KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1864/2005,

15. november 2005,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1725/2003 (millega võetakse vastu teatavad rahvusvahelised raamatupidamisstandardid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1606/2002) seoses rahvusvahelise finantsaruandlusstandardiga IFRS 1 ning rahvusvahelist raamatupidamisstandarditega IAS 32 ja IAS 39

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. juuli 2002. aasta määrust (EÜ) nr 1606/2002 rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaldamise kohta, (1) eelkõige selle artikli 3 lõiget 1,

ning arvestades järgmist:

Detsembris 2003 muudetud IAS 39 versioonis antakse ettevõtetele võimalus esmasel kajastamisel määratleda lõplikult iga finantsvara või finantskohustist selle õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande (õiglase väärtuse meetod). Siiski väljendasid Euroopa Keskpank (EKP), Baseli komitees esindatud usaldatavusnormatiivide järelevalveasutused ning väärtpaberituru järelevalveasutused muret, et piiramata õiglase väärtuse meetodi rakendusala, võidakse seda rakendada sobimatult, eelkõige finantsinstrumentide puhul, mis on seotud äriühingu enda kohustistega.

Seepärast tuleb lisada määrusest (EÜ) nr 2086/2004 välja jäänud finantskohustiste õiglase väärtuse meetodi rakendussätted. Lisaks tuleks finantsvaradega seotud õiglase koguväärtuse meetodi suhtes kohaldada põhimõtetest lähtuvat lähenemisviisi selliselt, nagu see on kiidetud heaks määrusega (EÜ) nr 2086/2004.

IASB nõustub, et muudetud standard ei takista usaldatavusnormatiivide järelevalveasutusel hindamast reguleeritud finantsinstitutsiooni kohaldatava õiglase väärtuse mõõtmise rangust ning sellega seotud riskihalduse strateegiate, poliitika ja tegevuse usaldusväärsust, ning võtmast vajalikke meetmeid. IASB nõustub, et teatav teabe avalikustamine võib aidata usaldatavusnormatiivide järelevalveasutustel hinnata asjaomase asutuse kapitalinõudeid. Seda eelkõige juhul, kui kajastatakse kasu, mis tuleneb asutuse krediidireitingu halvenemisest, mida tuleb põhjalikumalt uurida IAS 39 edasiseks täiustamiseks. Seepärast jälgib komisjon muudetud IAS 39 Finantsinstrumendid: kajastamine ja mõõtmine, õiglase väärtuse meetod mõjusid ja uurib selle rakendamist määruse (EÜ) nr 1606/2002 artiklis 10 kirjeldatud läbivaatamise raames.

Valdkonna tehniliste ekspertidega peetud nõupidamised on kinnitanud, et muudetud IAS 39 Finantsinstrumendid: kajastamine ja mõõtmine, õiglase väärtuse meetod vastab määruse (EÜ) nr 1606/2002 artiklis 3 kehtestatud tehnilistele vastuvõtukriteeriumidele, eelkõige nõuetele olla kooskõlas Euroopa üldiste huvidega.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määruse (EÜ) nr 1725/2003 lisa muudetakse järgmiselt.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2005.

(1) EÜT L 243, 11.9.2002, lk 1.

(2) ELT L 261, 13.10.2003, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 211/2005 (ELT L 41, 11.2.2005, lk 1).

(3) ELT L 363, 9.12.2004, lk 1.

LISA

A. Rahvusvahelist raamatupidamisstandardit IAS 39 Finantsinstrumendid: kajastamine ja mõõtmine muudetakse järgmiselt:

a) lõikesse 35 lisatakse järgmine tekst: “Kui ülekantud vara mõõdetakse amortiseeritud soetusmaksumuses, siis käesolevas standardis toodud võimalus finantskohustise kajastamiseks õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande ei ole kaasnevale kohustisele rakendatav.”

