LISA

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE / KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlemine kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“

ELi nr: PDO-FR-0050-AM01 – 16.8.2017

KPN ( X ) KGT ( )

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence PRANTSUSMAA Tel +33 0490543842 Faks +33 484253288 E-post: contact@siovb.com

Ühendus „Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence“ (SIOVB) tegutseb tööseadustiku alusel ning hõlmab oliivide tootjaid, töötlejaid ja pressimisettevõtjaid (ligikaudu 1 100 ettevõtjat). Ühendusel on õigustatud huvi taotluse esitamiseks.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

— ☐ Toote nimetus — ☒ Toote kirjeldus — ☒ Geograafiline piirkond — ☒ Päritolutõend — ☒ Tootmismeetod — ☒ Seos piirkonnaga — ☒ Märgistus — ☒ Muu: kontrollid, riiklikud nõuded.

4. Muudatus(t)e liigid

— ☒ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline — ☐ Sellise registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mille koonddokumenti (või sellega võrdväärset) ei ole avaldatud ja mida ei käsitleta määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt väikese muudatusena

5. Muudatus(ed)

Toote kirjeldus.

Toote kirjeldust muudeti ja täiendati nii tootespetsifikaadis kui ka koonddokumendis (mis asendab endist kokkuvõtet).

Tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte esialgne tekst:

„„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ on väärisoliiviõli, mida iseloomustab roheline värvus, kreemjas konsistents ning maitse õrnus ja püsivus […]“

millele on ainult tootespetsifikaadis lisatud järgmised tegurid:

„[…] püsivus, millel on või, mandli, sarapuupähkli maitsenüansid ja milles on tunda teisi õlitööstuses hinnatud maitse- ja lõhnanüansse (artišokk, tomat, õun, maasikas, ploom, šokolaad).“

on asendatud nii tootespetsifikaadis kui koonddokumendis (punkt 3.2) järgmisega:

„„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ on õli, mida iseloomustab vähemalt kahe maitsenüansi olemasolu järgmistest: värskelt niidetud hein, õun, mandlituum, toores artišokk, värske sarapuupähkel, tomatileht. Neile lisandub mõõdukas mõruduse ja teravuse nüanss (mille kohta tootespetsifikaadis on kasutatud mõistet „vürtsikus“ (ardence). Mõruduse tase rahvusvahelise oliivinõukogu (COI) organoleptilisel skaalal on 3 punkti ja vürtsikus jääb vahemikku 1–3. Oleiinhappe sisaldus võib olla maksimaalselt 0,8 grammi 100 grammi õli kohta. Oliiviõli „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“, mille nimetusele järgneb märge „olives maturées“ (küpsenud oliivid) on kreemja konsistentsiga õli, mida iseloomustab vähemalt kahe maitsenüansi olemasolu järgmistest: kuumtöödeldud oliivid, mustad oliivid, oliivimass, kakao, seened, keedetud artišokk, trühvel, pärmitaignasai. Lubatud ei ole kuumtöödeldud pirni, hallituse või metalli maitse. Maitse on õrn, mõruduse aste rahvusvahelise oliivinõukogu (COI) organoleptilisel skaalal on 1 punkt ja vürtsikus kuni 2 punkti. Oleiinhappe sisaldus võib olla kuni 1,5 grammi 100 grammi õli kohta. Esmakordsel turustamisel peab õli peroksiidarv olema maksimaalselt 16 mekv O2/kg“

Tootekirjeldust täpsustati ja täiendati, et täielikumalt arvesse võtta tootjate oskusteavet ja tavasid. Täpsema kirjeldamise tulemusel eristati tooted „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ ja samanimeline toode, mille nimetusele järgneb märge „olives maturées“ (küpsenud oliivid). Küpsetest oliividest valmistatud oliiviõli oli hõlmatud juba algse registreerimistaotlusega, milles toote määratlus oli suhteliselt lai, kuid küpsetest oliividest valmistatud oliiviõli kui sellist ei käsitletud. Tehtav eristus annab tunnistust taotlejate rühma soovist toodet paremini iseloomustada ja määratleda ning anda tarbijale konkreetset teavet. Pärast päritolunimetuse tunnustamist tehtud kontrollide alusel on määratud kindlaks toote analüütilised ning maitse- ja lõhnaomadused lähtuvalt oliivide küpsusastmest enne nende töötlemist. See asjakohasem kirjeldus on kooskõlas oliiviõli turu praeguse arengutasemega. Tarbija on muutunud selles valdkonnas teadlikumaks ning selline eristamine võimaldab vastata turunõudlusele. Enne 1950. aastaid olid tootjad seoses kasutatavate õlipressimisriistade ja tootmisrajatiste piiratud võimsusega sunnitud varuma hooaja jooksul oliive mõni päev enne pressimist Seejärel aga hakati arendama välja kaasaegsemaid pressimisviise ning oliivide küpseda laskmise etapi sai kõrvale jätta. Vallée des Baux-de-Provence`is tegutsevad õlipressimisettevõtjad ei ole aga osa toodetava oliiviõli puhul siiski loobunud tavast lasta oliive enne pressimist paar päeva küpseda.

Täpsemalt:

— eelnevalt mitte küpseda lastud oliividest toodetud õli vabade hapete maksimumsisaldus määrati kindlaks tasemel 0,8 grammi 100 grammi toote kohta, eelnevalt küpseda lastud oliividest toodetud õli puhul aga 1,5 grammi 100 grammi toote kohta.

— mõlema oliiviõli tüübi puhul määrati tarbija jaoks optimaalse tootekvaliteedi tagamise eesmärgil kindlaks maksimaalne peroksiidarv tasemel 16 mekv 1 kg oliiviõli kohta.

Õli lõhnaomadused on eristatud ja läbi vaadatud ning need asendavad toote esialgselt kirjeldatud omadusi. Loobutud on maitse- ja lõhnanüansside eristamisest, sest kõik need omadused on tuntavad nii toote lõhnas kui ka maitses. Lisaks sellele iseloomustavad teatavad lõhna- ja maitseomadused eelnevalt mitte küpseda lastud oliividest valmistatud toodet, teised on pigem iseloomulikud küpseda lastud oliividest valmistatud oliiviõlile.

Mitme aasta jooksul tehtud sensoorsed analüüsid on võimaldanud täpsustada nende õlide organoleptilist profiili. Seejuures ei ole või, maasika ja ploomi lõhna- ja maitsenüansid kõige iseloomulikumad. Need tunnused on seetõttu välja jäetud.

Eelnevalt mitte küpseda lastud oliividest toodetud õli puhul tuleb mandli lõhn asendada mandlituuma omaga, mis on täpsem. Sarapuupähkli lõhn on tegelikult värske sarapuupähkli oma ja artišoki puhul on tegemist toore artišoki lõhnaga. Ka tomati lõhna- ja maitsenüansi asemel oleks täpsem osutada tomatilehele. Õuna lõhna- ja maitsenüanss on endiselt iseloomulik, lisada tuleb värskelt niidetud heina aroom. Vähemalt kahe osutatud lõhna- ja maitsenüansi olemasolu võimaldab veenduda toote eripäras. Lisaks sellele ei iseloomusta seda õli kreemjas konsistents. Enne eristamist esitatud kirjelduses märgitud kreemjas konsistents on seetõttu jäetud välja eelnevalt mitte küpseda lastud oliividest valmistatud õli kirjeldusest. Seevastu „küpsenud oliividest“ valmistatud õli puhul on kreemjas konsistents iseloomulik tunnus. Valmistamistehnoloogia annab õlile märkimisväärselt kreemja konsistentsi ning seetõttu esitatakse see omadus selle õli kirjelduses. See puudutab eelnevalt küpseda lastud oliividest toodetud õli. Samuti tuleks algselt nimetatud šokolaadi lõhna- ja maitsenüanss asendada kakao omaga, mis on täpsem, ning lisada kirjeldusele väga iseloomulikud lõhna- ja maitsenüansid, nagu kuumtöödeldud oliivid, mustad oliivid, oliivimass, seened, keedetud artišokk, trühvel ja pärmitaignasai. Vähemalt nendest kahe lõhna- ja maitsenüansi olemasolu võimaldab veenduda toote eripäras ning kuumtöödeldud pirni, hallituse ja metalli lõhna ja maitse keelamine võimaldab välistada vigadega õli kasutamise.

Otsustati, et õli värvus ei kuulu iseloomulike omaduste hulka. Õli värvusel ei ole seost toote organoleptiliste omadustega, seetõttu jäeti viide õli rohelisele värvusele välja.

Neid õlisid iseloomustavad nende vastavad mõruduse ja teravuse väärtused, mis on seetõttu lisatud tootespetsifikaati:

— õli puhul, mis on valmistatud eelnevalt mitte küpseda lastud oliividest, on mõruduse ja teravuse väärtused mõõdukad ning nende kohta rahvusvahelise oliivinõukogu (COI) organoleptilise skaala järgi toote kirjelduses esitatud näitajad on kuni 3 punkti mõruduse ja 1–3 vürtsikuse puhul;

— õli puhul, mis on valmistatud eelnevalt küpseda lastud oliividest, on maitse mahedam ning selle kohta toote kirjelduses esitatud väärtused on kuni 1 punkt mõruduse ja kuni 2 punkti vürtsikuse puhul rahvusvahelise oliivinõukogu (COI) organoleptilise skaala järgi.

