LISADE LOETELU

Ainult sisepõlemismootoriga käitatavate sõidukite puhul, mis on varustatud käesoleva määruse artikli 2 lõikes 6 sätestatud perioodiliselt regenereeruvate süsteemidega, korrutatakse katsetulemused teguriga Ki, nagu see on sätestatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 101 10. lisas.

2.6. Sõiduki mass koos kerega ning muu kui M1-kategooria sõidukorras veduki korral koos haakeseadisega, kui see on tootja poolt paigaldatud; või šassii või kabiiniga šassii mass ilma kere ja/või haakeseadiseta, kui kere ja/või haakeseadis on tootja poolt paigaldamata (kaasa arvatud vedelikud, tööriistad, varuratas (kui see on paigaldatud) ja juht ning busside korral meeskonnaliige, kui sõidukis on meeskonnaliikme iste) (5) (iga variandi suurim ja vähim väärtus): …

4.3.1. Kui sõidukitüübile on antud üks või mitu laiendust, tehakse katsed sõiduki(te)ga, mida on kirjeldatud esimesele tüübikinnitustaotlusele lisatud tehnilises toimikus või sõidukiga, mida on kirjeldatud vastavalt laiendusele lisatud tehnilises toimikus.

2.3.1. Igal saastekontrolli arvutiga sõidukil peab saama vältida andmete muutmist, välja arvatud tootja poolt lubatud juhul. Tootja annab andmete muutmise loa juhul, kui muutmine on vajalik sõiduki diagnostikaks, hoolduseks, kontrollimiseks, moderniseerimiseks või parandamiseks. Kõik ümberprogrammeeritavad arvutikoodid ja tööparameetrid peavad olema kopeerimiskindlad ning vastama 15. märtsi 2001. aasta standardile ISO 15031–7; (SAE J2186 — oktoober 1996), juhul kui turvalisusega seotud teabevahetus toimub diagnostikaliidese abil XI lisa 1. liite kohaselt. Kõik eemaldatavad kalibreerimismälu kiibid peavad olema isoleermaterjaliga kapseldatud, kaetud pitseeritud ümbrisega või kaitstud elektronalgoritmidega ega tohi olla muudetavad erivahendeid või -protseduure kasutamata. Kaitstud võivad olla ka üksnes need osad, mis on otseselt seotud heitmete kalibreerimise ja sõiduki vargusevastase kaitsega.

sõiduk on silmatorkavalt, loetavalt ja kustutamatult märgistatud ISO 2575: 1982 kohase pliivaba bensiini tähisega kohas, kus see on kütusepaaki täitvale isikule kohe nähtav. Lisamärgistus on lubatud.

1.1.2.1. Algsõiduki tüübikinnituse saamiseks peab algsõiduk suutma kohanduda mis tahes koostisega müügil oleva kütusega. Veeldatud naftagaasi C3/C4 koostis varieerub. Maagaaskütust on üldjuhul kahte tüüpi: kõrge kütteväärtusega kütus (H-rühma gaas) ja madala kütteväärtusega kütus (L-rühma gaas), mille kütteväärtus kõigub märkimisväärselt mõlemas rühmas; need erinevad oluliselt Wobbe’i indeksi poolest. Etalonkütustes on need varieerumised arvesse võetud.

Kui punktides c ja d nimetatud nõuetega seoses ilmneb tõendamise käigus, et kaks gaaskütusel töötavat sõidukit võivad kuuluda samasse tüüpkonda, välja arvatud sertifitseeritud kasuliku võimsuse alusel, mis on vastavalt P1 ja P2 (P1 < P2), ja mõlemaid katsetatakse kui algsõidukeid, loetakse tüüpkonda kuuluvaks iga sõiduk, mille sertifitseeritud kasulik võimsus on vahemikus 0,7 × P1–1,15 × P2.

kui gaaskütusesüsteemil on iga silindri jaoks eraldi mõõteseade, siis on iga silindri sertifitseeritud efektiivvõimsus on 0,7–1,15 × algsõiduki mootori kasulikust võimsusest;

6.2. Parandusmeetmete kava tuleb esitada tüübikinnitusasutusse hiljemalt 60 tööpäeva jooksul alates punktis 6.1 nimetatud teatamiskuupäevast. Tüübikinnitusasutus teatab 30 tööpäeva jooksul, kas ta on parandusmeetmete kava kinnitanud või kinnitamata jätnud. Kui tootja suudab tüübikinnitusasutusele veenvalt tõendada, et vajab parandusmeetmete kava koostamisel lisaaega, et uurida nõuetest kõrvalekaldumist, siis antakse ajapikendust.

