ET Euroopa Liidu Teataja L 44/1

KODUKORD

16. trükk

Juuli 2004

Teade lugejale

Kõiki töökorras esinevaid viiteid meessoost isikule käsitletakse ka viidetena naissoost isikule ja vastupidi, kui kaastekstist ei tulene teisiti.

Artiklite tõlgendused (artikli 201) alusel on toodud kaldkirjas.

SISU

I OSA PARLAMENDILIIKMED, JUHTORGANID JA FRAKTSIOONID

1. PEATÜKK EUROOPA PARLAMENDI LIIKMED

Artikkel 1 Euroopa Parlament

Artikkel 2 Sõltumatu mandaat

Artikkel 3 Volituste kontrollimine

Artikkel 4 Parlamendiliikme ametiaeg

Artikkel 5 Privileegid ja immuniteedid

Artikkel 6 Immuniteedi võtmine

Artikkel 7 Immuniteediga seonduvad menetlused

Artikkel 8 Kulutuste katmine ja lisatasude maksmine

Artikkel 9 Eetikakoodeks

Artikkel 10 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) poolt läbiviidavad sisejuurdlused

2. PEATÜKK PARLAMENDI AMETIKANDJAD

Artikkel 11 Vanim parlamendiliige

Artikkel 12 Kandidaatide ülesseadmine ja üldsätted

Artikkel 13 Presidendi valimine ja avakõne

Artikkel 14 Asepresidentide valimine

Artikkel 15 Kvestorite valimine

Artikkel 16 Ametikandjate ametiaeg

Artikkel 17 Täitmata ametikohad

Artikkel 18 Volituste ennetähtaegne lõpetamine

3. PEATÜKK PARLAMENDI JUHTORGANID JA NENDE ÜLESANDED

Artikkel 19 Presidendi ülesanded

Artikkel 20 Asepresidentide ülesanded

Artikkel 21 Juhatuse koosseis

Artikkel 22 Juhatuse ülesanded

Artikkel 23 Esimeeste konverentsi koosseis

Artikkel 24 Esimeeste konverentsi ülesanded

Artikkel 25 Kvestorite ülesanded

Artikkel 26 Komisjonide esimeeste konverents

Artikkel 27 Delegatsioonide juhtide konverents

Artikkel 28 Juhatuse ja esimeeste konverentsi aruandekohustus

4. PEATÜKK FRAKTSIOONID

Artikkel 29 Fraktsioonide moodustamine

Artikkel 30 Fraktsioonide tegevus ja õiguslik staatus

Artikkel 31 Fraktsioonilise kuuluvuseta parlamendiliikmed

Artikkel 32 Kohtade jaotus istungisaalis

II OSA ÕIGUSLOOME JA EELARVEMENETLUSED NING MUUD MENETLUSED

1. PEATÜKK ÕIGUSLOOME MENETLUSE KORD - ÜLDSÄTTED

Artikkel 33 Euroopa Komisjoni õigusloome- ja töökava

Artikkel 34 Põhiõiguste austamise, lähimuse, proportsionaalsuse ja õigusriigi põhimõtete järgimise ning finantsasjaolude uurimine

Artikkel 35 Õigusliku aluse kontrollimine

Artikkel 36 Finantsilise kokkusobivuse kontrollimine

Artikkel 37 Parlamendi teavitamine ja tema juurdepääs dokumentidele

Artikkel 38 Parlamendi esindamine nõukogu koosolekutel

Artikkel 39 Algatus EÜ asutamislepingu artikli 192 alusel

Artikkel 40 Õigusloomega seotud dokumentide läbivaatamine

Artikkel 41 Liikmesriikide ärakuulamine nende algatuste suhtes

2. PEATÜKK PARLAMENDI KOMISJONI MENETLUSKORD

Artikkel 42 Õigusloomega seotud raportid

Artikkel 43 Lihtsustatud menetlus

Artikkel 44 Õigusloomega mitteseotud raportid

Artikkel 45 Omaalgatuslikud raportid

Artikkel 46 Komisjonide arvamused

Artikkel 47 Komisjonidevaheline tõhustatud koostöö

Artikkel 48 Raporti koostamine

3. PEATÜKK ESIMENE LUGEMINE

Menetlus parlamendi komisjonis

Artikkel 49 Euroopa Komisjoni ettepaneku muutmine

Artikkel 50 Euroopa Komisjoni ja nõukogu seisukoht muudatusettepanekute suhtes

Menetlus parlamendi istungil

Artikkel 51 Esimese lugemise lõpetamine

Artikkel 52 Euroopa Komisjoni ettepaneku tagasilükkamine

Artikkel 53 Muudatusettepanekute vastuvõtmine Euroopa Komisjoni ettepaneku suhtes

Menetluse edasine käik

Artikkel 54 Tegevus parlamendi seisukoha vastuvõtmise järel

Artikkel 55 Ettepaneku tagasisaatmine parlamendile

Artikkel 56 1975. a ühisdeklaratsiooni lepitusmenetlus

4. PEATÜKK TEINE LUGEMINE

Parlamendi komisjoni staadium

Artikkel 57 Nõukogu ühisseisukoha teatavakstegemine

Artikkel 58 Tähtaegade pikendamine

Artikkel 59 Ühisseisukoha edastamine ja menetlus vastutavas komisjonis

Parlamendi istungi staadium

Artikkel 60 Teise lugemise lõpetamine

Artikkel 61 Nõukogu ühisseisukoha tagasilükkamine

Artikkel 62 Nõukogu ühisseisukoha muutmine

5. PEATÜKK KOLMAS LUGEMINE

Lepitusmenetlus

Artikkel 63 Lepituskomisjoni kokkukutsumine

Artikkel 64 Lepituskomisjoni delegatsioon

Parlamendi istungi staadium

Artikkel 65 Ühistekst

6. PEATÜKK ÕIGUSLOOME MENETLUSE LÕPETAMINE

Artikkel 66 Nõustumine esimesel lugemisel

Artikkel 67 Nõustumine teisel lugemisel

Artikkel 68 Vastuvõetud õigusaktide allkirjastamine

7. PEATÜKK EELARVEMENETLUSED

Artikkel 69 Üldeelarve

Artikkel 70 Euroopa Komisjoni eelarve täitmise aruande kinnitamine

Artikkel 71 Muude eelarve täitmise aruannete kinnitamine

Artikkel 72 Parlamendi järelevalve eelarve täitmise üle

8. PEATÜKK INSTITUTSIOONISISESED EELARVEMENETLUSED

Artikkel 73 Parlamendi eelkalkulatsioonid

Artikkel 74 Kulude planeerimine ja kulutuste tegemine

9. PEATÜKK NÕUSOLEKUMENETLUS

Artikkel 75 Nõusolekumenetlus

10. PEATÜKK TÕHUSTATUD KOOSTÖÖ

Artikkel 76 Menetlus parlamendis

11. PEATÜKK MUUD MENETLUSED

Artikkel 77 Arvamuse avaldamise kord EÜ asutamislepingu artikli 122 alusel

Artikkel 78 Tööturu osapoolte dialoogiga seotud menetlused

Artikkel 79 Vabatahtlike kokkulepete kontrollimise menetlus

Artikkel 80 Kodifitseerimine

Artikkel 81 Rakendussätted

12. PEATÜKK RAHVUSVAHELISED JA MUUD LEPINGUD

Artikkel 82 Ühinemislepingud

Artikkel 83 Rahvusvahelised lepingud

Artikkel 84 EÜ asutamislepingu artiklil 300 põhinev menetlus rahvusvaheliste lepingute ajutise kohaldamise, nende kehtivuse peatamise ja rahvusvahelise lepinguga loodud asutuses ühenduse seisukoha vastuvõtmise korral

13. PEATÜKK EUROOPA LIIDU ESINDAMINE VÄLISSUHETES NING ÜHINE VÄLIS- JA JULGEOLEKUPOLIITIKA

Artikkel 85 Ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja nimetamine

Artikkel 86 Eriesindajate nimetamine ühise välis- ja julgeolekupoliitika raames

Artikkel 87 Ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja teiste eriesindajate avaldused

Artikkel 88 Esindamine rahvusvahelistes suhetes

Artikkel 89 Ühise välis- ja julgeolekupoliitika raames parlamendiga konsulteerimine ja info jagamine

Artikkel 90 Ühise välis- ja julgeolekupoliitika raames antavad soovitused

Artikkel 91 Inimõiguste rikkumine

14. PEATÜKK POLITSEIKOOSTÖÖ JA ÕIGUSALANE KOOSTÖÖ KRIMINAALASJADES

Artikkel 92 Parlamendi teavitamine politseikoostööst ja õigusalasest koostööst kriminaalasjades

Artikkel 93 Parlamendiga konsulteerimine kriminaalasjades tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö raames

Artikkel 94 Soovitused kriminaalasjades tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö raames

