ET Euroopa Liidu Teataja C 142/7

KOMISJONI OTSUS,

21. aprill 2015,

millega teavitatakse kolmandat riiki tema võimalikust liigitamisest koostööd mittetegevaks kolmandaks riigiks ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastases võitluses

(2015/C 142/06)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 29. septembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning muudetakse määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ) nr 601/2004 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja (EÜ) nr 1447/1999 (1), eriti selle artiklit 32,

ning arvestades järgmist:

1. SISSEJUHATUS

(1) Määrusega (EÜ) nr 1005/2008 (ETR-kalapüügi määrus) on kehtestatud Euroopa Liidu süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata (ETR) kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks.

(2) ETR-kalapüügi määruse VI peatükis on sätestatud koostööd mittetegevate kolmandate riikide kindlaksmääramise, selliseks riigiks liigitatud kolmandatele riikidele suunatud demaršide, selliste riikide nimekirja koostamise ja avalikustamise, sellisest nimekirjast kustutamise ning erakorraliste meetmete võtmise kord.

(3) Vastavalt ETR-kalapüügi määruse artiklile 32 peaks komisjon teavitama kolmandaid riike sellest, et nad võidakse liigitada koostööd mittetegevaks riigiks. Selline teavitamine on esialgne. Teavitamine peab põhinema ETR-kalapüügi määruse artiklis 31 sätestatud kriteeriumidele. Samuti peab komisjon rakendama teavitatud kolmandate riikide suhtes kõiki ETR-kalapüügi määruse artiklis 32 sätestatud demarše. Eelkõige peab komisjon lisama teatesse sellise liigitamise aluseks olevad olulised faktid ja kaalutlused, andma kõnealustele riikidele võimaluse vastata ja esitada tõendusmaterjali sellise liigitamise ümberlükkamiseks või vajaduse korral tegutsemiskava olukorra parandamiseks ja ülevaate selleks võetud meetmetest. Komisjon peab andma teavitatud kolmandatele riikidele piisavalt aega teatele vastamiseks ja mõistlikult aega olukorra parandamiseks.

(4) ETR-kalapüügi määruse artikli 31 kohaselt peab komisjon määrama kindlaks kolmandad riigid, kes on tema hinnangul ETR-kalapüügi vastase võitluse valdkonnas koostööd mittetegevad kolmandad riigid. Kolmas riik liigitatakse koostööd mittetegevaks riigiks, kui ta lipu-, sadama-, turustus- või rannikuäärse riigina ei täida rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi võtta meetmeid ETR-kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks.

(5) Koostööd mittetegevate kolmandate riikide kindlaksmääramine põhineb ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõikes 2 sätestatud kogu teabe läbivaatamisel.

(6) Kooskõlas ETR-kalapüügi määruse artikliga 33 koostab nõukogu koostööd mittetegevate kolmandate riikide nimekirja. Nende riikide suhtes kohaldatakse muu hulgas ETR-kalapüügi määruse artiklis 38 sätestatud meetmeid.

(7) ETR-kalapüügi määruse artikli 20 lõike 1 kohaselt tunnistatakse lipuriigiks oleva kolmanda riigi kinnitatud püügisertifikaadid vastuvõetavaks tingimusel, et komisjonile on teatatud õigusnormide ning kaitse- ja majandamismeetmete rakendamise, kontrollimise ja täitmise tagamise kord, mida asjaomase kolmanda riigi kalalaevad peavad täitma.

(8) ETR-kalapüügi määruse artikli 20 lõike 4 kohaselt peab komisjon tegema kolmandate riikidega halduskoostööd valdkondades, mis on seotud kõnealuse määruse rakendamisega.

2. TAI KUNINGRIIGIGA SEOTUD MENETLUS

(9) Komisjon sai 6. oktoobril 2009 vastavalt ETR-kalapüügi määruse artiklile 20 Tai Kuningriigi kui lipuriigi teate.

(10) 18.–22. aprillini 2011 tegi komisjon Euroopa Kalanduskontrolli Ameti toel kontrollkäigu Taisse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi määruse artikli 20 lõikes 4 sätestatud halduskoostöö raames.

(11) Kontrollkäigu eesmärk oli kontrollida teavet Tais kehtiva õigus- ja haldusnormide ning kaitse- ja majandamismeetmete rakendamise, kontrollimise ja täitmise tagamise korra kohta, mida riigi kalalaevad peavad täitma, ning meetmete kohta, mida Tai on võtnud ETR-kalapüügi vastu võitlemise kohustuse täitmiseks ja Euroopa Liidu püügisertifitseerimissüsteemi rakendamisega seotud nõuete ja punktide järgimiseks.

(12) Kontrollkäigu lõpparuanne saadeti Taile 30. juunil 2011.

(13) Tai ja komisjoni talituste vaheline tehnilisi küsimusi käsitlev koosolek toimus 27. aprillil 2012. Tai andis ülevaate 2011. aasta aprillist toimunud arengust seoses ETR-kalapüügi määruse rakendamisega. Tai esitas muudetud kalandusseaduse, mille valitsus on heaks kiitnud ning senat ja parlament valmis vastu võtma, laevaseiresüsteemi kava, mille rakendamisega on alustatud ja mille kasutuselevõtt oli kavandatud aastaks 2013, ning ETR-kalapüüki käsitleva riikliku meetmekava lõpliku eelnõu, mis oli juba tõlkimisel.

(14) 9.–12. oktoobril 2012 tegi komisjon Taisse järgmise kontrollkäigu, et hinnata esimese kontrollkäigu ajal võetud meetmeid.

(15) Kontrollkäigu lõpparuanne saadeti Taile 9. novembril 2012.

(16) Tai esitas täiendava teabe 29. novembril 2012 ja oma märkused kontrollkäigu 2012. aasta novembri aruande kohta 23. jaanuaril 2013.

(17) Komisjon vastas Tai 23. jaanuari 2013. aasta märkustele sama aasta 15. veebruaril.

(18) Tai esitas 11. aprillil 2013 meetmekava vormis täiendavat teavet imporditud kalandustoodete jälgitavuse süsteemide parandamise kohta.

(19) 8.–9. oktoobril 2014 tegi komisjon Taisse järgmise kontrollkäigu, et hinnata 2012. aasta oktoobri kontrollkäigu järel võetud meetmeid.

(20) Kontrollkäigu lõpparuanne saadeti Taile 29. oktoobril 2014. Komisjon tegi kontrollkäigu ajal kindlaks, et alates 2011. aastast on oluliste tuvastatud puuduste kõrvaldamisel saavutatud vähe või ei ole üldse midagi saavutatud.

(21) 19. novembril 2014 toimus Tai ja komisjoni talituste vahel kohtumine, kus Tai esitas täiendavad märkused. Tai esitas pärast kohtumist mitu kirjalikku märkust. 28. jaanuaril 2015 esitas Tai muudetud kalandusseaduse mitteametliku versiooni, mis oli avaldatud 9. jaanuaril 2015 (kalandusseadus B.E. 2558 (2015)).

(22) Tai on India Ookeani tuunikomisjoni (IOTC) liige. Tai on ratifitseerinud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1982. aasta mereõiguse konventsiooni (Unclos).