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4. liite punkti 3.2.4 tingimused, juhul kui tüübikinnitusasutus on kindlaks teinud, et ülemääraste heitmete põhjus on sama.

6.1. Tüübikinnitusasutus nõuab, et tootja esitaks mittevastavuse kõrvaldamiseks parandusmeetmete kava, juhul kui leitakse, et vähemalt kaks sõidukit on saastavad, kuna vastavad ühele järgmistest tingimustest:

4.1. Kui sõidukite kontrollimist peetakse vajalikuks, siis tehakse käesoleva määruse III lisa kohased heitmekatsed eelkonditsioneeritud sõidukitele, mis on välja valitud käesoleva liite punktides 2 ja 3 sisalduvate nõuete kohaselt. Selle katse käigus mõõdetakse üksnes tahkete osakeste arvu Euro 6 heitmestandardile kategooriates W, X ja Y vastava tüübikinnituse saanud sõidukite heitmetes nagu on määratletud käesoleva määruse 1. lisa 6. liite tabelis 1. ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 83 4. lisa punktis 5.3 sätestamata eelkonditsioneerimistsükleid lubatakse üksnes juhul, kui need vastavad tavapärastele sõiduoludele.

2.3. Sõidukil peab olema hooldusregister, millest selgub, et sõidukit on nõuetekohaselt hooldatud (nt hooldustööd on tehtud tootja soovituste kohaselt).

4.3. Tootjal on õigus tüübikinnitusasutuse järelevalve all teha selliste piirväärtusi ületava heidete tasemega sõidukite kontrollimisi, sealhulgas ka destruktiivset laadi kontrollimisi, et kindlaks teha vastavuse halvenemise võimalikud põhjused, mida ei saa omistada tootjale (näiteks pliisisaldusega bensiini kasutamine enne katsetamiskuupäeva). Kui sellised põhjused leiavad kontrollimistel kinnitust, siis jäetakse vastavad katsetulemused vastavuse kontrollimisel arvesse võtmata.

4.2. Tüübikinnitusasutus valib koostöös tootjaga sõidukite valimi, mis koosneb piisava arvu kilomeetreid läbinud sõidukitest ning mille puhul on võimalik usutavalt tõendada, et sõidukeid on kasutatud tavapärastes tingimustes. Tootjaga konsulteeritakse sõidukite valiku üle valimis ning talle antakse võimalus osaleda sõidukite vastavust kinnitavas kontrollimises.

3.2. Sõidukivalimi võtmiseks liikmesriike valides võib tootja valida sõidukeid ühest liikmesriigist, mida peetakse eriti esinduslikuks. Sel juhul peab tootja tüübikinnituse andnud asutusele tõendama, valim on esinduslik (nt võetud turult, kus selle sõidukitüüpkonna aastane läbimüük on suurim). Kui mõne kasutusel oleva sõidukitüüpkonna puhul on vaja punkti 3.5 kohaselt katsetada mitut valimit, peavad teises ja kolmandas valimi sõidukid esindama esimesest valimist erinevaid sõidukite kasutustingimusi.

Tahkete osakeste filtrite puhul on vanandamisprotsessi seisukohalt ülioluline regenereerimiste arv. Väävlitustamistsükleid nõudvate süsteemide jaoks (nt NOX salvestiga katalüsaatorid) on see protsess samuti oluline.

Kui õhu sissepuhe on käivitatud, seada „rikas” õhu/kütuse suhe, et saada katalüsaatorikihi temperatuuriks 890 °C (±10 °C). Tüüpiline õhu/kütuse suhe on sel juhul lambda 0,94 (umbes 2 % CO).

Kulumiskindluse mõõtmise standardmenetluseks on katalüsaatori/hapnikuanduri vanandamine katsestendil, mis järgib käesolevas liites kirjeldatud katsestendi standardtsüklit. Katsestendi standardtsükli puhul tuleb katsestendil kasutada katalüsaatori sisendgaasi allikana mootorit. Katsestendi standardtsükkel on 60-sekundiline tsükkel, mida korratakse vanandamisstendil vastavalt vajadusele, et vanandamine kestaks ettenähtud aja. Katsestendi standardtsükkel määratakse katalüsaatori temperatuuri, mootori õhu/kütuse suhte ning lisaõhu sissepuhke järgi, mis lisatakse esimese katalüsaatori ette.