15. PEATÜKK ALUSPÕHIMÕTETE RIKKUMINE LIIKMESRIIGI POOLT

Artikkel 95 Rikkumise kindlakstegemine

III OSA PARLAMENDI TEGEVUSE LÄBIPAISTVUS

Artikkel 96 Parlamendi tegevuse läbipaistvus

Artikkel 97 Üldsuse juurdepääs dokumentidele

IV OSA SUHTED TEISTE INSTITUTSIOONIDE JA ASUTUSTEGA

1. PEATÜKK AMETISSENIMETAMISED

Artikkel 98 Euroopa Komisjoni presidendi valimine

Artikkel 99 Euroopa Komisjoni valimine

Artikkel 100 Euroopa Komisjonile umbusalduse avaldamise ettepanek

Artikkel 101 Kontrollikoja liikmete ametissenimetamine

Artikkel 102 Euroopa Keskpanga juhatuse liikmete ametissenimetamine

2. PEATÜKK AVALDUSED

Artikkel 103 Euroopa Komisjoni, nõukogu ja Euroopa Ülemkogu avaldused

Artikkel 104 Avaldused Euroopa Komisjoni otsuste selgitamiseks

Artikkel 105 Kontrollikoja avaldused

Artikkel 106 Euroopa Keskpanga avaldused

Artikkel 107 Soovitus majanduspoliitika üldsuuniste kohta

3. PEATÜKK KÜSIMUSTE ESITAMINE NÕUKOGULE, EUROOPA KOMISJONILE JA EUROOPA KESKPANGALE

Artikkel 108 Küsimused suulise vastuse saamiseks, millele järgneb arutelu

Artikkel 109 Infotund

Artikkel 110 Küsimused kirjaliku vastuse saamiseks

Artikkel 111 Küsimused Euroopa Keskpangalt kirjaliku vastuse saamiseks

4. PEATÜKK TEISTE INSTITUTSIOONIDE ARUANDED

Artikkel 112 Teiste institutsioonide aasta- ja muud aruanded

5. PEATÜKK RESOLUTSIOONID JA SOOVITUSED

Artikkel 113 Resolutsiooni ettepanekud

Artikkel 114 Soovitused nõukogule

Artikkel 115 Inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi põhimõtete rikkumise juhtumite arutamine

Artikkel 116 Kirjalikud deklaratsioonid

Artikkel 117 Euroopa majandus-ja sotsiaalkomitee arvamuse küsimine

Artikkel 118 Regioonide komitee arvamuse küsimine

Artikkel 119 Taotlused Euroopa ametkondadele

6. PEATÜKK INSTITUTSIOONIDEVAHELISED KOKKULEPPED

Artikkel 120 Institutsioonidevahelised kokkulepped

7. PEATÜKK HAGI ESITAMINE EUROOPA KOHTULE

Artikkel 121 Menetlus Euroopa Kohtus

Artikkel 122 Nõukogu tegevusetus pärast koostöömenetluses ühisseisukoha heakskiitmist ja selle tagajärjed

V OSA SUHTED RIIKIDE PARLAMENTIDEGA

Artikkel 123 Teabevahetus, kontaktid ja vastastikune ruumide ja muude vahendite võimaldamine

Artikkel 124 Euroopa Ühenduste Küsimustega Tegelevate Komisjonide Konverents (COSAC)

Artikkel 125 Parlamentide konverents

VI OSA ISTUNGJÄRGUD

1. PEATÜKK PARLAMENDI ISTUNGJÄRGUD

Artikkel 126 Parlamendi koosseisu ametiaeg, istungjärgud, osaistungjärgud ja istungid

Artikkel 127 Parlamendi kokkutulemine

Artikkel 128 Istungite ja koosolekute toimumise koht

Artikkel 129 Parlamendiliikmete osavõtt istungitest

2. PEATÜKK PARLAMENDI TÖÖPLAAN

Artikkel 130 Päevakorra projekt

Artikkel 131 Akti menetlemine parlamendi istungil ilma muudatusettepanekute ja aruteluta

Artikkel 132 Päevakorra kinnitamine ja muutmine

Artikkel 133 Erakorraline arutelu

Artikkel 134 Kiirmenetlus

Artikkel 135 Ühendatud arutelu

Artikkel 136 Tähtajad

3. PEATÜKK ISTUNGITE LÄBIVIIMISE KORD

Artikkel 137 Sissepääs istungisaali

Artikkel 138 Keeled

Artikkel 139 Üleminekuajaks kehtestatud kord

Artikkel 140 Dokumentide kättesaadavaks tegemine

Artikkel 141 Luba sõnavõtuks ja kõne sisu

Artikkel 142 Kõneaja eraldamine

Artikkel 143 Sõnavõtjate nimekiri

Artikkel 144 Üheminutilised sõnavõtud

Artikkel 145 Isiklikud avaldused

Artikkel 146 Kord istungisaalis

Artikkel 147 Parlamendiliikmete väljasaatmine

Artikkel 148 Korrarikkumised

4. PEATÜKK KVOORUM JA HÄÄLETAMINE

Artikkel 149 Kvoorum

Artikkel 150 Muudatusettepanekute esitamine ja tutvustamine

Artikkel 151 Muudatusettepanekute vastuvõtmine

Artikkel 152 Hääletuse läbiviimise kord

Artikkel 153 Häälte võrdne jagunemine

Artikkel 154 Hääletuse läbiviimise põhimõtted

Artikkel 155 Muudatusettepanekute hääletamise järjekord

Artikkel 156 Parlamendi istungi ajal esitatud muudatusettepanekute läbivaatamine parlamendi komisjonides

Artikkel 157 Osade kaupa hääletamine

Artikkel 158 Hääletusõigus

Artikkel 159 Hääletus

Artikkel 160 Nimeline hääletus

Artikkel 161 Elektrooniline hääletus

Artikkel 162 Salajane hääletus

Artikkel 163 Hääletuse kohta selgituste andmine

Artikkel 164 Vaidlused hääletamise üle

5. PEATÜKK MENETLUSEGA SEOTUD KÜSIMUSED

Artikkel 165 Menetlusega seotud ettepanekud

Artikkel 166 Märkused kodukorra rikkumise kohta

Artikkel 167 Küsimuse vastuvõetamatus

Artikkel 168 Tagasisaatmine vastutavale komisjonile

Artikkel 169 Arutelu lõpetamine

Artikkel 170 Arutelu ja hääletuse edasilükkamine

Artikkel 171 Istungi katkestamine või lõpetamine

6. PEATÜKK MENETLUSE AVALIKKUS

Artikkel 172 Istungi protokoll ( 1 )

Artikkel 173 Istungi stenogramm

VII OSA PARLAMENDI KOMISJONID JA DELEGATSIOONID

1. PEATÜKK PARLAMENDI KOMISJONIDE MOODUSTAMINE JA NENDE VOLITUSED

Artikkel 174 Alaliste komisjonide moodustamine

Artikkel 175 Ajutiste komisjonide moodustamine

Artikkel 176 Uurimiskomisjonid

Artikkel 177 Komisjonide koosseis

Artikkel 178 Asendusliikmed

Artikkel 179 Komisjonide ülesanded

Artikkel 180 Volituste kontrollimise komisjon

Artikkel 181 Allkomisjonid

Artikkel 182 Komisjoni juhatus

2. PEATÜKK PARLAMENDI KOMISJONIDE TEGEVUS

Artikkel 183 Komisjoni koosolekud

Artikkel 184 Komisjoni koosoleku protokoll

Artikkel 185 Komisjonis toimuvad hääletused

Artikkel 186 Parlamendi komisjonis kohaldatavad parlamendi istungi läbiviimist reguleerivad sätted

Artikkel 187 Komisjoni infotunnid

3. PEATÜKK PARLAMENTIDEVAHELISED DELEGATSIOONID

Artikkel 188 Parlamentidevaheliste delegatsioonide moodustamine ja nende ülesanded

Artikkel 189 Koostöö Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assambleega

Artikkel 190 Parlamendi ühiskomisjonid

VIII OSA PETITSIOONID

Artikkel 191 Petitsiooniõigus

Artikkel 192 Petitsioonide läbivaatamine

Artikkel 193 Petitsioonide avaldamine

IX OSA OMBUDSMAN

Artikkel 194 Ombudsmani ametissenimetamine

Artikkel 195 Ombudsmani tegevus

Artikkel 196 Ombudsmani ametist tagandamine

X OSA PARLAMENDI PEASEKRETARIAAT

Artikkel 197 Peasekretariaat

XI OSA EUROOPA TASANDI ERAKONDADE VOLITUSED JA KOHUSTUSED

Artikkel 198 Presidendi volitused ja kohustused

Artikkel 199 Juhatuse volitused ja kohustused

Artikkel 200 Vastutava komisjoni ja parlamendi koosseisu volitused ja kohustused

XII OSA KODUKORRA KOHALDAMINE JA MUUTMINE

Artikkel 201 Kodukorra kohaldamine

Artikkel 202 Kodukorra muutmine

XIII OSA MUUD SÄTTED

Artikkel 203 Pooleliolevad küsimused

Artikkel 204 Lisade esitus

I LISA Artikli 9 lõike 1 rakendussätted: läbipaistvus ja parlamendiliikmete majanduslikud huvid