(23) Selleks et hinnata, kuidas Tai täidab rahvusvahelisi lipu-, sadama-, rannikuäärse või turustusriigi kohustusi, millele on osutatud põhjenduses 22 nimetatud rahvusvahelistes lepingutes ning mille on kehtestanud põhjenduses nimetatud piirkondlik kalavarude majandamise organisatsioon, kogus komisjon kogu kõnealuse ülesande täitmiseks vajaliku teabe ja analüüsis seda. Praegune peamine õigusakt Tai kalanduse reguleerimiseks on 1947. aasta kalandusseadus. 2015. aasta jaanuaris avaldatud muudetud versioon jõustub eeldatavasti 2015. aastal. Seda täiendavad mitu ministri määrust ja teatised, mis hõlmavad kalamajanduse tehnilisi aspekte. Enamik kõnealustest õigusaktidest on rohkem kui kümme aastat vanad ning neid ei ole ajakohastatud. Tai ametiasutused on tunnistanud, et kalandusseadus tuleb läbi vaadata ja uue õigusakti väljatöötamine nõuab aastatepikkust tööd.

(24) Komisjon kasutas ka India Ookeani tuunikomisjoni avaldatud kättesaadavaid andmeid, samuti üldsusele kättesaadavat teavet.

3. TAI VÕIMALIK LIIGITAMINE KOOSTÖÖD MITTETEGEVAKS KOLMANDAKS RIIGIKS

(25) Komisjon analüüsis ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõike 3 kohaselt Tai kohustusi lipu-, sadama-, rannikuäärse või turustusriigina. Kõnealusel läbivaatamisel võttis komisjon arvesse ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõigetes 4–7 loetletud kriteeriume.

3.1. ETR-kalapüügiga tegelevate laevade ning ETR-kalapüügi kaubandusvoogude kordumine (ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõige 4)

(26) Komisjon jõudis kohapeal tehtud kontrollkäikude ja avalikult kättesaadava teabe alusel järeldusele, et ajavahemikul 2010–2014 (2) (3) (4) on vähemalt 11 laeva tegelenud ETR-kalapüügiga.

(27) Kogutud tõendite põhjal leitakse, et need Tai lipu all sõitvad laevad on asjaomases püügipiirkonnas kehtivaid kaitse- ja majandamismeetmeid eirates pannud toime järgmised tõsised rikkumised: püüdnud kala ilma lipuriigi või asjaomase rannikuäärse riigi väljastatud kehtiva tegevusloa, püügiloa või litsentsita; püüdnud kala ilma laevaseiresüsteemi seadmeteta laevadel, mis tegutsevad avamerel ja rannikuriikides, kus laevaseiresüsteem on kohustuslik kõigi välisriigi lipu all sõitvate laevade jaoks; esitanud valeteavet püügipiirkondade kohta püügisertifikaatidele Tai ametiasutustelt kinnituse saamiseks ja toodete ELi importimiseks; võltsinud või varjanud oma tähistust, nime või registreerimisnumbrit; takistanud rannikuäärse riigi ametnikke täitmast oma ametiülesandeid kohaldatavate kaitse- ja majandamismeetmete järgimise kontrollimisel. Lisaks ei ole mõned neist laevadest täitnud oma kohustust registreerida andmed sisenemise, väljumise ja püügi kohta ning esitada see rannikuäärsete riikide ametiasutustele. Tai kalandusosakond uuris ühte käesolevas otsuses (vt põhjendus 79) kirjeldatud juhtumit, kuid muude meetmete kohta ei ole komisjonile tõendeid esitatud.

(28) 2014. aasta oktoobris peeti Paapua Uus-Guinea majandusvööndis ebaseadusliku kalapüügi eest kinni viis Tai laeva. Kuna enamikul Tai laevadest puudub pardal laevaseiresüsteem (vt põhjendus 37) ning koostöö naaberriikidega on nõrk (käesoleva otsuse punkt 3.2) võib eeldada, et risk seoses ETR-kalapüügiga on Tai laevastiku puhul kõrge. Seda toetab asjaolu, et aastatel 2011–2014 tegutses India ookeanis ja Vaikses ookeanis suur hulk ETR-kalapüügiga tegelevaid Tai laevu (vt põhjendus 26). Kõnealuste juhtumite asukoht ja ulatus vastab Tai kaugpüügilaevastiku paiknemisele enne 2012. aastat.

(29) Varem oli Tai laevastiku panus merest püütud kaladest valmistatud toodangusse 40 %. See on viimastel aastatel märkimisväärselt vähenenud põhjalähedaste ja pelaagiliste kalavarude ülepüügi tõttu Tai vetes (5). 2007. aastal tegutses Tai laevastik Indoneesia, Kambodža, Malaisia, Bangladeshi, Somaalia, Madagaskari ja Myanmari vetes teadaolevalt enam kui 460 laevaga. Tänaseks on kaugpüügilaevastik vähenenud kümne õngejadadega laevani, millel on luba kalastada India ookeani tuunikomisjoni piirkonnas ja 52 traalerini, millel on luba kalastada Paapua Uus-Guineas. Kuna kalavarud on Tai territoriaalvetes vähenenud ning püügipiirkond on kolmanda riigi vetesse juurdepääsuõiguste kaotamise tõttu väiksemaks jäänud, võib eeldada, et suur hulk kalalaevu jätkab nii avamerel kui ka rannikuäärsete riikide vetes ebaseaduslikku reguleerimata ja deklareerimata kalapüüki.

(30) Laevastik on alates 2011. aastast suurenenud rohkem kui 15 000 laeva võrra ja koosneb praegu umbes 40 000 laevast, millest 7 000 on liigitatud töönduspüügilaevaks (neist iga laeva kogumahutavus on üle 20 tonni). Kõikidest laevadest alla viiendiku kasutavad püügipäevikuid, mis näitab, et suurem osa püügist jääb teatamata. Sellega seoses ei ole Tai suutnud rannikuäärse riigina täita oma kohustusi tagada oma majandusvööndis kalavarude optimaalne kasutamine kooskõlas teaduslike, keskkonnaalaste ja majanduslike teguritega, nagu on ette nähtud mereõiguse konventsiooni artiklites 61 ja 62. See on vastuolus ka ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava (6) punktiga 24, millega on ette nähtud kohustus esitada saagi kohta regulaarselt püügipäeviku andmeid.

(31) Põhjendused 28–30 osutavad, et Tai kalandust ja kalatööstust iseloomustavad kalavarude vähenemine, püügipiirkonna kokkutõmbumine (majandusvööndi püügipiirkondade sulgemine ja kolmandatest riikidest rannikuriikide vetesse juurdepääsu õigustest ilmajäämine) ning püügivõimsuse suurenemine (kui 2011. aastal oli 4 000 töönduspüügilaeva, siis aastal 2014 oli selliseid laevu 7 000). Kõik kõnealustes põhjendustes kirjeldatud faktid toetavad esialgset järeldust, et Tai laevastik tegutseb ebaseaduslikult väljaspool Tai territoriaalvesi ning püük jäetakse teatamata või deklareeritakse valesti.

(32) Seoses põhjendustes 26, 27, 28 ja 31 kirjeldatud teabega leiab komisjon, et Tai ei ole lipuriigina suutnud täita oma kohustusi vältida oma laevastiku seotust ETR-kalapüügiga. Sellega seoses tuletatakse meelde, et ÜRO mereõiguse konventsiooni artikli 94 lõike 2 punkti b kohaselt peab lipuriigile riikliku õiguse alusel kuuluma jurisdiktsioon iga selle riigi lipu all sõitva laeva, selle kapteni, juhtkonna ja meeskonna üle. Märgitakse, et lipuriigil on kohustus võtta oma asjaomaste kodanikega seotud meetmeid või teha teiste riikidega koostööd kõnealuste meetmete võtmisel, et tagada avamere bioloogiliste ressursside kaitse.

