Piirkondliku riigiabi andmise juhendis tehtavad muudatused

(2000/C 258/06)

(EMPs kohaldatav tekst)

Piirkondliku riigiabi andmise juhendi

[1]

punktid 3.10.4, 4.15, 4.16 ja 4.17 asendatakse järgmise tekstiga:

"3.10.4. Väikese rahvastikutihedusega piirkonnad ja äärepoolseimad piirkonnad:

- vastavalt punktis 3.9 iga liikmesriigi kohta sätestatud ülemmäärale võib erandit kohaldada ka piirkondade suhtes, mille rahvastikutihedus on alla 12,5 elaniku ruutkilomeetri kohta, (19) ning äärepoolseimate piirkondade suhtes.

Tegevusabi

4.15. Äriühingu jooksvate kulude vähendamiseks antav piirkondlik abi (tegevusabi) on üldjuhul keelatud.

Erandjuhul võib sellist abi siiski anda piirkondades, mille suhtes kohaldatakse asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis a [2] sätestatud erandit, kui selline abi aitab kaasa piirkondlikule arengule ning selle laad ja suurus on võrdelised ebasoodsate tingimustega, mille leevendamiseks seda antakse (36). Liikmesriigi ülesandeks on tõendada selliste ebasoodsate tingimuste olemasolu ja hinnata nende tähtsust. Tegevusabi peab olema ajaliselt piiratud ja järk-järgult vähenev.

4.16. Kui järgnevalt sätestatud tingimused on täidetud, võib erandjuhul lubada ka tegevusabi, mis ei ole järk-järgult vähenev ja ajaliselt piiratud.

4.16.1. Äärepoolseimates piirkondades, mille suhtes kohaldatakse asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktides a ja c sätestatud erandit, ning väikese rahvastikutihedusega piirkondades, mille suhtes kohaldatakse artikli 87 lõike 3 punktis a või artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erandit vastavalt punktis 3.10.4 osutatud rahvastikutiheduse kriteeriumidele, võib eritingimustest lähtudes anda abi, mis ei ole järk-järgult vähenev ja ajaliselt piiratud ning mis on mõeldud täiendavate veokulude (37) osaliseks hüvitamiseks. (38) Liikmesriigi ülesandeks on tõendada selliste täiendavate kulude olemasolu ja määrata kindlaks nende suurus.

4.16.2. Peale selle võib äärepoolseimates piirkondades, mille suhtes kohaldatakse asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktides a ja c sätestatud erandit, lubada abi, mis ei ole järk-järgult vähenev ja ajaliselt piiratud, kui selle eesmärk on hüvitada majandustegevuse käigus asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 määratletud teguritest tulenevaid täiendavaid kulusid, mille püsivus ja koosmõju piiravad tõsiselt selliste piirkondade arengut (kõrvaline asukoht, saareline asend, väike pindala, halvad maastiku- ja ilmastikuolud ning majanduslik sõltuvus mõningatest toodetest). Liikmesriigi ülesandeks on kindlaks määrata täiendavate kulude suurus ja tõendada, et need on seotud artikli 299 lõikes 2 määratletud teguritega.

Kavandatav abi peab olema põhjendatud, pidades silmas selle tähtsust piirkondliku arengu seisukohalt ja selle laadi; abi suurus peab olema võrdeline täiendavate kuludega, mille hüvitamiseks seda antakse.

Täiendavate kulude eest makstava hüvitise suurus vaadatakse läbi ka piirkondliku arengutaseme alusel.

Komisjon kinnitab abi ajavahemikuks, mis lõpeb hiljemalt kava komisjonipoolse heakskiitmise ajal kehtivate piirkondliku riigiabi kaartide kehtivusaja lõpus, et abi suuruse korrapärane ümberhindamine tagaks selle pikaajalise asjakohasuse, arvestades asjaomase piirkonna olukorda.

4.17. Liikmesriikidevahelist eksporti soodustav tegevusabi (39) on keelatud."

Komisjon kohaldab neid muudatusi alates otsuse liikmesriikidele teatavakstegemise kuupäevast uute riigiabi käsitlevate teadaannete suhtes ning selliste teadaannete suhtes, mille kohta ta ei ole nimetatud kuupäevaks veel otsust teinud.

Nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 [3] artikli 1 punktis f määratletud õigusvastast abi hinnatakse abi andmise ajal kehtivate eeskirjade ja juhendite kohaselt.

[1] EÜT C 74, 10.3.1998, lk 9.

[2] Uus numeratsioon vastab Amsterdami lepingule.

[3] EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1.

--------------------------------------------------