IX LISA

ETALONKÜTUSTE SPETSIFIKATSIOONID

A. ETALONKÜTUSED

1. Ottomootoriga sõidukite katsetamiseks kasutatavate kütuste tehnilised andmed

Tüüp: Bensiin (E5)

Parameeter Ühik Piirmäärad (1) Katsemeetod Miinimum Maksimum Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON 95,0 — EN 25164 prEN ISO 5164 Mootorimeetodil määratud oktaaniarv, MON 85,0 — EN 25163 prEN ISO 5163 Tihedus temperatuuril 15 C kg/m3 743 756 EN ISO 3675 EN ISO 12185 Aururõhk kPa 56,0 60,0 EN ISO 13016–1 (DVPE) Veesisaldus % v/v 0,015 ASTM E 1064 Destillatsiooni parameetrid: — Aurustunud temperatuuril 70 °C % v/v 24,0 44,0 EN-ISO 3405 — aurustunud temperatuuril 100 °C % v/v 48,0 60,0 EN-ISO 3405 — aurustunud temperatuuril 150 °C % v/v 82,0 90,0 EN-ISO 3405 — lõplik keemispunkt °C 190 210 EN-ISO 3405 Destillatsioonijääk % v/v — 2,0 EN-ISO 3405 Süsivesinike analüüs: — olefiinid % v/v 3,0 13,0 ASTM D 1319 — aromaatsed süsivesinikud % v/v 29,0 35,0 ASTM D 1319 — benseen % v/v — 1,0 EN 12177 — küllastunud süsivesinikud % v/v katseprotokoll ASTM 1319 Süsiniku-vesiniku suhe katseprotokoll Süsiniku-vesiniku suhe katseprotokoll Induktsiooniaeg (2) minut 480 — EN-ISO 7536 Hapnikusisaldus (3) % m/m katseprotokoll EN 1601 Olemasolev vaik mg/ml — 0,04 EN-ISO 6246 Väävlisisaldus (4) mg/kg — 10 EN ISO 20846 EN ISO 20884 Vase korrosioon — 1. klass EN-ISO 2160 Pliisisaldus mg/l — 5 EN 237 Fosforisisaldus (5) mg/l — 1,3 ASTM D 3231 Etanool (3) % v/v 4,7 5,3 EN 1601 EN 13132

Tüüp: Etanool (E85)

Parameeter Ühik Piirmäärad (6) Katsemeetod (7) Miinimum Maksimum Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON 95,0 — EN ISO 5164 Mootorimeetodil määratud oktaaniarv, MON 85,0 — EN ISO 5163 Tihedus temperatuuril 15 °C kg/m3 katseprotokoll ISO 3675 Aururõhk kPa 40,0 60,0 EN ISO 13016–1 (DVPE) Väävlisisaldus (8) (9) mg/kg — 10 EN ISO 20846 EN ISO 20884 Oksüdatsiooni stabiilsus minut 360 EN ISO 7536 Olemasolev vaik (lahustiga pestud) mg/100 ml — 5 EN-ISO 6246 Välimus Määratakse kindlaks välistemperatuuril või temperatuuril 15 °C, olenevalt sellest, kumb on kõrgem Selge ja läbipaistev, nähtavate hõljuvate ja sadestunud saasteaineteta Visuaalne kontroll Etanool ja kõrgemad alkoholid (12) % (V/V) 83 85 EN 1601 EN 13132 EN 14517 Kõrgemad alkoholid (C3– C8) % (V/V) — 2,0 Metanool % (V/V) 0,5 Bensiin (10) % (V/V) ülejäänu EN 228 Fosfor mg/l 0,3 (11) ASTM D 3231 Veesisaldus % (V/V) 0,3 ASTM E 1064 Anorgaaniliste kloriidide sisaldus mg/l 1 ISO 6227 pHe 6,5 9,0 ASTM D 6423 Vaskplaadi korrosioonikatse (3 h 50 °C) hinnang 1. klass EN ISO 2160 Happesus (väljendatud äädikhappena CH3COOH) % (m/m) (mg/l) — 0,005(40) ASTM D 1613 Süsiniku-vesiniku suhe katseprotokoll Süsiniku-hapniku suhe katseprotokoll