(33) Vastavalt artikli 31 lõike 4 punktile b uuris komisjon ka meetmeid, mida Tai on võtnud seoses ETR-kalapüügist saadud kalandustoodete pääsuga oma turule.

(34) Komisjon analüüsis dokumente ja muud teavet, mis on seotud Tai järelevalve ja kontrolliga merest püütud kalandustoodete ja importtoodete üle. Pärast seda hindamist leiab komisjon, et Tai ei saa tagada, et tema sadamatesse ja töötlemisettevõtetesse sisenevad kalandustooted ei pärine ETR-kalapüügist. Tai ametiasutused ei suutnud tõendada, et neil on kogu teave, mis on vajalik imporditud toodete ja ELi turule mõeldud töödeldud toodete seaduslikkuse kinnitamiseks. Käesolevas dokumendis on komisjoni hinnangu põhjal kokku võetud peamised asjaolud.

(35) Tai laevade registreerimise ja litsentsimisega tegelevad vastavalt merendusosakond ja kalandusosakond, neist viimane on alates 2010. aastast seotud mõlema tegevusega. Pärast ametiasutuste üleskutset kanda registreerimata ja litsentsimata laevad registrisse registreeritud laevade arv 2011. aastal peaaegu kahekordistus.

(36) 2012. aasta kontrollkäigu ajal selgus, et need kaks registreerimisega tegelevat osakonda ei tee omavahel koostööd ning registreeritud laevade arv erineb mõne tuhande võrra. Koostöö puudumine merendusosakonna ja kalandusosakonna vahel vähendab Tai võimalusi laevastiku suuruse ja püügivõimsuse jälgimiseks ning võimaldab ebaseaduslikel käitajatel Tais tegutseda, ilma et seda avastataks. Risk, et Tai laevad tegutsevad registreerimata või litsentsita ja lossivad deklareerimata saaki, on jätkuvalt kõrge.

(37) Lisaks kahjustab püügitegevuse jälgimiseks kasutatava laevaseiresüsteemi puudumine Tai püügisertifikaatide kinnitamise protsessi, kuna ametiasutused ei saa süsteemselt ja sõltumatult kontrollida, kas püügipiirkond vastab käitajate deklareeritud andmetele. Sellega seoses ei ole Tai täitnud nõudeid tagada kalapüügi igakülgne ja tõhus seire, kontroll ja järelevalve vastavalt ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklile 94.

(38) Kolmandate riikide laevad ei tohi Tai vetes kala püüda. Tais töödeldakse suurtes kogustes kolmandatest riikidest (sh sellistest, keda on teavitatud tema võimalikust liigitamiseks koostööd mittetegevaks kolmandaks riigiks) pärit kalandustooteid.

(39) Mõned kalandustooted pärinevad sellise kolmanda riigi lipu all sõitvatelt laevadelt, keda komisjon on teavitanud tema võimalikust liigitamisest koostööd mittetegevaks kolmandaks riigiks vastavalt määruse (EÜ) nr 1005/2008 artiklile 32. Need riigid on Korea, Paapua Uus-Guinea ja Filipiinid.

(40) Tais töödeldakse ka sellistest kolmandatest riikidest pärit kala, kes ei ole komisjonile esitanud ETR-kalapüügi määruse artikli 20 kohast teavet, sealhulgas Vanuatu, Mikroneesia Liiduriigid ja Marshalli saared. See suurendab riski, et ELi turule suunatud kalatoodete puhul ei ole võimalik tagada, et need ei ole saadud ETR-kalapüügi tulemusena (vt põhjendused 48–51).

(41) Tai ametiasutused on välja töötanud mitu jälgitavuse süsteemi, et jälgida ja kontrollida tema sadamatesse sisenevaid kolmandatest riikidest pärit kalandustooteid, mis on ette nähtud töötlemiseks ja edasiekspordiks.

(42) Ametiasutuste esitatud teabe kohaselt kontrollitakse Tai sadamates 10 % lossimistest. Ametiasutustel ei ole aga õiguslikku alust kolmandate riikide laevu kontrollida, karistada või keelata neil siseneda Tai sadamatesse. Kogu import toimub impordiloa alusel, mis antakse välja pärast teatavate dokumentide (laevade registreerimistunnistus, litsents jms) esitamist. ELi turule suunatud toodete puhul tuleb lisaks esitada püügisertifikaat. 2012. ja 2014. aasta kontrollkäikude ajal selgus, et püügisertifikaat saadakse sageli nädalaid või isegi kuid pärast toodete Taisse importimist. Impordiluba ja püügisertifikaadi numbrit on omavahel väga keeruline, kui mitte võimatu, kokku viia, mis teeb jälgitavuse veelgi raskemaks.

(43) ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni vastutustundliku kalapüügi juhendi (edaspidi „FAO juhend”) artikli 11 lõigetes 2 ja 3 on sätestatud, et rahvusvaheline kala- ja kalatoodete kaubandus ei tohiks takistada kalanduse säästvat arengut, see peaks põhinema läbipaistvatel meetmetel ning lihtsatel ja kõikehõlmavatel seadustel, normidel ja haldusmenetlustel. Lisaks on ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskavaga ette nähtud juhised, milles käsitletakse rahvusvahelisi turuga seotud meetmeid (punktid 65–76), millega toetatakse ETR-kalapüügist saadud kala ja kalatoodetega kauplemise vähendamist või kaotamist. Jälgitavuse süsteemid, millega komisjon tutvus (vt põhjendused 44–48) näitavad selgelt, et Tai ei ole võtnud meetmeid oma turgude läbipaistvuse suurendamiseks, mis välistaks võimaluse, et ETR-kalapüügist saadud toodetega kaubeldaks Tai kaudu.

(44) 2012. aastal külastas komisjon mitut ettevõtet, vahendajat ja tuuni töötlemise tehast, et hinnata Tai kalandustoodete turu läbipaistvust ja jälgitavust. Kindlaks tehti hulk puudusi (vt põhjendused 45–47).

(45) Tai ametiasutused on rakendanud jälgitavuse süsteemi, mis on välja töötatud selleks, et kõigi ELi turule mõeldud toodete päritolu saaks tagasiulatuvalt tuvastada ja kõik tooted oleksid raamatupidamises arvele võetud. 2012. aasta oktoobri kontrollkäigu ajal hindas komisjon seda jälgitavuse süsteemi nii ametiasutuste kui ka töötlemisettevõtete tasandil. Komisjon tegi kindlaks, et Tai ametiasutuste välja töötatud jälgitavuse süsteemid ei ole ühendatud ettevõtete raamatupidamissüsteemidega ja seega ei taga andmete täielikkust ja usaldusväärsust, kuna ametiasutustes tehtud kannete ja ettevõtete raamatupidamis- ja tootmissüsteemides tehtud kannete vahel puudub seos. Selline olukord vähendab jälgitavusahela usaldusväärsust ettevõtte tasandil. Lisaks on ametiasutuste süsteeme toetavad elektroonilised andmebaasid puudulikud ja tarneahela sellistel olulistel dokumentidel nagu impordidokumendid puuduvad üliolulised andmed (nt tarniva laeva nimi ja tegelik kogus, mille töötlemisettevõte ostis). See näitab puudusi jälgitavuse süsteemis tervikuna.