Märge selle kohta, et tegemist on väärisoliiviõliga on välja jäetud, sest see tunnus on seotud üksnes õli analüütiliste omadustega ning õli näol võib olla tegemist õliga „vierge“ või „vierge ekstra“.

Geograafiline piirkond.

Toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ geograafilise piirkonna määratlust muudeti nii tootespetsifikaadis kui ka koonddokumendis (endine kokkuvõte).

Sellega seoses on tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte esialgne lause

„Kontrollitud päritolunimetuse „Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence“ tootmispiirkond asub Bouches-du-Rhône’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil: Arles, Aureille, les Baux de Provence, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Maussane-les-Alpilles, Mouries, Le Paradou, Saint-Martin de Crau, Orgon, Saint-Etienne du Grès, Saint-Rémy de Provence, Senas, Tarascon.“

asendatud järgmisega:

koonddokumendis (punkt 4): „Geograafiline piirkond paikneb Bouches-du-Rhône’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil:

tervikuna hõlmatud kommuunid: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou;

osaliselt hõlmatud kommuunid: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascn.“

Tootespetsifikaadis:

„Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni nende töötlemiseni oliiviõliks toimuvad geograafilises piirkonnas, mis paikneb Bouches-du-Rhône’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil: tervikuna hõlmatud kommuunid: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Le Paradou; osaliselt hõlmatud kommuunid: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon. Kõikide asjaomaste kommuunide omavalitsusse on jäetud kaart, milles määratakse kindlaks geograafilise tootmispiirkonna piir ning mis on vastava eksperdikomisjoni ettepaneku kohaselt heaks kiidetud riikliku päritolunimetuste instituudi (INAO) põllumajandustoodete riikliku komitee 20. juuni 2013. aasta koosolekul.“

Geograafilise piirkonna ulatust on laiendatud geograafilisse piirkonda juba varasemalt kuulunud kommuunide osadega ning lisatud on uus piirnev kommuun – Mas-Blanc-des-Alpilles (osaliselt). Need lisandused hõlmavad kõiki geograafilisse piirkonda kuuluvaid kommuune, välja arvatud kommuun Les Baux-de-Provence, mis kuulus juba varasemalt tervikuna geograafilisse piirkonda. Need geograafilisse piirkonda lisatud kommuunide osad vastavad samadele geoloogilistele, mullastiku-, kliima- ja taimestikualastele kriteeriumidele, mis on omased päritolunimetuse ülejäänud piirkondadele. Selline piiritlemine võimaldab ühtlasi lisada päritolunimetusele uue oliivide töötleja. Lisatud on vastava piiritlemise heakskiitmise kuupäev (20. juuni 2013), tegemist on geograafilise piirkonna muutmise riiklikul tasandil kinnitamiseks pädeva INAO põllumajandustoodete riikliku komitee tehtud otsuse kuupäevaga.

Ühtlasi on lisatud, et kasutatavad oliivid on koristatud kirjeldatud meetodi alusel kindlaks määratud allpool kirjeldatud maatükkidelt. Sellega seoses on tootespetsifikaati lisatud järgmine tekst:

„Oliiviõli pärineb eespool kirjeldatud geograafilises piirkonnas paiknevatelt kindlaksmääratud maatükkidelt saadud oliividest. Maatükkide kindlaksmääramine toimub istutuskohaga seotud kriteeriumide alusel, mis on kinnitatud INAO põllumajandustoodete riikliku komitee 21. veebruari 2013. aasta koosolekul, võttes arvesse selle riikliku komitee moodustatud vastava eksperdikomitee arvamust. Tootja, kes soovib maatüki kindlaks määrata, esitab INAO talitustele hiljemalt 31. mail enne päritolunimetusega oliivide esimest koristamist INAO direktori kinnitatud vormile vastava trükitud avalduse ning kohustub järgima istutuskohta hõlmavaid kriteeriume. Uute kindlaksmääratud maatükkide nimekirja kinnitab igal aastal INAO pädev riiklik komitee, võttes arvesse eespool nimetatud eksperdikomisjoni arvamust. Kindlaksmääratud maatükkide nimekiri ja kindlaksmääramise kriteeriumid on kättesaadavad INAO talitustes ja huvitatud isikute rühmas.“

Selline menetlus võimaldab kontrolliasutustel kanda nimekirja kõik maatükid, kus on vaadeldaval aastal võimalik toota päritolunimetusega toodet.

Lisaks sellele on tootespetsifikaati ja koonddokumenti (endine kokkuvõte) lisatud järgmised muudatused:

koonddokumendi punkti 3.4

„Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni nende töötlemiseni oliiviõliks tehakse määratletud geograafilises piirkonnas.“

Tootespetsifikaati:

„Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni nende töötlemiseni oliiviõliks toimuvad geograafilises piirkonnas, mis paikneb Bouches-du-Rhône’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil …“

Lisatud ei ole mitte ühtegi kohustuslikult geograafilises piirkonnas teostatavat etappi, kuid teave etappide kohta, mis peavad toimuma geograafilises piirkonnas, ei olnud endises kokkuvõttes ja tootespetsifikaadis selgelt esitatud.

Lisaks sellele on üksnes tootespetsifikaati lisatud kartograafilised viited geograafilise piirkonna määratlemiseks. Muudetud tekst on järgmine:

„Kõikide asjaomaste kommuunide omavalitsusse on jäetud kaart, milles määratakse kindlaks geograafilise tootmispiirkonna piir ning mis on vastava eksperdikomisjoni ettepaneku kohaselt heaks kiidetud päritolunimetuste riikliku instituudi (INAO) põllumajandustoodete riikliku komitee 20. juuni 2013. aasta koosolekul.“

Tegemist on geograafia- ja metsateabe riikliku instituudi (Institut national de l’information géographique et forestière, IGN) kartograafiliste andmetega, mis on ülekantavad teistele andmekandjatele, erinevalt varasemalt kasutatud katastriplaanidest.

Kehtivate riiklike menetluste kohaselt on tootespetsifikaadi muutmise korral päritolunimetuste riikliku instituudi (INAO) piimatoodete, põllumajandustoodete ja metsanduse päritolunimetuste riiklik komitee pädev tegema taotluse kohta otsust enne selle edastamist Euroopa Komisjonile. Seejuures ei kohaldata muudatust enne selle registreerimist Euroopa tasandil.

Päritolutõend.

Kogu järgmine algne tekst on tootespetsifikaadi ja koonddokumendi (endine kokkuvõte) sellest osast välja jäetud:

Tootespetsifikaadis:

„Koos teravilja ja viinamarjaga on oliivipuu kuulunud alati Provence’i maakonna kolme põhikultuuri hulka. Baux-de-Provence’i orus on oliivisektor olnud alati juhtpositsioonil, vaatamata konkurentsile importtoodanguga ning asjaolule, et niisutuskanalite rajamisega on oliivikasvandusest intensiivselt kasvatatavate kultuuride pealetungi tõttu loobutud. 1786. aastal näitas abee Couture oma kirjatöös, et üks Baux-de-Provence’i oru eripära on kasvatatavate oliivisortide mitmekesisus. Ta loetles vähemalt kuus põhisorti. Need on samad sordid, mida kasutatakse tänapäeval kontrollitud päritolunimetusega toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ valmistamiseks. Baux’ oru oliiviõli tuntus on seotud Moulin Coopératif de Maussane’i (Maussane’i oliivipressimiskooperatiiv, mille eelkäija oli XVI sajandil asutatud oliivide pressimiskoda) presidendi Cornille’i tegevusega enam kui kakskümmend aastat tagasi ning selle piirkonna tootjate ja õlipressijate sooviga väärtustada nimetust „Vallée des Baux-de-Provence“. Tänapäeval ei ole enam vajadust tõestada Baux’ oru piirkonna oliiviõli tuntust. Piisab sellest, kui vaadata, kui kiiresti realiseeritakse oliiviõli toodang igal aastal ning seda vaatamata küllaltki kõrgele hinnale, mis on tingitud rangetest tootmistingimustest. Baux-de-Provence’i orus toodetakse aastas keskmiselt 400 tonni oliiviõli, mis moodustab 20 % Prantsusmaa kogutoodangust. Selle toodangu olulisus kajastub Baux-de-Provence’i maastikus, mille lahutamatuks osaks on väga hästi hooldatud oliiviistandused.“

Ja kokkuvõttes:

„Baux-de-Provence’i orus on oliivisektor olnud alati juhtpositsioonil. 1786. aastal märkis abee Couture, et üks Baux-de-Provence’i oru eripära on kasvatatavate oliivisortide mitmekesisus, ja loetles vähemalt kuus põhisorti. Need on samad sordid, mida kasutatakse tänapäeval kontrollitud päritolunimetusega toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks. Baux’ oru oliiviõli tuntus on seotud ka Moulin Coopératif de Maussane’i (Maussane’i oliivipressimiskooperatiiv, mille eelkäija oli XVI sajandil asutatud oliivide pressimiskoda) presidendi Cornille’i tegevusega 1970. aastatel ning selle piirkonna tootjate ja õlipressijate ühise sooviga väärtustada nimetust „Vallée des Baux-de-Provence“. Selle toodangu olulisus kajastub Baux-de-Provence’i maastikus, mille lahutamatuks osaks on väga hästi hooldatud oliiviistandused.“

Arvestades riiklikes õigusaktides ja eeskirjades tehtud muudatusi, muudeti tootespetsifikaadi osa „Tõendid selle kohta, et toode pärineb määratletud geograafilisest piirkonnast“ ning koonddokumendi vastavat punkti (punkt 4.4 „Päritolutõend“), mis hõlmas vaid elemente, mis kirjeldavad seost piirkonnaga, edaspidi hõlmab see punkt üksnes deklareerimise ja registrite pidamisega seotud kohustusi, millega tagatakse toote jälgitavus ja tootespetsifikaadis sätestatud tootmistingimuste järgimine.

