Nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1934/2006 (millega luuakse rahastamisvahend koostööks tööstus- ning teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumitega) parandus

( Euroopa Liidu Teataja L 405, 30. detsember 2006 )

Määrus (EÜ) nr 1934/2006 asendatakse järgmisega:

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1934/2006,

21. detsember 2006,

millega luuakse rahastamisvahend koostööks tööstus- ning teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumitega

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 181a,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust

ning arvestades järgmist:

(1) Ühendus on viimase aastakümne jooksul järjekindlalt tugevdanud kahepoolseid suhteid terve rea tööstus- ning teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumitega maailma erinevates piirkondades, peamiselt Põhja-Ameerikas, Ida-Aasias ja Okeaanias, kuid samuti Kagu-Aasias ja Pärsia lahe piirkonnas. Arengu tulemusel hõlmavad nimetatud suhted nüüd üha laienevat teemade ja valdkondade ringi nii majanduses kui ka teistel aladel.

(2) Ühenduse huvides on jätkata oma suhete süvendamist tööstusriikide ja -territooriumitega, kellega tal on sageli sarnased poliitilised, majanduslikud ja institutsionaalsed struktuurid ning väärtused ja kes on tähtsad partnerid nii poliitikas kui kaubanduses ning samuti olulised kaasarääkijad mitmepoolsetel foorumitel ja maailma asjade otsustamisel. See on tähtis tegur Euroopa Liidu rolli ja positsiooni tugevdamisel maailmas, mitmepoolsete institutsioonide konsolideerimisel ning kaasaitamisel maailma majanduse ja rahvusvahelise süsteemi tasakaalustamisele ja arengule.

(3) Euroopa Liit ning tööstus- ja teised suure sissetulekuga riigid ja territooriumid on leppinud kokku tugevdada oma suhteid ja teha koostööd ühist huvi pakkuvates valdkondades mitmesuguste kahepoolsete instrumentide nagu lepingute, deklaratsioonide, tegevuskavade ja teiste sarnaste dokumentide abil.

(4) Kooskõlas neis kahepoolsetes instrumentides esitatud põhimõtetega viib ühendus ellu koostööpoliitikat, mille eesmärgiks on luua keskkond, mis aitab kaasa suhete sisseseadmisele ja arendamisele kõnealuste riikide ja territooriumitega. Koostöömeetmed aitavad tugevdada Euroopa kohalolekut ja nähtavalolekut neis riikides ning innustada majanduslikku, kaubanduslikku, teaduslikku, kultuurilist ja muud laadi vahetust ja suhtlemist mõlema poole erinevate osalejate vahel.

(5) Euroopa Liit on rajatud sellistele põhimõtetele nagu demokraatia, õigusriik, hea valitsemistava, inimõiguste ja põhivabaduste austamine. Käesoleva määruse kohane ühenduse tegevus peaks aitama kaasa üldeesmärgi saavutamisele, milleks on nende põhimõtete arendamine ja tugevdamine partnerriikides ja -piirkondades dialoogi ja koostöö kaudu.

(6) Tööstus- ning teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumitega tehtava kahepoolse koostöö mitmekülgsete algatuste edendamine üheainsa vahendi alusel võimaldab ühendusel oma tegevuses saavutada mastaabisäästu, sünergiat, suuremat tõhusust ja nähtavalolekut.

(7) Käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks on vaja järgida diferentseeritud lähenemisviisi ja luua partnerriikidega koostöö, võttes arvesse nende majanduslikku, sotsiaalset ja poliitilist tausta ning ühenduse konkreetseid huve, strateegiaid ja prioriteete.

(8) Seoses käesoleva määruse vastuvõtmisega tuleb kehtetuks tunnistada nõukogu 26. veebruari 2001. aasta määrus (EÜ) nr 382/2001, mis käsitleb Euroopa Liidu ning Põhja-Ameerika, Kaug-Ida ja Okeaania industriaalmaade vahelisi koostöö- ja kaubandussuhteid edendavate projektide rakendamist ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1035/1999 (1).

(9) Kuna käesoleva määruse eesmärki, milleks on koostöö tugevdamise soodustamine ühenduse ning tööstus- ja teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumite vahel, ei suuda liikmesriigid täielikult saavutada ning meetme ulatuse tõttu on see paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artikli 5 lõikes 2 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks.