(46) Leiti, et ettevõtjad kasutavad ametiasutustes jälgitavuse parandamiseks väljatöötatud dokumenteerimissüsteeme valesti ega märgi sissetulevaid kalakoguseid täpselt. Seetõttu saavad ettevõtted süsteemi kuritarvitada, mis võimaldab neil vigaste püügisertifikaatide põhjal deklareerida suuremaid koguseid, kui tegelikult sisse tuleb, ja kasutada seda rahapesuks.

(47) Selle süsteemi jaoks täidavad ettevõtted dokumendi tooraine laoseisu kohta. Nad märgivad tegelikult ostetud koguste asemel dokumendile kõik püügisertifikaadil deklareeritud kogused. Ettevõtete täidetud dokumendil puudub seos asutusesisese raamatupidamissüsteemiga ja see täidetakse pärast töötlemist, et saada ametiasutustelt IV lisa kohane töötlemist kinnitav dokument. See näitab, et vaadeldud andmekogumissüsteemid on ebapiisavad, kuna neis ei võeta arvesse tootlikkuse erinevusi ja vahetuskursse. Lisaks sellele teeb süsteemi kaitsetuks valesti deklareerimise ja ETR-kalapüügist saadud toodetega seotud rahapesu eest asjaolu, et asutusesiseses raamatupidamissüsteemis ei saa toorainekoguseid siduda töödeldud toodetega. Kalandusosakond on läbi viinud suhteliselt vähe auditeid ja ei ole võetud tõendatavaid meetmeid jälgimissüsteemide puuduste kõrvaldamiseks, mis näitab, et puudub tahe tarneahela läbipaistvuse tagamiseks ja ei ole suudetud võtta meetmeid ettevõtjate suhtes, kes on otseselt või kaudselt seotud ETR-kalapüügiga ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava punktide 72–74 mõistes.

(48) 2012. aasta kontrollkäigu ajal selgus ka, et 40 000 tonni tuunikala oli imporditud ilma tollikontrollita. Koostöö kalandusosakonna ja tolli vahel tooraineimpordi täpsete andmete tagamiseks on nõrk.

(49) 2014. aasta kontrollkäiku ette valmistades vaatas Euroopa Kalanduskontrolli Amet läbi mitusada püügisertifikaati, mida oli ELi piiril Taist pärit saadetiste puhul esitatud. Tai kalandusasutused olid need püügisertifikaadid kinnitanud Tai ettevõtjate esitatud teabe põhjal. Eespool kirjeldatud probleemide mõju seoses andmekogumissüsteemidega kajastavad allpool loetletud eeskirjade rikkumised (vt põhjendused 50 ja 51).

(50) Tai vetes toimunud püügi analüüs tõi ilmsiks järgmised vastuolud: sama tooraine eri kogustest saadud lõpptöötluse läbinud toodete mass oli sama; sama reisi jaoks anti välja kaks püügisertifikaati; kuivatatud toodete mass suurenes, kuigi peaks pärast veetustamist eeldatavalt vähenema; tootlikkus muutus iga eksportija puhul ning lõpptoodete kogus võis olla tooraine kogusest kuni kaks korda suurem; eksportimise kuupäev oli kolm kuni neli aastat pärast püügi ja tootmise kuupäeva; püügipiirkonda ei märgitud; rahvusvahelisi, piirkondlikke ja riiklikke kaitse- ja majandamismeetmeid ei märgitud.

(51) Tais kontrollitud kolmandate riikide püügisertifikaatide analüüsi põhjal tuvastati järgmised rikkumised: püügisertifikaat oli seotud juba teadaoleva ETR-kalapüügiga; valed või ebaühtlased andmed püügisertifikaatide kohta, näiteks: vale IMO number, vastuolud püütud, lossitud ja töödeldud massi vahel, laevad, mis ei ole kantud piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide poolt heaks kiidetud registrisse, transpordilaevad, mis ei ole kantud piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide kehtestatud loetellu, lossimiskuupäev enne ümberlaadimise kuupäeva, koguseid ja kuupäevasid oli püügisertifikaatidel muudetud. Vahetult ETR-kalapüügist saadud toodete ning nähtavalt vigastel püügisertifikaatidel põhineva saagi töötlemine näitab, et Tai ei ole suutnud teha koostööd teiste riikide ja piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonidega, et võtta vastu asjakohased turuga seotud meetmed ETR-kalapüügi ennetamiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks, nagu on märgitud ETR-kalapüügi vastase tegevuskava punktides 68 ja 72.

(52) Põhjendustes 50 ja 51 esitatud teave näitab, et toodete töötlemisel Tais rikutakse FAO juhendi artiklis 11 kirjeldatud püügijärgse säästlikkuse eeskirju, ja rõhutab veelgi asjaolu, et Tai ei ole suutnud kehtestada eeskirju piisava kalanduskoostöö tagamiseks kolmandate riikidega ega rakendada kala ja kalatoodete jälgimise võimaldamiseks meetmeid, millega tagatakse toodete läbipaistvus ja jälgitavus turul vastavalt ETR-kalapüügi vastase riikliku tegevuskava punktidele 67–69, 71 ja 72.

(53) Arvestades otsuse käesolevas punktis kirjeldatud olukorda ning tuginedes kõikidele komisjoni poolt kogutud faktilistele asjaoludele ja asjaomase riigi avaldustele, tehti vastavalt ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõikele 3 ja artikli 31 lõike 4 punktile b kindlaks, et Tai ei ole täitnud rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi, mis tal on rannikuäärse ja turustamisriigina, et takistada ETR-kalapüügist saadud kalandustoodete pääsu oma turgudele.

3.2. Suutmatus teha koostööd ja võtta täitemeetmeid (ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõige 5)

(54) Komisjon analüüsis vastavalt artikli 31 lõike 5 punktile a koostööd Taiga, et teha kindlaks, kas nad on teinud tõhusat koostööd küsimustele vastates, tagasisidet andes või uurinud ETR-kalapüüki ja sellega seotud tegevust.

(55) Hindamisel lähtuti sellest, kuidas koostöö on aasta aastalt paranenud.

(56) Pärast 2011. aasta kontrollkäiku kutsus komisjon Taid üles tegema koostööd mitmes kalamajanduse küsimuses, millele oli vaja kiiresti tähelepanu pöörata. Need küsimused on järgmised: 1) seoses muudetud kalandusseaduse ja ETR-kalapüügi vastase riikliku tegevuskava vastuvõtmisega vajas kalamajanduse õigus- ja haldusraamistik ajakohastamist, et tagada rahvusvaheliste ja piirkondlike kalamajandust käsitlevate õigusaktide ülevõtmine riigi õigusesse; 2) komisjon kutsus Taid üles töötama välja ühtse ja hoiatava karistussüsteemi, mida toetab rikkumiste ja karistuste register; 3) komisjon soovitas parandada seire-, kontrolli ja järelevalveraamistikku, et tagada kontroll Tai laevastiku ja kolmandate riikide laevade juurdepääsu üle Tai sadamatesse. Soovitati välja töötada laevaseiresüsteem ning inspekteerimiskava; 4) ELi turule suunatud toodete ekspordiga seotud püügisertifikaatide välja andmise ja jälgitavuse süsteemi tõhusust ja läbipaistvust tuleks parandada.