Tüüp: Veeldatud naftagaas

Parameeter Ühik Kütus A Kütus B Katsemeetod Koostis: ISO 7941 C3-sisaldus mahuprotsent 30 ± 2 85 ± 2 C4-sisaldus mahuprotsent ülejäänu ülejäänu < C3, > C4 mahuprotsent kuni 2 kuni 2 Olefiinid mahuprotsent kuni 12 kuni 15 Aurustusjääk mg/kg kuni 50 kuni 50 prEN 15470 Vesi temperatuuril 0 °C puudub puudub prEN 15469 Väävlisisaldus mg/kg kuni 10 kuni 10 ASTM 6667 Vesiniksulfiid puudub puudub ISO 8819 Vaskplaadi korrosioonikatse hinnang 1. klass 1. klass ISO 6251 (13) Lõhn iseloomulik iseloomulik Mootorimeetodil määratud oktaaniarv vähemalt 89 vähemalt 89 EN 589 B lisa

Tüüp: Maagaas/biometaan

Omadused Ühikud Alus Piirmäärad Katsemeetod miinimum maksimum Etalonkütus G20 Koostis: Metaan mol% 100 99 100 ISO 6974 Ülejäänu (14) mol% — — 1 ISO 6974 N2 mol% ISO 6974 Väävlisisaldus mg/m3 (15) — — 10 ISO 6326–5 Wobbe’i indeks (neto) MJ/m3 (16) 48,2 47,2 49,2 Etalonkütus G25 Koostis: Metaan mol% 86 84 88 ISO 6974 Ülejäänu (14) mol% — — 1 ISO 6974 N2 mol% 14 12 16 ISO 6974 Väävlisisaldus mg/m3 (15) — — 10 ISO 6326–5 Wobbe’i indeks (neto) MJ/m3 (16) 39,4 38,2 40,6

2. Diiselmootoriga sõidukite katsetamiseks kasutatavate kütuste tehnilised andmed

Tüüp: Diisel (B5)

Parameeter Ühik Piirmäärad (17) Katsemeetod Miinimum Maksimum Tsetaaniarv (18) 52,0 54,0 EN-ISO 5165 Tihedus temperatuuril 15 C kg/m3 833 837 EN-ISO 3675 Destillatsiooni parameetrid: — 50 % °C 245 — EN-ISO 3405 — 95 % °C 345 350 EN-ISO 3405 — lõplik keemispunkt °C — 370 EN-ISO 3405 Leekpunkt °C 55 — EN 22719 Filtreeritavuspunkt (CFPP) °C — –5 EN 116 Viskoossus temperatuuril 40 °C mm2/s 2,3 3,3 EN-ISO 3104 Polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud % m/m 2,0 6,0 EN 12916 Väävlisisaldus (19) mg/kg — 10 EN ISO 20846/EN ISO 20884 Vaskplaadi korrosioonikatse — Class 1 EN-ISO 2160 Koksiarv Conradsoni järgi (10 % DR) % m/m — 0,2 EN-ISO 10370 Tuhasus % m/m — 0,01 EN-ISO 6245 Veesisaldus % m/m — 0,02 EN-ISO 12937 Neutralisatsiooniarv (tugev hape) mg KOH/g — 0,02 ASTM D 974 Oksüdatsiooni stabiilsus (20) mg/ml — 0,025 EN-ISO 12205 Määrimisvõime (HFRR kulumisjärgne läbimõõt temperatuuril 60 °C) µm — 400 EN ISO 12156 Oksüdatsiooni stabiilsus temperatuuril 110 °C (20) (22) h 20,0 EN 14112 Rasvhapete metüülestrid (FAME) (21) % v/v 4,5 5,5 EN 14078

B. KESKMISTE HEITKOGUSTE KONTROLLIMINE MADALAL VÄLISTEMPERATUURIL — 6. TÜÜPI KATSE

Tüüp: Bensiin (E5)