(10) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (2),

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Eesmärk

1. Ühenduse rahastamisega toetatakse majanduslikku, rahanduslikku, tehnilist ja muud ühenduse pädevusse kuuluvat koostööd tööstus- ning teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumitega.

2. Lõikes 1 nimetatud riikide ja territooriumitega tehtava koostöö esmatähtis eesmärk on konkreetne reageerimine vajadusele tugevdada nendega peetavaid sidemeid ning jätkata sidemete arendamist nii kahepoolsel, piirkondlikul kui mitmepoolsel alusel, eesmärgiga luua soodsam keskkond ühenduse suhete arendamiseks nende riikide ja territooriumitega ning soodustada nendega dialoogi pidamist, edendades samas ühenduse huve.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Koostöö tööstus- ning teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumitega on suunatud suhete arendamisele partneritega, kellel on ühendusega sarnased poliitilised, majanduslikud ja institutsionaalsed struktuurid ja väärtused ning kes on tähtsad partnerid ja kaasarääkijad mitmepoolsetel foorumitel ja maailma asjade otsustamisel. Koostöö hõlmab ka uusi tööstus- ning teisi suure sissetulekuga riike ja territooriumeid, kellega ühendusel on strateegiline huvi sidemeid edendada.

2. Käesolevas määruses hõlmavad tööstus- ning teised suure sissetulekuga riigid ja territooriumid lisas loetletud riike ja territooriumeid ning edaspidi nimetatakse neid partnerriikideks. Ent põhjendavate asjaolude esinemisel ja piirkondliku koostöö edendamiseks võib komisjon juhul, kui rakendatav projekt või programm on oma olemuselt piirkondlik või piiriülene, artiklis 6 nimetatud tegevuskavade vastuvõtmisel otsustada, et lisas loetlemata riigid on abikõlblikud. Vastavad tingimused võib sätestada artiklis 5 nimetatud mitmeaastastes koostööprogrammides. Komisjon muudab lisas esitatud nimekirja vastavalt OECD/arenguabikomitee arengumaade nimekirja korrapärastele läbivaatustele ja teavitab sellest ka nõukogu.

Artikkel 3

Põhimõtted

1. Euroopa Liit on rajatud sellistele põhimõtetele nagu vabadus, demokraatia, inimõiguste ja põhivabaduste austamine ja õigusriik ning püüab dialoogi ja koostöö kaudu edendada pühendumist neile põhimõtetele partnerriikides.

2. Käesoleva määruse rakendamisel järgitakse partnerriikidega koostöö loomisel vajadusel diferentseeritud lähenemisviisi, et võtta arvesse nende majanduslikku, sotsiaalset ja poliitilist tausta ning ühenduse konkreetseid huve, strateegiaid ja prioriteete.

3. Käesoleva määruse alusel rahastatavad meetmed hõlmavad koostöövaldkondi, mis on esitatud eelkõige ühenduse ja partnerriikide vahelistes instrumentides, lepingutes, deklaratsioonides ja tegevuskavades ning valdkondi, mis puudutavad ühenduse konkreetseid huve.

4. Käesoleva määruse alusel rahastatavate meetmete puhul seab ühendus eesmärgiks sidususe tagamise ühenduse välismeetmete muude valdkondadega ning samuti ühenduse teiste poliitikatega. See tagatakse poliitikate määratlemisel, strateegilisel kavandamisel ja programmitöös ning meetmete rakendamisel.

5. Käesoleva määruse alusel rahastatavad meetmed täiendavad liikmesriikide ja ühenduse avalik-õiguslike organite jõupingutusi ning lisavad neile väärtust, sealhulgas ärisuhete valdkonnas.

Artikkel 4

Koostöövaldkonnad

Ühenduse rahastamisega toetatakse artikliga 1 kooskõlas olevaid koostöömeetmeid ja rahastamine on kooskõlas käesoleva määruse üldeesmärgi, kohaldamisala, teiste eesmärkide ja põhimõtetega. Erilist tähelepanu pööratakse meetmetele, mis võivad sisaldada piirkondlikku mõõdet, järgmistes koostöövaldkondades:

1) koostöö, partnerluse ja ühisprojektide edendamine ühenduse ja partnerriikide majandus-, teadus- ja akadeemiliste ringkondade esindajate vahel;

2) kahepoolse kaubanduse, investeeringute voogude ja majanduspartnerluse stimuleerimine;

3) dialoogi edendamine ühenduse ja partnerriikide poliitika-, majandus- ja ühiskonnategelaste ning asjakohastes sektorites tegevate valitsusväliste organisatsioonide vahel;