(57) 2012. kontrollkäigu ajal Taisse selgus, et komisjoni poolt 2011. aastal tõstatatud küsimustes (vt eelmine põhjendus) on tehtud vähe või ei ole tehtud üldse edusamme. Kalandusseadus ja ETR-kalapüügi vastane riiklik tegevuskava olid endiselt eelnõu vormis ning vastuvõtmise ajakava ebamäärane. Seire-, kontrolli- ja järelevalvesüsteemi arengut ei täheldatud ning kui üks impordidokumentide ja kolmanda riigi püügisertifikaatide seostamise lisavõimalus välja arvata, ei täheldatud olulisi saavutusi jälgimissüsteemi rakendamisel. Komisjoni 2012. aasta novembri aruandes on üksikasjalikult esitatud käesolevas põhjenduses nimetatud probleemid, mida ei oldud viimase 2014. aasta kontrollkäigu ajaks endiselt lahendatud.

(58) Komisjon kordas oma 9. novembri 2012. aasta aruandes vajadust koostöö ja parandusmeetmete järele. Tai esitas oma märkused aruande kohta 23. jaanuaril 2013. Komisjon vastas märkustele 15. veebruaril 2013, rõhutades, et Tai meetmed viitavad tulevastele algatustele, täpsustamata üksikasjalikke eesmärke või ajakava nende eesmärkide täitmiseks. 2011. ja 2012. aasta kontrollkäikude ajal esile tõstetud probleemide lahendamiseks ei pakutud välja konkreetseid meetmeid ega lahendusi ning kalandusseaduse vastuvõtmist ja jälgimissüsteemi tõhustamist puudutavad küsimused jäid vastuseta.

(59) Vastusena saatis Tai 11. aprillil 2013 tegevuskava imporditud kalandustoodete jälgitavuse süsteemi tõhustamiseks. Sellele lisaks toimus 27. aprillil 2013 tehnilisi küsimusi käsitlev koosolek, mille jooksul Tai kinnitas uue õigusraamistiku vastuvõtmise ajakava (2013. aasta) ning käimasolevate kalanduse ja jälgitavuse projektide üksikasjalikud eesmärgid.

(60) 30. juunil 2014 esitas komisjon järgmise teatise, milles nõuti 2012. aasta kontrollkäigu järelmeetmete võtmist. Sellele järgnenud 2014. aasta kontrollkäigu ajal selgus, et olukord ei olnud alates 2012. aastast muutunud. Kalandusseaduse vastuvõtmine, mis võimaldaks rakendada peamisi kalavarude majandamise ja jälgimise vahendeid ja tagada nende täitmine oli endiselt eelnõu etapis. Seadus oli kavas vastu võtta 2015. aasta jooksul. Laevaseiresüsteemidega oli kaetud vähem laevu kui 2012. aastal ja Tais menetletud püügisertifikaatide analüüs näitas, et ETR-kalapüügist saadud tooted võivad jõuda ELi turule. Nimetatud põhjustel leiab komisjon, et Tai ei ole suutnud käsitleda kõiki 2012. aastal tuvastatud probleeme ega rakendada oma laevastiku suhtes jurisdiktsiooni haldus-, tehnilistes ja sotsiaalküsimustes kooskõlas ÜRO mereõiguse konventsiooni artikliga 94. Lisaks sellele ei ole ta rakendanud ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava artikli 24 sätteid seoses seire, kontrolli ja järelevalvega oma laevastiku üle, eelkõige seoses laevaseiresüsteemi rakendamise ja püügipäevikut käsitlevate nõuetega (vt põhjendused 36–38 ja 69–74).

(61) Üldiselt olid Tai ametiasutused koostööaltid ja vastasid kiiresti teabenõuetele ning liikmesriikide ja komisjoni poolt määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 17 lõike 6 kohaselt esitatud kontrollimistaotlustele. Tai ametiasutuste vastuste täpsust vähendasid aga puudused jälgimissüsteemides, mida on kirjeldatud käesoleva otsuse punktis 3.1. Neid puudusi suurendab veelgi koostöö puudumine Tai ametiasutuste ja sellistest kolmandatest riikidest lipuriikide vahel, kust Tai impordib toorainet.

(62) Vastavalt ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklitele 63 ja 64 peaksid ranniku- ja lipuriigid tegema koostööd piirialade kalavarude ja pika rändega kalaliikide majandamisel. ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava punktides 28 ja 51 on esitatud töövaldkonnad ja -tavad, kus riigid peaksid püüdma koostööd teha. Need hõlmavad ühismeetmete ja andmevahetusmehhanismide väljatöötamist ja ühisprojekte seire, kontrolli ja järelevalve valdkonnas.

(63) Tai on maailma suurim tuunikala importija. Tai impordib 800 000–850 000 tonni tuunikala aastas (2008. aasta andmed), mis saadetakse rohkem kui 50 tuunitöötlemisele spetsialiseerunud töötlemisettevõttesse. 90 % imporditud kalast pärineb Vaikse ookeani lääne- ja keskosast ning ülejäänud India ookeani lääneosast (7). Need arvud näitavad, kui oluline roll on Tail töödeldud kalandustoodete Euroopasse tarnimise ahelas ja kui tähtis on seega koostöö kolmanda riigiga, kust ta toorainena kasutatavaid kalandustooteid impordib.

(64) Alates 2010. aastast on Tai kontrollinud kolmandast riigist kui lipuriigist toimuvatest tuhandetest kalaimpordijuhtumitest üksnes 26 juhtumit. Neist 14-le on kolmandast riigist lipuriik vastanud. Arvestades põhjendustes 51 ja 52 esile toodud küsimusi seoses kolmandate riikide püügisertifikaate käsitlevate probleemidega, leiab komisjon, et Tai ei ole suutnud teha koostööd teiste riikidega teabevahetuse hõlbustamiseks. Eelkõige ei ole avaldatud ametlikke kontaktpunkte riikidevaheliseks teabevahetuseks ja teiseks ei ole sõlmitud lepinguid või kokkuleppeid riikidega, kust kalandustooteid töötlemiseks imporditakse.

(65) 2011. aastal olid Tail olemas kahepoolsed kalanduskokkulepped Myanmari, Jeemeni, Omaani, Iraani, Paapua Uus-Guinea ja Bangladeshiga. Neist ainult üks kahepoolne kokkulepe Paapua Uus-Guinea eraldiseisvate kalandusliitudega on tänaseni jõus.

(66) 2014. aasta oktoobris peeti Paapua Uus-Guinea majandusvööndis ebaseadusliku kalapüügi eest kinni viis Tai laeva. Komisjon tõstatas selle küsimuse 19. novembril 2014 Taiga toiminud kohtumisel, kuid kalandusosakond teatas, et ta ei tea kõnealusest vahejuhtumist midagi. See näitab, kui nõrk on koostöö Tai ja muude kolmandate riikide vahel, isegi nendega, kellega on sõlmitud kahepoolsed lepingud.

(67) Vastavalt artikli 31 lõike 5 punktile b analüüsis komisjon olemasolevaid täitmise tagamise meetmeid ETR-kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks Tais.

