] […] […] […] […] […] […] […] […] […] […] […] Viivis […] […] […] […] […] […] […] […] […] […] […] […] Leppetrahv hilinenud makse eest […] […] […] […] […] […] […] […] […] […] […] KOKKU riigieelarvesse tasumata summad 130,2 309,41 376,21 627,4 838,47 1 001,2 0 0 0 0 0 19,9 Allikas: Rumeenia 27. juuni 2019. aasta vastuse punktid 18, 19 ja 21; vt ka 20. veebruaril 2018 esitatud Rumeenia märkused menetluse algatamise otsuse kohta (edaspidi „Rumeenia märkused menetluse algatamise otsuse kohta“), 4. lisa.

2.3. CFR Marfă ebaõnnestunud erastamiskatsed ja võla konverteerimine omakapitaliks 2013. aastal

(28) CFR Marfă on kantud riigi osalusega ettevõtete nimekirja, mille üle teostavad järelevalvet Rahvusvaheline Valuutafond („IMF“) ja Maailmapank, (20) ning samuti kohaldati tema suhtes teist ja kolmandat ELi rahalise abi programmi maksebilansi toetamiseks (21). Rahvusvahelised võlausaldajad soovitasid 2010. aastal Rumeenial erastada oma enamusosalus mitmes riigi osalusega ettevõttes, sealhulgas CFR Marfăs, et vähendada tasumata makseid ja võlgnevusi, mis mõjutasid negatiivselt Rumeenia riigieelarvet.

(29) Avalikult kättesaadava teabe kohaselt on Rumeenia kavatsenud CFR Marfă erastada vähemalt alates 2007. aastast (22). 16. juuni 2010. aasta kavatsusavalduses teatas Rumeenia, et tal on kindel kavatsus erastada CFR Marfă 2011. aastal (23).

(30) Võttes arvesse kohustusi, mille Rumeenia võttis endale kavatsusavalduses ja IMFiga sõlmitud tehnilises vastastikuse mõistmise memorandumis ning samal ajal ELi ees, (24) kiitis Rumeenia valitsuse 13. veebruari 2013. aasta otsusega nr 46 heaks CFR Marfă enamusosaluse (51 %) erastamise.

(31) Avalikult kättesaadava teabe kohaselt avaldas Rumeenia transpordiministeerium 5. aprillil 2013 teate 51 % osaluse müügi kohta CFR Marfăs alghinnaga 797 miljonit Rumeenia leud (ligikaudu 173 miljonit eurot) (25). 8. maiks 2013 sai Rumeenia CFR Marfă aktsiatele kolm pakkumist: Ameerika Ühendriikide äriühingult OmniTRAX Inc., äriühingult GFR ning konsortsiumilt, kuhu kuulusid Transferoviar Grup ja Donau-Finanz (26). 15. mail 2013 teatas Rumeenia, et kõik kolm taotlust on tagasi lükatud ning et ta alustab erastamisprotsessi uuesti (27).

(32) Rumeenia avaldas 17. mail 2013 rahvusvahelises, riiklikus ja kohalikus ajakirjanduses ning transpordiministeeriumi ja CFR Marfă veebisaitidel teate CFR Marfă aktsiate müügi kohta. Potentsiaalsetel investoritel paluti väljendada oma huvi CFR Marfăs enamusosaluse (51 %) omandamiseks 23. maiks 2013.

(33) 23. mail 2013 vaadati esitatud huviväljendused koos neis sisalduvate eelkvalifitseerimise dokumentidega läbi ja koostati eelkvalifitseeritud pakkujate lõplik nimekiri. Väljavalitud pakkujatele – Transferoviar Grupi ja Donau-Finanzi konsortsium, GFR ja OmniTRAX Inc. – teatati sellest 23. mail 2013. aasta kirjaga.

(34) Eelkvalifitseeritud pakkujatele anti ajavahemikuks 24. maist kuni 20. juunini 2013 juurdepääs andmetele, et nad saaksid teha hoolsuskohustuse auditi. Samuti paluti eelkvalifitseeritud pakkujatel esitada mittesiduvad eelpakkumised 5. juuniks 2013 ja siduvad pakkumised 20. juuniks 2013. Avalikult kättesaadava teabe kohaselt jäi pärast seda, kui teised eelkvalifitseeritud pakkujad olid tehingust loobunud, 20. juuni 2013. aasta tähtajaks ainsaks pakkujaks GFR, kes pakkus 51 % osaluse eest ligikaudu 202 miljonit eurot ja lubas teha täiendavaid investeeringuid ligikaudu 201,4 miljoni euro väärtuses (28).

(35) Vahepeal konverteeris Rumeenia 12. juunil 2013 omakapitaliks 1 669 miljardi Rumeenia leu (ligikaudu 363 miljonit eurot) suuruse summa, mille CFR Marfă võlgnes CFR Infrastructurăle või oli jätnud tasumata riigieelarvesse (sotsiaalmaksete ja tasumisele kuuluvate maksude näol) (29).

(36) Rumeenia nägi ette, et aktsiate ostu-müügilepingu põhitingimused kiidetakse heaks ajavahemikus 25. juunist 2013 kuni 1. augustini 2013, kavatsedes seega viia tehingu lõpule 2013. aasta oktoobris. GFR jättis siiski ostuhinna kehtestatud tähtajaks tasumata ning erastamine ebaõnnestus.

(37) Ülejäänud kaks pakkujat – OmniTRAX ja konsortsium, kuhu kuulusid Transferoviar Group ja Donau-Finanz –, kes olid lisaks GFRile väljendanud 2013. aastal huvi CFR Marfă omandamise vastu, võtsid oma pakkumuse tagasi. Nagu nähtub valitsuse erinevatest pressiavaldustest, olid ette nähtud ka muud erastamiskavad, kuid ühtegi neist ei viidud ellu (nt kuulutati 2015. aastal välja erastamine esmase avaliku pakkumise kaudu, kuid projektist loobuti) (30).

2.4. CFR Marfă finantsseisund pärast ebaõnnestunud erastamist

(38) 2013. aastal vähenes CFR Marfă koguvõlg tänu võla konverteerimisele omakapitaliks märkimisväärselt, kuid kasvas kohe pärast seda uuesti. Pärast CFR Marfă ebaõnnestunud erastamist on koguvõlg pidevalt kasvanud: 9 % võrra 2014. ja 2015. aastal, mil see ulatus 788,25 miljoni Rumeenia leuni (ligikaudu 171 miljonit eurot), ning 10 % võrra 2016. aastal, mil see ulatus 868,13 miljoni Rumeenia leuni (ligikaudu 189 miljonit eurot; vt tabel 4 allpool). Järgnevatel aastatel jätkus koguvõla püsiv kasv, ulatudes 2018. aastal 1 214,66 miljoni Rumeenia leuni (ligikaudu 264 miljonit eurot), mis tähendab 20 % kasvu võrreldes 1 013,13 Rumeenia leu (ligikaudu 220 miljoni euro) suuruse võlaga 2017. aastal (31).

(39) Lisaks kasvasid pärast ebaõnnestunud erastamist jätkuvalt CFR Marfă lühiajalised kohustised – 2014., 2015. ja 2016. aastal vastavalt 32 %, 21 % ja 19 % –, moodustades enamiku võlgadest (92 % 2015. aastal ja 99,7 % 2016. aastal; vt tabel 5), samas kui CFR Marfă võlad tarnijatele kasvasid ühtlaselt 251,34 miljonilt Rumeenia leult (ligikaudu 55 miljonit eurot) 2013. aastal 731,54 miljonile Rumeenia leule (ligikaudu 159 miljonit eurot) 2016. aastal ning jällegi moodustasid enamiku neist (90 % 2016. aastal) võlad riigi osalusega ettevõtetele. CFR Marfă võlg CFR Infrastructură ees peaaegu kolmekordistus, kasvades 213,47 miljonilt Rumeenia leult (ligikaudu 46 miljonit eurot) 2013. aastal 623,5 miljonile Rumeenia leule (ligikaudu 135,5 miljonit eurot) 2016. aastal (vt tabelid 5 ja 6).

(40) Pärast väikest paranemist 2014. aastal, mil tegevuskahjum oli 27,16 miljonit Rumeenia leud (ligikaudu 6 miljonit eurot) võrreldes 262,92 miljoni Rumeenia leuga (ligikaudu 57 miljoni euro) 2013. aastal, halvenes CFR Marfă finantsseisund veelgi. 2015. ja 2016. aastal oli kahjumi suuruseks vastavalt 159,19 miljonit Rumeenia leud (ligikaudu 35 miljonit eurot) ja 154,78 miljonit Rumeenia leud (ligikaudu 34 miljonit eurot). CFR Marfă omakapital vähenes uuesti 47 % võrra, st 566,2 miljonilt Rumeenia leult (ligikaudu 123 miljonit eurot) 2013. aastal 302 miljonile Rumeenia leule (ligikaudu 66 miljonit eurot) 2016. aastal (vt tabel 4).

(41) CFR Marfă rahalisi raskusi tuleb vaadelda mõjutegurite laiemas kontekstis, mitte vaid suurenenud konkurentsi seisukohast, mida pakuvad (riigisisesed ja välismaised) eraõiguslikud raudtee-kaubaveoettevõtjad ja teised transpordiliigid. Avalikult kättesaadavate aruannete kohaselt on sellised täiendavad tegurid eelkõige juhtimisvead, läbipaistvuse ja vastutuse puudumine, väga suured kulud, teiste riigi osalusega ettevõtetega (millest mõned on ise raskustes) sõlmitud lepingute kohaste maksete märkimisväärne hilinemine, vananenud veerem, otseste konkurentide juurde lahkuvad juhid ning korruptsioon, mille tõttu äriühing jäi väidetavalt ilma suurest hulgast finantsvahenditest (miljonitest eurodest) või olulistest kliendilepingutest, nagu on teatatud ajakirjanduses (32) (33) ja asjaomaste riigiasutuste erinevates ametlikes teadetes (34).

2.5. Ametliku uurimismenetluse ulatus

(42) Komisjon algatas 18. detsembril 2018 ametliku uurimismenetluse viie abimeetme suhtes: 1. meede : riigi ees pidevalt kasvava võla (sotsiaalmaksete ja maksuvõlg) sisse nõudmata jätmine vähemalt alates 2010. aastast kuni võla konverteerimiseni omakapitaliks 2013. aastal (3. meede), mille tulemusel konverteeriti kõik CFR Marfă poolt riigile tasumata võlad CFR Marfă omakapitaliks; 2. meede : CFR Marfăl CFR Infrastructură ees oleva pidevalt kasvava võla sisse nõudmata jätmine vähemalt alates 2010. aastast kuni võla konverteerimiseni omakapitaliks 2013. aastal (3. meede), mille tulemusel konverteeriti 85 % CFR Marfă poolt CFR Infrastructurăle tasumata võlgadest CFR Marfă omakapitaliks; 3. meede : 1,669 miljardi Rumeenia leu (ligikaudu 363 miljoni euro) suuruse võla konverteerimine omakapitaliks 2013. aastal; 4. meede : riigile võlgnetavate summade (sotsiaalmaksete ja maksuvõlg) jätkuvalt sisse nõudmata jätmine pärast võla konverteerimist omakapitaliks 2013. aastal; 5. meede : CFR Marfăl CFR Infrastructură ees oleva pidevalt kasvava võla jätkuvalt sisse nõudmata jätmine pärast võla konverteerimist omakapitaliks 2013. aastal.

(43) Menetluse algatamise otsuses jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et eespool kirjeldatud meetmed hõlmasid riigi vahendeid ja olid riigiga seostatavad. Võttes arvesse, kui ebatõenäoliselt oleks CFR Marfă suhtes selliseid meetmeid võtnud ratsionaalselt tegutsev eraettevõtja, asus komisjon esialgsele seisukohale, et CFR Marfă sai meetmetega põhjendamatu eelise; selline eelis oleks valikuline, kuna sellest sai kasu ainult CFR Marfă.

(44) Samuti märkis komisjon, et tõenäoliselt mõjutasid meetmed liikmesriikidevahelist kaubandust, sest CFR Marfă konkureeris teiste liikmesriikide raudtee-kaubaveoettevõtjatega. Meetmed võimaldasid CFR Marfăl tegevust jätkata, ilma et ta oleks pidanud sarnaselt konkurentidega silmitsi seisma tagajärgedega, mis oleksid tavaolukorras tema kehvadest finantstulemustest tulenenud.