Seega on lisatud mitu lõiku, mis asendavad varasemaid toote ajaloo ja tuntusega seotud lõike. Pakutud uue sõnastusega kirjeldatakse dokumente, mille eesmärk on võimaldada päritolunimetusega toote järelevalvet ja kontrollimist: tootjate identifitseerimisdeklaratsioon, päritolunimetusega toote tootmisest teataval aastal täielikult või osaliselt loobumise avaldus, kasvatuspäevik, oliivide (toorainena) ja oliiviõli (valmistootena) käitlemise registrid, igal aastal esitatav oliivide koristamisdeklaratsioon, iga-aastane oliiviõli töötlemisdeklaratsioon (nn iga-aastane tootmisdeklaratsioon), päritolunimetusega oliiviõli turustamisdeklaratsioon (nn nõudlusdeklaratsioon), iga-aastane päritolunimetusega oliiviõli ladustamisdeklaratsioon.

Asjaomane lõik on sõnastatud järgmiselt:

„Sellele menetlusele lisanduvad analüütiline ja organoleptiline kontrollimine; selleks uuritakse pakendatud või pakendamiseks valmis toodet, mis võimaldab veenduda, et toote kvaliteet ja omadused vastavad eelnevas punktis 2 esitatud toote kirjeldusele.“

Tegemist on tootekontrolli olemuse ja selle jaoks kehtestatud süsteemi lühikirjeldusega.

Tootmismeetod.

— Sissejuhatav lause „Oliiviõli peab pärinema määratletud tootmispiirkonnas kasvatatud oliividest“ on tootespetsifikaadi ja koonddokumendi (endine kokkuvõte) sellest osast välja jäetud, kasvatusalade kindlakstegemise menetlust kirjeldatakse tootespetsifikaadi osas „Geograafiline piirkond“.

— Sordid: tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte esialgne lause: „Oliiviõli peab pärinema oliivide segust, kuhu kuuluvad vähemalt kahe oliivisordi oliivid järgmistest põhisortidest: Salonenque, Beruguette, Grossane, Verdale des Bouches-du-Rhône.“ asendatakse järgmise tekstiga: tootespetsifikaadis: „Õli pärineb allpool esitatud tabelis loetletud sortidesse kuuluvatest oliividest proportsioonides, mis on kindlaks määratud selles tabelis. Istanduse sordivaliku vastavust hinnatakse kõikide päritolunimetusega toote valmistamiseks kasutatavate maatükkide puhul kokku, välja arvatud tolmlevate sortide puhul, mille korral hinnatakse suhet iga asjaomase maatüki puhul eraldi. Lubatud sordid Eeskirjad sortide suhte kohta (väljendatuna oliivipuude arvuna) Salonenque Aglandau (kasutatakse ka nime Béruguette) Grossane Verdale des Bouches-du-Rhône — Nende oliivisortide osakaal peab olema vähemalt 80 % — Kohustuslik on nendest sortidest kahe olemasolu. ‘Picholine’ — Sordi ‘Picholine’ osakaal võib olla kuni 20 % Erinevad kohalikud sordid — Kõikide erinevate kohalike sortide osakaal võib olla kuni 15 % Tolmlevad sordid — Kõikide tolmlevate sortide osakaal võib olla kuni 5 %“

— Ja koonddokumendi punktis 3:3. „„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ pärineb oliividest või oliiviõlidest, mille valmistamiseks on kasutatud vähemalt kaht sorti järgmistest: ‘Salonenque’, ‘Aglandau’, ‘Grossane’ ja ‘Verdale des Bouches-du-Rhône’, mis moodustavad 80–100 % päritolunimetusega toote valmistamiseks kasutatavatel maatükkidel kasvatatavatest oliividest. Nendele sortidele võib lisada ‘Picholine’ sordist ja erinevatest kohalikest sortidest pärinevaid oliive.“ Esialgses tootespetsifikaadis ja kokkuvõttes kirjeldati oliiviõli sordivalikut, kuid mitte päritolunimetuse jaoks kindlaksmääratud istanduste oma. Määratletud istanduste sordikoosseis on seega lisatud tootespetsifikaati tabeli kujul, milles on kirjeldatud erinevate lubatud sortide osakaalu. Mõiste „peamised sordid“ jäetakse välja, kuna kindlaks on määratud erinevate sortide minimaalne või maksimaalne osakaal. Tootmises osalevate istanduste olukorra analüüsist ilmneb, et neis on olemas esialgses tootespetsifikaadis ja kokkuvõttes sätestatud nelja sordi (‘Salonenque’, ‘Aglandau’ (‘Beruguette’), ‘Grossane’ ja ‘Verdale des Bouches-du-Rhône’) nõutav 80 % piisav osakaal. Samuti on erinevate kohalike sortide maksimaalne osakaal 15 % ja sordi ‘Picholine’ maksimaalne osakaal 20 % määratud kindlaks lähtuvalt istandustes tehtud vaatlustest. Lisaks on selleks, et vältida erinevat tõlgendamist kontrollimeetmete käigus, tootespetsifikaadis täpsustatud, kuidas hinnatakse istanduse sordikoosseisu vastavust seoses kindlaksmääratud osakaalule vastavusega.

— Istutustihedus: lisatud on nõuded istutustiheduse kohta. Tootespetsifikaati on lisatud järgmine lause: „Kõikide pärast 27. augustit 1997 istutatud oliivipuude puhul tuleb iga puu jaoks jätta vähemalt 24 ruutmeetrit pinda, see pindala saadakse kahe vahemaa – ridadevahe ja puudevahe korrutamisel. Seejuures on puude minimaalne vahe 4 meetrit.“ Need nõuded vastavad kohalikule tavapärasele praktikale, mis tagab puu optimaalsed kasvutingimused. Neid nõudeid kohaldatakse kõikide istutatud puude suhtes riigi territooriumil pärast kontrollitud päritolunimetuse tunnustamist. See võimaldab kontrollida istutustihedust hõlmavate nõuete täitmist ka tulevikus rajatavate istanduste puhul.

— Lõikamine: tootespetsifikaati on lisatud järgmine lause: „Oliivipuid lõigatakse vähemalt üks kord kahe aasta jooksul.“ Tagasilõikamine võimaldab reguleerida oliivipuu saagikust. Järjestikused lõikamised parandavad saagikust. Lõikamine toimub tavaliselt igal aastal, kuid võttes arvesse, et oliivipuu kasvutsükkel kestab kaks aastat, on tootespetsifikaadis soovitatud, et lõikamine toimuks vähemalt kord kahe aasta jooksul.

— Kastmine: Tootespetsifikaati lisatakse järgmine säte: „Kasvuperioodil on kastmine lubatud kuni päritolunimetuse jaoks igal aastal kindlaks määratava koristusperioodi alguskuupäevani.“ Otsustatud on keelata kastmine alates päritolunimetuse jaoks igal aastal kindlaks määratava koristusperioodi algusest. See kuupäev vastab tavapärasele praktikale. See võimaldab lubada puid kasta siis, kui see on vajalik kuivaperioodi tõttu ning tuleb vältida liiga suurt kuivastressi, mis võib puid kasvuperioodi kestel kahjustada ja halvendada viljade kvaliteeti. Seevastu selleks, et säilitada küpsenud viljade kvaliteeti ja vältida viljade ülemäärast niiskussisaldust, tuleks kastmine peatada, kui koristusperiood on alanud.

— Vanus, millal puud hakkavad vilja kandma Tootespetsifikaadi esialgne tekst: „Kontrollitud päritolunimetusega toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks kasutatavad oliivid peavad pärinema vähemalt viie aasta vanustelt puudelt.“ on asendatud järgmisega: „Päritolunimetusega toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks kasutatavad oliivid peavad pärinema puudelt, mida on maatükil kasvatatud vähemalt viis aastat.“ Redaktsioonilise selgitusena on lisatud, et päritolunimetusega toote valmistamiseks kasutatavate viljapuude vanus, nimelt viis aastat, tähendab viie aasta möödumist „maatükile istutamisest“ (maatükile, mis on päritolunimetuse jaoks kindlaks määratud).