II LISA Infotunni läbiviimine artikli 109 alusel

III LISA Suunised ja üldpõhimõtted, mida järgida päevakorra teemade valikul arutelu korraldamiseks inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi põhimõtete rikkumise juhtumite üle artikli 115 alusel

IV LISA Euroopa Liidu põhieelarve ja lisaeelarvete kontrollimenetlus

V LISA Otsuste arutamine ja vastuvõtmine eelarve täitmise aruande kinnitamise menetluse käigus

VI LISA Parlamendi alaliste komisjonide volitused ja vastutusalad

VII LISA Salajased ja tundliku sisuga dokumendid ning teave

VIII LISA Euroopa Parlamendi uurimisõiguse kasutamise erisätted

IX LISA Artikli 9 lõike 2 rakendussätted: huvigrupid Euroopa Parlamendis

X LISA Ombudsmani kohustuste täitmine

XI LISA Pettuste, korruptsiooni ja muu ühenduste huve kahjustava õigusvastase tegevuse tõkestamine

XII LISA Euroopa Komisjoni rakendusvolituste kasutamise kord

XIII LISA Euroopa Parlamendi ja Euroopa Komisjoni suhete raamkokkulepe

XIV LISA Euroopa Komisjoni õigusloome- ja töökava

XV LISA Parlamendi dokumentide nimekiri, millele on registri kaudu vahetu juurdepääs

XVI LISA Määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta dokumentidele

I OSA

PARLAMENDILIIKMED, JUHTORGANID JA FRAKTSIOONID

1. PEATÜKK

EUROOPA PARLAMENDI LIIKMED

Artikkel 1

Euroopa Parlament

1. Euroopa Parlament on asutamislepingute, Euroopa Parlamendi liikmete valimist otsestel ja üldistel valimistel käsitleva 20. septembri 1976. aasta akti ja asutamislepingutest tulenevate siseriiklike õigusaktide alusel valitud kogu.

2. Euroopa Parlamendi liikmeid nimetatakse alljärgnevalt:

hispaania keeles “Diputados al Parlamento Europeo”,

tšehhi keeles “Poslanci Evropského parlamentu”,

taani keeles “Medlemmer af Europa-Parlamentet”,

saksa keeles “Mitglieder des Europäischen Parlaments”,

eesti keeles “Euroopa Parlamendi liikmed”,

kreeka keeles “Βoυλευτές τoυ Ευρωπαϊκoύ Κoιvoβoυλίoυ”,

inglise keeles “Members of the European Parliament”,

prantsuse keeles “Députés au Parlement européen”,

itaalia keeles “Deputati al Parlamento europeo”,

läti keeles “Eiropas Parlamenta deputāti”,

leedu keeles “Europos Parlamento nariai”,

ungari keeles “Európai Parlamenti Képviselők”,

malta keeles “Membru tal-Parlament Ewropew”,

hollandi keeles “Leden van het Europees Parlement”,

poola keeles “Posłowie do Parlamentu Europejskiego”,

portugali keeles “Deputados ao Parlamento europeu”,

slovakkia keeles “Poslanci Európskeho parlamentu”,

sloveenia keeles “Poslanci Evropskega parlamenta”,

soome keeles “Euroopan parlamentin jäsenet”,

rootsi keeles “Ledamöter av Europaparlamentet”.

Artikkel 2

Sõltumatu mandaat

Euroopa Parlamendi liige on oma ülesannete täitmisel sõltumatu. Tema mandaat ning talle antud juhised ei ole siduvad.

Artikkel 3

Volituste kontrollimine

1. Vastutava komisjoni raporti alusel kontrollib parlament viivitamatult iga oma vastvalitud liikme volitusi ja võtab vastu otsuse tema mandaadi kehtivuse ning ka vaidluste kohta, mis võivad tekkida 20. septembri 1976. a akti sätete alusel, ent mitte selliste vaidluste kohta, mis tekivad siseriiklike valimisseaduste alusel.

2. Vastutava komisjoni raport põhineb ametlikul teatisel, milles iga liikmesriik teeb teatavaks kõik valimiste tulemused, tuues ära valitud kandidaatide ja võimalike asendusliikmete nimed koos nende järjestusega vastavalt valimistulemustele.

Parlamendiliikme mandaadi kehtivust ei ole võimalik kinnitada, kuni parlamendiliige ei ole esitanud 20. septembri 1976. a akti artiklis 7 ja käesoleva kodukorra I lisas nõutud kirjalikke deklaratsioone.

Parlament võib vaidluses mõne parlamendiliikme mandaadi üle võtta vastutava komisjoni raporti alusel vastu otsuse igal ajal.

3. Kui parlamendiliikme nimetamine on tingitud samas nimekirjas olnud kandidaatide tagasiastumisest, siis tagab volituste kontrollimise eest vastutav komisjon, et sellised tagasiastumised oleksid kooskõlas 20. septembri 1976. a akti sätte ja mõttega ning käesoleva kodukorra artikli 4 lõikega 3.

4. Vastutav komisjon tagab, et liikmesriikide või liidu ametiasutused saadaksid parlamendile viivitamatult igasuguse informatsiooni, mis võib mõjutada Euroopa Parlamendi liikme ülesannete täitmist või asendusliikmete järjestust, näidates ametisse nimetamise puhul ära otsuse jõustumise kuupäeva.

Kui liikmesriigi pädevad ametiasutused algatavad mõne parlamendiliikme vastu menetluse, mille tagajärjeks võib olla liikmemandaadi kaotamine, palub president hoida teda kursis menetluse käiguga. Ta suunab selle küsimuse edasi vastutavale komisjonile. Vastutava komisjoni ettepanekul võib parlament võtta selles küsimuses vastu oma seisukoha.

5. Kuni parlamendiliikme volitusi pole kontrollitud või vaidluse kohta pole veel otsust vastu võetud, võtab parlamendiliige osa parlamendi ja selle organite istungitest ja koosolekutest ning tal on kõik sellest tulenevad õigused.

6. Iga parlamendi koosseisu ametiaja alguses palub president liikmesriikide pädevatel ametiasutustel saata parlamendile kogu teabe, mis puudutab käesoleva artikli rakendamist.

Artikkel 4

Parlamendiliikme ametiaeg

1. Parlamendiliikme ametiaeg algab ja lõpeb vastavalt 20. septembri 1976. a aktile. Ametiaeg lõpeb ka parlamendiliikme surma või tagasiastumise korral.

2. Iga parlamendiliige jääb ametisse kuni parlamendi esimese, pärast valimisi toimuva istungi avamiseni.

3. Iga tagasiastuv parlamendiliige teatab presidendile oma tagasiastumisest ja näitab ära kuupäeva, mil ta tagasi astub; see peab toimuma hiljemalt kolme kuu jooksul pärast teatamist. Teade vormistatakse ametliku protokollina, mis koostatakse peasekretäri või tema esindaja juuresolekul, kes kirjutab koos asjaomase parlamendiliikmega sellele alla. Teade antakse viivitamatult üle vastutavale komisjonile, mis võtab selle küsimuse oma esimese dokumendi saamisele järgneva koosoleku päevakorda.

Kui vastutav komisjon leiab, et tagasiastumine ei ole kooskõlas 20. septembri 1976. a akti sätte ja mõttega, informeerib ta sellest parlamenti, et viimane saaks võtta vastu otsuse koha vabaks jäämise kohta.

Vastasel korral otsustatakse, et koht jääb vabaks tagasiastuva parlamendiliikme poolt ametlikus protokollis näidatud kuupäeval. Seda küsimust parlamendis ei hääletata.

Erandlikes olukordades kehtib lihtsustatud menetluskord; see kehtib juhul, kui tagasiastumise jõustumise kuupäeva ja vastutava komisjoni esimese koosoleku vahel toimub üks või mitu osaistungjärku ja fraktsioon, millesse tagasiastuv parlamendiliige kuulub, ei saa endale nende osaistungjärkude ajaks asendusliiget seetõttu, et koha vabaksjäämise kohta puudub otsus. Lihtsustatud korra järgi on juhtumite lahendamise eest vastutava komisjoni raportööril õigus vaadata viivitamatult läbi iga tagasiastumise teade, millest teda on nõuetekohaselt informeeritud, ja kui viivitus tagasiastumisteate läbivaatamisel võiks kahju tuua, pöörduda vastutava komisjoni esimehe poole, paludes teda vastavalt lõikele 3:

— kas informeerida vastutava komisjoni nimel presidenti sellest, et parlament võib võtta vastu otsuse, et koht jääb vabaks,

— või kutsuda kokku vastutava komisjoni erakorraline koosolek raportööri tõstatatud probleemide arutamiseks.