(45) Eeltoodule tuginedes asus komisjon esialgsele seisukohale, et need meetmed kujutavad endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

(46) Ühtlasi kahtles komisjon meetmete kokkusobivuses siseturuga, eelkõige seetõttu, et Rumeenia ametiasutused ei esitanud kokkusobivuse kohta ühtki võimalikku põhjendust. Komisjoni esialgne seisukoht oli, et CFR Marfăt võis käsitada raskustes oleva äriühinguna raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi käsitlevate 2004. ja 2014. aasta suuniste (edaspidi „päästmis- ja ümberkorraldamissuunised“) (35) tähenduses, võttes muu hulgas arvesse asjaolu, et alates 2010. aastast olid äriühingu puhul täidetud maksejõuetusmenetluse algatamise tingimused.

(47) Päästmis- ja ümberkorraldamissuunistes kehtestatud kokkusobiva päästmis- või ümberkorraldusabi kriteeriumidele ei vastanud siiski ükski meede. Eelkõige seetõttu, et ümberkorraldamiskavast ei teatatud (Rumeenia ametiasutused ei väida, et neid meetmeid võib käsitada ümberkorraldusabina), ei saanud komisjon hinnata ümberkorraldamiskava osi, sealhulgas investeerimis- ja ajakohastamismeetmeid, ega seda, kas meetmetega suudetakse taastada äriühingu pikaajaline elujõulisus ja kas need jäävad minimaalseks, et vältida põhjendamatut konkurentsi moonutamist. Samuti ei pakkunud Rumeenia ametiasutused välja mõttekaid kompenseerivaid meetmeid.

(48) Samuti, kuna meetmete rakendamisega rikuti ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustust ja rakendamiskeeldu, märkis komisjon, et need kujutavat endast ilmselt ebaseaduslikku riigiabi. Kuna ümberkorraldamiskavast ei teatatud ja avaliku sektori võlausaldajate käitumine ei olnud kooskõlas turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja põhimõttega ning samal ajal ei täidetud ka kohaldatavate 2004. ja 2014. aasta päästmis- ja ümberkorraldamissuuniste tingimusi, ei saa nimetatud viit meedet tunnistada siseturuga kokkusobivaks.

3. MÄRKUSED MENETLUSE ALGATAMISE OTSUSE KOHTA

3.1. Huvitatud isikute märkused

(49) Kaebuse esitaja esitas oma märkused menetluse algatamise otsuse kohta õigusaktides ettenähtud tähtaja jooksul ning nõustus menetluse algatamise otsuses esitatud komisjoni järeldustega. Eeskätt tegi kaebuse esitaja täiendavad märkused menetluse algatamise otsuses kirjeldatud kahe asjaolu kohta, nimelt Rumeenia väidete kohta, et CFR Marfă on „strateegilise tähtsusega“ äriühing ning et CFR Infrastructură ei kustutanud CFR Marfă võlga, vaid võttis aastatel 2013–2017 kindlaid meetmeid CFR Marfălt võla sissenõudmiseks.

(50) Esiteks väidab kaebuse esitaja, et erinevalt Rumeenia kinnitusest ei ole CFR Marfă Rumeenia raudtee-kaubaveosektori jaoks „strateegilise tähtsusega“.

(51) Kaebuse esitaja, kes esindab raudtee-kaubaveoettevõtjate liitu, leiab, et on vale väita, et CFR Marfă on ainus ettevõtja, kellel on kriisi ajal tegutsemiseks vajalikud vahendid ja organisatsiooniline suutlikkus, ning toob näiteks vähemalt 10 veoettevõtjat, kes veavad paljusid erinevaid kaupu (36) ning on seega ressursside seisukohast CFR Marfăga võrreldavad.

(52) Seoses sõjalise kauba veoga väidab kaebuse esitaja, et iga eraõiguslik ettevõtja võib taotleda sellist eriluba, mis on väljastatud CFR Marfăle. Kaebuse esitaja arvates on huvi loa taotlemise vastu väike, kuna selliste veoteenuste nõudlus on piiratud.

(53) Teiseks leiab kaebuse esitaja, et Rumeenia väited, mille kohaselt riik nõudis CFR Marfălt võla sisse, ei vasta tõele.

(54) Ühelt poolt, kuigi kaebuse esitaja tunnistab, et CFR Infrastructură on algatanud teatava menetluse CFR Marfălt talle võlgnetava taristu kasutustasu sissenõudmiseks, märgib ta, et sisse on nõutud ainult osa koguvõlast. Kuigi CFR Infrastructurăl olid olemas täitedokumendid (kinnipidamismäärused, st korraldused kolmandatele isikutele, kes olid CFR Marfăle võlgu, kanda oma võla tagasimaksed üle CFR Infrastructurăle) summale […] Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot), nõuti sisse ainult […] Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) (37) (tasumata võla kogusummast, mis oli vähemalt […] Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot)).

(55) Lisaks väidab kaebuse esitaja, et alates kaebuse esitamisest komisjonile 2017. aasta märtsis on CFR Marfă taristu kasutustasu võlg CFR Infrastructură ees pidevalt kasvanud, kuid CFR Marfă jätkab sellest hoolimata CFR Infrastructură hallatava raudtee-kaubaveovõrgustiku kasutamist.

(56) Kaebuse esitaja osutab oma väite toetuseks kahele dokumendile: a) CFR Marfă juhatuse 23. märtsi 2018. aasta märkus, mille kohaselt oli CFR Marfă taristu kasutustasu võlg CFR Infrastructură ees […] Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot), sellest […] Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) oli võla põhiosa ja […] Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) olid leppetrahvid; (38) b) CFR Infrastructură õigusosakonna 26. märtsi 2018. aasta kiri CFR Marfăle, milles CFR Infrastructură hindas CFR Marfă võlaks CFR Infrastructură ees […] Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot), millest […] Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) oli tähtajaks tasumata (39).

(57) Seetõttu leiab kaebuse esitaja, et hoolimata taristu kasutustasu pidevast maksmata jätmisest jätkas CFR Marfă takistamatult CFR Infrastructură hallatava raudtee-kaubaveotaristu kasutamist ja sai seega täiendavat riigiabi. Lisaks selgitab kaebuse esitaja, et CFR Infrastructură on sõnaselgelt kinnitanud, et CFR Marfă peaks saama jätkata äritegevust ning et ta ei võta meetmeid CFR Marfă tegevuse blokeerimiseks (40). Konkreetselt selgitab CFR Infrastructură CFR Marfăle saadetud kirjas, et „[eeltoodut arvesse võttes kinnitame, et] menetluse käigus kaalus CNCF „CFR“ SA võlgniku olukorda ja jätkas tasumata võla sissenõudmist õigusraamistiku kohaselt ilma SNTFM „CFR Marfă“ SA äritegevust blokeerimata“.

(58) Teiselt poolt väidab kaebuse esitaja, et menetluse algatamise otsuses osutatud Rumeenia ametiasutuste väide, et alates 2017. aastast „puuduvad CFR Marfăl võlad riigieelarve ees“, on nii eksitav kui ka vale. Kaebuse esitaja märgib, et CFR Marfă jätkab turul tegutsemist ja seetõttu suureneb tema võlg riigieelarve ees pidevalt.

(59) Kaebuse esitaja mainib ka CFR Marfălt saadud teadet, milles äriühing tunnistab, et ta „[ei] suuda tasuda jooksvaid võlgu töötajatele, riigieelarvesse ja tarnijatele ning eelkõige ei saa osaleda 29. märtsil 2018 kahes transpordisektori pakkumismenetluses, et äriühingu tegevuseks vajalikku tulu. Need kaks pakkumismenetlust on seotud [Oltenia piirkonna elektritootja Complexul Energetic Olteniaga] ja [riikliku soolaettevõttega SALROM]“ (41).

(60) Kaebuse esitaja kordab oma seisukohti, mis on juba esitatud 12. septembri 2017. aasta kaebuse täienduses ja käsitlevad abi kahjulikku mõju, nimelt et i) abi moonutab tõsiselt konkurentsi Rumeenia liberaliseeritud raudtee-kaubaveoturul, andes CFR Marfăle konkurentide ees eelise; ii) abi tõttu on Rumeenia raudteetaristu seisukord tugevalt halvenenud ja iii) neid moonutusi süvendab asjaolu, et Rumeenia riik rikub riigihangete seadust, sõlmides diskrimineerival viisil avaliku sektori raudtee-kaubaveolepingud CFR Marfăga. Seoses viimaste punktidega tunnistab kaebuse esitaja, et need ei kuulu komisjoni poolt riigiabi hindamise alla.

(61) Oma märkustes menetluse algatamise otsuse kohta rõhutab kaebuse esitaja, et erinevate abimeetmete kestus oli märkimisväärne ning abil on olnud Rumeenias oluline konkurentsi moonutav mõju eraõiguslikele raudtee-kaubaveoettevõtjatele. Seetõttu palub ta komisjonil anda korraldus peatada CFR Marfăle riigiabi andmine taristu kasutustasu ja riigieelarvesse võlgnetavate summade sisse nõudmata jätmise vormis (st 4. ja 5. meede).

3.2. Rumeenia märkused

(62) Rumeenia leiab, et ükski komisjoni ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses nimetatud meede ei kujuta endast kokkusobimatut riigiabi, ja esitab mitu põhjendust. Esiteks väidab Rumeenia üldise märkusena, et CFR Marfă tegevus on riigi strateegilistes huvides. Teiseks esitab Rumeenia kõigi menetluse algatamise otsusega hõlmatud meetmete kohta märkused, mis on kokku võetud allpool alapunktides 3.2.3–3.2.5.

3.2.1. Rumeenia märkused CFR Marfă strateegilise tähtsuse ja ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldatavuse kohta

(63) Rumeenia väidab, et CFR Marfă on riigi strateegilistes huvides tegutsev äriühing, kes raudtee-kaubaveoturul eraõiguslike raudtee-kaubaveoettevõtjatega konkureerimise kõrval täidab ka riigikaitsevajaduste ja NATO liikmesusega seotud ülesandeid ning tegeleb strateegiliste materjalide veoga riigi majanduse jaoks väga tähtsates valdkondades, energia- ja sotsiaalsektoris.

(64) Rumeenia väidab, et CFR Marfăl on seoses riigikaitsevajadustega järgmised kohustused: (42) i) osaleda koos vastutavate sidusrühmadega mobilisatsioonikava koostamises ja rakendamises; ii) tagada mobilisatsiooniülesannete täitmiseks vajalikud reservid ja suutlikkus (veerem, parvlaevad, töötajad jne). Kuigi CFR Marfă võib kõnealuseid reserve kasutada raudtee-kaubaveoga seotud äritegevuses, on CFR Marfă kohustatud looma need reservid riikliku raudteevõrgu erinevates punktides ning riik selle eest hüvitist ei maksa. Kui reservid ei ole äri jaoks enam vajalikud, sest puudub nõudlus transpordi järele, ei tohi CFR Marfă neid reserve kõrvaldada, vaid peab hoidma need enda kulul olemas ja töökorras, kattes sellega seotud kulud teiste teenuste osutamisest saadud tulust. Rumeenia esitas nende reservide loomise ja töökorras hoidmisega seotud hinnangulised kulud alles menetluse väga hilises etapis, (43) kuna „ametiasutused ei olnud koostanud sellega seoses arvutusmeetodeid“ ja see teave on liigitatud riigisaladuseks (44). Rumeenia esitatud teabe kohaselt on reservide hoidmise hinnanguline kogukulu ajavahemikus 2008–2018 […] miljonit Rumeenia leud ([…] miljonit eurot) ja ajavahemikus 2010–2018 […] miljonit Rumeenia leud ([…] miljonit eurot); iii) koostada vajaliku tööjõu täiendamisega seotud dokumendid; iv) tagada elanikkonnakaitse seoses oma töötajate, veetavate reisijate ja kaupadega eriolukorras, sealhulgas õnnetuste korral; v) vedada sõjalisi saadetisi (nii NATO kui ka riiklikul tasandil), tagada sõjaväelaste ja materjalide vedamise järjepidevus rahu ajal ning kriiside, õnnetuste ja sõja ajal ja muus eriolukorras ning pakkuda riigikaitseministeeriumi nõudmisel vaguneid, töötajaid ja muid vahendeid. CFR Marfă täidab neid kohustusi riigikaitseministeeriumi ning transpordi-, ehitus- ja turismiministeeriumi vahel sõlmitud protokollide, ühismääruste ja kokkulepete (45) alusel ning ka Rumeenia ja NATO vahel sõlmitud asjakohaste kokkulepete alusel. Rumeenia hinnangul moodustavad sõjalised saadetised […] % CFR Marfă aastakäibest, (46) kuid riik ei esitanud üksikasjalikku ega põhjendatud arvutuskäiku, väites, et tegemist on riigisaladusega; vi) hallata ja arendada IV üleeuroopalise transpordikoridori pikendusena ette nähtud parvlaevaliini Euroopa ja Aasia vahelise ühenduse vahendina. Rumeenia väidab, et kuna Euroopat ja Aasiat ühendavad parvlaevaliinid, mis kulgevad läbi Constanta sadama, ei ole kasumlikud ja teenivad kahjumit, (47) seisid CFR Marfă omanduses olevad parvlaevad Constanta meresadamas ja ajavahemikus 2008–2018 ei toimunud nendega mingit äritegevust. Rumeenia selgitab, et parvlaevade hoolduskulud (mis sisalduvad põhjenduse 64 punktis ii esitatud summas) olid aastatel 2008–2018 […] miljonit Rumeenia leud ([…] miljonit eurot) ja aastatel 2010–2018 […] miljonit Rumeenia leud ([…] miljonit eurot) (48).