b) Rakendusjuhendi lisas A asendatakse AG31 tekst järgmiselt: “Hübriidinstrumendi näiteks on finantsinstrument, mis annab valdajale õiguse finantsinstrumendi emitendile instrument tagasi müüa raha või muu finantsvara eest, mille summa muutub vastavalt omakapitali või kauba indeksi muutusele, mis võib suureneda või väheneda (müüdav instrument). Kui esmasel kajastamisel emitent ei määratleb müüdavat instrumenti õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatava finantskohustisena, on ta kohustatud eraldama varjatud tuletisinstrumendi (s.t indekseeritud põhiosamakse) paragrahvi 11 kohaselt, sest põhileping on võlainstrument vastavalt paragrahvile AG27 ja indekseeritud põhiosamakse ei ole tihedalt seotud põhivõlainstrumendiga vastavalt paragrahvi AG30 punktile a. Kuna põhiosamakse võib suureneda ja väheneda, on varjatud tuletisinstrument optsiooniks mitteolev tuletisinstrument, mille väärtus on indekseeritud alusvaraks oleva muutuja suhtes.”

B. IAS 39 lisatakse järgmine tekst:

RAHVUSVAHELISED RAAMATUPIDAMISSTANDARDID IAS nr Nimetus “IAS 39 Finantsinstrumendid: kajastamine ja mõõtmine koos sätetega õiglase väärtuse meetodi kasutamise kohta”

Paljundamine lubatud Euroopa Majanduspiirkonnas. Kõik olemasolevad õigused kehtivad väljaspool EMPd, v.a õigus paljundada isiklikuks kasutamiseks või muul õiglasel otstarbel. Lisateavet on võimalik saada IASB veebilehelt www.iasb.org.uk

RAHVUSVAHELISE RAAMATUPIDAMISSTANDARDI 39

Finantsinstrumendid: kajastamine ja mõõtmine parandused

ÕIGLASE VÄÄRTUSE VALIKUVÕIMALUS

Käesolevas dokumendis sätestatakse standardi IAS 39 Finantsinstrumendid: kajastamine ja mõõtmine (IAS 39) parandused. Need parandused puudutavad ettepanekuid, mis sisaldusid IAS 39 2004. aasta aprillis avaldatud kavandatud paranduste projektis – Õiglase väärtuse valikuvõimalus.

Ettevõtted peavad rakendama käesolevas dokumendis sätestatud parandusi 1. jaanuaril 2006 või hiljem algavatele aruandeaastatele.

Paragrahvis 9 asendatakse õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatava finantsvara või -kohustise mõiste punktis b esitatud osa järgmiselt.

MÕISTED

9. …

Finantsinstrumentide nelja kategooria mõisted

Õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatav finantsvara või -kohustis on finantsvara või -kohustis, mis vastab ühele kahest järgmisest tingimusest.

a) …

b) Esmasel kajastamisel määratleb ettevõte selle õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks. Ettevõte võib kasutada seda määratlust ainult siis, kui see on lubatud paragrahviga 11A või kui selle tulemuseks on asjakohasem informatsioon, sest i) see kas kõrvaldab või vähendab oluliselt mõõtmise või kajastamise järjekindlusetust (mida mõnikord nimetatakse arvestuse mittevastavuseks), mis muul juhul tuleneks varade või kohustiste mõõtmisest või nendelt saadavate kasumite või kahjumite kajastamisest erinevatel alustel; või ii) finantsvarade, -kohustiste või nende mõlema rühma juhitakse ja selle tulemuslikkust hinnatakse õiglase väärtuse alusel vastavalt dokumenteeritud riskijuhtimise või investeerimise strateegiale ning informatsiooni rühma kohta antakse ettevõttesiseselt sellel alusel ettevõtte juhtkonna võtmeisikutele (nagu on määratletud standardis IAS 24 Seotud osapooli käsitleva informatsiooni avalikustamine (muudetud 2003)), näiteks ettevõtte juhtorganile ja tegevjuhile.

Standardi IAS 32 paragrahvides 66, 94 ja AG40 nõutakse, et ettevõte avalikustaks informatsiooni finantsvarade ja -kohustiste kohta, mida ta on määratlenud õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavatena, sealhulgas selle kohta, kuidas ta on need tingimused täitnud. Punkti ii kohaselt kriteeriumitele vastavate instrumentide puhul hõlmab see avalikustatav informatsioon tekstilist kirjeldust selle kohta, kuidas õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks määratlemine on kooskõlas ettevõtte dokumenteeritud riskijuhtimise või investeerimise strateegiaga.