4. Erinevustest, mis tulenevad siseriiklikest õigusaktidest, teavitatakse parlamenti; parlament võtab erinevused teadmiseks.

Kui mõni liikmesriigi või liidu pädev ametiasutus või asjaomane parlamendiliige teatab presidendile parlamendiliikme sellisesse ametisse määramisest, mida ei saa ühitada Euroopa Parlamendi liikme ametiga, informeerib president sellest parlamenti, mis võtab seejärel vastu otsuse parlamendiliikme koha vabaks jäämise kohta.

5. Liikmesriikide või liidu pädevad ametiasutused teavitavad presidenti igast ülesandest, mille nad kavatsevad parlamendiliikmele anda. President saadab kavandatava määramise ettepaneku edasi vastutavale komisjonile, mis otsustab, kas see on kooskõlas 20. septembri 1976. a akti sätte ja mõttega. President informeerib parlamenti, asjaomast parlamendiliiget ja asjaomaseid ametiasutusi parlamendi komisjoni järeldustest.

6. Ametiaja lõppemise ja koha vabaksjäämise kuupäeva arvestatakse järgmiselt:

— tagasiastumise korral on selleks kuupäev, mille parlament määras tagasiastumisteate põhjal kindlaks oma otsuses koha vabaksjäämise kohta;

— kui parlamendiliige nimetatakse ametisse, mida kas vastava riigi valimisseaduse või 20. septembri 1976. a akti artikli 7 järgi ei saa ühitada Euroopa Parlamendi liikme ametiga, on selleks kuupäev, mille on teatanud liikmesriikide või liidu pädevad ametiasutused või asjaomane parlamendiliige ise.

7. Kui parlament on vastu võtnud otsuse, et koht jääb vabaks, informeerib ta sellest asjaomast liikmesriiki.

8. Kõik vaidlused parlamendiliikme ametisse määramise kehtivuse üle, kui parlamendiliikme volitused on juba kontrollitud, edastatakse vastutavale komisjonile, mis esitab viivitamatult ja hiljemalt järgmise osaistungjärgu alguseks parlamendile raporti.

9. Parlament jätab endale õiguse kuulutada ametisse määramine kehtetuks või keelduda koha vabaksjäämise otsuse vastuvõtmisest, kui selgub, et ameti vastuvõtmine või selle mahapanemine tugines sisulisele veale või kehtetule tahteavaldusele.

Artikkel 5

Privileegid ja immuniteedid

1. Parlamendiliikmel on sellised privileegid ja immuniteedid mis on ette nähtud Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolliga.

2. Parlamendi president saadab parlamendiliikmele, kelle valimisest on talle teatatud, liikmesriikides vaba liikumist võimaldava läbipääsuloa.

3. Parlamendiliikmel on õigus tutvuda kõigi parlamendi või tema komisjonide toimikutega, välja arvatud personaalsed toimikud ja arved, millega lubatakse tutvuda ainult asjaomasel parlamendiliikmel. Kodukorra VII lisas sätestatakse erandid dokumentidele üldsuse juurdepääsu piiravate normide suhtes, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (2).

Artikkel 6

Immuniteedi võtmine

1. Oma privileegide ja immuniteetidega seotud volituste rakendamisel taotleb parlament eelkõige enda kui demokraatliku legislatiivkogu terviklikkuse säilitamist ja oma liikmete sõltumatuse tagamist nende ülesannete täitmisel.

2. Kui mõne liikmesriigi pädev ametiasutus on esitanud presidendile taotluse võtta mõnelt parlamendiliikmelt immuniteet, teatatakse esitatud nõudest parlamendi istungil ning see suunatakse edasi vastutavale komisjonile.

3. Kui mõni parlamendiliige või endine parlamendiliige on esitanud presidendile immuniteedi ja privileegide kaitsmise taotluse, teatatakse esitatud taotlusest parlamendi istungil ning see suunatakse edasi vastutavale komisjonile.

Parlamendiliikme või endise parlamendiliikme esindajaks võib olla teine parlamendiliige. Esindatava parlamendiliikme nõusolekuta ei või teine parlamendiliige esindamise taotlust esitada.

4. Juhul, kui parlamendiliikme privileegide ja immuniteetide oletatava rikkumisena on parlamendiliige arreteeritud või tema liikumisvabadust piiratud, võib president, olles pidanud nõu vastutava komisjoni esimehe ja raportööriga, astuda kiiresti samme asjaomase parlamendiliikme privileegide ja immuniteetide maksmapanemiseks. President teatab oma algatusest vastutavale komisjonile ja informeerib parlamenti.

Artikkel 7

Immuniteediga seonduvad menetlused

1. Vastutav komisjon vaatab immuniteedi võtmise ning immuniteedi ja privileegide kaitsmise taotlused läbi viivitamatult nende esitamise järjekorras.

2. Vastutav komisjon teeb soovitusliku ettepaneku, kas võtta vastu otsus immuniteedi võtmise taotluse või immuniteedi ja privileegide kaitsmise taotluse rahuldamise või tagasilükkamise kohta.

3. Vastutav komisjon võib paluda asjaomasel ametiasutusel anda mistahes informatsiooni või selgitusi, mida komisjon peab vajalikuks, et teha kindlaks, kas immuniteet tuleks ära võtta või seda tuleks kaitsta. Kõnesolevale parlamendiliikmele antakse võimalus anda selgitusi; ta võib esitada mistahes dokumente või muid kirjalikke tõendeid, mida ta peab asjakohaseks. Teda võib esindada teine parlamendiliige.

4. Kui immuniteedi äravõtmist taotletakse mitmel alusel, siis võib iga aluse suhtes võtta vastu eraldi otsuse. Erandjuhul võib vastutav komisjon teha oma raportis ettepaneku, et immuniteedi äravõtmist rakendataks ainult juurdlustoimingute suhtes ja et kuni lõpliku kohtuotsuse tegemiseni säiliks parlamendiliikme immuniteet mistahes vormis kinnipidamise, eelvangistuse või mistahes muu meetme suhtes, mis takistaks tal tema mandaadiga seotud ülesannete täitmist.

5. Kui parlamendiliikmel tuleb esineda tunnistajana või anda tunnistusi eksperdina, siis ei ole vaja taotleda immuniteedi äravõtmist juhul, kui:

— parlamendiliiget ei kohustata ilmuma sellisel kuupäeval või kellaajal, mis takistab või raskendab tal tema kui parlamendiliikme kohustuste täitmist, või kui ta võib anda oma tunnistuse kirjalikult või mistahes muus vormis, mis ei raskenda tal tema parlamendiliikme kohustuste täitmist;

— parlamendiliiget ei kohustata andma tunnistusi küsimustes, mille kohta ta oma ametiülesannete täitmisel on saanud konfidentsiaalset teavet, mille avaldamist ta ei pea võimalikuks.

6. Privileegide või immuniteetide kaitsmise korral teeb vastutav komisjon kindlaks, kas asjaolud kujutavad endast administratiivset või muud piirangut, mis takistab parlamendiliikme vaba liikumist parlamendi koosoleku toimumise kohta või sealt tagasi või arvamuse väljendamist või hääletamist tema mandaadiga seotud ülesannete täitmisel, või kuuluvad need siseriiklikust õigusest väljaspool asuva privileegide ja immuniteetide protokolli artikli 10 regulatsiooni alla; vastutav komisjon teeb ettepaneku, et asjaomane ametiasutus teeks vajalikud järeldused.

7. Vastutav komisjon võib esitada põhjendatud arvamuse taotluse esitanud ametiasutuse pädevuse ja taotluse vastuvõetavuse kohta, kuid ei võta mingil juhul seisukohta selle kohta, kas parlamendiliige on süüdi või mitte või kas arvamused või teod, milles teda süüdistatakse, õigustavad tema vastutuselevõtmist, seda isegi siis, kui komisjon on nõude läbivaatamisel juhtumi asjaolusid üksikasjalikult tundma õppinud.

8. Vastutava komisjoni raport pannakse selle esitamise päevale järgneva esimese parlamendi istungi päevakorra algusesse. Otsuse ettepaneku suhtes muudatusettepanekuid ei esitata.

Arutelu piirdub sellega, et immuniteedi äravõtmise või allesjätmise või privileegide või immuniteetide kaitsmise ettepanekutele esitatakse poolt- ja vastuargumente.

Ilma et see piiraks artikli 145 sätete kohaldamist, ei võta parlamendiliige, kelle privileege või immuniteete antud juhtumil arutatakse, arutelul sõna.