(65) Veel väidab Rumeenia, et lisaks riigikaitsevajadustele on CFR Marfă ka strateegiliselt tähtis söe ja muude strateegiliste toodete vedamise teenuse osutajana suurimatele tööstuslikele klientidele (peamiselt riigi osalusega ettevõtted, nagu Complexul Energetic Oltenia, Complexul Energetic Hunedoara, CET Govora ja teised söeküttel töötavad tehased), kes toodavad selliseid põhitooteid nagu elekter, soojus ja kuum vesi. Rumeenia sõnul toimub nende saadetiste vedamine tavaliselt lepingute alusel, mis sõlmitakse hankemenetluste tulemusel, milles osalevad CFR Marfăga konkureerides teised eraettevõtjad, kuid kriisi ajal (nt raskete ilmastikutingimuste korral, nagu lumesadu, tuisk, põud) võivad ametiasutused nõuda nende saadetiste vedamist ka väljaspool olemasolevaid lepinguid. Rumeenia väidab, et hüdroelektrijaamadel ja tuuleenergiasüsteemidel puudub vajalik võimsus elektripuudujäägi katmiseks, mis tuleneb tootmise vähenemisest soojuselektrijaamades, mis on peamised elektritootjad (juba ainuüksi Complexul Energetic Oltenia toodang moodustab 20–30 % Rumeenias toodetud elektrist). Seega on Rumeenia sõnul vajalik tagada tööstuslikele klientidele selliste strateegiliste materjalide tarnimise järjepidevus, et säilitada elanikkonna elustandard ja vältida negatiivset mõju ettevõtjate tegevusele, ning seetõttu on need saadetised riigi julgeoleku küsimus, mida kinnitab Rumeenia konstitutsioonikohtu 28. veebruari 2018. aasta otsus nr 91 (49).

(66) Samuti väidab Rumeenia, et kogunenud võlg strateegiliste saadetiste vedamise teenuste eest, mida CFR Marfă osutas oma tööstuslikele klientidele (peamiselt riigi osalusega ettevõtetele, põhjendus 65), oli peamine põhjus, miks CFR Marfăl tekkisid ANAFile tasumata võlad. Rumeenia hinnangul vastavad leppetrahvid ja viivis, mis tekkisid, kuna CFR Marfă jättis ANAFile maksed tähtajaks tasumata, summale, mis need riigi osalusega ettevõtted võlgnevad CFR Marfăle strateegiliste saadetiste vedamise eest (50).

(67) Rumeenia märgib ka, et CFR Marfăl ja teistel avalik-õiguslikel ettevõtetel on kohustus osaleda (tasuta) ametiasutuste (nt ülderiolukorra inspektsiooni) korraldatud erinevatel õppustel (nt raudteeõnnetuse simulatsioonis) ning et CFR Marfă tagas rahalise hüvitiseta kaubaveovahendid teatavate keskasutuste või avalik-õiguslike institutsioonide huvides või nende jaoks (hoiustades ja varudes kaupu muu hulgas riiklikule reserviametile, rentides seadmeid talvise teedehoolduse eest vastutava keskasutuse erioperatsioonideks) (51). Rumeenia ei ole eelnimetatud tegevustest tulenenud kulude arvutuskäiku esitanud.

(68) Rumeenia väitel on CFR Marfă ainus ettevõtja, kellel on vajalik suutlikkus, et tagada eelnimetatud kohustuste nõuetekohane ja õigeaegne täitmine riigikaitse ja riikliku julgeoleku valdkonnas. Rumeenia väidab, et seetõttu ei ole CFR Marfă võlgade sissenõudmine täitemenetluses, äriühingu kohene likvideerimine või maksejõuetusmenetluse algatamine vastuvõetavad lahendused, sest selle tulemusel ei saaks riigi julgeoleku ja kaitse eesmärgil vajalikke vahendeid märkimisväärse aja jooksul kasutada (52).

(69) Seetõttu, võttes arvesse ELi toimimise lepingu artikli 107 lõiget 1, Euroopa Liidu lepingu artiklit 4 ja komisjoni teatise 2016/C 262/01 (riigiabi mõiste kohta ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses) (edaspidi „komisjoni teatis“) (53) punkti 17, väidab Rumeenia järgmist: a) kõik eespool nimetatud asjaolud võimaldavad Rumeenia ametiasutustel võtta mis tahes meetmeid, et tagada territoriaalne terviklikkus, avalik kord ja riigi julgeolek, isegi kui need meetmed mõjutavad teatavas valdkonnas konkurentsi; b) mis tahes meede, mis on võetud riigi julgeoleku, territoriaalse terviklikkuse ja avaliku korra huvides ja selle tagamiseks, on ühenduse eeskirjadega kokkusobiv sõltumata sellest, kas seda käsitatakse riigiabina või mitte (54).

(70) Teisisõnu leiab Rumeenia, et kohaldades CFR Marfă suhtes 1.–3. ja 5. meedet, et tagada sõjaliste saadetiste ja strateegiliste materjalide vedamise järjepidevus ning täita muid riigi julgeoleku ja riigikaitsega seotud kohustusi, teostas Rumeenia avalikku võimu ning seetõttu ei ole ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 tulenevalt Euroopa Liidu lepingu artiklist 4 ja komisjoni teatise punktist 17 kohaldatav.

3.2.2. Rumeenia märkused kaebuse esitaja tähelepanekute kohta seoses CFR Marfă strateegilise tähtsusega

(71) Rumeenia väitel ei tõenda kaebuse esitaja esitatud teave alljärgnevatel põhjustel, et eraettevõtjad suudavad strateegiliste ja sõjaliste saadetiste turul CFR Marfăt asendada.

(72) Esiteks leiab Rumeenia, et tegelik olukord turul kinnitab, et eraettevõtjad ei suuda CFR Marfă tegevust asendada. Rumeenia toob näiteks hankemenetluse, mille Complexul Energetic Oltenia korraldas 2014. aastal ning milles lükati kolmest eraettevõtjast (GFR, Unicom Transit ja Servtrans Invest) koosneva konsortsiumi pakkumine tagasi, kuna konsortsiumi liikmetel puudus hankemenetluse tehnilises kirjelduses nõutud tehniline ja tegevussuutlikkus, kuigi konsortsiumi pakutud hind oli soodsam. Riigi kohus jättis konsortsiumi kaebuse rahuldamata, kinnitades, et otsus selle kohta, et konsortsiumi liikmetel puudus hankedokumentides nõutud tehniline ja tegevussuutlikkus, oli õige.

(73) Lisaks väidab Rumeenia, et eraettevõtjate huvi puudumine sõjaliste saadetistega tegelemise vastu on seotud mitte ainult väga väikese nõudlusega sellist liiki transporditeenuste järele, vaid ka asjaoluga, et sõjalised saadetised ja nõue reageerida kiiresti selliste saadetiste tellimustele (eelistades neid eraõiguslikele saadetistele) tähendab, et olemas peab olema erinevate vahendite (nt veerem, parvlaevad jne) reserv riikliku raudteevõrgu erinevates punktides. Rumeenia sõnul vähendab see nende vahendite kasutamise tõhusust ja ametiasutused tõhususe vähenemist ei hüvita, mistõttu on eraettevõtjate huvi piiratud. Samuti väidab Rumeenia, et CFR Marfă omanduses on umbes 93 % riigi vagunipargist ning ta on ainus ettevõtja, kes suudab täita mobilisatsioonireservide hoidmise kohustust, samas kui eraettevõtjad kasutavad peamiselt välismaistelt äriühingutelt renditud vaguneid, mida ei saa käsitada mobilisatsioonireservina.

(74) Seetõttu leiab Rumeenia, et eraettevõtjad ei saa CFR Marfăt sõjaliste saadetiste turul asendada, mida kinnitab ka riigikaitse ülemnõukogu 2013. aasta otsus, mille kohaselt tuleb CFR Marfă erastamislepingusse lisada klauslid, mis kohustavad omandajat tagama praegu CFR Marfăle pandud strateegiliste kohustuste täitmine riigi julgeoleku ja kaitse valdkonnas (55).

(75) Teiseks väidab Rumeenia, et transporditeenuste osutamine riigikaitse huvides tähendab sageli erineva salastustasemega teabe avalikustamist ning seega peavad selliste transporditeenuste osutamisest huvitatud eraettevõtjatel olema teatavad valdkondlikud turvasertifikaadid. Rumeenias suurimat turuosa omavatele eraõiguslikele raudtee-ettevõtjatele (OPSFPRi liikmed) sellist valdkondlikku turvasertifikaati strateegiliste ja riigikaitsega seotud saadetiste vedamiseks tõenäoliselt aga ei väljastataks, sest nad ei suudaks täita sellise sertifikaadi saamiseks kehtestatud rangeid nõudeid. Rumeenia toob välja mitu võimalikku põhjust, miks võidakse keelduda OPSFPRi liikmetele sertifikaati väljastamast: a) kuna äriühingu aktsionärid või muud otsustusvõimelised isikud: 1) on lõpliku kohtuotsusega mõistetud süüdi korruptsioonis; (56) 2) neile on esitatud süüdistus korruptsioonis; (57) 3) neile on esitatud süüdistus kuritegeliku rühmituse loomises, maksudest kõrvalehoidmises ja rahapesus; (58) 4) nad on välisriigi kodanikud või äriühingud; b) asjaomastel ettevõtjatel on võlad või on nad märkimisväärses kahjumis; c) ettevõtjad teevad koostööd äriühingutega, mis asuvad riikides, mida valitsuse otsuse kohaselt kirjeldatakse Rumeenia riigikaitse strateegias Rumeenia julgeolekut ohustavatena (st endisesse Nõukogude Liitu kuulunud riikidega).

(76) Seetõttu väidab Rumeenia, et CFR Marfă on tegelikult ainus ettevõtja turul, kellel on strateegiliste ja sõjaliste materjalide saadetiste vedamiseks ning muude riigi julgeoleku ja kaitsega seotud kohustuste täitmiseks vajalik suutlikkus. Sellest tulenevalt leiab Rumeenia, et võttes arvesse eelnimetatud asjaolusid ning seda, kui lähedal on Rumeenia piirile hiljuti (Ukrainas) puhkenud konflikt, mille tõttu on CFR Marfă veetavate sõjaliste saadetiste maht kasvanud võrreldes 2013. aastaga rohkem kui viis korda, on Rumeenial õigus Euroopa Liidu lepingu artiklile 4 ja komisjoni teatise punktile 17 tuginedes väita, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 ei ole CFR Marfă kogu tegevuse suhtes kohaldatav.

3.2.3. Rumeenia märkused 1. ja 4. meetme kohta

(77) Seoses 1. meetmega väidab Rumeenia, et ANAF algatas täitemenetluse maksuvõlgade tasumise tagamiseks. Alates 2004. aastast kehtivate seaduste kohaselt ei kogu CNPP (riiklik pensioniamet), ANOFM (riiklik tööhõiveamet) ja CNAS (riiklik ravikindlustusamet) makseid otse Rumeenia ettevõtjatelt ja muudelt isikutelt; ainus amet, mis sellega tegeleb, on ANAF, kes jagab erinevate ametiasutuste nimel kogutud summad hiljem nende vahel (59).