— Saagikus: Maksimaalne lubatud saagikus on viidud 10 tonnini hektari kohta varasema 6 tonni asemel. Tootespetsifikaadi esialgne tekst: „Saagikus ühe hektari kohta võib olla kuni kuus tonni oliive hektari kohta.“ on asendatud järgmisega: „Maksimaalne saagikus on kuni 10 tonni koristatud oliive ühe hektari oliivikasvanduse kohta, sõltumata oliivide kasutamise eesmärgist. Saagikuse arvutamise aluseks on ettevõtte kõik kindlaksmääratud maatükid, kus kasvatatakse oliive, mida kasutatakse päritolunimetusega toodete „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ või „Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence“ või „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“ tootmiseks.“ Tuleb märkida, et uued istandused saavutavad oma viljapuude puhul tänapäeval saagikuse, mis ulatub 8–10 tonnini hektari kohta. Harvad ei ole ka sajanditevanused oliiviistandikud, kus oliivipuudel on märkimisväärselt lai võra ja sellele vastav saagikus. Lubatava saagikuse suurendamist toetavad ka tootjate suurem professionaalsus ja maatükkide uuendamine. Lisaks täpsustati saagikuse arvutamise meetodit, et vältida mitmeti tõlgendamist. Sätestatud on, et saagikus arvutatakse koristatud saagi järgi (ja mitte puu kogutoodangu järgi, mis hõlmab ka maha kukkunud ja korjamata jäänud oliive, mis ei ole päritolunimetusega hõlmatud), sõltumata oliivide otstarbest, ning arvutamine toimub kõikide kindlaksmääratud maatükkide kohta, kus kasvatatakse oliive, mida kasutatakse päritolunimetusega toodete „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“, „Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence“ või „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“ tootmiseks.

— Oliivide koristamine: Selleks et paremini piiritleda tavad ning tagada korjatavate oliivide kvaliteet, on lisatud mitmesugused sätted saagikoristuse kohta

— Järgmised sätted tootespetsifikaadis: „Oliivid peavad olema koristatud koristusperioodil optimaalses küpsusastmes otse viljapuult või kogutud pinguldatud võrkudele tingimusel, et oliivid korjatakse ära kolme päeva jooksul pärast nende varisemist.“ ja kokkuvõttes: „Oliivid peavad olema koristatud koristusperioodil optimaalses küpsusastmes otse viljapuult või kogutud pinguldatud võrkudele.“ on koonddokumendist välja jäetud ning asendatud tootespetsifikaadis järgmiste sätetega: „Koristusperioodi alguskuupäev määratakse kindlaks igal aastal INAO direktori otsusega taotlejate rühma ettepanekul. Oliivid peavad olema koristatud koristusperioodil otse viljapuult või kogutud võrkudele. Püsivalt paigaldatud võrkude kasutamine ei ole lubatud. Maapinnale varisenud oliive ei ole lubatud kasutada ning neid tuleb hoida päritolunimetuse jaoks kasutatavatest oliividest eraldi.“ Otsustati lisada säte koristusperioodi alguse kindlaksmääramiseks, tagamaks et oliivikasvatajad järgivad täpselt päritolunimetusega toote tootmiseks jaoks kasutatavate oliivide piisavat küpsusastet. Koristusperioodi alguse kohta teeb ettepaneku taotlejate rühm ja see otsus põhineb kogu geograafilist piirkonda esindavate oliivide näidiste sensoorsel analüüsil. Lisaks on viide sellele, et oliive võib koristada pinguldatud võrkudele tingimusel, et oliivid korjatakse ära kolme päeva jooksul pärast nende varisemist, asendatud keeluga kasutada püsivalt paigaldatud võrke ning keeluga kasutada maapinnale varisenud oliive. Eeskätt keelatakse sellega kasutada maapinnalt korjatud oliive või oliive, mis on jäänud võrkudele eelmisest koristusperioodist. Lisaks sellele hinnatakse oliivide sanitaarseisundit pressimistöökojas ning selle jaoks on kindlaks määratud sorteerimise kriteeriumid. Liiga kauaks võrkudele jäänud oliivid eraldatakse sorteerimise käigus. Vastavust esialgsele sättele oli kontrollijatel keeruline kontrollida ning see sundis ettevõtjaid tegema mitut dokumentaalset registreerimist. Uus säte on hinnanguliselt praktilisem ja sellele vastavust on lihtsam kontrollida.

— Tootespetsifikaadi esialgne tekst: „Oliivid, millest saab valmistada kontrollitud päritolunimetusega toodet „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“, ladustatakse sõrestikkastidesse.“ on asendatud järgmisega: „Oliivid ladustatakse kastidesse või kaubaalustele.“ Vastab tõele, et oliive võib samuti ladustada vastavalt kohalikele tavadele kaubaalustele, ilma et tooraine kvaliteet sellega halveneks. Kohustus kasutada sõrestikkaste on välja jäetud, kuna teatud oliivide puhul, kui kasutatakse küpsenud oliive, on lubatav enne pressimist kerge anaeroobne fermenteerumine, seega ei ole vajalik nõue, et need oliivid ladustataks õhutatavatesse mahutitesse.

— Oliivide pressimiskotta saatmise tähtaeg Tootespetsifikaati lisatakse järgmine säte: „Seejärel, sõltuvalt kohalikest tavadest, saadetakse oliivid pressimiskotta maksimaalselt kahe päeva jooksul pärast koristamist.“ Lisatud on korjatud oliivide pressimiskotta saatmise maksimaalne tähtaeg kaks päeva, seejuures on arvesse võetud kohalikke tavasid, mis võimaldavad kvaliteetse oliiviõli tootmist.

— Õli tootmine — Oliivide töötlemise tähtaeg: tootespetsifikaadi järgmine esialgne tekst: „Aeg oliivide koristamise ja nende töötlemise vahel võib olla kuni seitse päeva.“ on asendatud järgmisega: „Päritolunimetusega „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ toote valmistamiseks on lubatud kasutada õlisid, mis on valmistatud oliividest, mille puhul aeg saagikoristuse ja pressimise vahel on väiksem kui kolm päeva. Et taotleda päritolunimetust „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ koos märkega „küpsenud oliivid“, peab õli olema valmistatud oliividest, mille koristamise ja pressimise vahele jääb mittekohustuslik fermentatsioonietapp, mille kestus on vähemalt kolm päeva ja mitte üle kümne päeva.“ Vajalik oli määrata kindlaks oliivide maksimaalne hoidmisaeg pressimiskojas enne töötlemist, sõltuvalt sellest, kas õli valmistamismeetod hõlmab küpsenud oliivide kasutamist või mitte. Kindlaksmääratud kestused vastavad kohalikele tavadele, mida kasutatakse iseloomuliku ja kvaliteetse oliiviõli valmistamiseks. — Õli tootmiseks kasutatavate oliivide kvaliteet: tootespetsifikaadi järgmisele esialgsele tekstile: „Töödeldavad oliivid peavad olema kahjustamata.“ on tootespetsifikaadis lisatud järgmised sätted: „Igas õli tootmiseks kasutatavas partiis võib olla kuni 10 % ussitanud või pruunistunud oliive.“ Need täiendavad sätted võimaldavad objektiivselt hinnata kvaliteetse oliiviõli valmistamiseks nõutavat oliivide sanitaarset seisundit. — Ekstraheerimistemperatuur: tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte esialgne lause „Ekstraheerimisprotsess peab toimuma üksnes mehaaniliselt ja oliivimassi temperatuur ei tohi ületada 30 °C.“ on koonddokumendis välja jäetud ja asendatud järgmisega: „Ekstraheerimisprotsessis võib kasutada üksnes mehaanilisi toiminguid ning pressimise ühelgi hetkel ei või tootmisliini üheski punktis temperatuur olla toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ valmistamisel kõrgem kui 27 Celsiuse kraadi või 35 Celsiuse kraadi märkega „küpsenud oliivid“ varustatud toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ valmistamisel.“ Võttes arvesse oliivide võimaliku küpsemise etapiga seotud tavasid, tuleb kindlaks määrata protsessi temperatuur sõltuvalt valitud töötlemisviisist. Küpsenud oliivide kasutamisega kaasneb oliivide mõningane loomulik soojenemine. Seetõttu on sel juhul lubatud maksimaalne temperatuur määratletud kui 35 °C. Muudel juhtudel, kui oliive ei lasta eelnevalt küpseda, on lubatud temperatuuri langetatud 30 °C-lt 27 °C-ni, et võtta arvesse Euroopa eeskirjade muudatusi seoses külmpressimise mõistega. Lisaks sellele on lisatud, et temperatuuri käsitlev nõue hõlmab tootmisahela kõiki etappe ja mitte üksnes oliivimassi. — Ekstraheerimisprotsess: tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte esialgne lause: „Lubatud ei ole muud toimingud peale oliivide pesemise, dekanteerimise, tsentrifuugimise ja filtreerimise. Õli ekstraheerimise hõlbustamiseks ei ole lubatud kasutada muid lisandaineid peale vee.“ on tootespetsifikaadis asendatud järgmisega: „Lubatud ei ole muud toimingud peale oliivide pesemise, kivitustamise, lehtede eemaldamise, varte eemaldamise, purustamise, segamise, dekanteerimise, tsentrifuugimise ja filtreerimise. Õli ekstraheerimise hõlbustamiseks ei ole lubatud kasutada muid lisandaineid peale vee.“ Redaktsioonilise selguse huvides soovisid tootjad loetleda ammendavalt kõik erinevad menetlused ja töötlemisetapid, mis on lubatud oliiviõli valmistamisel, lisades kivitustamise, lehtede eemaldamise, varte eemaldamise, purustamise ja segamise. — Sordivalik õli valmistamisel: tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte esialgne lause: „Ühest oliivisordist valmistatud õli kasutamine ei ole lubatud.“ on koonddokumendist välja jäetud. Tootespetsifikaadis on see lause säilitatud ning lisatud on järgmine tekst: „Õli valmistamiseks kasutatakse punktis 5.1 kindlaksmääratud oliivisortidesse kuuluvaid oliive või neist valmistatud õlisid, seejuures tuleb kasutada vähemalt kaht järgmistest sortidest: Salonenque, Aglandau, Grossane ja Verdale des Bouches-du-Rhône. Lubatud on kasutada tolmlevatest sortidest pärinevaid oliive.“ Selle sättega selgitatakse õli sordivalikut (vähemalt kaks sorti sortide ‘Salonenque’, ‘Aglandau’, ‘Grossane’ ja ‘Verdale des Bouches-du-Rhône’ hulgast) ning õli valmistamise viisi (oliivide segust valmistatud õli või oliiviõlidest valmistatud õli). Traditsiooniliselt töötlevad pressimiskojad kas segatud eri sortide oliive või töödeldakse üht sorti oliive ning segatakse seejärel saadud õlid, nii et saadav õli vastab toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence“ jaoks ette nähtud sordivalikule. Sellised kasutatavad tootmisviisid ei mõjuta lõpliku toote omadusi. Lisaks sellele on lubatud tolmlevate sortide kasutamine, tingimusel, et nende kogus on väike. Seda kogust piirab automaatselt nende sortide lubatud osakaal kasvatusalal (5 %). Koristamine kasvatusalal toimub traditsiooniliselt vaid üks kord. Tolmlevatesse sortidesse kuuluvatelt oliivipuudelt pärinevad oliivid segatakse päritolunimetusega õli valmistamiseks pressimiskotta saadetavate oliivide koguhulgaga, kuid nende osakaal on väike.