Raportis sisalduv otsuse ettepanek pannakse hääletusele esimesel arutelule järgneval hääletustunnil.

Kui parlament on küsimust arutanud, pannakse iga raportis sisaldunud ettepanek eraldi hääletusele. Kui mõni ettepanek lükatakse tagasi, loetakse vastuvõetuks selle ettepaneku suhtes vastupidine otsus.

9. President teatab parlamendi otsusest viivitamatult asjaomasele parlamendiliikmele ja asjaomase liikmesriigi pädevale ametiasutusele, taotledes, et teda informeeritaks edasisest menetluse käigust ja mistahes selle tulemusel tehtud kohtuotsustest. Peale selle info saamist, edastab president selle parlamendile viisil, mida peab kõige sobivamaks, ning kui vaja, siis pärast nõupidamist vastutava komisjoniga.

10. Kui president kasutab talle artikli 6 lõikega 4 antud volitusi, võtab vastutav komisjon oma järgmisel koosolekul presidendi algatuse teadmiseks. Kui vastutav komisjon peab seda vajalikuks, võib ta koostada parlamendile raporti.

11. Vastutav komisjon käsitleb nimetatud küsimusi ja vaatab kõik saadud dokumendid läbi ülima konfidentsiaalsusega.

12. Vastutav komisjon võib pärast nõupidamist liikmesriikidega koostada suunava nimekirja liikmesriikide ametiasutustest, mis on pädevad esitama taotlust mõnelt parlamendiliikmelt immuniteedi võtmise suhtes.

13. Iga pädeva ametiasutuse järelepärimine parlamendiliikmete privileegide ja immuniteetide ulatuse kohta vaadatakse läbi vastavalt ülaltoodud artiklitele.

Artikkel 8

Kulutuste katmine ja lisatasude maksmine

Juhatus kehtestab eeskirjad parlamendiliikmete kulutuste katmiseks ja lisatasude maksmiseks.

Artikkel 9

Eetikakoodeks

1. Parlament võib kehtestada oma liikmetele eetikakoodeksi. Koodeks võetakse vastu artikli 202 lõike 2 alusel ja avaldatakse kodukorra juurde kuuluva lisana. (3)

Koodeks ei piira parlamendiliiget tema ametikohustuste täitmisel ega sellega seonduvas poliitilises või muus tegevuses.

2. Kvestorid vastutavad kuni ühe aastase kehtivusega nimeliste läbipääsulubade väljaandmise eest isikutele, kes soovivad sageli pääseda parlamendi valdustesse, et anda enda või kolmandate isikute huvides parlamendiliikmele tema ülesannete täitmiseks vajalikku teavet.

Neilt isikuilt nõutakse, et nemad omalt poolt:

— täidaksid käesoleva kodukorra juurde kuuluvas lisas avaldatud eetikakoodeksi (4) nõudeid;

— kirjutaksid end sisse kvestorite poolt peetavasse registrisse.

See register on üldsusele nõudmisel kättesaadav kõigis parlamendi töökohtades ja kvestorite poolt kehtestatud kujul ka liikmesriikides asuvates parlamendi infobüroodes.

Käesoleva lõike rakendussätted kehtestatakse kodukorra juurde kuuluvas lisana. (5)

3. Endiste parlamendiliikmete eetikakoodeksi, õigused ja privileegid kehtestab juhatus oma otsusega. Endiste parlamendiliikmete kohtlemisel ei tehta nende vahel mingit vahet.

Artikkel 10

Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) poolt läbiviidavad sisejuurdlused

Vastavalt parlamendi otsusele, mis on ära toodud käesoleva kodukorra lisas, (6) rakendatakse parlamendis 25. mai 1999. a institutsioonidevahelises kokkuleppes kehtestatud ühtseid eeskirju, mis käsitlevad Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) sisejuurdlusi ja milles on toodud vajalikud abinõud selle ameti poolt korraldatavate juurdluste sujuvaks läbiviimiseks.

2. PEATÜKK

PARLAMENDI AMETIKANDJAD

Artikkel 11

Vanim parlamendiliige

1. Artikli 127 lõikes 2 ette nähtud istungit ja iga muud istungit, mille eesmärgiks on valida president ja juhatus, juhatab kuni presidendi valimiseni vanim kohalolev parlamendiliige.

2. Kui istungit juhatab vanim parlamendiliige, arutatakse vaid neid küsimusi, mis on seotud presidendi valimise ja volituste kontrollimisega.

Kui sel ajal, kui istungit juhatab vanim parlamendiliige, tõstatatakse volituste kontrollimist puudutav küsimus, edastab ta selle küsimuse volituste kontrollimise eest vastutavale komisjonile.

Artikkel 12

Kandidaatide ülesseadmine ja üldsätted

1. President, asepresidendid ja kvestorid valitakse salajasel hääletusel artikli 162 sätete alusel. Kandidaatide ülesseadmiseks on vajalik nende nõusolek. Kandidaate võivad üles seada fraktsioon või vähemalt 37 parlamendiliiget. Kui ülesseatud kandidaatide arv ei ületa täidetavate kohtade arvu, võib kandidaatide valimine toimuda lihtsa heakskiitmisega.

2. Presidendi, asepresidentide ja kvestorite valimisel tuleb arvestada vajadusega tagada liikmesriikide ja poliitiliste vaadete üldine õiglane esindatus.

Artikkel 13

Presidendi valimine ja avakõne

1. Kõigepealt valitakse president. Ülesseatud kandidaatide nimed antakse enne iga hääletusvooru vanima parlamendiliikme kätte, kes teatab need parlamendile. Kui pärast kolme hääletusvooru pole ükski kandidaat kogunud antud häälte absoluutset enamust, pääsevad neljandasse hääletusvooru kaks parlamendiliiget, kes said kolmandas hääletusvoorus kõige enam hääli. Võrdse häälte arvu puhul kuulutatakse valituks vanem kandidaat.

2. Kohe, kui president on valitud, annab vanim parlamendiliige talle juhatamise üle. Avakõne võib pidada ainult valitud president.

Artikkel 14

Asepresidentide valimine

1. Seejärel valitakse asepresidendid, kasutades ühtainsat hääletussedelit. Esimeses hääletusvoorus kuulutatakse valituks häälte arvu järjekorras kuni neliteist kandidaati, kes saavad antud häälte absoluutse enamuse. Kui valitud kandidaatide arv on väiksem kui täidetavate kohtade arv, korraldatakse samadel tingimustel teine hääletusvoor, et täita ülejäänud kohad. Kui pärast seda läheb vaja veel kolmandat hääletusvooru, siis ülejäänud kohtade täitmisel osutuvad valituks kandidaadid, kes saavad suhtelise häälteenamuse. Võrdse häälte arvu puhul kuulutatakse valituks vanimad kandidaadid.

Kuigi see artikkel ei näe erinevalt artikli 13 lõikest 1 asepresidentide valimise puhul otseselt ette uute kandidaatide ülesseadmist valimisvoorude vahel, on see lubatud, sest parlament kui suveräänne organ peab saama kaaluda kõiki võimalikke kandidaate ja sellise võimaluse puudumine võiks takistada valimiste sujuvat läbiviimist.

2. Asepresidentide järjestuse määrab see järjekord, milles nad valiti, ja võrdse häälte arvu korral nende vanus, kui artikli 17 lõige 1 ei sätesta teisiti.

Kui neid ei valita salajasel hääletusel, määrab nende järjestuse järjekord, milles president teatab parlamendile nende nimed.

Artikkel 15

Kvestorite valimine

Pärast asepresidentide valimist valib parlament viis kvestorit.

Kvestorid valitakse sama korra järgi nagu asepresidendid.

Artikkel 16

Ametikandjate ametiaeg

1. Presidendi, asepresidentide ja kvestorite ametiaeg on kaks ja pool aastat.

Kui parlamendiliige vahetab fraktsiooni, säilitab ta selleks ajaks, mis on veel alles tema kahe ja poole aasta pikkusest ametiajast, oma koha juhatuses või kvestorite kogus.

2. Kui mõni nendest ametikohtadest jääb vabaks enne nimetatud tähtaja lõppemist, kestab sellesse ametisse valitud parlamendiliikme ametiaeg ainult selle aja, mis on veel alles tema eelkäija ametiajast.

Artikkel 17

Täitmata ametikohad

1. Presidendi, asepresidendi või kvestori vahetumise korral valitakse tema ametijärglane eespool toodud eeskirjade alusel.

Iga valitud uus asepresident asub asepresidentide järjestuses oma eelkäija kohale.

2. Kui vabaks jääb presidendi ametikoht, täidab kuni uue presidendi valimiseni presidendi ülesandeid esimene asepresident.