(78) Seoses CFR Marfă eelnimetatud võlgnevusega riigieelarve ees vastavalt 1. meetmele (vt tabel 8) väidab Rumeenia, et ANAF tegutses turumajanduse tingimustes tegutseva eraõigusliku ettevõtjana, sest ta arvestas viivist ja leppetrahve summade pealt, mida CFR Marfă võlgnes riigieelarvele. Eelkõige väidab Rumeenia, et CFR Marfă poolt riigieelarvesse tasumata võlgadega seoses arvutati järgmised viivisemäärad: i) viivisemäär 0,1 % päevas ajavahemikus 1.1.2006–30.6.2010; ii) viivisemäär 0,05 % päevas ajavahemikus 1.7.2010–30.9.2010; iii) viivisemäär 0,04 % päevas ajavahemikus 1.10.2010–28.2.2014 (60). Samuti selgitab Rumeenia, et maksukohustuste hilinenud täitmise eest on täiendavaks karistuseks järgmine leppetrahv hilinenud maksete eest: i) kui tasumata maksud tasutakse rohkem kui 30 päeva, kuid vähem kui 90 pärast maksetähtaja saabumist, lisatakse tasumisele kuuluvale põhisummale 5 % leppetrahv hilinenud makse eest; ii) pärast 90 möödumist maksetähtajast lisatakse tasumisele kuuluvale põhisummale 15 % leppetrahv hilinenud makse eest. Hilinenud makse eest määratud leppetrahvi tasumine ei tühista viivise maksmise kohustust (61).

(79) Veel väidab Rumeenia, et ANAF tegeles aktiivselt CFR Marfălt riigieelarvesse võlgnetavate summade sissenõudmisega ja rakendas mitu täitemeedet ettekirjutuste ja CFR Marfă pangakontode ning vallas- ja kinnisvara arestimise vormis.

(80) Eelkõige väidab Rumeenia, et 2009. aastal tegi ANAF 12 ettekirjutust CFR Marfă tasumata võlgade sissenõudmiseks kogusummas […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot). Rumeenia selgitab, et ettekirjutus on otseselt täitmisele pööratav maksunõue, mis tähendab, et ANAF võib kohtusse minemata jätkata täitemenetlust, kui võlgnik ei maksa tasumata summasid ettekirjutuses täpsustatud tähtaja jooksul. Eelkõige võib ANAF sellisel juhul pöörata tasumata võlad täitmisele, arestides võlgniku vara ja algatades selle vara müügi (62).

(81) Nendele ettekirjutustele järgnes CFR Marfă pangakontodel oleva raha arestimine summas […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot), mis viidi täide ja mille tulemusel saadi […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot), (63) ning 22 korral CFR Marfă kinnisvara arestimine bilansilise koguväärtusega […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) (64). Rumeenia selgitab, et vallas- ja kinnisvara arestimine kujutab endast varale seatud hüpoteeki, mille kohaselt on hüpoteegipidajal eelisõigus arestitud vara müügist saadud tulule ning mille lisatingimuseks on, et võlgnik ei tohi arestitud vara müüa ja võib arestitud vara kasutada ainult pädeva asutuse (käesoleval juhul ANAFi) loal (65).

(82) Lisaks väidab Rumeenia, et ANAF tegi 2010. ja 2011. aastal CFR Marfăle 24 ettekirjutust, ning selgitab, et 2010. ja 2011. aastal CFR Marfă võlgnike (peamiselt riigi osalusega ettevõtted) suhtes arestimist ja summade kinnipidamist ei kohaldatud, et vältida selle märkimisväärselt sotsiaalset mõju (66). Samuti väidab Rumeenia, et 2013. aasta juuniks oli ANAF teinud CFR Marfă vallas- ja kinnisvara suhtes 200 arestimiskorraldust bilansilises koguväärtuses […] Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot). Rumeenia selgitab, et 200 arestimiskorraldusest 25 tehti SC de Transport Maritim și de Coastă CFR Ferryboat SA (edaspidi „CFR Ferryboat“) vallas- ja kinnisvara suhtes bilansilise väärtusega […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot), samas kui 84 arestimiskorraldus tehti SC Intreținere și Reparații Vagoane SA vallas- ja kinnisvara suhtes bilansilise väärtusega […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot); mõlemad olid CFR Marfăga 2012. aasta juunis ühinenud äriühingud (vt põhjendus 27) (67).

(83) Ülejäänud 91 arestimiskorraldusest 10 tehti CFR Infrastructură vallas- ja kinnisvara suhtes bilansilise väärtusega […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) ja 81 (2012. aasta novembris ja detsembris) CFR Marfă vallas- ja kinnisvara suhtes bilansilise väärtusega […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) (68).

(84) Lisaks väidab Rumeenia, et ANAF väljastas kokku 1 440 teadet CFR Ferryboat SA, Intreținere și Reparații Vagoane SA ja CFR Infrastructură pangakontodel olevate summade kinnipidamiseks ning 612 teadet kolmandate isikute pangakontodel olevate summade kinnipidamiseks (kogusummas […] miljonit Rumeenia leud ehk ligikaudu […] miljonit eurot) (69).

(85) Samuti selgitab Rumeenia, et CFR Marfă vallasvara (peamiselt vagunid ja vedurid) bilansilises väärtuses […] Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot ehk 95 % 81 arestimiskorralduse koguväärtusest) arestiti alles 28. novembril 2012 ja mitte varem, sest „selle vallasvara moodustasid veerem ja vedurid, mida CFR Marfă kasutas peamiselt tulu teenivas tegevuses“ ning kuna CFR Marfă „tegeleb riigile üldist huvi pakkuva tegevusega, pakkudes raudtee-kaubaveoteenuseid ja riigikaitseks vajalikke teenuseid“ (70).

(86) Rumeenia väidab, et pärast CFR Marfă vara arestimist tellis ANAF vara hindamise ja algatas menetluse vara realiseerimiseks. Vara realiseerimist aga ei alustatud, sest CFR Marfă võlgadega seotud täitekorraldused täideti võla konverteerimisega omakapitaliks 2013. aastal (71). Rumeenia selgitab ka, et ANAFi ees olevate CFR Marfă võlgade sissenõudmine täitemenetluses, äriühingu kohene likvideerimine või maksejõuetusmenetluse algatamine ei olnud vastuvõetav lahendus, sest selle tulemusel ei oleks saanud riigi julgeoleku ja kaitse eesmärgil vajalikke vahendeid märkimisväärse aja jooksul kasutada, mis piirkonnas hiljuti puhkenud konflikte arvestades võisid riigi kui sellise ohtu seada („Rumeenia riik ei saa toimida ilma tähtsate vahendite ja ressurssideta, mida ta pidi seaduses sätestatud kohustusena tagama, et riik saaks täita oma rolli ja funktsioone territoriaalse terviklikkuse ja avaliku korra tagamisel ning riigi julgeoleku kaitsmisel, ning mida ei saa praeguses olukorras asendada“) (72).

(87) Seoses 4. meetmega väidab Rumeenia, et aastatel 2013–2017 tasus CFR Marfă täielikult maksed riigieelarvesse ning maksuteated, mille ANAF sel perioodil erinevatel aegadel väljastas, tõendavad, et sel perioodil CFR Marfăl riigieelarve ees võlgu ei olnud (73).

(88) Konkreetselt selgitab Rumeenia, et menetluse algatamise otsuse tabelis 7 on ajavahemiku 2013–2016 kohta esitatud maksukohustused, mis tekkisid vahetult enne eelarveaasta lõppemist ja mille tasumise tähtaeg oli järgmisel aastal. Rumeenia väidab, et alates 2013. aasta juunist tasus CFR Marfă igal aastal kõik asjakohased tasumisele kuuluvad summad järgmise aasta alguses, st tähtajaks. Rumeenia väidab, et asjakohased summad on esitatud aastabilanssides kooskõlas bilansi koostamise eeskirjadega, võttes arvesse maksukohustuse tekkimise ja tasumise kuupäevi. Rumeenia leiab, et CFR Marfă maksukohustuste tasumise hindamine bilansis andmete alusel ei ole õige ning aluseks tuleks võtta maksuteated, mida ANAF korrapäraselt väljastab (74). Seetõttu esitas Rumeenia maksukohustuste ja muude riigieelarvesse võlgnetavate summade kohta järgmised andmed. Tabel 9 CFR Marfă maksukohustused ja muu võlg riigieelarve ees pärast võla konverteerimist omakapitaliks 2013. aastal (miljonites Rumeenia leudes) Miljonites Rumeenia leudes 2013 2014 2015 2016 2017 Maksukohustused ja muu võlg riigieelarve ees […] […] […] […] […] Summad, mis ANAF CFR Marfăle hüvitab/tagastab […] […] […] […] […] Maksuteate nr/kuupäev 1042215/ 18.12.2013 1356231/ 5.12.2014 107680/ 16.12.2015 90817/ 12.1.2016 78183/ 14.12.2017 Allikas: Rumeenia 19. detsembri 2018. aasta vastuse E jao punkt 21.

(89) Rumeenia selgitab, et CFR Marfă on esitanud 2016. ja 2017. aasta maksukohustustega seoses kaebuse Bucharesti apellatsioonikohtusse. Kaebuses palub CFR Marfă apellatsioonikohtul tühistada ANAFi otsus, millega ANAF jättis rahuldamata CFR Marfă taotluse tasaarvestada CFR Marfă 2016. ja 2017. aasta tasumata maksuvõlad summaga ([…] miljonit Rumeenia leud; ligikaudu […] miljonit eurot), mis mõisteti ANAFilt välja CFR Marfă kasuks tsiviilasjas tehtud apellatsioonikohtu otsusega nr 1011/2015, mida kassatsioonikohus toetas otsusega nr 998/30.3.2016 (75).

(90) Eeltoodut arvesse võttes leiab Rumeenia, et aastatel 2013–2017 puudus CFR Marfăl võlg riigieelarve ees, arvestades, et ANAF peab tasaarvestama/tagastama […] miljonit Rumeenia leud ja […] miljonit Rumeenia leud, mis on vähem kui ANAFi vastav võlg CFR Marfă ees.

(91) Rumeenia esitas teabe, mille kohaselt CFR Marfă poolt riigieelarvesse tasumata võlg (koos viivise ja leppetrahvidega) ulatus 2018. aastal […] miljoni Rumeenia leuni (ligikaudu […] miljonit eurot) ning enam kui kolmekordistus 28. märtsiks 2019, ulatudes […] miljoni Rumeenia leuni (ligikaudu […] miljonit eurot) (76). Rumeenia rõhutas, et seoses selle võlaga tegi ANAF 16 arestimiskorraldust CFR Marfă koormamata vallasvara arestimiseks bilansilise väärtusega […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) ja 66 arestimiskorraldust CFR Marfă koormamata vallasvara arestimiseks bilansilise väärtusega […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) (77).

3.2.4. Rumeenia märkused 2. ja 5. meetme kohta

(92) Seoses 2. ja 5. meetmega jääb Rumeenia oma seisukoha juurde, et CFR Infrastructură ei vabastanud CFR Marfăt taristu kasutustasule vastava võla tasumisest.

(93) Rumeenia selgitab, et Rumeenia õiguse kohaselt ei saa ühtegi raudtee-ettevõtjat taristu kasutustasust vabastada ja CFR Infrastructură ei teinud selles suhtes erandit ka CFR Marfăle.

(94) Rumeenia selgitab, et vedaja poolt taristu kasutustasu maksmata jätmise eest on ette nähtud kolme liiki karistused. 1) CFR Infrastructură väljastab iga teenuse eest kord kuus arve ning kui finantskohustusi ei täideta raudteetaristu kasutamise lepingus (mis sõlmitakse igal aastal) sätestatud tingimustel, arvutab CFR Infrastructură iga taristu kasutustasu maksega hilinenud päeva eest viivise ja leppetrahvi ning esitab asjakohase arve (esimene karistus taristu kasutustasu maksmata jätmise eest). Viivise ja leppetrahvi määrad on esitatud tabelis 7 (põhjendus 24). Sama karistust kohaldatakse kõigi raudtee-kaubaveoettevõtjate (ja raudtee-reisijateveoettevõtjate) suhtes sõltumata nende omandivormist. 2) Lisaks ei paku CFR Infrastructură CFRi raudteevõrgus sõitvatele CFR Marfă rongidele taristu kasutustasu hilinenud maksmise tõttu 33 % allahindlust, mida ta pakub eraettevõtjatele (teine karistus). 3) Samuti ei aktsepteeri CFR Infrastructură CFR Marfăle ja tema klientidele huvi pakkuvaid ronge ega loo neile täiendavaid marsruute erinevalt eraettevõtjatest (kolmas karistus).