4) inimestevaheliste sidemete, haridus- ja koolitusprogrammide ning loomingulise vahetuse edendamine ja vastastikuse mõistmise arendamine kultuuride ja tsivilisatsioonide vahel;

5) koostööprojektide edendamine sellistes valdkondades nagu teadusuuringud, teadus ja tehnoloogia, energeetika, transport ja keskkonnaküsimused (sealhulgas kliimamuutused), tollindus ja finantsküsimused ning mis tahes muu ühendusele ja partnerriikidele vastastikust huvi pakkuv küsimus;

6) teadlikkuse ja arusaamise parandamine Euroopa Liidust ning tema nähtavaloleku tugevdamine partnerriikides;

7) toetus konkreetsetele algatustele, sealhulgas teadustööle, uuringutele, katsekavadele või ühisprojektidele, mis on suunatud tõhusale ja paindlikule reageerimisele sellistele koostöö eesmärkidele, mis tulenevad arengutest ühenduse kahepoolsetes suhetes partnerriikidega või mille sihiks on tõuke andmine kõnealuste suhete edasisele süvendamisele ja laiendamisele.

Artikkel 5

Programmitöö ja vahendite eraldamine

1. Meetmed käesoleva määruse alusel koostöö edendamiseks viiakse ellu mitmeaastaste koostööprogrammide raames, mis hõlmavad koostööd kõigi või selleks valitud partnerriikidega. Komisjon koostab mitmeaastased koostööprogrammid ja määrab kindlaks nende kohaldamisala.

2. Mitmeaastased koostööprogrammid ei hõlma pikemat ajavahemikku kui käesoleva määruse kehtivusaeg. Programmides sätestatakse ühenduse strateegilised huvid ja prioriteedid, üldised eesmärgid ja oodatavad tulemused. Ühtlasi määratakse neis kindlaks ühendusepoolseks rahastamiseks valitud valdkonnad ja esitatakse vastavaks ajavahemikuks rahaeraldiste soovituslik jaotus nii kokku kui iga prioriteetse valdkonna ja partnerriigi või partnerriikide rühma jaoks eraldi. Vajaduse korral võib eraldiste suurus olla antud teatud vahemikus. Mitmeaastased koostööprogrammid vaadatakse läbi vahekokkuvõtete tegemiseks; vajaduse korral rakendatakse eriotstarbelist läbivaatamist.

3. Mitmeaastased koostööprogrammid ja mis tahes kokkuvõtted nende läbivaatamisest võtab komisjon vastu vastavalt artikli 15 lõikes 2 sätestatud korrale.

Artikkel 6

Rakendamine

1. Komisjon võtab vastu iga-aastased tegevuskavad, mille aluseks on artiklis 5 nimetatud mitmeaastased koostööprogrammid.

2. Iga-aastastes tegevuskavades määratakse kas kõigi või selleks välja valitud partnerriikide osas kindlaks taotletavad eesmärgid, sekkumisvaldkonnad, oodatavad tulemused, programmide haldamise kord ja kavandatav rahastamise kogusumma. Need sisaldavad rahastatavate operatsioonide kirjeldust, igaks operatsiooniks eraldatud summasid ning rakendamise näidisajakava.

3. Komisjon võtab iga-aastased tegevuskavad vastu vastavalt artikli 15 lõikes 2 sätestatud korrale. Nimetatud korda tuleb kasutada tegevuskavades selliste muudatuste tegemiseks, mis seisnevad tehnilises kohandamises, rakendamisperioodi pikendamises, assigneeringute ümberjaotamises kavandatud tegevuste vahel orienteeruva eelarve raames või eelarve suurendamises või vähendamises mahus, mis on väiksem kui 20 % algsest eelarvest, juhul kui need muudatused on kooskõlas tegevuskavades sätestatud algsete eesmärkidega.