Investeeringuid omakapitaliinstrumentidesse, millel puudub noteeritud turuhind aktiivsel turul ja mille õiglast väärtust ei saa usaldusväärselt mõõta (vt paragrahvi 46 punkt c ning lisa A paragrahvid AG80 ja AG81), ei määratleta õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavateks.

Tuleb rõhutada, et paragrahvid 48, 48A, 49 ja lisa A paragrahvid AG69–AG82, milles sätestatakse nõuded finantsvara või -kohustise õiglase väärtuse usaldusväärsetele mõõtmisalustele, kehtivad ühteviisi kõikidele objektidele, mida kas määratluse tõttu või muul põhjusel mõõdetakse õiglases väärtuses või mille õiglane väärtus on avalikustatud.

Paragrahv 11A lisatakse järgmises sõnastuses:

VARJATUD TULETISINSTRUMENDID

11A. Vaatamata paragrahvile 11, kui leping sisaldab ühte või mitut varjatud tuletisinstrumenti, võib ettevõte määratleda kogu hübriidlepingu õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks finantsvaraks või -kohustiseks, välja arvatud juhtudel kui:

a) varjatud tuletisinstrument(-instrumendid) ei muuda oluliselt rahavoogusid, mis muul juhul oleksid lepinguga nõutavad; või

b) sarnase hübriidinstrumendi esmakordsel käsitlemisel on vähese analüüsiga või ilma analüüsita selge, et varjatud tuletisinstrumendi(-instrumentide) eraldamine on keelatud, nagu näiteks laenus varjatud ettemakse optsioon, mis lubab valdajal laenu ette maksta ligilähedaselt selle amortiseeritud soetusmaksumuses.

Paragrahvid 12 ja 13 muudetakse järgmiselt:

12. Kui käesoleva standardi kohaselt peab ettevõte varjatud tuletisinstrumendi põhilepingust eraldama, kuid ta ei suuda varjatud tuletisinstrumenti eraldi mõõta kas selle omandamisel või mõnel järgneval finantsaruandluse kuupäeval, peab ta kogu hübriidlepingu määratlema õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks.

13. Kui ettevõte ei suuda varjatud tuletisinstrumendi õiglast väärtust selle instrumendi tingimuste alusel usaldusväärselt kindlaks määrata (näiteks kui varjatud tuletisinstrument põhineb noteerimata omakapitaliinstrumendil), siis on varjatud tuletisinstrumendi õiglane väärtus hübriidinstrumendi õiglase väärtuse ja põhilepingu õiglase väärtuse vaheline erinevus, eeldusel et neid saab käesoleva standardi kohaselt kindlaks määrata. Kui ettevõte ei suuda varjatud tuletisinstrumendi õiglast väärtust antud meetodit kasutades kindlaks määrata, rakendub paragrahv 12 ja hübriidinstrument määratletakse õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks.

Lisatakse paragrahv 48A järgmises sõnastuses:

ÕIGLASE VÄÄRTUSE MÕÕTMISE KAALUTLUSED

48A. Parim õiglase väärtuse mõõdik on noteeritud hind aktiivsel turul. Kui finantsinstrumendi turg ei ole aktiivne, leiab ettevõte õiglase väärtuse kasutades hindamistehnikat. Hindamistehnika kasutamise eesmärk on määratleda, milline oleks olnud tehingu hind mõõtmiskuupäeval sõltumatute osapoolte vahelises tavapärastest ärilistest kaalutlustest ajendatud tehingus. Hindamistehnikad hõlmavad teadlike, huvitatud ja sõltumatute osapoolte vaheliste hiljutiste turutehingute kasutamist (kui nende kohta on kättesaadavaid andmeid), võrdlust olulises osas sarnase teise instrumendi hetkel kehtiva õiglase väärtusega, diskonteeritud rahavoogude analüüsi ja optsioonide hinnamudelite kasutamist. Kui on olemas hindamistehnika, mida turuosalised tavaliselt kasutavad instrumendi hinna määramiseks ja see tehnika on andnud usaldusväärseid hinnanguid tegelike turutehingute hindade kohta, kasutab ettevõte seda tehnikat. Valitud hindamistehnika kasutab maksimaalselt ära turusisendeid ja tugineb võimalikult vähesel määral ettevõtte-spetsiifilistele sisenditele. See sisaldab kõiki tegureid, mida turuosalised võtaksid hinna määramisel arvesse ja on kooskõlas finantsinstrumentide hindamise üldtunnustatud majandusmetodoloogiatega. Ettevõte kontrollib hindamistehnikat perioodiliselt ja testib selle paikapidavust, kasutades sama instrumendiga (muutmata või ümber struktureerimata kujul) tehtud mis tahes jälgitavate jooksvate turutehingute hindu või tuginedes mis tahes saadaolevatele jälgitavatele turuandmetele.