(68) Laevade registreerimise ja litsentsimise eeskirjad on ebaselged ning Tai ametiasutused ei ole kehtestanud piisavaid sanktsioone Tai seadustega ettenähtud registreerimiskohustuse täitmata jätmise korral (8). Olukorda halvendab asutustevahelise koostöö puudumine registreerimisandmete võrdlemisel, mis muudab süsteemi pettustele avatuks (vt põhjendused 35 ja 36). ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklis 94 ja ETR-kalapüügi vastase tegevuskava punktides 42 ja 43 on selgelt sätestatud kohustused, mida lipuriigid peavad seoses kalalaevade registreerimisega täitma. Komisjon on seisukohal, et Tai ei ole suutnud tagada, et tema lipu all sõitvad laevad on registreeritud ja litsentsitud, ega võtta tõhusaid täitemeetmeid olukorra parandamiseks.

(69) 2014. aasta novembri kontrollkäigu ajal rõhutas komisjon, et muudetud kalandusseadusega ettenähtud karistused on liiga leebed. Trahvide praegune suurus ei ole piisav, et suured töönduspüügilaevad loobuksid võimaliku ebaseadusliku püügiga teenitavast kasumist. Karistused praegusel kujul ei ole kõikehõlmavad ega piisavalt karmid, et neil oleks hoiatav mõju. Lisaks puudub kalandusosakonnal rikkumiste ja karistuste register, millest tulenevalt ei ole rikkumisi võimalik korduvate õigusrikkumiste tuvastamiseks omavahel seostada. Olukorda halvendab seaduste ja menetluste ebaselgus ja läbipaistmatus, eelkõige seoses laevade registreerimise ja litsentsimise ning lossimist ja saaki puudutavate andmete jälgitavuse ja usaldusväärsusega. Tai ei suuda täita oma kohustust kehtestada tõhusad täitemeetmed vastavalt ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklile 94 ja ei ole suutnud tõendada, et ta on kehtestanud asjakohase karistuste süsteemi ETR-kalapüügiga võitlemiseks, nagu on kirjeldatud ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava punktis 21.

(70) Tai õigusaktides ei ole sätestatud laevaseiresüsteemi käsitlevad nõuded ning laevadele ei ole seadusega ette nähtud kohustust kasutada Tai territoriaalvetes laevaseiresüsteemi.

(71) 2011. aastal teatas kalandusosakond laevaseiresüsteemi katseprojektist, mis hõlmas rohkem kui 300 laeva. Süsteemi käitasid erasektori teenusepakkujad ning teatamise sagedus ei vastanud laevaseiresüsteemi andmete esitamise rahvusvahelistele standarditele, mille on kehtestanud piirkondlikud kalavarude majandamise organisatsioonid. Lisaks ei võtnud kalandusosakond teatamise sagedust ja laevaseiresüsteemi andmete esitamist käsitlevate nõuete täitmatajätmise korral nõuetekohaseid meetmeid.

(72) 2012. aastal hõlmas laevaseiresüsteemi katseprojekt 110 laeva, mis tegutsesid rannikuäärsete riikide vetes või avamerel, kus laevaseiresüsteemi kasutamine on seadusega ette nähtud. Aastateks 2014–2015 laiendati projekti kogu töönduspüügiga tegelevale laevastikule. 2014. aasta oktoobriks oli laevaseiresüsteemiga laevade arvu aga vähendatud 50 laevani ning selleks ajaks ei olnud veel kehtivat õigusraamistikku laevaseiresüsteemi käsitlevate nõuete sätestamiseks Tai laevastiku jaoks.

(73) Laevaseiresüsteemi puudumine suuremal osal laevastikust näitab suutmatust kontrollida merel püügitoiminguid ning õõnestab kalandusosakonna suutlikkust tagada tõhusalt asjaomaste merealade suhtes kohaldatavate eeskirjade täitmine. See asjaolu ning koostöö puudumine kolmandate riikidega on tinginud olukorra, kus laevaseiresüsteemita Tai laevad püüavad kala Paapua Uus-Guinea vetes, kus Paapua Uus-Guinea seaduste kohaselt peab kõigil kolmandate riikide laevadel olema pardal laevaseiresüsteem. Tai on koostanud esialgse kava laevaseiresüsteemi transpondrite paigaldamiseks kõigile laevadele, mille kogumahutavus on üle 30 tonni. Kuna Tai ei ole suutnud rakendada tõhusat laevaseiresüsteemi, ei saa ta järgida ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklit 94 ja ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava punktis 24 sätestatud soovitusi. Seepärast usub komisjon, et Tai ei taga oma lipu all sõitvate kalalaevade põhjalikku ja tõhusat seiret, kontrolli ja järelevalvet.

(74) Kolmandatest riikidest Taisse imporditud kalandustoodete vähene kontrollimine pädevate asutuste poolt (vt põhjendus 64) näitab, et Tai ei ole teinud ennetavat koostööd kolmandate riikidega töödeldud toodete seaduslikkuse tagamiseks. See vähendab jälgitavusahela läbipaistvust ja kalandusosakonna võimet tuvastada rikkumised ja võtta asjakohased täitemeetmed.

(75) Komisjon märgib, et 2011. ja 2012. aasta kontrollkäikudelt kogutud teabe põhjal ei saa väita, et Tai ametiasutustel puuduvad rahalised vahendid. Pigem puudub õigus- ja halduskeskkond, mis on vajalik Tai kohustuste tõhusaks ja tulemuslikuks täitmiseks lipu-, ranniku- ja turustusriigina.

(76) Taid peetakse edasijõudnud arenguriigiks (9), kes saab abi läbi ühispartnerluste mitmesuguste rahvusvaheliste organisatsioonide (nt FAO) ja ELiga. Tai inimarenguindeks on kõrge ja ÜRO inimarengu indeksi põhjal oli ta 2014. aastal (10) 187 riigi seas 89. kohal. Võttes arvesse nimetatud fakte ja aastatel 2011–2014 toimunud kontrollkäikudelt saadud teavet leiab komisjon, et Tail ei ole puudu rahalistest vahenditest oma kohustuste täitmiseks lipu-, rannikuäärse-, sadama- ja turustusriigina, vaid pigem puudub kohustuste tõhusaks ja tulemuslikuks täitmiseks vajalik õigus- ja haldusraamistik.

(77) Arvestades käesolevas punktis kirjeldatud olukorda ning tuginedes kõikidele komisjoni poolt kogutud faktidele ja Tai Kuningriigi avaldustele, võib vastavalt ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõigetele 3 ja 5 väita, et Tai ei ole täitnud rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi seoses koostöö ja nõuete täitmise tagamisega.

3.3. Suutmatus rakendada rahvusvahelisi eeskirju (ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõige 6)

(78) Tai ratifitseeris 2011. aastal ÜRO mereõiguse konventsiooni ja ta on India Ookeani Tuunikomisjoni lepinguosaline.

(79) Komisjon analüüsis artikli 31 lõike 6 punkti b kohaselt kogu teavet seoses Tai staatusega India Ookeani Tuunikomisjoni lepinguosalisena. Peamised küsimused olid 2011. aastal Mauritaania majandusvööndis loata ja litsentsita kalastanud Tai lipu all sõitva kalalaeva kinnipidamine (11) ning õngejadadega tuunipüügilaevade võimalikud rikkumised 2013. aastal merel toimunud ümberlaadimiste ajal (12). Tai uuris 2013. aasta juhtumit ja esitas sellega seoses rahuldava vastuse (13), kuid 2011. aasta juhtumiga seoses ei vastatud ega esitatud aruannet juhtumi uurimise kohta (14). See ei ole täielikult kooskõlas ÜRO mereõiguse konventsiooni artikli 94 kohaselt lipuriigile esitatavate nõuetega uurida laeva poolt toimepandud rikkumistega seotud küsimusi ega kõnealuse konventsiooni artikli 118 kohase kohustusega teha riikidega koostööd elusressursside kaitsmisel ja majandamisel. Käsitleti ka muid vähemolulisi küsimusi seoses vaatlus- ja püügiandmete hilinenud esitamisega ning neile küsimustele vastati ettenähtud tähtaja jooksul (15).