— Õli ladustamise tingimused: Tootespetsifikaati on lisatud järgmine tekst: „Pakendamata õli tuleb hoida kaitstuna valguse eest kohas, mis võimaldab säilitada toote kirjeldusele vastavad omadused.“ Lisatud on säte, mis hõlmab õli ladustamise tingimusi enne pakendamist, mis võimaldab säilitada toote omadused kuni turustamiseni.

Seos piirkonnaga.

Nii tootespetsifikaadis kui ka koonddokumendis (endises kokkuvõttes) on seost piirkonnaga kajastav osa ümber kirjutatud. Peamiselt on tegemist lisandustega, mis ei muuda sisuliselt toote eripärade ja geograafilise piirkonna eripärade vahelist algselt kirjeldatud seost.

— Järgmisi lauseid: kokkuvõttes: „Baux de Provence’i oru tootmispiirkonda piirab põhjast Alpilles’i kanal ja lõunast Craponne’i kanal.“ ja tootespetsifikaadis: „Baux de Provence’i oru tootmispiirkond on selgelt eraldatud põhjast Alpilles’i kanaliga ja lõunast Craponne’i kanaliga.“ on veidi muudetud ning need on tootespetsifikaadis ja koonddokumendis asendatud järgmisega: „Geograafiline piirkond hõlmab Alpilles’i massiivi, selle kolluviaalseid äärealasid ja Crau tasandiku põhjaserva.“ Selline ajakohastamine on tingitud geograafilise piirkonna ulatuse kergest muutmisest, kuivõrd Alpilles’i kanal ja Craponne’i kanal ei moodusta enam geograafilise piirkonna piire. Lisaks sellele on kirjeldusse lisatud järgmised laused: „Alpilles’i ahelik (kuni 400 m kõrgune) ulatub läänest itta umbes kolmekümne kilomeetri pikkuselt ning hõlmab Provence’i maakonna tüüpilisi lubjakivikünkaid, mis asuvad Rhône’i, Durance’i ja Crau vahel. See massiiv on Provence’i antiklinaalsetest ahelikest kõige läänepoolsem. Tegemist on erodeerunud pinnasega, mis moodustab maalilise kaldus reljeefi ning koosneb lõunaosas peaasjalikult kriidi- ja juuraajastu lubjakivist.“ Tootespetsifikaadi esialgne tekst: „Oliiviistanduste paiknemine selles orus on aja jooksul kaasa toonud niisutuskanalite rajamise. Seega on oliivipuu alati olnud oluline valik piirkondades, kus niisutamine on keeruline, ning on seal ka väljatõrjumisest pääsenud, samas kui teistes piirkondades on intensiivselt kasvatatavad köögiviljakultuurid oliivipuu välja tõrjunud.“ on välja jäetud, kuna tegemist on ajalooliste teguritega, mis ei näita tegelikku seost geograafilise päritoluga.

— Järgmisi lauseid tootespetsifikaadis: „Sel viisil piiritletud Baux de Provence’i org eristub talle omaste geoloogiliste ja klimaatiliste omaduste poolest.“ ja kokkuvõtte lauset „See eristub talle omaste geoloogiliste ja klimaatiliste omaduste poolest“ ning tootespetsifikaadi järgmist algset lõiku: „Küngastega kaetud osas domineerib lubjakivipinnas, mis on ühevärviline ja veeristikuline, selle soojusmahtuvus on suur ning see on väga hästi õhustatud ja hea niiskusläbivusega. Kliima on vahemereline, suved on soojad ja kuivad, sügised ja kevaded pigem sajused, iseloomulik on „mistraali“ (põhjatuule) esinemine. Baux’ oru piirkonna sordiline koosseis on piirkonna pinnasega väga hästi kohanenud. Tänu Alpilles’i ahelikule on Baux de Provence’i org tuultele ja kevadistele pakastele palju vähem avatud, eeskätt pakub ahelik aga kaitset udu eest, mis võiks kahjustada oliivipuu õite väljakujunemist ja soodustab teatavate seenhaiguste teket.“ on muudetud ja täiendatud, et täpsemalt selgitada geograafilise piirkonna eripärasid. Osa tekstist on üle viidud punkti „Põhjuslik seos“, kuid kliimat, pinnast ja sordilist koosseisu kirjeldav osa on välja jäetud ja asendatud järgmisega (lisandused hõlmavad nii koonddokumenti kui ka tootespetsifikaati): „Geograafilise piirkonna klimaatilised iseärasused on järgmised: — vahemereline kliima; — temperatuuri ja sademete suur vahelduvus aastaaegade ja aastate lõikes; — sademete puhul on iseloomulikud lühikesed, kuid tugevad tormiperioodid peamiselt sügisel ja kevadel. Sademete hulk on suurusjärgus 700 mm aastas, sajud koonduvad 50 päevale; — kuiva hooaega iseloomustavad kuumad ja kuivad suved, põuaperiood, millele on omane suur veepuudus ja mis hõlmab tavaliselt juulikuud; — mõõdukalt külmad talved, kusjuures kõige jahedam kuu on jaanuar; — aasta keskmine temperatuur on 13,6 °C, Alpilles’i aheliku põhjaküljel 1–2 °C kraadi madalam, kevadel esineb öökülmade oht; — esineb tugevaid tuuli, mida võib olla üle 100 päeval aastas, eeskätt on tegemist põhjatuulega (mistraal) või läänetuulega; — päikesekiirguse hulk on erakordselt suur, ulatudes 2 800 tunnini aastas. Geograafilise piirkonna tüüpiline pinnas on veeristikuline (40–80 % veeristikku), Alpilles’i massiivi ja mäenõlvade puhul on tegemist liiva-mudaseguse või liiva-muda-saviseguse lubjakivipinnasega. Vana Crau piirkonna põhjaserva, mida teatakse ka Crau d’Eyguières’i nime all, iseloomustavad tugevalt veeristikulised punamullad (30–60 cm räniklibu pinnasel) ning Alpilles’i aheliku lõunaosa erosiooni tulemusena tekkinud kolluviaalsed lubjakivisetted. Alpilles’i massiivi oliiviistandused on istutatud peaasjalikult veeristikulisele lubjakivipinnasele, mis asub mäejalamite kallakutel, kihilistele kruusalademetele ja kitsamatele või laiematele mägedevahelistele kallakutele. Pinnase peenem fraktsioon on üldiselt liiva-mudasegune, harvem liiva-muda-savisegune. Lubjakivi osakaal, mis tavaliselt jääb 20–30 % vahele, võib ulatuda 40 %ni, aktiivse kaltsiumkarbonaadi osakaal ületab harva 8 %. Pinnase pH jääb vahemikku 8–8,5.“ Lisaks sellele on ainult tootespetsifikaati lisatud järgmised kirjeldavad elemendid geograafilise piirkonna kliima, geoloogia ja taimeliikide kohta: „Massiivi läänepoolne osa jääb Rhône’i oru mõju alla, sademete hulk on siin suurem ja temperatuurid pehmemad, samuti on vähem talvist ja kevadist pakast. Lõunapoolsetel mäejalamitel, mis on kaitstud külma tuule, nimelt mistraali eest, ja kus on rohkem päikesekiirgust, on saak varajasem. Varjulisematel mäekülgedel on sademeid rohkem. Madalamate kohtade ja orupõhjade mikroklimaatilised tingimused (päikesekiirguse väiksem mõju ja tuulevari) võimaldavad ka suvel leida jahedamaid kohti. Need omadused on kujundanud vahemerelisele biokliimale omase taimestiku ja loomastiku, mida iseloomustab eelkõige kohanemine pika kuivaperioodiga. Geograafilise piirkonna näol on tegemist erodeerunud reljeefiga maalilise massiiviga, mis koosneb eeskätt vanema kriidiajastu lubjakivi- ja merglipinnasest, piirkonna lõunaosas juuraajastu lubja-dolomiitkivimitest. Väga mitmekesise koostisega tertsiaariajastu jõe ja järve settekivimid, mis hõlmavad lubjakivi, konglomeraati, liivakivi, merglit ja liiva, laiuvad piki lääne-idasuunalisi vaondeid. Alpilles’i ahelikus on lubjakivikaljud tugevasti murenenud ja tekitanud ulatuslikud veeristiku ja kiviklibuga kaetud alad, mis laiuvad piki hilisemaid kolluviaalseid või alluviaalseid kolmatsioonialasid. Alpilles’i aheliku lõunanõlvu piirab vana Crau ala, mida iseloomustavad Villafranchieni punasest lubjakivi- ja kvartsiveeristikust jõesettekivimid, mille on kohale kandnud läbi Saint Pierre de Vence’i mäekuru voolav Durance’i jõgi. Ilmastik koos piirkonna geomorfoloogiliste omadustega on tinginud erinevate vahemereliste taimestikutüüpide esinemise, iseloomulikud taimed on süüria mänd (Pinus halepensis) ja iilekstamm (Quercus ilex). Tegemist on tõelise biogeograafilise ristteega, seda piirkonda iseloomustab eelkõige meso-vahemereline kliima, kus leidub ligikaudu 960 taimeliiki, millest 50 on oma levikuala piiril ning mis on kohanenud kuiva kliima ja lubjakivipinnasega.“