JÕUSTUMISKUUPÄEV JA ÜLEMINEK

Paragrahv 105 muudetakse ning lisatakse paragrahvid 105A–105D järgmises sõnastuses:

…

105. Käesoleva standardi esmakordsel rakendamisel on ettevõttel lubatud määratleda eelnevalt kajastatud finantsvara müügivalmis olevana. Iga sellise finantsvara puhul kajastab ettevõte kõik kumulatiivsed õiglase väärtuse muutused omakapitali eraldi komponendis kuni edaspidise kajastamise lõpetamiseni või vara väärtuse languseni, mil ettevõte kannab selle kumulatiivse kasumi või kahjumi kasumiaruandesse. Ettevõte peab samuti:

a) korrigeerima finantsvara kajastamist uue määratluse alusel võrreldavates finantsaruannetes, ja

b) avalikustama finantsvarade õiglase väärtuse määratlemise kuupäeva seisuga ning nende liigituse ja bilansilise maksumuse eelmistes finantsaruannetes.

105A. Ettevõte peab rakendama paragrahve 11A, 48A, AG4B–AG4K, AG33A ja AG33B ning 2005. aastal paragrahvides 9, 12 ja 13 tehtud parandusi 1. jaanuaril 2006 või hiljem algavatele aruandeaastatele. Varasem rakendamine on soovitatav.

105B. Ettevõte, mis esmakordselt rakendab paragrahve 11A, 48A, AG4B–AG4K, AG33A ja AG33B ning 2005. aastal paragrahvides 9, 12 ja 13 tehtud parandusi oma enne 1. jaanuari 2006 algaval aruandeaastal

a) võib nende uute ja muudetud paragrahvide esmakordsel rakendamisel määratleda õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavatena kõik eelnevalt kajastatud finantsvarad või -kohustised, mis sel ajal vastavad sellise määratlemise kriteeriumitele. Kui aruandeaasta algab enne 1. septembrit 2005, siis sellist määratlemist ei pea lõpetama enne 1. septembrit 2005 ja see võib hõlmata ka finantsvarasid ja -kohustusi, mis on kajastatud selle aruandeaasta alguse ja 1. septembri 2005 vahelisel perioodil. Vaatamata paragrahvile 91 peab lõpetama kõikide finantsvarade ja -kohustiste, mis on määratletud õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavatena vastavalt käesolevale punktile ja mis olid eelnevalt määratletud maandatava instrumendina õiglase väärtuse riskimaandamissuhetes, määratlemise sellistes suhetes samaaegselt nende määratlemisega õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavatena.

b) peab avalikustama vastavalt punktile a määratletud iga finantsvara või -kohustise õiglase väärtuse määratlemise kuupäeva seisuga ning nende liigituse ja bilansilise maksumuse eelmistes finantsaruannetes.

c) peab lõpetama iga eelnevalt õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajatatutena määratletud finantsvara või -kohustise määratlemise, kui see ei vasta määratlemise kriteeriumitele vastavalt uutele ja muudetud paragrahvidele. Kui finantsvara või -kohustist mõõdetakse pärast määratlemise lõpetamist amortiseeritud soetusmaksumuses, loetakse määratlemise lõpetamise kuupäeva tinglikult selle esmase kajastamise kuupäevaks.

d) peab avalikustama finantsvarade või -kohustiste, mille määratlemine on lõpetatud vastavalt punktile c, õiglase väärtuse määratlemise lõpetamise kuupäeva seisuga ja nende uued liigitused.