Parameeter Ühik Piirmäärad (23) Katsemeetod Miinimum Maksimum Uurimismeetodil määratud oktaaniarv, RON 95,0 — EN 25164 prEN ISO 5164 Mootorimeetodil määratud oktaaniarv, MON 85,0 — EN 25163 prEN ISO 5163 Tihedus temperatuuril 15 C kg/m3 743 756 ISO 3675 EN ISO 12185 Aururõhk kPa 56,0 95,0 EN ISO 13016–1 (DVPE) Veesisaldus % v/v 0,015 ASTM E 1064 Destillatsiooni parameetrid: — aurustunud temperatuuril 70 °C % v/v 24,0 44,0 EN-ISO 3405 — aurustunud temperatuuril 100 °C % v/v 50,0 60,0 EN-ISO 3405 — aurustunud temperatuuril 150 °C % v/v 82,0 90,0 EN-ISO 3405 — lõplik keemispunkt °C 190 210 EN-ISO 3405 Destillatsioonijääk % v/v — 2,0 EN-ISO 3405 Süsivesinike analüüs: — olefiinid % v/v 3,0 13,0 ASTM D 1319 — aromaatsed süsivesinikud % v/v 29,0 35,0 ASTM D 1319 — benseen % v/v — 1,0 EN 12177 — küllastunud süsivesinikud % v/v katseprotokoll ASTM D 1319 Süsiniku-vesiniku suhe katseprotokoll Süsiniku-vesiniku suhe katseprotokoll Induktsiooniaeg (24) minut 480 — EN-ISO 7536 Hapnikusisaldus (25) % m/m aruanne EN 1601 Olemasolev vaik mg/ml — 0,04 EN-ISO 6246 Väävlisisaldus (26) mg/kg — 10 EN ISO 20846 EN ISO 20884 Vaskplaadi korrosioonikatse — Class 1 EN-ISO 2160 Pliisisaldus Mg/l — 5 EN 237 Fosforisisaldus (27) Mg/l — 1,3 ASTM D 3231 Etanool (25) % v/v 4,7 5,3 EN 1601 EN 13132

Tüüp: Etanool (E75)

Etalonkütuse spetsifikatsioon töötatakse välja enne määruse (EÜ) nr 715/2007 artikli 10 lõikes 6 sätestatud kuupäevi.

(1) Spetsifikatsioonides esitatud väärtused on „tegelikud väärtused”. Nende piirväärtuste määramisel on kohaldatud ISO 4259 „Naftatooted. Katsetusmeetodite täpsusandmete kindlaksmääramine ja kohaldamine” tingimusi, minimaalsete väärtuste määramisel on võetud arvesse 2R positiivset minimaalset erinevust; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korduvteostatavus). Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik statistilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on esitatud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui on vaja selgitada kütuse vastavust spetsifikatsioonide nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.

(2) Kütus võib sisaldada oksüdatsiooniinhibiitoreid ja metallideaktivaatoreid, millega harilikult stabiliseeritakse puhastatud bensiini, kuid mitte puhastavaid/dispergeerivaid lisaaineid.

(3) Ainus hapnikuga küllastunud aine, mida võib etalonkütusele taotluslikult lisada, on EN 15376 spetsifikatsioonile vastav etanool.

(4) Katseprotokollis märgitakse ära 1. tüüpi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus.

(5) Etalonkütusele ei tohi taotluslikult lisada fosforit, rauda, mangaani või pliid sisaldavaid ühendeid.

(6) Spetsifikatsioonides esitatud väärtused on „tegelikud väärtused”. Nende piirväärtuste määramisel on kohaldatud ISO 4259 „Naftatooted. Katsetusmeetodite täpsusandmete kindlaksmääramine ja kohaldamine” tingimusi, minimaalsete väärtuste määramisel on võetud arvesse 2R positiivset minimaalset erinevust; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korduvteostatavus). Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik statistilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on esitatud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui on vaja selgitada kütuse vastavust spetsifikatsioonide nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.

(7) Vaidluste korral kasutatakse vaidluste lahendamise menetlusi ja katsemeetodi täpsusel põhinevat tulemuste tõlgendamist, mida on kirjeldatud EN ISO 4259 standardis.

(8) Kui tekib siseriiklik vaidlus väävlisisalduse üle, tuginetakse EN ISO 20846 või EN ISO 20884 sätetele sarnaselt EN 228 siseriikliku lisa viitele.

(9) Katseprotokollis märgitakse ära 1. tüüpi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus.

(10) Pliivaba bensiini sisalduse saab kindlaks määrata, kui võtta 100 ja lahutada sellest vee ja alkoholide sisaldus.