(80) 2015. aastal muudetud kalandusseadus koostati algselt 1999. aastal. Seda täiendati vähesel määral 2014. aasta detsembris, lisades täiendavad meetmed seoses kalanduskontrolli, vesiviljeluse, toiduhügieeni ja karistussüsteemiga. Praeguses eelnõus aga ei käsitleta piisavalt kalandustegevuse keerulisi aspekte ega praegusel kujul toimuvat toodetega kauplemist Tai kaudu. Esiteks näivad mõisted olevat ebapiisavad, kuna need ei sisalda selliste tegevuste määratlusi, mida peetakse ETR-kalapüügiks või tõsiseks rikkumiseks. Teiseks on reguleerimisala liiga kitsas, kuna sellega nähakse peamiselt ette kalandustegevuse reguleerimine Tai territoriaalvetes ja kolmes piirkonnas väljaspool Tai majandusvööndit, kus Tail ei ole praegu kokkuleppeid ega luba kala püüda. Mõju saavutamiseks tuleks reguleerimisala kohaldada kõigile laevadele, mis tegutsevad Tai vetes ja Tai laevadele, mis tegutsevad väljaspool Tai majandusvööndit. Kolmandaks koostati eelnõu enne kui Tai ratifitseeris 2011. aastal ÜRO mereõiguse konventsiooni ning kavandatud tekstiga ei võeta üle ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklite 61–64 kohaseid peamisi kaitse- ja majandamismeetmeid. Lisaks on tekst koostatud enne mitme olulise rahvusvahelise kalamajandust käsitleva vahendi väljatöötamist. Näiteks puuduvad tekstist 2001. aasta ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava põhimõtted ja määratlused. Kõnealune tegevuskava ei ole küll siduv, kuid laialdaselt heaks kiidetud. Samuti ei ole lisatud hoiatavat karistussüsteemi, mis vähendab Tai võimalusi täita ÜRO mereõiguse konventsiooni artikli 73 nõudeid seoses seaduste ja määruste täitmise tagamisega ning ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava punkti 21.

(81) ÜRO mereõiguse konventsiooni artikli 62 lõikes 1 on sätestatud, et rannikuäärsed riigid peavad võtma meetmeid, mis on kooskõlas piirkonnas ja avamerel kohaldatavate meetmetega, et tagada piirialade ja pika rändega kalavarude pikaajaline jätkusuutlikkus ning edendada kalavarude optimaalset kasutamist. Tai õigusraamistikuga on ette nähtud üksnes piiratud kaitse- ja majandamismeetmed territoriaalvetes.

(82) Tai ei ole peale 1982. aasta ÜRO mereõiguse konventsiooni ratifitseerinud teisi rahvusvahelisi kalamajandust käsitlevaid õigusakte. Võttes arvesse, et Tai on oluline riik eelkõige tuuni ja tuunilaadsete siirdeliikide turustamisel, takistavad eespool nimetatud asjaolud Tail täita ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklite 62, 63, 116 ja 117 kohaseid koostöökohustusi.

(83) Laevaseiresüsteemi rakendamisega seotud puudused on vastuolus ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava artikli 24 lõikega 3, mille kohaselt peaksid riigid teostama kalapüügi üle seiret, kontrolli ja järelevalvet algusest peale ja kõigis lossimiskohtades kuni lõppsihtkohani välja ning rakendama selleks muu hulgas laevaseiresüsteemi kooskõlas asjaomaste riiklike, piirkondlike või rahvusvaheliste standarditega. Eespool nimetatud rahvusvahelistes õigusaktides sätestatud kaitse- ja majandamismeetmete ratifitseerimine ja ülevõtmine aitaks Tail vältida olukorda, kus tema laevastik liigitatakse võimalikuks ETR-kalapüügiga tegelevaks laevastikuks.

(84) Tai ei ole vastu võtnud ka ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni vastutustundliku kalapüügi juhendit, mille kohaselt peaksid kalandusseadused ja nende väljatöötamine olema läbipaistvad ning milles antakse soovitusi seoses poliitikakujundamise, otsustetegemise ja juhtimise menetlustega (vastavalt punktid 6.13 ja 7.1.9). Sellega nähakse ette kõigi kalapüügipiirkondade ja igasuguse kalapüügi suhtes kohaldatavad kaitse, majandamise ja arendamise põhimõtted ja standardid ning see hõlmab muu hulgas ka kalade püügi, töötlemise ja kala või kalatoodetega kauplemise, püügioperatsioonid ja kalandusalased teadusuuringud. Komisjoni järeldusi selle kohta, et Tai ei suuda tagada selgeid, kõikehõlmavaid ja läbipaistvaid eeskirju ja menetlusi (vt põhjendus 80) toetab asjaolu, et 2014. aasta novembri kohtumisel väljendas kalandusosakond teadmatust kõnealuste põhimõtete tähtsuse kohta. Lisaks on käesoleva otsuse punktis 3.1 kirjeldatud puudused seoses jälgitavusega vastuolus FAO juhendi punktiga 11.1.11, mille kohaselt peavad riigid tagama, et riikidevaheline ja kodumaine kala- ja kalatoodetega kauplemine oleks kooskõlas nõutavate kaitse- ja majandamismeetmetega, parandades seejuures kaubaks mineva kala ja kalatoodete päritolu kindlakstegemist. Võttes arvesse, et Tai on üks suurematest kalatöötlejatest, on nende põhimõtete kohaldamine eriti tähtis, et tagada elusressursside jätkusuutlik kaitse nii rannikualal kui ka avamerel nagu on ette nähtud ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklitega 61, 117 ja 119.

(85) Tai tegevus rahvusvaheliste õigusaktide rakendamisel ei ole kooskõlas ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava punktiga 10, milles soovitatakse riikidel eelkõige ratifitseerida Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1982. aasta 10. detsembri mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate sätete rakenduskokkulepe (UNFSA), see heaks kiita või sellega ühineda. Komisjon on seisukohal, et see soovitus on eriti oluline Tai puhul, kellel on märkimisväärne kalalaevastik, mis tegeleb pika rändega kalavarude püügiga (peamiselt tuunipüügiga IOTC ja võimalik, et ka Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjoni (WCPFC) piirkonnas).

(86) Arvestades otsuse käesolevas punktis kirjeldatud olukorda ning tuginedes kõikidele komisjoni poolt kogutud faktidele ja Tai Kuningriigi avaldustele, võib vastavalt ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõigetele 3 ja 6 väita, et Tai ei ole täitnud rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi seoses rahvusvaheliste eeskirjade, määruste ning kaitse- ja majandamismeetmetega.