105C. Ettevõte, mis esmakordselt rakendab paragrahve 11A, 48A, AG4B–AG4K, AG33A ja AG33B ning 2005. aastal paragrahvides 9, 12 ja 13 tehtud parandusi oma 1. jaanuaril 2006 või hiljem algavale aruandeaastale

a) lõpetab eelnevalt õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatutena määratletud mis tahes finantsvara või -kohustise määratlemise ainult juhul, kui see ei vasta määratlemise kriteeriumitele vastavalt uutele ja muudetud paragrahvidele. Kui finantsvara või -kohustist mõõdetakse pärast sellise määratlemise lõpetamist amortiseeritud soetusmaksumuses, siis määratlemise lõpetamise kuupäeva loetakse tinglikult selle esmase kajastamise kuupäevaks.

b) ei tohi määratleda õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavateks ühtegi eelnevalt kajastatud finantsvara või -kohustist.

c) peab avalikustama kõigi nende finantsvarade või -kohustiste õiglase väärtuse ümberliigitamise kuupäeva seisuga, mille määratlemine on lõpetatud vastavalt punktile a, ja nende uued liigitused.

105D. Ettevõte peab korrigeerima oma võrreldavaid finantsaruandeid, kasutades paragrahvis 105B või 105C toodud uusi määratlusi tingimusel, et õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaiks määratletud finantsvara, -kohustise või finantsvarade, -kohustiste või nende mõlema rühma korral oleksid need objektid või rühmad vastanud paragrahvi 9 punkti b alapunktides i, ii või paragrahvis 11A toodud kriteeriumitele võrreldava perioodi alguses või – kui need on omandatud pärast võrreldava perioodi algust – oleksid vastanud paragrahvi 9 punkti b alapunktides i, ii või paragrahvis 11A toodud kriteeriumitele esmase kajastamise kuupäeval.

Lisasse A lisatakse paragrahvid AG4B–AG4K järgmises sõnastuses:

Lisa A Rakendusjuhend MÕISTED (paragrahvid 8 ja 9) Õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks määratlemine AG4B. Käesoleva standardi paragrahvis 9 lubatakse ettevõttel määratleda finantsvara, -kohustist või finantsinstrumentide (finantsvarade, -kohustiste või nende mõlema) rühma õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks tingimusel, et selle tulemuseks on asjakohasem informatsioon. AG4C. Ettevõtte otsus määratleda finantsvara või -kohustist õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks sarnaneb arvestusmeetodi valikuga (kuigi erinevalt arvestusmeetodi valikust ei ole nõutav selle järjepidev rakendamine kõikidele sarnastele tehingutele). Kui ettevõttel on selline valik, nõutakse standardi IAS 8 Arvestusmeetodid, raamatupidamislike hinnangute muutused ja vead paragrahvi 14 punktis b, et valitud meetodi tulemusena annaksid finantsaruanded usaldusväärset ja asjakohasemat informatsiooni tehingute, muude sündmuste ja tingimuste mõju kohta ettevõtte finantsseisundile, finantstulemusele või rahavoogudele. Õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks määratlemise korral sätestatakse paragrahvis 9 kaks tingimust, mille korral asjakohasema informatsiooni nõue on täidetud. Seega, sellise määratluse valimiseks vastavalt paragrahvile 9 peab ettevõte tõestama, et ta vastab ühele (või mõlemale) neist kahest tingimusest. Paragrahvi 9 punkti b alapunkt i: Määratlemine kõrvaldab või vähendab oluliselt mõõtmise või kajastamise järjekindlusetust, mis ilmneks muul juhul AG4D. Vastavalt standardile IAS 39 määratakse finantsvara või -kohustise mõõtmine ja selle väärtuse kajastatud muutuste liigitus objekti liigituse järgi ja selle põhjal, kas objekt on määratletud riskimaandamissuhte osa. Need nõuded võivad põhjustada mõõtmise või kajastamise järjekindlusetuse (mida mõnikord nimetatakse arvestuse mittevastavuseks), kui näiteks õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande mittemääratletud finantsvara liigitatakse müügivalmis olevaks (mille puhul enamikku õiglase väärtuse muutusi kajastatakse otse omakapitalis) ja ettevõtte kaasnevat kohustist mõõdetaks amortiseeritud soetusmaksumuses (mille puhul õiglase väärtuse muutusi ei kajastata). Sellisel juhul võib ettevõte otsustada, et tema finantsaruanded annaksid asjakohasemat informatsiooni, kui nii vara kui ka kohustis on liigitatud õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks. AG4E. Järgmistest näidetest selgub, millal see tingimus on täidetud. Kõikidel juhtudel saab ettevõte kasutada nimetatud tingimust, et määratleda finantsvara või -kohustist õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks ainult siis, kui see vastab paragrahvi 9 punkti b alapunktis i toodud põhimõttele. a) Ettevõttel on kohustised, mille rahavood põhinevad lepingujärgselt selliste varade tulemuslikkusel, mida muul juhul liigitataks müügivalmis olevana. Näiteks võivad kindlustusandjal olla lisakasumis osalemist sisaldavad kohustised, millelt makstakse hüvitist kindlustusandja varade määratletud kogumi realiseeritud ja/või realiseerimata investeerimiskasumi alusel. Kui nende kohustiste mõõtmine peegeldab turuhindu, tähendaks varade liigitamine õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks, et finantsvarade õiglase väärtuse muutusi kajastatakse kasumiaruandes samal perioodil, kui kaasnevaid muutusi kohustiste väärtuses. b) Ettevõttel on kohustised vastavalt kindlustuslepingutele, mille mõõtmine tugineb jooksvale informatsioonile (nagu on lubatud standardi IFRS 4 Kindlustuslepingud paragrahviga 24), ja tema kaasnevad finantsvarad, mida muul juhul liigitataks müügivalmis olevateks või amortiseeritud soetusmaksumuses mõõdetavateks. c) Ettevõttel on finantsvarad, -kohustised või mõlemad, millel on ühine risk, näiteks intressirisk, mis tavaliselt tingib vastastikku tasakaalustuvaid muutusi õiglastes väärtustes. Kuid ainult mõningaid instrumente mõõdetakse õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavatena (tuletisinstrumendid või kauplemiseesmärgil hoitavaks liigitatud instrumendid). Samuti võib esineda olukord, et riskimaandamisinstrumentide arvestuse nõuded ei ole täidetud, näiteks seetõttu, et paragrahvis 88 toodud efektiivsuse nõuded ei ole täidetud. d) Ettevõttel on finantsvarad, -kohustised või mõlemad, millel on ühine risk, näiteks intressirisk, mis tingib vastastikku tasakaalustuvaid muutusi õiglastes väärtustes, ent ettevõte ei vasta riskimaandamisinstrumentide arvestuse kriteeriumitele, sest ükski instrumentidest ei ole tuletisinstrument. Lisaks