Artikkel 18

Volituste ennetähtaegne lõpetamine

Võttes otsuse vastu antud häälte kolmeviiendikulise enamusega ja nii, et hääletusel on esindatud vähemalt kolm fraktsiooni, võib esimeeste konverents teha parlamendile ettepaneku lõpetada parlamendi presidendi, asepresidendi, kvestori, parlamendi komisjoni esimehe või aseesimehe, parlamentidevahelise delegatsiooni juhi või asejuhi või mõne muu parlamendi poolt valitud või ametisse nimetatud isiku volitused, kui ta leiab, et see parlamendiliige on süüdi rängas eksimuses. Parlament kiidab ettepaneku heaks antud häälte kahekolmandikulise enamusega ja ühtlasi parlamendi koosseisu häälteenamusega.

3. PEATÜKK

PARLAMENDI JUHTORGANID JA NENDE ÜLESANDED

Artikkel 19

Presidendi ülesanded

1. President korraldab kogu parlamendi ja selle organite tegevust käesolevas kodukorras sätestatud tingimustel. Tal on kõik volitused, et juhatada parlamendi tööd ja tagada selle nõuetekohane läbiviimine.

Nende volituste hulka kuulub ka õigus panna tekste hääletusele teises järjekorras, kui on määratud hääletusele pandavas dokumendis. Analoogiliselt artikli 155 lõike 7 sätetega võib president taotleda selleks eelnevalt parlamendi nõusolekut.

2. Presidendi ülesandeks on avada, katkestada ja lõpetada istungeid, võtta vastu otsused selle kohta, kas muudatusettepanekud on vastuvõetavad, missugused küsimused saata nõukogule ja Euroopa Komisjonile ning kas raportid on kooskõlas kodukorraga. President tagab käesolevast kodukorrast kinnipidamise, hoiab korda, annab kõnelejatele sõna, kuulutab arutelud lõppenuks, paneb küsimused hääletusele, kuulutab välja hääletuste tulemused ning saadab parlamendi komisjonidele kõik neid puudutavad teated.

3. President võib arutelul sõna võtta ainult kokkuvõtte tegemiseks või kõnelejate korrale kutsumiseks. Kui ta soovib arutelust osa võtta, annab ta juhatamise üle ega asu enne juhatama, kui arutelu on lõppenud.

4. Parlamenti esindab rahvusvahelistes suhetes, ametlikel üritustel ning haldus-, õigus- ja finantsasjades president, kes võib delegeerida need ülesanded teistele.

Artikkel 20

Asepresidentide ülesanded

1. Kui president on ära, ei saa oma ülesandeid täita või soovib vastavalt artikli 19 lõikele 3 osa võtta arutelust, asendab teda vastavalt artikli 14 lõikele 2 üks asepresidentidest.

2. Asepresidendid täidavad ka ülesandeid, mis on pandud neile artikliga 22, artikli 24 lõikega 3 ja artikli 64 lõikega 3.

3. President võib delegeerida asepresidentidele mistahes ülesandeid, näiteks parlamendi esindamise konkreetsetel ametlikel üritustel või muudes toimingutes. Eelkõige võib president määrata asepresidendi täitma ülesandeid, mis on presidendile pandud artikli 109 lõikega 3 ja artikli 110 lõikega 2.

Artikkel 21

Juhatuse koosseis

1. Juhatus koosneb parlamendi presidendist ja neljateistkümnest asepresidendist.

2. Kvestoritel on juhatuses nõuandev hääl.

3. Kui juhatuses jagunevad hääled võrdselt, on presidendi hääl otsustav.

Artikkel 22

Juhatuse ülesanded

1. Juhatus täidab talle käesoleva kodukorraga pandud ülesandeid.

2. Juhatus võtab vastu otsuseid parlamendiliikmeid ning parlamendi, selle sekretariaadi ja selle organite sisemist korraldust puudutavates rahalistes, organisatsioonilistes ja haldusküsimustes.

3. Juhatus võtab vastu otsuseid istungite läbiviimist puudutavates küsimustes.

4. Juhatus kehtestab regulatsiooni, millele osutatakse artiklis 31 ja mis puudutab fraktsioonilise kuuluvuseta parlamendiliikmeid.

5. Juhatus määrab kindlaks peasekretariaadi ülesehituse ja kehtestab eeskirjad ametnikke ning teisti teenistujaid puudutavates haldus- ja finantsküsimustes.

6. Juhatus koostab parlamendi eelkalkulatsioonide esialgse projekti.

7. Juhatus kehtestab vastavalt artiklile 25 kvestorite jaoks suunised.

8. Juhatuse pädevuses on anda parlamendi komisjonidele luba korraldada koosolekuid väljaspool tavalisi koosolekupaiku ning raportööridele luba viia läbi ärakuulamisi ning uurimis- ja teabekogumisreise.

Juhul kui nimetatud koosolekute läbiviimise luba on antud, määratakse keelte kasutamise kord kindlaks vastavalt sellele, milliseid ametlikke keeli asjaomase komisjoni liikmed ja asendusliikmed kasutavad ja milliste keelte kasutamist nad taotlevad.

Sama korda kohaldatakse ka delegatsioonide suhtes, välja arvatud juhul kui delegatsiooni liikmed ja asendusliikmed lepivad kokku teisiti.

9. Juhatus nimetab vastavalt artiklile 197 ametisse peasekretäri.

10. Seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 2004/2003 Euroopa tasandi erakondi reguleerivate määruste ja erakondade rahastamise eeskirjade kohta, (7) võtab juhatus vastu rakendussätted ning täidab nimetatud määruse rakendamisel talle parlamendi kodukorraga pandud kohustusi.

11. President ja/või juhatus võivad anda ühele või mitmele juhatuse liikmele üldisi või eriülesandeid, mis kuuluvad presidendi ja/või juhatuse pädevusse. Samaaegselt määratakse kindlaks ka nende täitmise viisid ja vahendid.

12. Uue parlamendi valimisel jääb endine juhatus ametisse kuni uue parlamendi koosseisu esimese istungini.

Artikkel 23

Esimeeste konverentsi koosseis

1. Esimeeste konverents koosneb parlamendi presidendist ja fraktsioonide esimeestest. Fraktsiooni esimees võib määrata mõne oma fraktsiooni liikme oma esindajaks.

2. Fraktsioonilise kuuluvuseta parlamendiliikmed saadavad endi seast esimeeste konverentsi koosolekutele kaks hääleõiguseta parlamendiliiget.

3. Esimeeste konverents püüab talle lahendamiseks antud küsimustes saavutada konsensuse.

Kui konsensust saavutada ei õnnestu, siis pannakse küsimus hääletusele, kusjuures häältele kaalu omistamisel arvestatakse liikmete arvu igas fraktsioonis.

Artikkel 24

Esimeeste konverentsi ülesanded

1. Esimeeste konverents täidab talle käesoleva kodukorraga pandud ülesandeid.

2. Esimeeste konverents võtab vastu otsused parlamendi töö korraldust ja õigusloome planeerimist puudutavates küsimustes.

3. Esimeeste konverents vastutab küsimuste eest, mis puudutavad suhteid Euroopa Liidu teiste institutsioonide ja asutustega ning liikmesriikide parlamentidega. Juhatus nimetab kaks asepresidenti, kes vastutavad suhete korraldamise eest liikmesriikide parlamentidega. Nad kannavad oma sellealasest tegevusest regulaarselt ette esimeeste konverentsile.

4. Esimeeste konverents vastutab suhete korraldamise eest kolmandate riikide ning Euroopa Liidu väliste institutsioonide ja organisatsioonidega.

5. Esimeeste konverents koostab parlamendi osaistungjärgu päevakorra projekti.

6. Esimeeste konverents vastutab parlamendi alaliste komisjonide, uurimiskomisjonide, parlamendi ühiskomisjonide ning alaliste ja ad hoc delegatsioonide koosseisu ja pädevusega seotud küsimuste eest.

7. Esimeeste konverents määrab vastavalt artiklile 32 kindlaks, kuidas jaotatakse parlamendi istungisaalis kohad.

8. Esimeeste konverents vastutab omaalgatuslike raportite koostamise loa andmise eest.

9. Esimeeste konverents teeb juhatusele ettepanekuid fraktsioone puudutavate haldus- ja eelarveküsimuste kohta.

Artikkel 25

Kvestorite ülesanded

Kvestorid vastutavad lähtuvalt juhatuse kehtestatud suunistest parlamendiliikmeid vahetult puudutavate haldus- ja finantsküsimuste eest.

Artikkel 26

Komisjonide esimeeste konverents

1. Komisjonide esimeeste konverents koosneb kõigi parlamendi alaliste või ajutiste komisjonide esimeestest ja valib endale esimehe.

2. Komisjonide esimeeste konverents võib anda esimeeste konverentsile soovitusi komisjonide töö korraldamiseks ja osaistungjärkude päevakordade koostamiseks.