(95) Sellega seoses väidab Rumeenia, et CFR Infrastructură on ka algatanud CFR Marfă vastu hagi nende summade sissenõudmiseks, mida CFR Marfă võlgneb talle alates 2015. aastast. Eelkõige väidab Rumeenia, et CFR Infrastructură algatas CFR Marfă võlgade sissenõudmiseks järgmised vahekohtu- ja kohtumenetlused: 2015. aastal vahekohtumenetlused […] miljoni Rumeenia leu (ligikaudu […] miljoni euro) sissenõudmiseks; 2016. aastal vahekohtu- ja kohtumenetlused […] miljoni Rumeenia leu (ligikaudu […] miljoni euro) sissenõudmiseks; 2017. aastal vahekohtu- ja kohtumenetlused […] miljoni Rumeenia leu (ligikaudu […] miljoni euro) sissenõudmiseks; 2018. aastal vahekohtu- ja kohtumenetlused […] miljoni Rumeenia leu (ligikaudu […] miljoni euro) sissenõudmiseks (78). Rumeenia sõnul mõisteti asjaomaste lõplike kohtuotsustega ja vahekohtu otsustega CFR Infrastructură kasuks välja 100 % neist summadest (79).

(96) Rumeenia sõnul on CFR Infrastructură pärast neid tema kasuks tehtud otsuseid kasutanud väljamõistetud võlgade sissenõudmiseks kohtutäituri teenuseid, sealhulgas arestides pangakontosid ja pidades kinni summad, mida kliendid CFR Marfăle pidid maksma, ning arestides CFR Marfă vallas- ja kinnisvara (80).

(97) Samuti selgitab Rumeenia, et CFR Infrastructură sõlmis 2016. aastal CFR Marfăga võlgade ajatamise kokkuleppe („2016. aasta võlgade ajatamise kokkulepe“) […] miljoni Rumeenia leu (ligikaudu […] miljonit eurot) tasumise kohta, mis hõlmas põhisummat ja viivist, mis mõisteti CFR Infrastructură kasuks välja 2015. ja 2016. aasta vahekohtumenetlustes. Rumeenia selgitab, et […] miljonit Rumeenia leud nõuti täielikult sisse sundtäitmisega pärast seda, kui CFR Marfă ei täitnud 2016. aasta võlgade ajatamise kokkulepet (81).

(98) Rumeenia sõnul on CFR Infrastructură suutnud kuni 2018. aasta augustini nõuda CFR Marfălt kohtulike ja kohtuväliste meetmetega sisse rohkem kui […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot), sellest […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) ajavahemikus 2018. aasta märtsist kuni juulini. Lisaks sõlmis CFR Infrastructură 6. detsembril 2018 CFR Marfăga viivise ja leppetrahvide ajatamise kokkuleppe […] miljoni Rumeenia leu (ligikaudu […] miljonit eurot) kohta (edaspidi „2018. aasta võlgade ajatamise kokkulepe“). Selles kokkuleppes on muu hulgas sätestatud, et CFR Marfă võlgnes 4. detsembril 2018 CFR Infrastructurăle kokku […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot), millest […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) mõisteti CFR Infrastructură kasuks välja 2017. aastal tehtud seitsme tsiviilkohtu otsusega, mis on pööratud täitmisele. Viivis ja leppetrahvid moodustavad sellest summast ([…] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot) ja […] miljonit Rumeenia leud (ligikaudu […] miljonit eurot). 2018. aasta võlgade ajatamise kokkuleppes on ka sätestatud, et […] miljoni Rumeenia leu (ligikaudu […] miljoni euro) suuruse põhisumma sissenõudmine jätkub CFR Marfă arestitud vallas- ja kinnisvara realiseerimise kaudu.

(99) Rumeenia selgitab, et täitmist vara arestimise kaudu kohaldati ainult seni, kuni CFR Marfă täitis võlgade ajatamise kokkuleppega võetud kohustusi, ning väidab, et CFR Marfă on 2018. aasta võlgade ajatamise kokkulepet täitnud (82).

(100) Rumeenia arvates kinnitab kogu eeltoodu, et CFR Infrastructură rakendab võla sissenõudmise meetmeid ning et CFR Marfă ei ole võlgade tasumisest vabastatud (83).

(101) Rumeenia leiab, et „CFR Infrastructură ei kohalda CFR Marfă suhtes eeliskohtlemist ning CFR Marfă ei ole ega ole olnud vabastatud ühestki seaduslikust kohustusest“ (84). Rumeenia väidab, et „[t]aristu kasutustasu maksmata jätmise eest on CFR SA [CFR Infrastructură] kohaldanud ja kohaldab kõikide raudtee-ettevõtjate suhtes samu rahalisi karistusi“, ning tuletab meelde, et „rahaliseks karistuseks on leppetrahv hilinenud makse eest, mille summa arvutatakse tähtajaks tasumata tasude pealt ja mida kohaldatakse sama määraga ja diskrimineerimiseta“ (85). Lisaks väidab Rumeenia, et „[CFR Infrastructură] kohaldab kõikide raudtee-veoettevõtjate suhtes võlgade sissenõudmiseks samu kohtulikke ja kohtuväliseid meetmeid“ (86).

(102) Rumeenia lisab, et CFR Infrastructură jättis CFR Marfălt taristu kasutustasu sisse nõudmata objektiivsel põhjusel ja seetõttu, et teised riigi osalusega ettevõtted või äriühingud (paljud neist tegutsevad energiasektoris) ei ole CFR Marfăle võlgu ära maksnud. Rumeenia selgitab, et need CFR Marfăle võlgnetavad summad on samas suurusjärgus nagu summad, mis CFR Marfă võlgneb CFR Infrastructurăle, ning kui CFR Marfă katkestaks transporditeenuste osutamise, siis häiriks see nende konkreetsete äriühingute tegevust, mis kahjustaks inimeste elukvaliteeti ja majandustegevust eri valdkondades. Rumeenia väidab, et CFR Marfă on võtnud meetmeid võlgade sissenõudmiseks kooskõlas valdkonnas kehtivate õigusnormidega (87).

(103) Rumeenia lisab, et CFR Marfă suhtes ei ole võimalik võtta rangemaid meetmeid (näiteks maksejõuetusmenetluse algatamine), sest CFR Infrastructură ja Rumeenia ametiasutused peavad arvesse võtma CFR Marfă ja tema vahendite tähtsust riigikaitse, riigi julgeoleku, avaliku julgeoleku ja korra, strateegiliste materjalide vedamise, riigi majanduse ja elanikkonna jaoks (88) (vt ka alapunktid 3.2.1 ja 3.2.2 eespool).

(104) Sellega seoses tuletab Rumeenia meelde, et Rumeenia ametiasutused ja CFR Infrastructură peavad tegutsema kooskõlas riigikaitse suhtes kohaldatava õigusraamistikuga (89) ning „võtma meetmeid, mis ei ohusta CFR Marfăle kuuluvaid teatavaid ressursse („riigi ressurssidena“ käsitatavate ressursside kahjustamine) ega mõjuta sõjaliste saadetiste ja strateegiliste materjalide vedu nimetatud strateegilise äriühingu poolt ega CFR Marfă reageerimisvõimet kriisiolukorras (nagu talvel 2016/2017)“ (90).

(105) Rumeenia väidab oma 14. augusti 2018. aasta märkustes kolmanda isiku tähelepanekute kohta, et riigikaitset käsitleva seaduse artikli 34 (91) kohaselt on CFR Infrastructură kohustatud hoiduma selliste täitemeetmete võtmisest, mis võivad blokeerida sõjalisi saadetisi ja vähendada riigi kaitsevõimet. Rumeenia tsiteerib transpordiministrit, kes ütleb, et „me ei tohiks tappa munevat kana“, põhjendades, miks riik ei tohiks kohaldata täitemeetmeid, et nõuda sisse CFR Marfă võlg CFR Infrastructurăle.

3.2.5. Rumeenia märkused 3. meetme kohta

(106) Esiteks väidab Rumeenia, et 3. meede tuleneb riigi ressurssidest. Konkreetselt väidab Rumeenia, et „täidetud ei ole [ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1] kolm kumulatiivset tingimust, et CFR Marfă võla konverteerimist omakapitaliks saaks käsitada riigiabina, võttes arvesse, et punktis a sätestatud tingimus ei ole täidetud, kuna riigi ressursse ei ole kulutatud ja riigieelarvest ei ole vahendeid jagatud (mis tähendaks, et riik on kandnud kulusid otse riigieelarvest). Tegelikult ei ole need summad enam eelarveline tulu, mis läheb kaugemale ELi toimimise lepingu sõnastusest“. Rumeenia väidab, et ta on tegutsenud nii, nagu tegutseks tavaline aktsionär, ning tema eesmärk oli enda huvide kaitsmine, mitte teatavale ettevõtjale majandusliku eelise andmine (92).

(107) Teiseks väidab Rumeenia, et Euroopa Liidu Nõukogu kiitis võla konverteerimise omakapitaliks heaks nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta otsusega, millega antakse Rumeeniale liidu keskmise tähtajaga ennetavat rahalist abi (93) (edaspidi „nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta otsus“), mida kinnitasid Rumeenia ja Rahvusvahelise Valuutafondi („IMF“) vahelise 1 751,34 miljoni SDRi suuruse tugilaenulepingu tingimused, mis lepiti kokku kavatsusavalduses, mille Rumeenia ametiasutused allkirjastasid 12. septembril 2013 Bucharestis ja IMFi direktorite nõukogu kiitis heaks 27. septembril 2013 (94). Rumeenia seisukoht põhineb tugilaenulepingu I lisal, (95) milles on sätestatud järgmiselt: „Eelmisel aastal viisime seoses riigi osalusega ettevõtetega ning energia- ja transpordisektoris läbi mõned olulised reformid. Näiteks […] mõne äriühingu vabatahtlik maksejõuetus või likvideerimine, võlgade konverteerimine ja ümberkorraldusmeetmed“. (rõhuasetus lisatud) „[…] Energia- ja transpordisektoris läbi viidud põhireformid on: […] Transpordisektor: me sõlmisime ostu-müügilepingu 51 % osaluse müümiseks riigi osalusega kaubaveoettevõttes [CFR Marfă] 905 miljoni Rumeenia leu eest ning valitus võttis vastu otsuse, millega kiideti ostu-müügileping heaks. Samuti kiitsime juunis heaks maksuvõlgnevuse tasumise kava, mille kohaselt CFR Marfă võlgnevus väheneb pärast müügitehingu sõlmimist 90 % […]“ (96). „Samuti kavatseme soodustada taristu kasutustasu ja elektriarvete paremat tasumist riigi osalusega raudtee-reisijateveoettevõtja ja CFR Marfă poolt nende ettevõtete reformimisega ning tasaarvestada tasumata võlad kolme peamise raudtee-ettevõtjaga. Nende äriühingute tegevuse ja finantstulemuste parandamiseks võetakse järgmised meetmed: […] – CFR Marfă: Me täidame ostu-müügilepingus sätestatud kohustuse müüa enamusosalus CFR Marfăs ja viia tehing lõpule (aktsiate eest tasumine) 2013. aasta oktoobri keskpaigaks. Sellega seoses taotletakse asjaomaselt reguleerivalt asutuselt ühinemiskontrolli heakskiitmist. Kui erastamisprotsess põrkub ületamatutele takistustele, algatame uue pakkumismenetluse enamusosaluse erastamiseks CFR Marfăs kooskõlas menetlusega, mis järgib parimaid rahvusvahelisi tavasid“.

(108) Rumeenia selgitab, et ELi nõukogu kiitis eespool nimetatud tugilaenulepingu, sealhulgas põhjenduses 107 osutatud lisa heaks oma 22. oktoobri 2013. aasta otsuse artikli 1 lõikega 1, milles mainitakse muu hulgas vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi, mis hõlmavad muu hulgas „riigi osalusega ettevõttete ümberkorraldamist, sealhulgas neis osaluse müümist ning riigi osalusega ettevõte juhtimise tugevdamist“.

(109) Rumeenia väidab, et lisaks sellele, et ELi nõukogu kiitis heaks CFR Marfă erastamise ja tema kasuks võetud meetme – võla konverteerimise omakapitaliks –, jälgis Euroopa Komisjon pidevalt CFR Marfă erastamisprotsessi.

(110) Seoses komisjonipoolse järelevalvega mainib Rumeenia eelkõige komisjon aruannet „Maksebilansi tasakaalustamise abiprogramm. Rumeenia, 2013–2015“, milles muu hulgas kirjeldatakse CFR Marfă erastamisprotsessi seisu ja võla konverteerimist omakapitaliks. Eelkõige märgitakse viidatud aruandes, et „erastamine leevendaks muu hulgas kahtlusi seoses võla konverteerimisega omakapitaliks 2013. aasta juunis enne 2013. aasta oktoobris toimunud ebaõnnestunud erastamiskatset“ (97).

(111) Kolmandaks väidab Rumeenia, et võla konverteerimine omakapitaliks vastab turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja standardkriteeriumile, ning kordab läbi viidud ja komisjonile esitatud Deloitte’i uuringu tulemusi.