— Järgmine lause tootespetsifikaadis: „Geograafiline piirkond, mis hõlmab Alpilles’i ahelikku, mida iseloomustab eripärane kliima ja pinnas, iidsete ja piirkonnas hästi juurdunud oliivisortide olemasolu ning põllumeeste kogemusest ja tööst tulenev kasvatuskultuur, teevad Baux de Provence’i orust väga sobiliku piirkonna oliivide tootmiseks.“ ja kokkuvõtte lause: „Lubjakivipinnasega ja vahemerelise kliimaga geograafiline keskkond, iidsete ja piirkonnas hästi juurdunud oliivisortide olemasolu ning põllumeeste kogemusel ja tööl põhinev kasvatuskultuur teevad Baux de Provence’i orust väga sobiliku piirkonna oliivide tootmiseks.“ on välja jäetud, sest neis sisalduv teave on esitatud selle osa teistes jaotistes põhjalikumal kujul. Need laused on tootespetsifikaadis ja koonddokumendis asendatud järgmisega: „Sajandite jooksul on inimesed valinud kõige paremini kohandunud sordid ja tegevusvaldkonnad. Oliiviistandused paiknevad peamiselt mäejalami põhja- ja lõunapoolsetel nõlvadel, Fontvieille’i ja Baux-de-Provence’i suuremates vaondites, Maussane-les-Alpilles’i, Mouriés’ ja Aureille’i lääne-ida suunalistes orgudes ja Crau d’Eyguières’i põhjaserval. Peamised esindatud sordid on ‘Aglandau’ (kohaliku nimega ka ‘Berruguette’), ‘Grossane’, ‘Salonenque’ ja ‘Verdale des Bouches-du-Rhône’.“

— Lisatud on järgmised inimteguritega seotud elemendid: tootespetsifikaati ja koonddokumenti: „Koos teravilja ja viinamarjaga on oliivipuu kuulunud alati Provence’i maakonna kolme põhikultuuri hulka. Baux-de-Provence’i orus on oliivisektor olnud alati juhtpositsioonil, vaatamata konkurentsile importtoodanguga ning asjaolule, et niisutuskanalite rajamisega on oliivikasvandusest intensiivselt kasvatatavate kultuuride pealetungi tõttu loobutud. 1786. aastal märkis abee Couture oma kirjatöös, et üks Baux-de-Provence’i oru eripära on kasvatatavate oliivisortide mitmekesisus ning loetles vähemalt kuus põhisorti. Need on samad sordid, mida kasutatakse tänapäeval päritolunimetusega toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks.“

— Tootespetsifikaadis on järgmine inimtegurite ja toote eripärasid hõlmav esialgne sõnastus „Baux-de-Provence’i oru oliiviõli valmistamise traditsioonilised meetodid on püsima jäänud: oliivipressi kasutamine võimaldab säilitada õli algupärasuse“, ning järgmine täiendav lõik, mis on esitatud nii tootespetsifikaadis kui ka kokkuvõttes: „Selle õli eripära on seotud kõnealuse piirkonna traditsiooniliste oliivisortide hoolika valikuga ning väga hea kohanemisega selle piirkonnaga.“ asendatud nii tootespetsifikaadis kui ka koonddokumendis järgmisega: „Enne seda kui ilmusid kaasaegsed suure tootlikkusega oliiviõli eraldamise meetodid, nagu pideva tootmise liinid, tuli oliive enne pressimist mõne päeva jooksul hoida aitades. Oliivide selline küpsemine, millega kaasnes nende kerge fermenteerumine, hõlbustas presside tööd ja selle tulemusel saadi väiksema vürtsikuse ja mõrudusega kõrgelt hinnatud õli, mida iseloomustasid kuumtöödeldud ja mustade oliivide ning keedetud artišoki lõhna- ja maitsenüansid. Vajadus lasta oliive mõne päeva kestel enne pressimist küpseda oli samuti tingitud sellest, et oliivipressid ei suutnud töödelda järjest uusi lisanduvaid oliivide koguseid. Samas oli koristusperioodil saabuvaid esimesi oliive võimalik pressida kohe (saabumispäeval või järgmisel päeval) ning nendest saadav õli, mis oli samuti kõrgelt hinnatud, oli suurema mõrudusega, vürtsikam ja „rohelisem“ ning selle maitses oli tunda värskelt niidetud heina ja tomatilehtede maitsenüansse. Hiljem varustati Baux de Provence’i oru piirkonna pressimiskojad kaasaegse pressimistehnikaga, kuid neis säilisid mõlemad oliivipressimise viisid (oliivide eelneva küpsemisega või ilma selleta), et pakkuda tarbijatele kaht eri tüüpi õli. „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ eripärad on seotud: — sordivalikuga: õli valmistamiseks kasutatakse peamiselt kohalikke sorte ‘Aglandau’ (kohaliku nimega ka ‘Béruguette’), ‘Salonenque’, ‘Grossane’ ja ‘Verdale des Bouches-du-Rhône’; — lõhna- ja maitsenüanssidega, mis sõltuvad oliivide eelnevast küpsemisest enne nende töötlemist: — kas värskelt niidetud hein, õun, mandlituum, toores artišokk, värske sarapuupähkel, tomatileht, — või kuumtöödeldud oliiv, must oliiv, oliivimass, kakao, seened, keedetud artišokk, trühvel ja pärmitaignasai oliiviõli puhul, mida turustatakse märgisega „küpsenud oliivid“; — mõruduse ja vürtsikusega, mis võib olla tugevam või nõrgem, sõltuvalt oliivide töötlemisele eelnevast küpsemisest.“ Tootespetsifikaati ja koonddokumenti on lisatud geograafilise piirkonna eripärade ja toote eripärade vahelist „põhjuslikku seost“ kirjeldavad elemendid järgmises sõnastuses: „Selles küngastega kaetud osas domineerib lubjakivipinnas, mis on ühevärviline ja suure soojusmahtuvusega, pinnas on hästi õhustatud ja hea niiskusläbivusega. Alpilles’i aheliku kaitstuna on La Vallée de Baux de Provence varjatud udu eest, mis võiks kahjustada oliivipuu õite väljakujunemist ja mis soodustab seenhaiguste teket. Baux-de-Provence’i org on seega väga soodne oliivide tootmiseks. Geograafilise piirkonna klimaatilised ja mullastikulised eripärad on tinginud ka toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ jaoks kasutatavate põhiliste oliivisortide valiku. Sort ‘Salonenque’ on väga kohane veeristikulisel õhukesel lubjakivipinnal kasvatamiseks ning talub hästi suvist kuivust ja tuuli. Viljad valmivad varakult ning õlisaagikus on väga suur; neid kasutatakse ka päritolunimetusega toote „Olives vertes cassées de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks. Sort ‘Aglandau’ ehk ‘Berruguette’ on veepuuduse suhtes tundlikum kui ‘Salonenque’, kuid on vastu pidanud tänu heale jaheduse ja tuule taluvusele; kohaliku kliimaga kohanenuna valmib see sort hiljem, samuti on sellele õlile iseloomulik suur polüfenoolide sisaldus. See sort on Provence’is laialt levinud. ‘Grossane’ on geograafilises piirkonnas valitseva niiskusrežiimi jaoks väga kohane. Viljad küpsevad kiiresti ja neid kasutatakse eeskätt päritolunimetusega toote „Olives noires de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks, kuid kuuluvad traditsiooniliselt ka oliiviõli koostisse. Sort ‘Verdale des Bouches du Rhône’ on departemangu tüüpiline sort ning seda iseloomustab külmakindlus ja sellest saadava õli kõrge kvaliteet. Toote „Huile de la Vallée des Baux de Provence“ eripärade aluseks on sordivalik, milles eri sortide osakaal võib erineda sõltuvalt pressimiskodade tavadest seoses oliivide enamal või vähemal määral küpseda laskmisega enne pressimist ja piirkonnale iseloomulike tunnuste väljendamisega.“

Märgistus

Registreeritud tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte sätted:

„Kontrollitud päritolunimetusega „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ oliivide märgistusel esitatakse järgmised andmed:

— märge „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“;

— märge „Appellation d’Origine Contrôlée“ (kontrollitud päritolunimetus) või lühend „AOC“ (KPN);

Kui märgistusel on lisaks aadressile ka istanduse või kaubamärgi nimetus, korratakse seda sõnade „Appellation“ ja „Contrôlée“ vahel.