3. Juhatus ja esimeeste konverents võivad kohustada komisjonide esimeeste konverentsi täitma teatud ülesandeid.

Artikkel 27

Delegatsioonide juhtide konverents

1. Delegatsioonide juhtide konverents koosneb kõigi alaliste parlamentidevaheliste delegatsioonide juhtidest ja valib endale esimehe.

2. Delegatsioonide juhtide konverents võib anda esimeeste konverentsile soovitusi delegatsioonide töö korraldamiseks.

3. Juhatus ja esimeeste konverents võivad kohustada delegatsioonide juhtide konverentsi teatud ülesandeid täitma.

Artikkel 28

Juhatuse ja esimeeste konverentsi aruandekohustus

1. Juhatuse ja esimeeste konverentsi protokollid tõlgitakse kõigisse ametlikesse keeltesse, trükitakse ja jagatakse laiali kõigile parlamendiliikmetele ning need on kättesaadavad üldsusele, kui juhatus või esimeeste konverents ei otsusta protokolli mõne üksiku punkti suhtes erandkorras teisiti; vastava otsuse saab vastu võtta, tuginedes Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1049/2001 artikli 4 lõigetes 1 kuni 4 sätestatud konfidentsiaalsusnõuetele.

2. Iga parlamendiliige võib esitada arupärimise juhatuse, esimeeste konverentsi või kvestorite töö kohta. Sellised küsimused esitatakse presidendile kirjalikult ja avaldatakse koos neile antud vastustega parlamendi bülletäänis kolmekümne päeva jooksul alates nende esitamisest.

4. PEATÜKK

FRAKTSIOONID

Artikkel 29

Fraktsioonide moodustamine

1. Parlamendiliikmed võivad moodustada oma poliitiliste vaadete järgi fraktsioone.

Tavaliselt pole parlamendil vaja hinnata fraktsiooni liikmete poliitiliste vaadete sarnasust. Fraktsiooni moodustamisel käesoleva artikli alusel tunnustavad asjaomased parlamendiliikmed juba tulenevalt fraktsiooni definitsioonist, et neil on poliitiline ühtekuuluvus. Ainult siis, kui asjaomased parlamendiliikmed seda eitavad, on parlamendil vaja hinnata, kas fraktsioon on moodustatud kooskõlas käesoleva kodukorraga.

2. Fraktsioon koosneb parlamendiliikmetest, kes on valitud vähemalt ühest viiendikust liikmesriikidest. Fraktsiooni moodustamiseks nõutav minimaalne parlamendiliikmete arv on üheksateist.

3. Parlamendiliige ei saa kuuluda rohkem kui ühte fraktsiooni.

4. Fraktsiooni moodustamise kohta tehakse presidendile avaldus. Avalduses näidatakse ära fraktsiooni nimi, selle liikmed ja juhatus.

5. Fraktsiooni moodustamise avaldus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 30

Fraktsioonide tegevus ja õiguslik staatus

1. Fraktsioonide tegevus oma kohustuste täitmisel on osa liidu tegevustest, sh need kohustused, mis on fraktsioonidele pandud käesoleva kodukorraga. Lähtudes parlamendi peasekretariaadi struktuurist, haldusvahenditest ja parlamendi eelarves selleks tehtud assigneeringutest, võimaldatakse igale fraktsioonile oma sekretariaat.

2. Juhatus võtab vastu nimetatud vahendite ja assigneeringute tegemise, rakendamise ja järelevalvega ning eelarve rakendamisevolituste delegeerimisega seotud regulatsioonid.

3. Nimetatud regulatsioonidega määratakse kindlaks fraktsiooni tegevuse lõppemise korral sellele järgnevad haldusning finantstagajärjed.

Artikkel 31

Fraktsioonilise kuuluvuseta parlamendiliikmed

1. Fraktsioonilise kuuluvuseta parlamendiliikmetele luuakse oma sekretariaat. Üksikasjad määrab peasekretäri ettepanekul kindlaks juhatus.

2. Juhatus määrab kindlaks ka selliste parlamendiliikmete staatuse ja õigused parlamendis.

3. Samuti võtab juhatus vastu parlamendi eelarves fraktsioonilise kuuluvuseta parlamendiliikmetele loodud sekretariaadi ja neile eraldatud haldusvahenditega seotud assigneeringute tegemise, rakendamise ja auditiga seotud regulatsioonid.

Artikkel 32

Kohtade jaotus istungisaalis

Fraktsioonide, fraktsioonilise kuuluvuseta parlamendiliikmete ja Euroopa Liidu institutsioonide kohtade jaotuse istungisaalis määrab kindlaks esimeeste konverents.

II OSA

ÕIGUSLOOME JA EELARVEMENETLUSED NING MUUD MENETLUSED

1. PEATÜKK

ÕIGUSLOOME MENETLUSE KORD - ÜLDSÄTTED

Artikkel 33

Euroopa Komisjoni õigusloome- ja töökava

1. Parlament teeb Euroopa Liidu õigusloomekava ettevalmistamisel koostööd Euroopa Komisjoni ja nõukoguga.

Parlament ja Euroopa Komisjon teevad Euroopa Komisjoni õigusloome- ja töökava ettevalmistamisel koostööd vastavalt ajakavale ja korrale, milles need kaks institutsiooni on kokku leppinud ja mis on lisatud käesolevale kodukorrale. (8)

2. Pakilistel ja ettenägematutel asjaoludel võib üks institutsioonidest teha omal algatusel ja vastavalt asutamislepingutes kehtestatud menetlustele ettepaneku lisada õigusloomekavas välja pakutud õiguslikele meedetele lisameetme.

3. President edastab parlamendi vastuvõetud resolutsiooni teistele Euroopa Liidu õigusloomes osalevatele institutsioonidele ja liikmesriikide parlamentidele.

President palub nõukogul anda oma arvamuse Euroopa Komisjoni iga-aastase õigusloomekava ja parlamendi resolutsiooni kohta.

4. Kui mõni institutsioonidest ei suuda ettenähtud ajakavast kinni pidada, informeerib ta teisi institutsioone viivituse põhjustest ja pakub välja uue ajakava.

Artikkel 34

Põhiõiguste austamise, lähimuse, proportsionaalsuse ja õigusriigi põhimõtete järgimise ning finantsasjaolude uurimine

Õigusakti ettepaneku läbivaatamisel pöörab parlament erilist tähelepanu põhiõiguste austamisele ja eriti sellele, et õigusakt oleks kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta, lähimuse, proportsionaalsuse ning õigusriigi põhimõtetega. Kui ettepanek on seotud finantsasjaoludega, teeb parlament kindlaks, kas finantsvahendeid on ette nähtud piisavalt.

Artikkel 35

Õigusliku aluse kontrollimine

1. Kõigi Euroopa Komisjoni ettepanekute ja teiste õigusloomega seotud dokumentide puhul kontrollib vastutav komisjon kõigepealt nende õiguslikku alust.

2. Kui vastutav komisjon vaidlustab õigusliku aluse kehtivuse või sobivuse, sh EÜ asutamislepingu artikli 5 alusel toimuva kontrollimise käigus, küsib ta õigusasjade eest vastutava komisjoni arvamust.

3. Õigusasjade eest vastutav komisjon võib tegeleda Euroopa Komisjoni esitatud ettepanekute õiguslikku alust puudutavate küsimustega ka omal algatusel. Sellisel juhul informeerib ta sellest nõuetekohaselt vastutavat komisjoni.

4. Kui õigusasjade eest vastutav komisjon otsustab vaidlustada õigusliku aluse kehtivuse või sobivuse, siis teavitab ta parlamenti oma seisukohast. Parlament paneb õigusasjade eest vastutava komisjoni ettekande hääletusele enne ettepaneku sisu hääletusele panemist.

5. Muudatusettepanekuid, mille eesmärgiks on muuta Euroopa Komisjoni ettepaneku õiguslikku alust ja mis esitatakse parlamendile, ilma et sisu arutav vastutav komisjon või õigusasjade eest vastutav komisjon oleks vaidlustanud õigusliku aluse kehtivuse või sobivuse, ei tohi vastu võtta.

6. Kui Euroopa Komisjon ei nõustu muutma oma ettepanekut nii, et see oleks kooskõlas parlamendis heaks kiidetud õigusliku alusega, võib õigusasjade eest vastutav komisjon või vastutava komisjoni raportöör või esimees teha ettepaneku lükata ettepaneku sisu hääletus edasi järgmisele istungile.

Artikkel 36

Finantsilise kokkusobivuse kontrollimine

1. Ilma et see piiraks artikli 40 kohaldamist, kontrollib vastutav komisjon Euroopa Komisjoni mistahes ettepaneku või mistahes muu õigusloomega seotud dokumendi kokkusobivust finantsperspektiiviga.

2. Kui vastutav komisjon muudab õigusakti täitmise rahalist katet, küsib ta selleks eelarveküsimuste eest vastutava komisjoni arvamust.