3.4. Arenguriikide eripiirangud

(87) Tuletatakse meelde, et ÜRO inimarengu indeksi põhjal peetakse Taid kõrge inimarengutasemega riigiks (89. riik 187 riigi hulgas). Samuti tuleb meelde tuletada, et vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrusele (EÜ) nr 1905/2006, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend (16), on Tai liigitatud suurema keskmise sissetulekuga riikide ja territooriumide kategooriasse (17).

(88) Tuleks märkida, et komisjon tunnistas 6. oktoobril 2009 vastuvõetavaks Tai kui lipuriigi teatise vastavalt ETR-kalapüügi määruse artiklile 20. Tai kinnitas vastavalt ETR-kalapüügi määruse artikli 20 lõikele 1, et riigis on kehtiv kord selliste seaduste, määruste ning kaitse- ja majandamismeetmete rakendamiseks, mida Tai kalalaevad peavad järgima.

(89) Samuti on asjakohane märkida, et liit on 2011. aastal juba rahastanud ETR-kalapüügi vastast võitlemist käsitleva tehnilise abi meedet Tais (18).

(90) Võttes arvesse eespool nimetatud ÜRO inimarengu indeksit ning 2011. ja 2014. aasta kontrollkäikudel tehtud tähelepanekuid, ei ole tõendeid selle kohta, et Tai suutmatus täita talle rahvusvahelise õigusega pandud kohustusi tuleneks riigi madalast arengutasemest. Puuduvad tõendid selle kohta, et kalanduse seirel, kontrollil ja järelevalvel tuvastatud puuduste põhjuseks on vähene võimekus ja puudulik taristu. Tai ei ole kunagi väitnud, et arengupiirangud mõjutaksid riigi suutlikkust kohaldada töökindlat seire-, kontrolli- ja järelevalvesüsteemi ning alles hiljuti (2014. aasta novembris) taotleti ELilt abi jälgitavuse ja püügisertifikaatide kava tõhustamiseks. Komisjon vastas kõnealusele üldisele taotlusele positiivselt.

(91) Arvestades käesolevas punktis kirjeldatud olukorda ning tuginedes kõikidele komisjoni poolt kogutud faktidele ja Tai Kuningriigi avaldustele, võib vastavalt ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõikele 7 väita, et riigi arengutase ei piira Tai kalamajanduse olukorda ja üldist tulemuslikkust.

4. JÄRELDUS KOOSTÖÖD MITTETEGEVAKS KOLMANDAKS RIIGIKS VÕIMALIKU LIIGITAMISE KOHTA

(92) Võttes arvesse eespool esitatud järeldusi Tai suutmatuse kohta täita rahvusvahelisest õigusest tulenevaid lipu-, sadama-, rannikuäärse või turustusriigi kohustusi ning võtta meetmeid ETR-kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks, tuleks kõnealust riiki kooskõlas ETR-kalapüügi määruse artikliga 32 teavitada tema võimalikust liigitamisest riigiks, keda komisjon käsitab ETR-kalapüügi vastases võitluses koostööd mittetegeva kolmanda riigina.

(93) Vastavalt ETR-kalapüügi määruse artikli 32 lõikele 1 peaks komisjon teavitama Taid sellest, et ta võidakse liigitada koostööd mittetegevaks riigiks. Samuti peab komisjon rakendama Tai suhtes kõiki ETR-kalapüügi määruse artiklis 32 sätestatud demarše. Asjakohase haldamise huvides tuleks määrata kindlaks ajavahemik, mille jooksul kõnealune riik saab teatele kirja teel vastata ja olukorda parandada.

(94) Tai teavitamine tema võimalikust liigitamisest riigiks, keda komisjon käsitab koostööd mittetegevana käesoleva otsuse tähenduses, ei välista ega too automaatselt kaasa komisjoni või nõukogu mis tahes edasisi meetmeid koostööd mittetegevate riikide kindlaksmääramiseks ja nende nimekirja koostamiseks,

ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:

Ainus artikkel

Taid teavitatakse tema võimalikust liigitamisest koostööd mittetegevaks kolmandaks riigiks ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastases võitluses.

Brüssel, 21. aprill 2015 Komisjoni nimel komisjoni liige Karmenu VELLA

(1) ELT L 286, 29.10.2008, lk 1.

(2) Teave (2010. aasta rikkumised) saadud riiki käsitlevast aruandest „Arenguriikide toetamine ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki käsitleva määruse (EÜ) nr 1005/2008 rakendamise nõuete täitmisel” (Accompanying developing countries in complying with the Implementation of Regulation (EC) No 1005/2008 on Illegal, Unreported and Unregulated (IUU) Fishing, EuropeAid/129609/C/SER/Multi).

(3) Teave (2011. aasta rikkumised) saadud India Ookeani tuunikomisjoni andmetest, mis on kättesaadaval aadressil: http://www.iotc.org/sites/default/files/documents/proceedings/2012/coc/IOTC-2012-CoC09-R%5BE%5D.pdf ning http://iotc.org/sites/default/files/documents/proceedings/2012/coc/IOTC-2012-CoC09-08a%5BE%5D.pdf lk 5–6, seisuga 27.11.2014.

(4) Teave (2014. aasta rikkumised) saadud PNG Loop Online uudistest: http://www.pngloop.com/2014/10/27/record-12-fishing-vessels-investigation-ffas-operation-kurukuru/ ning http://www.emtv.com.pg/article.aspx?slug=Illegal-Fishing-Vessels-Apprehended& seisuga 20.11.2014.

(5) Teave saadud riiki käsitlevast aruandest „Arenguriikide toetamine ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki käsitleva määruse (EÜ) nr 1005/2008 rakendamise nõuete täitmisel” (Accompanying developing countries in complying with the Implementation of Regulation (EC) No 1005/2008 on Illegal, Unreported and Unregulated (IUU) Fishing, EuropeAid/129609/C/SER/Multi).

(6) International Plan of Action to prevent, deter and eliminate illegal, unreported and unregulated fishing, ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon, 2001.

(7) Teave saadud riiki käsitlevast aruandest „Arenguriikide toetamine ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki käsitleva määruse (EÜ) nr 1005/2008 rakendamise nõuete täitmisel” (Accompanying developing countries in complying with the Implementation of Regulation (EC) No 1005/2008 on Illegal, Unreported and Unregulated (IUU) Fishing, EuropeAid/129609/C/SER/Multi).

(8) Vt allmärkus 7.

(9) Teave saadud aadressilt http://www.fao.org/fi/oldsite/FCP/en/THA/profile.htm

(10) Teave saadud aadressilt http://hdr.undp.org/sites/all/themes/hdr_theme/country-notes/THA.pdf

(11) Teave saadud aadressilt http://www.iotc.org/sites/default/files/documents/proceedings/2012/coc/IOTC-2012-CoC09-R%5BE%5D.pdf

(12) Teave saadud aadressilt http://www.iotc.org/documents/report-eleventh-session-compliance-committee-0

(13) Teave saadud aadressilt http://www.iotc.org/documents/response-possible-infractions-thailand-under-rop

(14) Teave saadud aadressilt http://www.iotc.org/documents/report-eighth-session-iotc-working-party-ecosystems-and-bycatch

(15) Vt allmärkus 12.

(16) ELT L 378, 27.12.2006, lk 41.

(17) Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni arenguabi komitee nimekiri ametliku arenguabi saajatest http://www.oecd.org/dac/stats/documentupload/DAC%20List%20of%20ODA%20Recipients%202014%20final.pdf

(18) Vt allmärkus 7.