Artikkel 7

Abikõlblikkus

Artiklis 6 nimetatud tegevuskavade rakendamise eesmärgil on käesoleva määruse alusel abikõlblikud

a) liikmesriikide ja partnerriikide järgmised üksused ja organid: i) avalik-õiguslikud või riigi osalusega organid, kohalikud ametiasutused ja nende ühendused; ii) äriühingud ja muud eraõiguslikud organisatsioonid ja ettevõtjad; iii) valitsusvälised organisatsioonid; sellised kodanike rühmitused ja valdkondlikud organisatsioonid nagu ametiühingud, majanduslikke ja sotsiaalseid huve esindavad organisatsioonid, tarbijaorganisatsioonid, naiste- ja noorteorganisatsioonid; haridus-, koolitus-, kultuuri-, meedia-, uurimis- ja teaduslikud organisatsioonid; ülikoolid ja muud haridusasutused;

b) partnerriigid ning nende piirkonnad, institutsioonid ja detsentraliseeritud organid;

c) rahvusvahelised organisatsioonid, sealhulgas piirkondlikud organisatsioonid, niivõrd kui nad aitavad kaasa käesoleva määruse eesmärkide saavutamisele;

d) füüsilised isikud liikmesriikidest ja partnerriikidest või teistest kolmandatest riikidest, niivõrd kuivõrd nad aitavad kaasa käesoleva määruse eesmärkide saavutamisele;

e) partnerriikide ja -piirkondade ning ühenduse asutatud ühisorganid;

f) ühenduse institutsioonid ja organid, kuid üksnes artiklis 9 nimetatud toetusmeetmete rakendamiseks;

g) Euroopa Liidu asutused.

Artikkel 8

Rahastamise liigid

1. Koostööprojekte ja -programme rahastatakse Euroopa Liidu üldeelarvest kas täielikult või koos kaasrahastamisega teistest allikatest, nagu on sätestatud artiklis 10.

2. Tegevuskavade elluviimise rahastamine võib eelkõige toimuda järgmistes õiguslikes vormides:

a) toetuslepingud (sealhulgas stipendiumid);

b) hankelepingud;

c) töölepingud;

d) rahastamislepingud.

3. Kui tegevuskavade elluviimine toimub partnerriikidega sõlmitud rahastamislepingute vormis, tuleb sätestada, et ühendusepoolset rahastamist ei kasutata maksude, tollimaksude või muu maksukoormuse rahastamiseks partnerriikides.

Artikkel 9

Toetusmeetmed

1. Ühenduse rahastamisest võib katta kulutusi, mis on seotud käesoleva määruse rakendamiseks ja selle eesmärkide saavutamiseks otseselt vajalike ettevalmistuste, järelmeetmete, seire, auditeerimise ja hindamisega, samuti mis tahes muid haldus- või tehnilise abiga seotud kulutusi, mis komisjonil, sealhulgas tema delegatsioonidel partnerriikides, võivad tekkida käesoleva määruse alusel rahastatavate operatsioonide haldamisel.

2. Nimetatud toetusmeetmed ei tarvitse olla hõlmatud mitmeaastaste programmidega ja seepärast võib neid rahastada väljaspool programmide kohaldamisala.

3. Komisjon võtab mitmeaastaste programmidega mittehõlmatud toetusmeetmed vastu ja teavitab sellest liikmesriike.

Artikkel 10

Kaasrahastamine

1. Meetmete kaasrahastajaks võivad olla muu hulgas

a) liikmesriigid, nende piirkondlikud ja kohalikud omavalitsused ning eelkõige nende avalik-õiguslikud ja riigi osalusega asutused;

b) partnerriigid ning eelkõige nende avalik-õiguslikud ja riigi osalusega asutused;

c) rahvusvahelised ja piirkondlikud organisatsioonid, sealhulgas rahvusvahelised ja piirkondlikud rahandusasutused;

d) äriühingud, muud eraõiguslikud organisatsioonid ja ettevõtjad ning muud valitsusvälised osalejad;

e) partnerriigid, keda rahastatakse, ja muud rahastamiskõlblikud organid vastavalt artiklile 7.

2. Paralleelse kaasrahastamise korral jagatakse projekt või programm mitmeks selgelt eristatavaks tegevuseks, millest igaüht rahastavad erinevad partnerid, kusjuures kaasrahastamine toimub viisil, mis võimaldab rahastamise lõppotstarvet alati kindlaks teha.

3. Ühise kaasrahastamise korral jagatakse projekti või programmi kogukulud kaasrahastavate partnerite vahel ja vahendid pannakse kokku nii, et projekti või programmi raames läbiviidud konkreetse tegevuse rahastamisallikat ei ole hiljem enam võimalik kindlaks teha.

4. Ühismeetmete rakendamiseks võib komisjon lõike 1 punktides a, b ja c nimetatud organite nimel võtta vastu ja hallata vahendeid kaasrahastatavate projektide jaoks. Kõnealuseid vahendeid käsitletakse assigneeritud tuludena vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) (3) artiklile 18.