on riskimaandamisarvestuse puudumisel oluline järjekindlusetus kasumite ja kahjumite kajastamisel. Näiteks: i) ettevõte on finantseerinud portfelli, mis koosneb fikseeritud intressimääraga varadest – mida muul juhul liigitataks müügivalmis varadeks – fikseeritud intressimääraga võlakohustustest, mille õiglase väärtuse muutused tavaliselt tasakaalustavad üksteist. Varade ja võlakohustuste kajastamine õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kõrvaldab järjekindlusetuse, mis muul juhul tuleneks varade mõõtmisest õiglases väärtuses koos vastavate otse omakapitalis kajastatavate muutustega ja võlakohustuste mõõtmisest amortiseeritud soetusmaksumuses. ii) ettevõte on finantseerinud teatud laenude rühma emiteerides kaubeldavaid võlakirju, mille õiglase väärtuse muutused tavaliselt tasakaalustavad üksteist. Kui lisaks ettevõte ostab ja müüb regulaarselt võlakirju, kuid ostab ja müüb harva – kui üldse – laene, kõrvaldab nii laenude kui ka võlakirjade õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastamine järjekindlusetuse kasumite ja kahjumite kajastamise ajastamisel, mis muul juhul tuleneks nii laenude kui ka võlakirjade amortiseeritud soetusmaksumuses mõõtmisest ja kasumi või kahjumi kajastamisest võlakirjade igakordse tagasiostmise korral. AG4F. Eelmises paragrahvis kirjeldatud juhtumitel võib esmasel kajastamisel muul juhul selliselt mittemõõdetavate finantsvarade ja -kohustiste õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks määratlemine kõrvaldada või vähendada oluliselt mõõtmise või kajastamise järjekindlusetust ja anda asjakohasemat informatsiooni. Praktilistel põhjustel ei pea ettevõte saama kõigi varade ja kohustiste osapooleks, mis tingivad mõõtmise või kajastamise järjekindlusetuse täpselt üheaegselt. Mõistlik viivitus on lubatud tingimusel, et iga tehing on selle esmasel kajastamisel määratletud õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks ja sel ajal eeldatakse kõigi ülejäänud tehingute toimumist. AG4G. Ei ole vastuvõetav määratleda ainult mõningaid järjekindlusetust põhjustavaid finantsvarasid ja -kohustisi õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks, kui see ei kõrvaldaks või ei vähendaks oluliselt järjekindlusetust ja seetõttu selle tulemuseks ei oleks asjakohasem informatsioon. Kuid on vastuvõetav määratleda ainult mõningaid mitmetest sarnastest finantsvaradest või sarnastest finantskohustistest, kui selle tulemusena saavutatakse järjekindlusetuse oluline vähenemine (ja võimalik, et suurem vähenemine kui muude lubatavate määratlustega). Näiteks oletagem, et ettevõttel on mitmeid sarnaseid finantskohustisi, mille summa on 100 VÜ (1) ja mitmeid sarnaseid finantsvarasid, mille summa on 50 VÜ, kuid mida mõõdetakse erineval alusel. Ettevõte võib vähendada oluliselt mõõtmise järjekindlusetust, määratledes esmasel kajastamisel kõik varad, kuid ainult osa kohustistest (näiteks üksikud kohustised kogusummas 45 VÜ) õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks. Kuna aga õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks määratlemist saab rakendada ainult finantsinstrumendile tervikuna, peab antud näites ettevõte määratlema ühe või mitu kohustist tervikuna. Ta ei saaks määratleda üksnes kohustise üht komponenti (nt õiglase väärtuse muutusi, mis tulenevad ainult ühest riskist, nagu näiteks intressi viitemäära muutustest) või kohustise protsentuaalset osa. Paragrahvi 9 punkti b alapunkt ii: Finantsvarade, -kohustiste või nende mõlema rühma juhitakse ja selle tulemuslikkust hinnatakse õiglase väärtuse alusel vastavalt dokumenteeritud riskijuhtimise või investeerimise strateegiale AG4H. Ettevõte võib juhtida ja hinnata finantsvarade, -kohustiste või nende mõlema rühma sellisel viisil, et selle rühma õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande mõõtmise tulemuseks on asjakohasem informatsioon. Antud juhul keskendutakse viisile, kuidas ettevõte juhib ja hindab tulemuslikkust, mitte niivõrd tema finantsinstrumentide olemusele. AG4I. Järgmistes näidetes selgitatakse, millal see tingimus võib olla täidetud. Kõikidel juhtudel võib ettevõte kasutada kõnealust tingimust finantsvarade või -kohustiste määratlemiseks õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastamiseks ainult siis, kui ta vastab paragrahvi 9 punkti b alapunktis ii toodud põhimõttele. a) Ettevõte on riskikapitali organisatsioon, investeerimisfond või sarnane ettevõte, mille äritegevus seisneb investeerimises finantsvaradesse eesmärgiga saada kasu nende kogutootlusest intressi või dividendide