(11) Etalonkütusele ei tohi taotluslikult lisada fosforit, rauda, mangaani või pliid sisaldavaid ühendeid.

(12) Ainus hapnikuga küllastunud aine, mida võib etalonkütusele taotluslikult lisada, on EN 15376 spetsifikatsioonile vastav etanool.

(13) See meetod ei võimalda söövitavate ainete olemasolu täpselt kindlaks määrata juhul, kui proov sisaldab korrosiooniinhibiitoreid või muid kemikaale, mis vähendavad proovi korrosiooni vaseribal. Seepärast ei ole lubatud kõnealuseid koostisosi lisada, et mitte mõjutada katsetulemusi.

(14) Inerdid (muud kui N2) + C2 + C2+.

(15) Väärtus, mis määratakse temperatuuril 293,2 K (20 °C) ja rõhul 101,3 kPa.

(16) Väärtus, mis määratakse temperatuuril 273,2 K (20 °C) ja rõhul 101,3 kPa.

(17) Spetsifikatsioonides esitatud väärtused on „tegelikud väärtused”. Nende piirväärtuste määramisel on kohaldatud ISO 4259 „Naftatooted. Katsetusmeetodite täpsusandmete kindlaksmääramine ja kohaldamine” tingimusi, minimaalsete väärtuste määramisel on võetud arvesse 2R positiivset minimaalset erinevust; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korduvteostatavus). Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik statistilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on esitatud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui on vaja selgitada kütuse vastavust spetsifikatsioonide nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.

(18) Tsetaaniarvu diapasoon ei vasta 4R miinimumvahemiku nõuetele. Kui peaks tekkima siiski vaidlusi kütuse tarnija ning kasutaja vahel, võib kasutada vaidluste lahendamisel ISO 4259 tingimusi juhul, kui vajaliku täpsuse saavutamisel ei piirduta ühekordse kindlaksmääramisega, vaid tehakse piisaval hulgal korduvmõõtmisi.

(19) Katseprotokollis märgitakse ära 1. tüüpi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus.

(20) Ehkki oksüdatsioonikindlust kontrollitakse, on säilivusaeg tõenäoliselt piiratud. Ladustamistingimuste ja säilivusaja suhtes tuleks tarnijaga nõu pidada.

(21) Rasvhapete metüülestrite (FAME) sisaldus vastavalt EN 14214 spetsifikatsioonile.

(22) Oksüdatsiooni stabiilsust saab tõendada EN-ISO 12205 või EN 14112 abil. See nõue vaadatakse läbi oksüdatsiooni stabiilsuse näitajate ja katse piirmäärade CEN/TC19 hinnangute alusel.

(23) Spetsifikatsioonides esitatud väärtused on „tegelikud väärtused”. Nende piirväärtuste määramisel on kohaldatud ISO 4259 „Naftatooted. Katsetusmeetodite täpsusandmete kindlaksmääramine ja kohaldamine” tingimusi, minimaalsete väärtuste määramisel on võetud arvesse 2R positiivset minimaalset erinevust; maksimum- ja miinimumväärtuse kindlaksmääramisel on minimaalne erinevus 4R (R = korduvteostatavus). Olenemata kõnealusest meetmest, mis on vajalik statistilistel põhjustel, peaks kütusetootja eesmärgiks olema siiski nullväärtus juhul, kui ettenähtud maksimumväärtus on 2R, ning keskmine väärtus juhul, kui on esitatud maksimaalsed ja minimaalsed piirväärtused. Kui on vaja selgitada kütuse vastavust spetsifikatsioonide nõuetele, tuleks rakendada ISO 4259 tingimusi.

(24) Kütus võib sisaldada oksüdatsiooniinhibiitoreid ja metallideaktivaatoreid, millega harilikult stabiliseeritakse puhastatud bensiini, kuid mitte puhastavaid/dispergeerivaid lisaaineid.

(25) Ainus hapnikuga küllastunud aine, mida võib etalonkütusele taotluslikult lisada, on EN 15376 spetsifikatsioonile vastav etanool.

(26) Katseprotokollis märgitakse ära 6. tüüpi katses kasutatud kütuse tegelik väävlisisaldus.

(27) Etalonkütusele ei tohi taotluslikult lisada fosforit, rauda, mangaani või pliid sisaldavaid ühendeid.