(112) Rumeenia kordab, et ta tellis auditi- ja konsultatsiooniettevõttelt Deloitte uuringu turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja kriteeriumi kohaldamiseks. Uuringu läbiviimisel kohaldati tunnustatud meetodit, st arvutati 51 % osaluse turuväärtus 31. detsembri 2012. aasta seisuga, kasutades selleks diskonteeritud rahavoogude meetodit (edaspidi „diskonteeritud rahavoogude meetod“), ning eraldi arvutati ülejäänud omakapitali (49 %) turuväärtus eeldusel, et see omakapital müüakse ajavahemikus 2015–2018, kohaldades CBIT ja EBITDA võrdlussuhtarvudel põhineva hindamise meetodit.

(113) Rumeenia toob esile Deloitte’i 29. märtsi 2019. aasta aruande tulemused, mille kohaselt oleks võla konverteerimine omakapitaliks, millele oleks järgnenud CFR Marfă erastamine, võimaldanud riigil aktsionäri ja võlausaldajana saada tagasi suurema summa (keskmiselt 1 079,9 miljonit Rumeenia leud ehk 235 miljonit eurot) kui äriühingu kohese likvideerimise puhul (keskmiselt 916,97 miljonit Rumeenia leud ehk umbes 199 miljonit eurot).

(114) Rumeenia juhib tähelepanu asjaolule, et võla konverteerimine omakapitaliks toimus alles pärast seda, kui kooskõlas Deloitte’i uuringu soovitustega võeti vastu otsus, tehes 12. juunil 2013 – st pärast turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja kriteeriumi kohaldamist – erakorralise määruse 61/2013.

(115) Samuti rõhutab Rumeenia, et eespool nimetatud erakorralise määruse 61/2013 tegemisel „võeti nõuetekohaselt arvesse IMFi ja ELi arvamusi ja soovitusi“ (vt ka põhjendus 107 ja sellele järgnevad põhjendused), sest „kõik nimetatud rahvusvaheliste organisatsioonidega pärast 2011. aastat sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumid näevad ette struktuurireformid (sh erastamine), mis on suunatud paljudele riigi omanduses olevatele äriühingutele, mis tegutsevad erinevates valdkondades“, sealhulgas „transpordi valdkonnas (CFR Infrastructură, CFR Marfă, Tarom)“ (98). Rumeenia toob konkreetselt välja ühe memorandumis sisalduva reformi, mida toetab nõukogu otsus, mille kohaselt Rumeenia „kiitis juunis heaks ka maksuvõlgnevuse tasumise kava, mille kohaselt CFR Marfă võlgnevus väheneb pärast müügitehingu sõlmimist rohkem kui 90 % […]“ (99).

(116) Neljandaks väidab Rumeenia, et 2013. aastal toimunud CFR Marfă võla konverteerimine omakapitaliks on väga sarnane meetmetega, mis on võetud turgu valitsevate raudtee-kaubaveoettevõtjate suhtes teistes liikmesriikides ja mille puhul komisjon leidis, et tegemist ei olnud riigiabiga või kinnitas riigiabi kokkusobivust siseturuga. Rumeenia toob näiteks järgmised komisjoni otsused: 16. juuni 2017. aasta otsus riigiabi nr SA.32544 (2011/C) kohta, mida Kreeka andis Kreeka raudteekontsernile TRAINOSE S.A., (100)20. juuli 2018. aasta otsus laenu SA.29198 - (2010/C) (ex 2009/NN) kohta, mille Slovakkia andis Železničná Spoločnosť Cargo Slovakia a.s.-ile (ZSSK Cargo), (101) ja 19. juuni 2017. aasta otsus, mis käsitleb riigiabi nr SA.39877 (2017/NN) – Horvaatia – Abi äriühingule HŽ Cargo d. o. o. – Võla kustutamine (102).

(117) Rumeenia väidab, et „neid ühendab see, et nende riikide raudtee-ettevõtjad ja CFR Marfă sattusid rahalistesse raskustesse ja kandsid märkimisväärset kahju ning ametiasutused otsustasid sekkuda, võttes arvesse nende tähtsust riigi majandusele“. Seetõttu leiab ta, et „Rumeenia, Horvaatia, Kreeka ja Slovakkia tegutsesid samas vaimus seoses riiklike raudtee-ettevõtjatega, kes kõik sattusid rahalistesse raskustesse“. Rumeenia arvates ei tohiks konkreetse võla omakapitaliks konverteerimise (ja ka teiste meetmete) hindamise tulemus olla CFR Marfă puhul erinev.

(118) Konkreetselt tuletab Rumeenia meelde komisjoni otsust juhtumis SA.32544, milles Kreeka rakendas meetmeid Kreeka raudteekontserni Trainose S.A. kasuks, ning eelkõige 2009. aastal toimunud omakapitali suurendamist 60 miljoni euro võrra riigieelarve vahenditest.

(119) Rumeenia märgib, et kuigi Kreeka ametiasutuste arvates ei olnud asjaomase meetme puhul tegemist riigiabiga, leidis komisjon siiski, et meede kujutas endast riigiabi, ning kinnitas selle kokkusobivust siseturuga, sest: (103) a) meetme eesmärk oli kõrvaldada tõsised häired Kreeka majanduses. Sellega seoses tuletab Rumeenia meelde, et „komisjon toetas ja aktsepteeris Kreeka majanduslikku olukorda käsitlevaid väiteid (majanduskriis) ning asjaolu, et Trainosel on riigi majanduses esmatähtis roll. Äriühingu likvideerimine oleks põhjustanud raskusi taristuettevõtjale, mõnele tema tütarettevõtjale, Kreeka tähtsatele äriühingutele ja riigi rahvusvahelisele kaubavahetusele. Lisaks oleks see otseselt või kaudselt suurendanud tööpuudust kriisis vaevleva riigis“; b) meede oli sobiv, vajalik ja proportsionaalne. Sellega seoses tuletab Rumeenia meelde, et „komisjon kinnitas, et lisaks Trainose olukorra parandamisele oli meede kooskõlas eesmärgiga vältida Kreeka raudteesüsteemi ohustavaid riske ning majandusele ja elanikkonnale raudteetransporditeenuste osutamise katkemist, […] oli ajaliselt piiratud, […] oli vajalik Trainose erastamiseks, […] tagas ajutise püsimajäämise kuni äriühingu tegeliku erastamiseni, […] oli mõeldud äriühingu suutlikkuse suurendamiseks ja seetõttu ei mõjutanud konkurentsi ja liikmesriikidevahelist kaubandust“.

(120) Samuti väidab Rumeenia, et „võla omakapitaliks konverteerimise tühistamine pärast 2013. aasta ebaõnnestunud erastamist ning CFR Marfălt konverteerimisega seotud summa tagasinõudmine oleks seadnud CFR Marfă suurtesse tegevusraskustesse, mille tõttu oleks tekkinud lubamatu oht, et äriühing ei suuda täita oma seadusega ette nähtud või Rumeenia NATO liikmesusest tulenevaid kohustusi, kokkuleppeid ja lepinguid, võttes arvesse Ukrainas 2014. aastal puhkenud konflikti, tugevat poliitilist ja sõjalist reaktsiooni sellele ning 562,89 % suurenenud nõudlust sõjaliste saadetiste järele. Seda arvesse võttes on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 ja Euroopa Liidu lepingu artiklis 4 sätestatud erandid põhjendatud“ (104).

(121) Eelkõige toob Rumeenia esile, et „vara müük äriühingu võimaliku likvideerimise osana kooskõlas kehtivate seadustega võtaks üsna kaua aega ja seetõttu ei saaks riigikaitsesüsteemi ja sõjaliste saadetiste jaoks vajalikke ressursse märkimisväärse aja jooksul kasutada ning kasutamata seismise tulemusel nende seisukord halveneks. Nagu on märgitud riigikaitsestrateegias, (105) võivad selle aja jooksul, mil CFR Marfă ei saaks transporditeenuseid osutada, need ressursid aga ei oleks veel teise raudtee-ettevõtja omanduses, tekkida või uuesti puhkeda konfliktid, nagu juhtus 2008. ja 2014. aastal […]“. Rumeenia kardab, et sellises olukorras „puuduks tal transpordisuutlikkus ja ta ei saaks enam võimalikele probleemidele nõuetekohaselt reageerida, mis on vastuvõetamatu“.

4. ABI HINDAMINE

(122) Esmalt uurib komisjon, kas CFR Marfă kasuks võetud 1.–5. meede hõlmavad riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses (vt alapunkt 4.1), kas CFR Marfă oli raskustes olev ettevõtja (vt punkt 4.2) ning kas abi oli juba rakendatud (vt alapunkt 4.3). Lõpuks hindab komisjon, kas selline abi võib olla siseturuga kokkusobiv (vt alapunkt 4.4).

4.1. Abi olemasolu vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikele 1

(123) ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt „on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust“.

(124) ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimused on kumulatiivsed. Et meede liigituks abiks selle sätte tähenduses, peavad seega olema täidetud järgmised kumulatiivsed tingimused: a) meede peab olema seostatav riigiga ja rahastatud riigi ressurssidest; b) meede peab andma abisaajale eelise; c) see eelis peab olema valikuline ning d) meede peab kahjustama või ähvardama kahjustada konkurentsi ning liikmesriikidevahelist kaubandust.

4.1.1. Ettevõtja

(125) Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale peab komisjon kõigepealt kindlaks tegema, kes on hinnatavate meetmete puhul abisaaja. Aluslepingu artikli 107 lõikes 1 on abisaaja määratlemisel viidatud ettevõtja mõistele. ELi kohtute määratluse kohaselt on ettevõtja majandustegevusega tegelev üksus sõltumata tema õiguslikust seisundist ja rahastamise viisist (106). Ainus asjakohane kriteerium on see, kas üksus tegeleb majandustegevusega ja seega pakub turul kaupu ja/või teenuseid.

(126) CFR Marfă on täielikult riigi omanduses olev piiratud vastutusega äriühing. CFR Marfă asutati piiratud vastutusega äriühinguna 1. oktoobril 1998 pärast turgu valitseva Rumeenia raudtee-ettevõtja ümberkorraldamist ning ta osutab turul raudtee-kaubaveoteenust ja muid seotud teenuseid.

(127) Seega on CFR Marfă ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisel üksus. Järgnevalt hindab komisjon, kas CFR Marfă poolt raudtee-kaubaveoteenuse ja muude seotud teenuste osutamine on majandustegevus.

4.1.2. Majandustegevus

(128) Kõigepealt hindas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldatavust, võttes arvesse Rumeenia väiteid, et CFR Marfă teostab avalikku võimu.

(129) Rumeenia väidab (vt põhjendused 63–76), et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 ei ole CFR Marfă suhtes kohaldatav tulenevalt Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikest 2 (107) ja komisjoni teatise punktist 17, milles on muu hulgas sätestatud, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõiget 1 ei kohaldata, kui riik „teostab avalikku võimu“ või kui avaliku sektori asutused toimivad „riiklike ametiasutustena“. Rumeenia väidab, et ta teostas avalikku võimu, kui ta võttis vastu 1.–3. ja 5. meetme, mille eesmärk oli tagada CFR Marfă kohustuste jätkuv täitmine riigi julgeoleku ja riigikaitse valdkonnas.

(130) Komisjon märgib, et see väide on ekslik järgmistel põhjustel.

(131) Esiteks tõlgendatakse selles väites vääriti seda, kuidas komisjoni teatise punkti 17 sätted on mõeldud toimima. Need sätted on osa komisjoni teatise 2. jaost, mis sisaldab ettevõtja ja majandustegevuse mõistetega seotud õigusnorme. ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 on kohaldatav üksuste suhtes, mis on ettevõtjad, kes tegelevad majandustegevusega vastavalt komisjoni teatise 2. jaos sätestatud õigusnormidele. Seetõttu tuleb ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldatavuse hindamisel hinnata, kas CFR Marfă on majandustegevusega tegelev ettevõtja.

(132) Rumeenia väidab aga, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 ei ole CFR Marfă suhtes kohaldatav, sest CFR Marfă kasuks 1.–3. ja 5. meedet rakendades teostas Rumeenia avalikku võimu, et tagada strateegiliste ja sõjaliste materjalide saadetiste ning muude riigi julgeoleku ja riigikaitsega seotud kohustuste täitmise järjepidevus. Teisisõnu öeldes väidab Rumeenia, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 ei ole CFR Marfă suhtes kohaldatav pelgalt seetõttu, milliseid ülesandeid täites Rumeenia riik CFR Marfă kasuks 1.–3. ja 5. meetme võttis.