Need märked paigutatakse märgisel samale nähtavale väljale.

Märked esitatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, mis torkavad selgelt silma taustal, millele need on trükitud, nii et märked oleksid selgelt eristatavad kogu muust kirjalikust teabest ja joonistest.“

on tootespetsifikaadis ja koonddokumendis asendatud järgmisega:

„Lisaks toidu märgistamist ja esitlemist käsitlevates õigusaktides sätestatud kohustuslikele üksikasjadele esitatakse päritolunimetust „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ kandva õli märgistusel järgmised andmed:

— päritolunimetus „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“;

— pärast päritolunimetust, kui see on asjakohane, märge „küpsenud oliivid“, mille tähtede suurus on vähemalt pool märgistusel esitatud kõige suuremate tähtede suurusest;

— märge „appellation d’origine protégée“ (kaitstud päritolunimetus) või lühend „AOP“ (KPN).

Need märked paigutatakse ühel märgisel samale nähtavale väljale.

Märked esitatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, mis torkavad selgelt silma taustal, millele need on trükitud, tänu millele on need märked selgelt eristatavad kogu muust kirjalikust teabest ja joonistest.“

Päritolunimetusega toodete märgistamisel kasutatavad eriomased märked viidi vastavusse määruse (EL) nr 1151/2012 sätetega, välja jäeti viited olemasolevate riiklike märgete („AOC“ ja „appellation d’origine contrôlée“) kasutamise kohta ning need asendati Euroopa märgetega „appellation d’origine protégée“ ja „AOP“. Lisaks sellele on tarbija teavitamiseks lisatud nõue kohustusliku täiendava märke „olives maturées“ (küpsenud oliivid) kasutamise kohta nende õlide puhul, mille korral seda meetodit kasutati.

Riiklikud nõuded

Seoses õiguslike suundumuste ja riiklike eeskirjade muutumisega on muudetud osa „Riiklikud nõuded“. Viide kontrollitud päritolunimetuse tunnustamist Prantsusmaa territooriumil käsitlevale 27. augusti 1997. aasta dekreedile on välja jäetud ning lisatud on tabel, milles on loetletud peamised kontrollimist vajavad üksikasjad, nende viiteandmed ja hindamismeetod.

Muu

Osades „Liikmesriigi pädev ametiasutus“, „Taotlejate rühm“ ja „Kontrolliasutuse kontaktandmed“ ajakohastati ametlike kontrolliasutuste ja taotlejate rühma nimi ja kontaktandmed. Taotlejate rühma koosseisu ja õiguslikku staatust sisuliselt ei muudetud. Taotlejate rühm koondab endiselt oliivide tootjaid, töötlejaid ja pressimisettevõtjaid.

Osa Kontaktandmed ja algne tekst (tootespetsifikaat ja koonddokument) Kontaktandmed ja ajakohastatud tekst (tootespetsifikaat) Liikmesriigi pädev asutus Nimi: Institut National des Appellations d’Origine - 138, Champs Elysées - 75008 PARIS PRANTSUSMAA Tel +33 153898000 Faks +33 142255797 Institut National de l’Origine et de la Qualité (INAO) (riiklik päritolunimetuste instituut) 12 rue Henri Rol-Tanguy – TSA 30003 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex Tel +33 01173303800 Faks +33 01173300804 E-post: info@inao.gouv.fr Taotlejate rühm Nimi: Syndicat Interprofessionnel de l’Olivier de la Vallée des Baux Aadress: Mairie de Maussane les Alpilles – 13520 MAUSSANE LES ALPILLES — koonddokumendis: Koosseis: tootjad/töötlejad (X) muu () — tootespetsifikaadis: Ühendus asutati 1994. aastal ja koondab Baux-de-Provence’i orus oliivide tootmisega seotud füüsilisi ja juriidilisi isikuid. Ühendus hõlmab oliivide tootjaid, töötlejaid ja pressijaid. Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence Tel +33 0490543842 Faks +33 0484253288 E-post: contact@siovb.com Koosseis: tootjad ja töötlejad. Õiguslik seisund: tööseadustiku alusel tegutsev kutseühendus. Kontrolliasutused — I.N.A.O 138 rue Saint-Lazare 75008 PARIIS — D.G.C.C.R.F. 59, Bd V.Auriol Teledoc 251 75703 PARIS Cedex 13 Institut National de l’Origine et de la Qualité (INAO) (riiklik päritolunimetuste instituut) Aadress: Arborial - 12 rue Henri Rol-Tanguy TSA 30003 - 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex Tel +33 0173303800 Faks +33 0173300804 E-post: info@inao.gouv.fr Direction Générale de la Concurrence, de la Consommation et de la Répression des Fraudes (konkurentsi, tarbimise ja pettuse vastase võitluse peadirektoraat) (DGCCRF) Aadress: 59, boulevard Vincent Auriol - 75703 Paris Cedex 13 Tel +33 0144871717 Faks +33 0144973037 DGCCRF on majandusvaldkonna eest vastutava ministeeriumi osakond. Vastavalt määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 37 sätetele kontrollib enne toote turule viimist selle vastavust tootespetsifikaadile sertifitseerimisasutus, mille nimi ja kontaktandmed on esitatud INAO veebilehel ja Euroopa Komisjoni andmebaasis.

KOONDDOKUMENT

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“

ELi nr: PDO-FR-0050-AM01 – 16.8.2017

KPN ( X ) KGT ( )

1. Nimetus(ed)

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.5. Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ on õli, mida iseloomustab vähemalt kahe maitsenüansi olemasolu järgmistest: värskelt niidetud hein, õun, mandlituum, toores artišokk, värske sarapuupähkel, tomatileht. Neile lisandub mõõdukas mõruduse ja teravuse nüanss (mille kohta tootespetsifikaadis on kasutatud mõistet „vürtsikus“ (ardence). Mõruduse tugevus rahvusvahelise oliivinõukogu (COI) skaalal on 3 punkti ja vürtsikus jääb vahemikku 1–3. Oleiinhappe sisaldus võib olla kuni 0,8 grammi 100 grammi õli kohta.

Oliiviõli „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“, mille nimetusele järgneb märge „küpsenud oliivid“ (olives maturées) on kreemja konsistentsiga õli, mida iseloomustab vähemalt kahe maitsenüansi olemasolu järgmistest: kuumtöödeldud oliivid, mustad oliivid, oliivimass, kakao, seened, keedetud artišokk, trühvel, pärmitaignasai. Lubatud ei ole kuumtöödeldud pirni, hallituse või metalli maitse. Maitse on õrn, mõruduse aste rahvusvahelise oliivinõukogu (COI) organoleptilisel skaalal on 1 punkt ja vürtsikus kuni 2 punkti. Oleiinhappe sisaldus võib olla kuni 1,5 grammi 100 grammi õli kohta.

Mõlema õli puhul peab esmakordsel turustamisel õli peroksiidarv olema maksimaalselt 16 mekv O2/kg.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ pärineb oliividest või oliiviõlidest, mille valmistamiseks on kasutatud vähemalt kaht järgmistest sortidest: Salonenque, Aglandau, Grossane ja Verdale des Bouches-du-Rhône, mis moodustavad 80–100 % päritolunimetusega toote valmistamiseks kasutatavatel maatükkidel kasvatatavatest oliividest. Nendele sortidele võib lisada sordist ‘Picholine’ ja erinevatest kohalikest sortidest pärinevaid oliive.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni nende töötlemiseni oliiviõliks tuleb teha määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Lisaks toidu märgistamist ja esitlemist käsitlevates õigusaktides sätestatud kohustuslikele üksikasjadele esitatakse päritolunimetust „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ kandva õli märgistusel järgmised andmed:

— päritolunimetus „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“;

— pärast päritolunimetust, kui see on asjakohane, märge „küpsenud oliivid“, mille tähtede suurus on vähemalt pool märgistusel esitatud kõige suuremate tähtede suurusest;

— märge „appellation d’origine protégée“ (kaitstud päritolunimetus) või lühend „AOP“ (KPN).

Need märked paigutatakse ühel märgisel samale nähtavale väljale.