Artikkel 11

Menetluskord

1. Käesoleva määruse alusel rahastatavaid meetmeid rakendatakse kooskõlas määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, ja eelkõige selle teise osa IV jaotisega.

2. Komisjon võib usaldada ametiasutusele omased ülesanded, eelkõige eelarve rakendamisega seotud ülesanded määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 artikli 54 lõike 2 punktides a ja c osutatud organitele. Nimetatud määruse artikli 54 lõike 2 punktis c osutatud organitele võib usaldada avaliku võimu teostamisega seotud ülesanded juhul, kui need organid on rahvusvaheliselt tunnustatud, vastavad rahvusvaheliselt tunnustatud haldus- ja kontrollsüsteemidele ning kui nende üle teostab järelevalvet avaliku võimu kandja.

Artikkel 12

Ühenduse finantshuvide kaitsmine

1. Mis tahes käesolevast määrusest tulenevad lepingud sisaldavad sätteid, mis tagavad ühenduse finantshuvide kaitse, eelkõige seoses eeskirjade eiramise, pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevusega, kooskõlas nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta, (4) nõukogu 11. novembri 1996. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, (5) et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramise eest ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1073/1999 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta (6).

2. Lepingutes antakse komisjonile ja kontrollikojale selgesõnaliselt õigus iga ühenduse vahendeid saanud töövõtja või alltöövõtja auditeerimiseks, sealhulgas dokumentide auditeerimiseks ja kohapealseks auditeerimiseks. Lepingutes on samuti selgelt väljendatud komisjoni volitused kontrollida koha peal ja inspekteerida vastavalt määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96.

3. Kõigis koostöö rakendamisest tulenevates lepingutes tagatakse lõikes 2 sätestatud komisjoni ja kontrollikoja õigused lepingute täitmise ajal ja pärast seda.

Artikkel 13

Hindamine

1. Komisjon hindab korrapäraselt käesoleva määruse alusel rahastatud tegevusi ja programme, vajadusel sõltumatute välishindamiste abil, et teha kindlaks, kas eesmärgid on saavutatud ning võimaldavad komisjonil koostada soovitusi tulevaste meetmete parandamiseks. Neid tulemusi võetakse arvesse programmide kavandamisel ja vahendite eraldamisel.

2. Komisjon saadab teavitamise eesmärgil oma hindamisaruanded Euroopa Parlamendile ja artiklis 15 nimetatud komiteele.

3. Komisjon kaasab käesoleva määruse alusel tehtava ühenduse koostöö hindamisetappi asjaomased sidusrühmad, sealhulgas valitsusvälised osalejad.

Artikkel 14

Aastaaruanne

Komisjon vaatab läbi käesoleva määruse alusel võetud meetmete rakendamisel tehtud edusammud ning esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aastaaruande käesoleva määruse rakendamise kohta. Aruandes esitatakse eelarve rakendamise tulemused ja tutvustatakse rahastatud meetmeid ja programme ning võimaluste piires tuuakse välja koostöömeetmete ja -programmide peamised tagajärjed ja mõjud.

Artikkel 15

Komitee

1. Komisjoni abistab komitee.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7.

Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõike 3 tähenduses kehtestatakse 30 päeva.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 16

Finantssätted

Käesoleva määruse rakendamise lähtesumma ajavahemikuks 2007–2013 on 172 miljonit eurot. Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad iga-aastased assigneeringud finantsraamistiku põhjal.

Artikkel 17

Kehtetuks tunnistamine

1. Määrus (EÜ) nr 382/2001 tunnistatakse kehtetuks alates ühest järgmistest kuupäevadest, sõltuvalt sellest, kumb on hilisem:

— 1. jaanuarist 2007,

— käesoleva määruse jõustumise kuupäevast.

2. Kehtetuks tunnistatud määrust kohaldatakse jätkuvalt 2007. aastale eelnevate eelarveaastate õigusaktide ja kohustuste suhtes. Kõik viited kehtetuks tunnistatud määrusele loetakse viideteks käesolevale määrusele.

Artikkel 18

Ülevaatamine

Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 31. detsembriks 2010 aruande, milles hinnatakse käesoleva määruse rakendamist esimesel kolmel aastal, vajaduse korral koos seadusandliku ettepanekuga vajalike muudatuste tegemiseks.

Artikkel 19

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013.