(133) Komisjon märgib, et see väide on seotud küsimusega, kas turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja kriteerium on kohaldatav Rumeenia tegevuse suhtes, kui ta võttis vastu 1.–5. meetme, ning kui on, siis selle kriteeriumi kohaldamisega (komisjoni teatise punktid 76–77) vastavalt allpool põhjendustes 179–181 kirjeldatule. Turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja kriteeriumi kohaldatavus ja kohaldamine ei hõlma aga kuidagi hindamist, kas CFR Marfă on majandustegevusega tegelev ettevõtja ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldatavuse tähenduses. Seetõttu tõlgendatakse Rumeenia väites komisjoni teatise 2. jagu valesti.

(134) Teiseks ei ole Rumeenia esitanud ühtegi tõendit selle kohta, et CFR Marfă tegevus ei ole majandustegevus. Eelkõige ei ole Rumeenia esitanud tõendeid selle kohta, et Rumeenia käsitas avalikku võimu teostades sõjaliste saadetiste ja strateegiliste toodete vedu väljaspool majanduse valdkonda olevana, mis oleks kinnitanud, et need tegevused tõepoolest ei ole majandustegevused (108).

(135) Otse vastupidi, Rumeenia esitatud teabe alusel on selge, et sõjaliste saadetiste vedu on teenus, mida CFR Marfă osutab aastaste lepingute alusel ja mis hüvitatakse (109). Samuti möönab Rumeenia, et sõjaliste saadetiste vedamise ja seotud tegevuste turud on avatud kõikidele kehtiva tegevusloaga eraõiguslikele raudtee-ettevõtjatele, kuigi tingimusel, et nende suhtes tehakse teatav julgeolekukontroll (vt põhjendus 75). Seda kinnitavad riigikaitseministeeriumi ning transpordi-, ehitus- ja turismiministeeriumi vahel sõlmitud protokollid, ühismäärused ja kokkulepped, (110) mille kohaselt on rahu- ja sõjaajal, loodusõnnetuste ajal ning kriisiolukorras või muus erakorralises olukorras sõjaliste saadetiste veo järjepidevuse tagamise kohustus mitte ainult CFR Marfăl, vaid ka teistel tegevusloaga raudtee-veoettevõtjatel ning see hüvitatakse lepingu alusel.

(136) Eeltoodu kinnitab selgelt, et riik ei käsitanud sõjaliste saadetiste vedamise teenust väljaspool majanduse valdkonda olevana ning et CFR Marfă osutab seda teenust turumehhanismide kohaselt ning seetõttu on tegemist majandustegevusega (111).

(137) Asjaolu, et eraõiguslikud raudtee-kaubaveoettevõtjad ei soovi tegeleda sõjaliste saadetiste veoga kas piiratud nõudluse või suutlikkuse puudumise tõttu, ei oma selle järelduse tegemisel tähtsust – oluline on ainult see, et neil ettevõtjatel on võimalik nende lepingute pärast CFR Marfăga konkureerida, mis on tagatud ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/81/EÜ (112) (mis on Rumeenia õigusesse üle võetud valitsuse 21. detsembri 2011. aasta erakorralise määrusega 114/2011) (113) mõtte ja sõnastusega.

(138) Kohustus luua, hoida ja säilitada reserve raudteevõrgu erinevates punktides on CFR Marfăle sõjaliste saadetiste veo lepingu alusel hüvitamise eeldus (114) ning seetõttu käsitab komisjon sõjaliste saadetiste vedu osana majandustegevusest. Seda järeldust kinnitab lisaks asjaolu, et CFR Marfă võib mobilisatsioonireserviks ette nähtud ressursse kasutada oma tavapärases raudtee-kaubaveotegevuses (sh sõjalised saadetised). Asjaolu, et CFR Marfăle nende reservide loomisel, hoidmisel ja säilitamisel kantud kulusid piisavalt ei hüvitata, ei muuda samuti seda järeldust, kuna väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on mis tahes tegevus, mis seisneb kaupade ja/või teenuste pakkumises asjaomasel turul, majandustegevus sõltumata sellest, kas seda tehakse kasumit taotlemata või piisava hüvitise eest (115). Seega ei peaks asjaolu, et CFR Marfăle ei tarvitseta teatavate teenuste osutamist piisavalt hüvitada, mõjutama teenuste liigitamist majandustegevuseks.

(139) Komisjon ei nõustu Rumeenia väitega, et ainult CFR Marfă, kellele kuulub umbes 93 % riigi vagunipargist, on tegelikult ainus ettevõtja, kes suudab täita mobilisatsioonireservide hoidmise kohustust. Isegi kui see väide suudaks muuta põhjenduses 136 esitatud komisjoni järeldust (mida see ei tee, sest põhimõtteliselt ei käsitanud Rumeenia riik sõjaliste saadetiste valdkonda väljaspool majanduse valdkonda olevana), ei ole Rumeenia esitanud ühtegi tõendit selle kohta, miks teised eraettevõtjad ei suudaks konkureerida sõjaliste saadetiste valdkonnas ega täita mobilisatsiooninõudeid ülejäänud 7 % vagunitega või vagunitega, mis on turult sel eesmärgil lisaks ostetud (muu hulgas CFR Marfălt kas tavapärase äritehinguna või CFR Marfă likvideerimise käigus). Komisjon märgib, et kuigi Rumeenia väidab, et CFR Marfă ei tohi mobilisatsioonikavas sätestatud reserve võõrandada ja peab hoidma need enda kulul töökorras (põhjenduse 64 punkt ii), ei suutnud Rumeenia komisjonile näidata, milline õigusnorm seda sõnaselgelt kinnitab (116).

(140) Samuti ei nõustu komisjon Rumeenia väitega, et ükski teine raudtee-kaubaveoettevõtja Rumeenias ei vasta vajaliku tööstusliku julgeolekusertifikaadi saamise tingimustele. Isegi kui see väide suudaks muuta põhjenduses 136 esitatud komisjoni järeldust (mida see ei tee, sest põhimõtteliselt ei käsitanud Rumeenia riik sõjaliste saadetiste valdkonda väljaspool majanduse valdkonda olevana), märgib komisjon, et asjaomased eraõiguslikud raudtee-ettevõtjad saavad asjakohase sertifikaadi saamiseks vajalikud muudatused ise teha. Samuti märgib komisjon ära asjaolu, et isegi endine transpordiminister (117) ja CFR Marfă endine tegevjuht on Rumeenia kohtus süüdi mõistetud korruptsiooniga võrduvas kuritegelikus tegevuses (vt põhjendus 41 eespool), mis samamoodi diskvalifitseeriks CFR Marfă sõjaliste saadetiste vedamise teenuse osutajana.

(141) Seoses Rumeenia väitega, et CFR Marfă parvlaevadega seotud tegevus ei ole laadilt majanduslik, võtab komisjon teadmiseks Rumeenia väite, et neid parvlaevu ei kasutatud kommertseesmärkidel, sest teised Constanta sadamat läbivad parvlaevaliinid ei olnud majanduslikult elujõulised (põhjenduse 64 punkt vi). Komisjon leiab, et see näitab selgelt, et CFR Marfă parvlaevadega seotud tegevus kuulub majanduse valdkonda, kuna väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on mis tahes tegevus, mis seisneb kaupade ja/või teenuste pakkumises asjaomasel turul, majandustegevus sõltumata sellest, kas seda tehakse kasumit taotlemata või piisava hüvitise eest (118).

(142) Seoses strateegiliste kaupade vedamisega märgib komisjon, et CFR Marfă vedas neid kaupu lepingute alusel, mis tavaliselt sõlmiti hankemenetluse tulemusel, milles osalevad teised eraettevõtjad, kes konkureerivad CFR Marfăga (vt põhjendus 65). Nende lepingute alusel osutatavate teenuste eest makstakse hüvitist vastavalt asjaomase lepingu tingimustele (põhjendus 66). Seega sõlmitakse strateegiliste kaupade vedamise lepingud ja osutatakse nende lepingute alusel vastavaid teenuseid selgelt turutingimustel ning seega on need laadilt majanduslikud.

(143) Kuigi Rumeenia väidab, et teatavatel tingimustel võivad ametiasutused kriisiolukorras nõuda nende teenuste osutamist väljaspool olemasolevaid lepinguid, möönab ta, et selliste saadetiste vedamine hüvitati hindadega, mis on kehtestatud lepingutes, mis on sõlmitud hankemenetluse tulemusel enne vastavate raskete ilmastikutingimuste tekkimist (119).

(144) Mis puutub CFR Marfă tasuta osalemisse erinevatel riiklikel õppustel ja teatavate ametiasutuste või riiklike institutsioonide huvides kaubaveoks vahendite tagamisse selle eest rahalist hüvitist saamata (nagu on mainitud põhjenduses 67), siis jääb komisjonile arusaamatuks, kuidas see võib mõjutada CFR Marfă sellise tegevuse määratlemist selgelt majanduslikuna, mis on seotud strateegiliste saadetiste vedamisega turutingimustel sõlmitud lepingute alusel. Lisaks märgib komisjon, et Rumeenia ei ole esitanud ühtegi tõendit selle kohta, et teatavate riigiasutuste või riiklike institutsioonide huvides ressursside tagamine CFR Marfă poolt selle eest rahalist hüvitist saamata on ette nähtud kohaldatavates õigusaktides, ning ei ole igal juhul esitanud andmeid sellise tegevuse tõttu kantud kulude kohta.

(145) Seega on CFR Marfă seoses oma kaubaveotegevusega kahtlemata majandustegevusega tegelev ettevõtja, kelle suhtes on kohaldatav ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1.

(146) Kolmandaks tuletab komisjon teise võimalusena meelde, et asjaolu, et üksus osa tegevuse puhul teostab avalikku võimu, ei takista iseenesest selle üksuse liigitamist ettevõtjaks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses seoses tema ülejäänud majandustegevuse suhtes kehtivate konkurentsieeskirjadega (120). Kohtupraktikas on sätestatud, et kui asjaomase üksuse majandustegevus on avaliku võimu teostamisega seotud tegevusest eraldiseisev, tuleb üksus seoses tema tegevuse selle osaga liigitada ettevõtjaks (121).

(147) Komisjon on seisukohal, et isegi kui CFR Marfă tegevust – sõjaliste saadetiste vedamise teenuse osutamine ja mobilisatsioonireservide hoidmine – käsitada mittemajandusliku tegevusena, ei ole Rumeenia esitanud tõendeid selle kohta, et CFR Marfă kommertstegevust raudtee-kaubaveoteenuste osutamisel ei saa käsitada sõjalises valdkonnas avaliku võimu teostamisest eraldiseisvana. Pelgalt asjaolust, et nende tegevuste vahel võib olla majanduslik seos, st et CFR Marfă majandustegevus võimaldab täielikult või osaliselt rahastada CFR Marfă mittemajanduslikku tegevust, ei piisa, et tõendada, et need tegevused on lahutamatult seotud kohtupraktika tähenduses (122).

(148) Komisjon on ka seisukohal, et kuigi ELi toimimise lepingu artikli 346 lõige 2, mis on kohaldatav relvade, laskemoona või sõjavarustuse tootmise või kaubanduse suhtes, ei ole kohaldatav transporditeenuste suhtes (ja Rumeenia sellele sättele ei tugine), on ELi toimimise lepingu artikli 346 lõike 2 kohaldamist käsitlevast kohtupraktikast tulenevad teatavad põhimõtted analoogia alusel kohaldatavad majandusliku ja mittemajandusliku tegevuse eraldamise suhtes seoses ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisega. Eelkõige leiab komisjon, et äriühingud, kes tegelevad nii mittemajandusliku kui ka majandusliku tegevusega, ei saa tugineda komisjoni teatise punkti 18 sätetele, väites, et majandustegevus on vajalik sõjalise/riigikaitse alase tegevuse elujõulisuse säilitamiseks, et kinnitada, et need tegevused on lahutamatult seotud (123).

(149) Veelgi enam, CFR Marfă kommertstegevus raudtee-kaubaveo sektoris on sellisest mittemajanduslikust tegevusest selgelt eraldiseisev, peamiselt seetõttu, et sõjalisi saadetisi reguleerivad erinevad eeskirjad, nagu Rumeenia tunnistab (vt põhjendus 64 eespool), ja nende vedamisega tegeletakse eraldi lepingute alusel, mille kaitseministeerium ja CFR Marfă on sõlminud lisaks muudele lepingutele.