Märked esitatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, mis torkavad selgelt silma taustal, millele need on trükitud, tänu millele on need märked selgelt eristatavad kogu muust kirjalikust teabest ja joonistest.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond paikneb Bouches-du-Rhône’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil:

tervikuna hõlmatud kommuunid: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou;

osaliselt hõlmatud kommuunid: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafiline piirkond hõlmab Alpilles’i massiivi, selle kolluviaalseid äärealasid ja Crau tasandiku põhjaserva. Alpilles’i ahelik (kuni 400 m kõrgune) ulatub läänest itta umbes kolmekümne kilomeetri pikkuselt ning hõlmab Provence’i maakonna tüüpilisi lubjakivikünkaid, mis asuvad Rhône’i, Durance’i ja Crau vahel. See massiiv on Provence’i antiklinaalsetest ahelikest kõige läänepoolsem. Tegemist on erodeerunud pinnasega, mis moodustab maalilise kaldus reljeefi ning koosneb lõunaosas peaasjalikult kriidi- ja juuraajastu lubjakivist.

Geograafilise piirkonna klimaatilised iseärasused on järgmised:

— vahemereline kliima;

— temperatuuri ja sademete suur vahelduvus aastaaegade ja aastate lõikes;

— sademete puhul on iseloomulikud lühikesed, kuid tugevad tormiperioodid peamiselt sügisel ja kevadel. Sademete hulk on suurusjärgus 700 mm aastas, sajud koonduvad 50 päevale;

— kuiva hooaega iseloomustavad kuumad ja kuivad suved, põuaperiood, millele on omane suur veepuudus ja mis hõlmab tavaliselt juulikuud;

— mõõdukalt külmad talved, kusjuures kõige jahedam kuu on jaanuar;

— aasta keskmine temperatuur on 13,6 °C, Alpilles’i aheliku põhjaküljel 1–2 °C kraadi madalam, kevadel esineb öökülmade oht;

— esineb tugevaid tuuli, mida võib olla üle 100 päeval aastas, eeskätt on tegemist põhjatuulega (mistraal) või läänetuulega;

— päikesekiirguse hulk on erakordselt suur, ulatudes 2 800 tunnini aastas.

Geograafilise piirkonna näol on tegemist erodeerunud reljeefiga maalilise massiiviga, mis koosneb eeskätt vanema kriidiajastu lubjakivi- ja merglipinnasest, piirkonna lõunaosas juuraajastu lubja-dolomiitkivimitest.

Geograafilise piirkonna tüüpiline pinnas on veeristikuline (40–80 % veeristikku), Alpilles’i massiivi ja mäenõlvade puhul on tegemist liiva-mudaseguse või liiva-muda-saviseguse lubjakivipinnasega. Vana Crau piirkonna põhjaserva, mida teatakse ka Crau d’Eyguières nime all, iseloomustavad tugevalt veeristikulised punamullad (30–60 cm räniklibu pinnasel) ning Alpilles’i aheliku lõunaosa erosiooni tulemusena tekkinud kolluviaalsed lubjakivisetted.

Alpilles’i massiivi oliiviistandused on istutatud peaasjalikult veeristikulisele lubjakivipinnasele, mis asub mäejalamite kallakutel, kihilistele kruusalademetele ja kitsamatele või laiematele mägedevahelistele kallakutele. Pinnase peenem fraktsioon on üldiselt liiva-mudasegune, harvem liiva-muda-savisegune. Lubjakivi osakaal, mis tavaliselt jääb 20–30 % vahele, võib ulatuda 40 %ni, aktiivse kaltsiumkarbonaadi osakaal ületab harva 8 %. Pinnase pH jääb vahemikku 8–8,5.

Koos teravilja ja viinamarjaga on oliivipuu kuulunud alati Provence’i maakonna kolme põhikultuuri hulka. Baux-de-Provence’i orus on oliivisektor olnud alati juhtpositsioonil, vaatamata konkurentsile importtoodanguga ning asjaolule, et niisutuskanalite rajamisega on oliivikasvandusest intensiivselt kasvatatavate kultuuride pealetungi tõttu loobutud. 1786. aastal märkis abee Couture oma kirjatöös, et üks Baux-de-Provence’i oru eripära on kasvatatavate oliivisortide mitmekesisus, ja loetles vähemalt kuus põhisorti. Need on samad sordid, mida kasutatakse tänapäeval päritolunimetusega toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks.

Sajandite jooksul on inimesed valinud kõige paremini kohandunud sordid ja tegevusvaldkonnad. Oliiviistandused paiknevad peamiselt mäejalami põhja- ja lõunapoolsetel nõlvadel, Fontvieille’i ja Baux-de-Provence’i suuremates vaondites, Maussane-les-Alpilles’i, Mouriés’ ja Aureille’i lääne-ida suunalistes orgudes ja Crau d’Eyguières’i põhjaserval Peamised esindatud sordid on ‘Aglandau’ (kohaliku nimega ka ‘Berruguette’), ‘Grossane’, ‘Salonenque’ ja ‘Verdale des Bouches-du-Rhône’.

Enne seda kui ilmusid kaasaegsed suure tootlikkusega oliiviõli eraldamise meetodid, nagu „pideva tootmise liinid“, tuli oliive enne pressimist mõne päeva jooksul hoida aitades. Oliivide selline küpsemine, millega kaasnes nende kerge fermenteerumine, hõlbustas presside tööd ja selle tulemusel saadi väiksema vürtsikuse ja mõrudusega kõrgelt hinnatud õli, mida iseloomustasid kuumtöödeldud ja mustade oliivide ning keedetud artišoki lõhna- ja maitsenüansid. Vajadus lasta oliive mõne päeva kestel enne pressimist küpseda oli samuti tingitud sellest, et oliivipressid ei suutnud töödelda järjest uusi lisanduvaid oliivide koguseid. Samas oli koristusperioodil saabuvaid esimesi oliive võimalik pressida kohe (saabumispäeval või järgmisel päeval) ning nendest saadav õli, mida nimetati varajaseks ja mis oli samuti kõrgelt hinnatud, oli suurema mõrudusega, vürtsikam ja „rohelisem“ ja selle maitses oli tunda värskelt niidetud heina ja tomatilehtede maitsenüansse. Hiljem varustati Baux de Provence’i oru pressimiskojad kaasaegse pressimistehnikaga, kuid neis säilisid mõlemad oliivipressimise viisid (oliivide eelneva küpsemisega või ilma selleta), et pakkuda tarbijatele kaht erinevat tüüpi õli.

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ eripärad on seotud:

— sordivalikuga: õli valmistamiseks kasutatakse peamiselt kohalikke sorte ‘Aglandau’ (kohaliku nimega ka ‘Béruguette’), ‘Salonenque’, ‘Grossane’ ja ‘Verdale des Bouches-du-Rhône’;

— lõhna- ja maitsenüanssidega, mis sõltuvad oliivide eelnevast küpsemisest enne nende töötlemist: — kas värskelt niidetud hein, õun, mandlituum, toores artišokk, värske sarapuupähkel, tomatileht, — või kuumtöödeldud oliiv, must oliiv, oliivimass, kakao, seened, keedetud artišokk, trühvel ja pärmitaignasai oliiviõli puhul, mida turustatakse märkega „küpsenud oliivid“;

— mõruduse ja vürtsikusega, mis võib olla tugevam või nõrgem, sõltuvalt oliivide töötlemisele eelnevast küpsemisest.

Selles küngastega kaetud osas domineerib lubjakivipinnas, mis on ühevärviline ja suure soojusmahtuvusega, pinnas on hästi õhustatud ja hea niiskusläbivusega. Alpilles’i aheliku kaitstuna on Baux-de-Provence’i org varjatud udu eest, mis võiks kahjustada oliivipuu õite väljakujunemist ja mis soodustab seenhaiguste teket. Baux-de-Provence’i org on seega väga soodne oliivide tootmiseks.

Geograafilise piirkonna klimaatilised ja mullastikulised eripärad on tinginud ka toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ jaoks kasutatavate oliivisortide valiku. Sort ‘Salonenque’ on väga kohane veeristikulisel õhukesel lubjakivipinnal kasvatamiseks ning talub hästi suvist kuivust ja tuuli. Viljad valmivad varakult ning õlisaagikus on väga suur; neid kasutatakse ka päritolunimetusega toote „Olives vertes cassées de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks. Sort ‘Aglandau’ ehk ‘Berruguette’ on veepuuduse suhtes tundlikum kui ‘Salonenque’, kuid on vastu pidanud tänu heale jaheduse ja tuule taluvusele; kohaliku kliimaga kohanenuna valmib see sort hiljem, samuti on sellele õlile iseloomulik suur polüfenoolide sisaldus. See sort on Provence’is laialt levinud. ‘Grossane’ on geograafilises piirkonnas valitseva niiskusrežiimi jaoks väga kohane. Viljad küpsevad kiiresti ja neid kasutatakse eeskätt päritolunimetusega toote „Olives noires de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks, kuid kuuluvad traditsiooniliselt ka oliiviõli koostisse. Sort ‘Verdale des Bouches du Rhône’ on departemangu tüüpiline sort ning seda iseloomustab külmakindlus ja sellest saadava õli kõrge kvaliteet. Toote „Huile de la Vallée des Baux de Provence“ eripärade aluseks on sordivalik, milles eri sortide osakaal võib erineda sõltuvalt pressimiskodade tavadest seoses oliivide enamal või vähemal määral küpseda laskmisega enne pressimist ja piirkonnale iseloomulike tunnuste väljendamisega.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-b5a8bded-9a2c-4d84-8796-89e85a59f025