näol ja õiglase väärtuse muutustest. IAS 28 Investeeringud sidusettevõtetesse ja IAS 31 Osalemine ühisettevõtmistes lubavad selliste investeeringute väljajätmist oma rakendusalast tingimusel, et investeeringuid mõõdetakse õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande. Ettevõte võib rakendada sama arvestusmeetodit muudele kogutootluse alusel juhitavatele investeeringutele, mille üle tema mõju on ebapiisav selleks, et need kuuluksid standardi IAS 28 või IAS 31 rakendusalasse. b) Ettevõttel on finantsvarad ja -kohustised, millel on üks või mitu ühist riski ning neid riske juhitakse ja hinnatakse õiglase väärtuse alusel vastavalt varade ja kohustiste juhtimise dokumenteeritud poliitikale. Näitena võib tuua ettevõtte, mis on emiteerinud mitmeid varjatud tuletisinstrumente sisaldavaid “struktureeritud tooteid” ja mis juhib kaasnevaid riske õiglase väärtuse alusel, kasutades tuletisinstrumentide ja tuletisinstrumentideks mitteolevate finantsinstrumentide kombinatsiooni. Sarnaseks näiteks võib olla ettevõte, mis annab välja fikseeritud intressimääraga laene ja juhib kaasnevat intressi viitemäära riski, kasutades tuletisinstrumentide ja tuletisinstrumentideks mitteolevate finantsinstrumentide kombinatsiooni. c) Ettevõte on kindlustusandja, millele kuulub finantsvarade portfell ja mis juhib portfelli, et maksimeerida selle kogutootlust (s.o intresse või dividende ja õiglase väärtuse muutusi) ning hindab tulemuslikkust sellel alusel. Portfelli võib omada selleks, et tagada teatud kohustisi, omakapitali või mõlemaid. Kui portfelli omatakse selleks, et tagada teatud kohustisi, võib paragrahvi 9 punkti b alapunktis ii toodud tingimus olla täidetud varade puhul, olenemata sellest, kas kindlustusandja juhib ja hindab ka kohustisi õiglase väärtuse alusel. Paragrahvi 9 punkti b alapunktis ii toodud tingimus võib olla täidetud, kui kindlustusandja eesmärk on maksimeerida varade kogutootlust pikema aja jooksul ka siis, kui osalevate lepingute valdajatele makstavad summad sõltuvad muudest teguritest, nagu näiteks lühema perioodi (nt aasta) jooksul realiseeritud kasumite summast või neile kohaldatakse kindlustusandja kaalutlusõigust. AG4J. Nagu eespool märgitud, tugineb nimetatud tingimus viisil, kuidas ettevõte juhib ja hindab vaadeldavate finantsinstrumentide rühma tulemuslikkust. Seetõttu (vastavalt määratlemise nõudele esmasel kajastamisel) peab ettevõte, mis määratleb finantsinstrumente õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavatena selle tingimuse alusel, selliselt määratlema kõik kriteeriumitele vastavad finantsinstrumendid, mida juhitakse ja hinnatakse ühiselt. AG4K. Ettevõtte strateegia dokumentatsioon ei pea olema ulatuslik, kuid peab olema piisav, et tõestada vastavust paragrahvi 9 punkti b alapunktile ii. Selline dokumentatsioon ei ole nõutav iga üksiku objekti kohta, vaid võib olla portfellipõhine. Näiteks kui osakonna tulemuslikkuse juhtimise süsteem, mille on kinnitanud ettevõtte juhtkonna võtmeisikud, tõestab selgelt, et tulemuslikkust hinnatakse kogutootluse alusel, siis täiendav dokumentatsioon ei ole nõutav tõestamaks vastavust paragrahvi 9 punkti b alapunktile ii. Pärast paragrahvi AG33 lisatakse uus pealkiri ning paragrahvid AG33A ja AG33B järgmises sõnastuses: Varjatud tuletisinstrumente sisaldavad instrumendid AG33A. Kui ettevõttest saab ühte või mitut varjatud tuletisinstrumenti sisaldava hübriidinstrumendi osapool, nõutakse paragrahviga 11, et ettevõte teeks kindlaks iga sellise varjatud tuletisinstrumendi, hindaks, kas selle eraldamine põhilepingust on nõutav ja eraldamisele kuuluvate tuletisinstrumentide puhul mõõdaks tuletisinstrumente õiglases väärtuses nii esmasel kajastamisel kui ka järgnevalt. Need nõuded võivad olla keerulisemad või tingida vähem usaldusväärse mõõtmisviisi kui kogu instrumendi mõõtmine õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande. Sellel põhjusel lubatakse käesoleva standardiga instrumendi kui terviku määratlemist õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks. AG33B. Sellist määratlemist võib kasutada, olenemata sellest, kas paragrahviga 11 nõutakse varjatud tuletisinstrumentide eraldamist põhilepingust või keelatakse selline eraldamine. Kuid paragrahv 11A ei luba hübriidinstrumendi määratlemist õiglases väärtuses muutustega läbi kasumiaruande kajastatavaks paragrahvi 11A punktides a ja b sätestatud juhtudel, sest sellega ei vähendataks keerulisust ega suurendataks usaldusväärsust.

(1) Käesolevas standardis on rahasummad nomineeritud valuutaühikutes (VÜ).