(150) Kuigi Rumeenia keeldus esialgu riigikaitsele reserveeritud ressursside osakaalu kohta andmeid esitamast (tuginedes riigisaladusele) ja väitis, et kulude kohta, mida CFR Marfă on sellise reserveerimise tõttu kandnud, ei ole võimalik andmeid esitada, sest ametiasutustel puudub asjaomane metoodika (vt põhjendus 64), on Rumeenia siiski esile toonud, et sõjaliste saadetiste vedu tellitakse ebakorrapäraselt ja „nende osakaal on muust transporditegevusest palju väiksem“ ning et need moodustavad ligikaudu 2 % CFR Marfă kogukäibest (124). Samuti on Rumeenia esitanud hinnangulised kulud, mida CFR Marfă on kandnud mobilisatsioonireservi loomise ja hoidmise tõttu (vt põhjendus 64).

(151) Komisjon arvates on see veel üks viide sellele, et CFR Marfă tegevus sõjaliste saadetiste vedamisel ja sellega kaasnev kohustus luua ja hoida mobilisatsioonireservi on tõepoolest CFR Marfă majandustegevusest eraldiseisev, isegi kui see liigitada mittemajanduslikuks (mida see ei ole, vt põhjendus 145).

(152) Ilma et see mõjutaks põhjenduses 151 esitatud järeldust, leiab komisjon, et Rumeenia esitatud hinnangulised kulud, mida CFR Marfă kandis mobilisatsioonireservi loomise ja hoidmise tõttu, ei ole järgmistel põhjustel põhjendatud.

(153) Esiteks leiab komisjon, et Rumeenia esitatud hinnangulised kulud, mida CFR Marfă kandis mobilisatsioonireservi loomise ja hoidmise tõttu, on selgelt liialdatud. Rumeenia arvab kulude hulka kõikide CFR Marfă jõude seisvate vedurite ja vagunite aastase amortisatsioonikulu ning nende vagunite hoolduse ja remondi aastakulu. Komisjon leiab, et mobilisatsioonireservi vajadust ei saa (ega tohiks) määrata kindlaks raudtee-veoettevõtjale kuuluva veeremi hulga ja koosseisu alusel (koosseis sõltub mitmest tegurist, nagu raudtee-ettevõtja enda ajaloost ja ärilistest otsustest), vaid sellise reservi tegeliku vajaduse alusel, mille peaks kindlaks määrama kaitseministeerium. Rumeenia aga ei esitanud ühtegi tõendit, mis kinnitaks, et kogu CFR Marfă jõude seisev veerem kujutab endast mobilisatsioonireservi.

(154) Sama kehtib ka CFR Marfă omanduses olevate parvlaevade hoolduskulude puhul. Rumeenia lihtsalt esitab kõik hoolduskulud ja muud parvlaevadega seotud kulud kuludena, mida CFR Marfă kandis mobilisatsioonireservi hoidmise kohustuse tõttu. Rumeenia jätab aga täpsustamata, kas need parvlaevad on tõepoolest kantud mobilisatsioonireservi ning kas kõnealused kulud tasus kaitseministeerium, nimelt kas kaitseministeerium tasus teatavate sõjaliste saadetiste teenuste eest, mida CFR Marfă osutas kaitseministeeriumiga sõlmitud lepingu raames riigikaitse eesmärgil ja mis hõlmasid parvlaevatransporti ning mille eest CFR Marfă esitas arve kooskõlas enda hinnapoliitikaga.

(155) Teiseks ei esitanud Rumeenia komisjonile dokumente, mis oleks võimaldanud komisjonil kontrollida Rumeenia esitatud jõude seisva veeremi amortisatsiooni-, hooldus- ja remondikulude ning muude kulude (tööjõud, kütus, parvlaevad, muud kui taristu kasutustasud jne) õigsust.

(156) Kolmandaks kasutas Rumeenia muude kulude (sh näiteks personalikulud, mobilisatsioonireservi kuuluva veeremi eriotstarbel liigutamisel kasutatud diislikütuse kulud ja sellise liigutamisega seotud tasud, mis ei ole taristu kasutustasud) jaotustegurina 2 %, kuid ei selgitanud, millisel alusel see konkreetne jaotustegur valiti. Tundub, et see protsent vastab sõjaliste saadetiste osakaalule CFR Marfă kogukäibest (vt põhjenduse 64 punkt v). Samas ei selgitanud Rumeenia, kas see on tegelik põhjus, miks ta valis kulude jaotusteguriks 2 %. Igal juhul on väga ebatõenäoline, et tegevuse puhul, mis moodustab 2 % CFR Marfă käibest, on mobilisatsioonireservi hooldamiseks vaja kasutada täpselt sama protsenti varadest või personalist.

(157) Seetõttu leiab komisjon, et Rumeenia ei põhjendanud nõuetekohaselt hinnangulisi kulusid, mida CFR Marfă kandis kohustuse tõttu hoida ja hooldada mobilisatsiooniülesannete täitmiseks vajalikku reservi ning tagada suutlikkus.

(158) Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et CFR Marfă on majandustegevusega tegelev ettevõtja kõikide raudtee-kaubaveoga seotud tegevuste puhul ning seepärast on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 kohaldatav CFR Marfă kogu tegevuse suhtes. Isegi kui sõjaliste saadetiste vedamist ja mobilisatsioonireservi hoidmist käsitada mittemajandusliku tegevusena, on see selgelt eraldiseisev CFR Marfă põhitegevusest, st ärilisest raudtee-kaubaveost, ning sellisel juhul on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 kohaldatav CFR Marfă majandustegevuse suhtes.

4.1.3. Riiklik päritolu (riigi ressursid ja riigiga seostatavus)

(159) Nagu on sedastanud ELi kohtud (edaspidi „Euroopa Kohus“), (125) peavad meetmed selleks, et neid saaks liigitada riigiabiks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, a) pärinema riigi ressurssidest kas otseselt või kaudselt mis tahes vahendaja kaudu, kes tegutseb talle antud volituste alusel, ning b) olema riigiga seostatavad. Liikmesriigi mõiste hõlmab kõigi tasandite ametiasutusi olenemata sellest, kas tegemist on riikliku, piirkondliku või kohaliku ametiasutusega (126).

4.1.3.1. 1. ja 4. meede – sotsiaalmaksete ja maksuvõla sisse nõudmata jätmine i) vähemalt alates 2010. aastast kuni võla konverteerimiseni omakapitaliks 2013. aastal ning ii) pärast võla konverteerimist omakapitaliks

(160) Nagu põhjenduses 77 märgitud, on ANAF, CNPP, ANOFM ja CNAS avalikud haldusasutused, mis alluvad Rumeenia valitsusele. Seetõttu, kui need asutused jätavad tasumata võlad (st tasumisele kuuluvad maksud ja sotsiaalmaksed ning viivise ja leppetrahvid) sisse nõudmata ja võlad, mis oleks tavaliselt tulnud neile tasuda, kogunevad jätkuvalt, siis koormab see riigieelarvet ja hõlmab riigi ressursse. Rumeenia ei vaidlustanud eelnimetatud avaliku sektori võlausaldajate puhul seostatavust riigiga.

(161) Eespool põhjenduses 160 esitatud kaalutlustest lähtuvalt leiab komisjon, et 1. ja 4. meede on seostatavad riigiga ja hõlmavad riigi ressursside üleandmist.

4.1.3.2. 2. ja 5. meede – CFR Infrastructurăle võlgnetavate summade sisse nõudmata jätmine ja teenuste osutamise jätkamise tõttu CFR Infrastructurăle võlgnetava summa suurenemine i) vähemalt alates 2010. aastast kuni võla konverteerimiseni omakapitaliks 2013. aastal ning ii) pärast võla konverteerimist omakapitaliks

(162) Stardust Marine’i (127) kohtuotsuse kohaselt kujutavad sellise eraõigusliku ettevõtja ressursid, kelle aktsiad kuuluvad suuremas osas riigile, endast riigi ressursse.

(163) Komisjoni direktiivi 2006/111/EÜ (128) artikli 2 punktis b on sätestatud, et „riigi osalusega äriühingud“ on kõik ettevõtjad, kelle suhtes ametiasutused võivad otseselt või kaudselt kasutada valitsevat mõju omandiõiguse, finantsosaluse või ettevõtja suhtes kehtivate eeskirjade alusel. Ametiasutuste valitsevat mõju eeldatakse juhul, kui sellistel asutustel on otseselt või kaudselt: a) enamusosalus ettevõtja märgitud kapitalis või b) kontroll ettevõtjate emiteeritud aktsiatega/osadega määratud häälte enamuse üle või c) võimalus ametisse nimetada enam kui pooled ettevõtja haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liikmetest“.

(164) CFR Infrastructură on 100 % Rumeenia riigi omanduses olev taristuettevõtja. Transpordiministeerium kontrollib kõiki CFR Infrastructură emiteeritud aktsiatega määratud hääleõigusi. Lisaks sellele on transpordiministeerium ainus asutus, mis nimetab ametisse CFR Infrastructură haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liikmed. Seega on täidetud vähemalt üks alternatiivsetest tingimustest ja on selge, et CFR Infrastructură on riigi osalusega äriühing direktiivi 2006/111/EÜ artikli 2 punkti b tähenduses. Peale selle seab CFR Marfă võlg CFR Infrastructură ees ohtu riigi ressursid, sest see võlg mõjutab otseselt riigieelarvet. Nimelt saab CFR Infrastructură raha taristu haldamiseks otse riigieelarvest ja lisaks kasutab ta taristu kasutustasudest saadavat tulu taristu hooldamiseks. Kui CFR Infrastructură enda vahenditest ei piisa, peab ta saama täiendavaid vahendeid riigieelarvest. Just seetõttu hõlmab CFR Marfă võlg CFR Infrastructură ees riigi ressursse.

(165) Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et nende summade sisse nõudmata jätmine, mida CFR Marfă võlgneb CFR Infrastructurăle, ja võla kasvamine selle riigi osalusega ettevõtte ees teenuste jätkuva osutamise tulemusel (vt tabel 7 eespool) koormab riigi ressursse.

(166) Mis puutub riigiga seostatavusse, siis leidis Euroopa Kohus Stardust Marine’i kohtuotsuses veel, et asjaolust, et riik või riiklik üksus on ettevõtja ainu- või enamusaktsionär, ei piisa järeldamaks, et kõnealuse ettevõtja poolne ressursside ülekandmine on seostatav ettevõtja avalik-õiguslike aktsionäridega (129). Euroopa Kohus leiab, et isegi kui riik oli suuteline kontrollima riigi osalusega äriühingut ja kui tal oli valitsev mõju selle tegevuse üle, ei saa konkreetsel juhul automaatselt eeldada, et sellist kontrolli ka tegelikult teostati, sest see äriühing võib vähemal või suuremal määral olla iseseisev, olenevalt sõltumatuse määrast, mille riik on talle andnud.

(167) Euroopa Kohtu sõnul on näitajad, (130) millest võib järeldada riigiga seostatavust, järgmised (edaspidi „Stardusti näitajad“): a) asjaolu, et kõnealune äriühing ei saanud vaidlustatud otsust vastu võtta, ilma et ta oleks arvestanud avaliku sektori asutuste nõudmistega; b) asjaolu, et äriühing pidi võtma arvesse avaliku sektori asutuste antud juhiseid; c) riigi osalusega äriühingu integreeritus avaliku halduse struktuuridesse; d) riigi osalusega äriühingu tegevuse laad ja asjaolu, kas äriühing tegutseb turul tavapärastes konkurentsitingimustes kõrvuti eraõiguslike ettevõtjatega; e) äriühingu õiguslik seisund; f) avaliku sektori asutuste poolt äriühingu juhtimise üle teostatava järelevalve intensiivsus; g) kõik muud näitajad, mis osutavad konkreetse juhtumi puhul avaliku sektori asutuste osalusele meetme vastuvõtmisel või sellele, et nende osalus ei ole ebatõenäoline, arvestades ka meetme rakendusala, sisu ja selles toodud tingimusi.

(168) Seoses CFR Infrastructurăga märgib komisjon, et riik kui ainuaktsionär nimetab transpordiministeeriumi kaudu ametisse CFR Infrastructură juhatuse (eespool loetletud Stardusti näitajad, punkt f). Kuna CFR Infrastructurăt käsitatakse riigi osalusega äriühinguna, kiidab tema aastaeelarve eelnevalt heaks (131) transpordiministeerium, teatades sellest rahandusministeeriumile (eespool loetletud Stardusti näitajad, punkt c). Samasugune eelnev heakskiit on vajalik muudatuste tegemiseks CFR Infrastructură aastaeelarvesse, mis muu hulgas hõlmab nõudeid CFR Infrastructură klientide, sh CFR Marfă vastu.

(169) Veel kinnitas Rumeenia, (132) et CFR Infrastructură ei saanud hoiduda oma nõuete CFR Marfă vastu täitmisele pööramisest, võttes arvesse avaliku sektori asutustele esitatavaid n