3. Eelarveküsimuste eest vastutav komisjon võib tegeleda Euroopa Komisjoni esitatavate ettepanekute finantsilist kokkusobivust puudutavate küsimustega ka omal algatusel. Sellisel juhul informeerib ta sellest nõuetekohaselt vastutavat komisjoni.

4. Kui eelarveküsimuste eest vastutav komisjon otsustab vaidlustada ettepaneku finantsilise sobivuse, teavitab ta parlamenti oma seisukohast; parlament paneb ettekande hääletusele.

5. Parlament võib võtta vastu finantsperspektiiviga kokkusobimatuks tunnistatud õigusakti, arvestades hilisemate eelarve küsimustes pädeva institutsiooni otsustega.

Artikkel 37

Parlamendi teavitamine ja tema juurdepääs dokumentidele

1. Õigusloomeprotsessi vältel omavad parlament ja selle komisjonid juurdepääsu kõigile Euroopa Komisjoni ettepanekut puudutavatele dokumentidele samadel tingimustel, nagu nõukogu ja selle töörühmad.

2. Euroopa Komisjoni ettepaneku läbivaatamise ajal palub vastutav komisjon Euroopa Komisjonil ja nõukogul ennast kursis hoida sellega, millises järgus on ettepaneku läbivaatamine nõukogus ja selle töörühmades, ning teavitada ennast eelkõige mistahes kompromissivõimalustest, mis oluliselt muudavad Euroopa Komisjoni esialgset ettepanekut, ja, vajadusel, Euroopa Komisjoni kavatsusest oma ettepanek tagasi võtta.

Artikkel 38

Parlamendi esindamine nõukogu koosolekutel

Kui nõukogu kutsub parlamenti osa võtma oma koosolekust, kus ta täidab õigusloomega seotud ülesandeid, palub parlamendi president vastutava komisjoni esimehel, raportööril või mõnel teisel vastutava komisjoni poolt määratud parlamendiliikmel parlamenti esindada.

Artikkel 39

Algatus EÜ asutamislepingu artikli 192 alusel

1. Võttes vastu resolutsiooni vastutava komisjoni omaalgatusliku raporti alusel, võib parlament EÜ asutamislepingu artikli 192 teise lõike alusel taotleda, et Euroopa Komisjon esitaks talle sobiva õigusakti ettepaneku. Resolutsioon võetakse vastu parlamendi koosseisu häälteenamusega. Parlament võib sellise ettepaneku esitamiseks seada tähtaja.

2. Enne menetluse alustamist artikli 45 alusel teeb vastutav komisjon kindlaks, kas mõni selline ettepanek ei ole juba ettevalmistamisel, see tähendab, ta teeb kindlaks, et:

a) selline ettepanek ei sisaldu iga-aastases õigusloomekavas;

b) sellise ettepaneku ettevalmistamist ei ole alustatud või seda on liigselt edasi lükatud;

c) Euroopa Komisjon ei ole andnud positiivset vastust taotlustele, mille esitas vastutav komisjon või mis sisaldusid parlamendi poolt antud häälte enamusega vastuvõetud resolutsioonides.

3. Parlamendi resolutsioonis näidatakse ära akti õiguslikud alused ja nendele lisatakse üksikasjalikud soovitused nõutud ettepaneku sisu suhtes; ettepanek peab olema kooskõlas põhiõiguste ja lähimuspõhimõttega.

4. Kui ettepanek on seotud finantstagajärgedega, näitab parlament ära, kuidas tagatakse piisavate rahaliste vahendite olemasolu.

5. Vastutav komisjon jälgib parlamendi eritaotlusel välja töötatava õigusakti ettepaneku ettevalmistamisel kõiki seejuures tehtavaid samme.

Artikkel 40

Õigusloomega seotud dokumentide läbivaatamine

1. President saadab Euroopa Komisjonilt saadud ettepanekud ja muud õigusloomega seotud dokumendid läbivaatamiseks vastutavale komisjonile.

Kahtluse korral võib president, enne kui ta teatab parlamendis dokumentide saatmisest vastutavale komisjonile, kohaldada artikli 179 lõike 2 sätteid.

Kui ettepanek on kantud iga-aastasesse õigusloomekavva, võib vastutav komisjon otsustada määrata raportööri, kes jälgiks ettepaneku valmimist.

Nõukogu konsultatsioonid ja Euroopa Komisjoni arvamuse taotlused edastab president parlamendi komisjonile, mis vastutab kõnealuse Euroopa Komisjoni ettepaneku läbivaatamise eest.

Artiklites 34 kuni 37, 49 kuni 56 ja artiklis 66 esitatud esimest lugemist käsitlevaid sätteid kohaldatakse kõigi õigusaktide ettepanekute suhtes, olenemata sellest, kas nende menetlemiseks on vaja ühte, kahte või kolme lugemist.

2. Nõukogu ühisseisukohad saadetakse vastutavale komisjonile läbivaatamiseks esimesel lugemisel.

Ühisseisukohtade suhtes kohaldatakse artiklite 57 kuni 62 ja artikli 67 teist lugemist käsitlevaid sätteid.

3. Teisele lugemisele järgneva parlamendi ja nõukogu lepitusmenetluse ajal ettepanekut parlamendi komisjonile tagasi ei saadeta.

Lepitusmenetluse suhtes kohaldatakse artiklite 63, 64 ja 65 kolmandat lugemist käsitlevad sätted.

4. Artikleid 42, 43, 46, artikli 51 lõiget 1 ja 3 ning artikleid 52, 53 ja 168 teise ning kolmanda lugemise suhtes ei kohaldata.

5. Kui teist ja kolmandat lugemist käsitleva kodukorrasätte ning kodukorra mõne muu sätte vahel ilmneb vastuolu, tuleb kohaldada teist ja kolmandat lugemist käsitlevat sätet.

Artikkel 41

Liikmesriikide ärakuulamine nende algatuste suhtes

1. Liikmesriikide poolt EÜ asutamislepingu artikli 67 lõike 1 või Euroopa Liidu lepingu artikli 34 lõike 2 ja artikli 42 alusel esitatud algatusi menetletakse käesoleva artikli ja kodukorra artiklite 34 kuni 37 ja artiklite 40 ning 51 alusel.

2. Vastutav komisjon võib kutsuda algatuse esitanud liikmesriigi esindaja seda algatust vastavale komisjonile tutvustama. Liikmesriigi esindajaga võib ühineda nõukogu eesistuja esindaja.

3. Enne hääletama asumist küsib vastutav komisjon Euroopa Komisjonilt, kas see on algatuse suhtes võtnud seisukoha, ja kui see on nii, palub ta Euroopa Komisjonil esitada oma seisukoht vastutavale komisjonile.

4. Kui parlament sai (Euroopa Komisjonilt ja/või liikmesriikidelt) üheaegselt või lühikese ajavahemiku jooksul kaks või enam sama õiguslikku eesmärki taotlevat ettepanekut, käsitleb parlament neid ühes raportis. Oma raportis näitab vastutav komisjon ära, millise teksti suhtes on esitatud muudatusettepanekud ja teeb õigusloomega seotud resolutsioonis viited kõigile teistele tekstidele.

5. Euroopa Liidu lepingu artikli 39 lõikes 1 nimetatud ajavahemik algab siis, kui parlamendi istungil on teatatud, et parlament on ametlikes keeltes saanud kätte algatuse koos seletuskirjaga, milles kinnitatakse, et algatus on kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud protokolliga lähimuse ja proportsionaalsuse põhimõtete rakendamise kohta.

2. PEATÜKK

PARLAMENDI KOMISJONI MENETLUSKORD

Artikkel 42

Õigusloomega seotud raportid

1. Kui parlamendi komisjonile on edastatud läbivaatamiseks Euroopa Komisjoni ettepanek, teeb parlamendi komisjoni esimees oma komisjonile ettepaneku selle suhtes kasutatava menetluskorra kohta.

2. Pärast menetluskorra kinnitamist ja eeldusel, et artiklit 43 ei kohaldata, määrab komisjon oma liikmete või nende alaliste asendusliikmete hulgast komisjoni ettepanekule raportööri, kui komisjon ei ole artikli 33 alusel kokku lepitud iga-aastase õigusloomekava alusel juba eelnevalt raportööri määranud.

3. Komisjoni raport sisaldab:

a) võimalikke muudatusettepanekuid Euroopa Komisjoni ettepaneku suhtes, millele lisatakse vajaduse korral lühikesed põhjendused; põhjenduste koostamise eest vastutab raportöör ja neid ei panda hääletusele;

b) õigusloomega seotud resolutsiooni projekti artikli 51 lõike 2 alusel; ja

c) vajaduse korral seletuskirja koos rahastamisülevaatega, milles näidatakse ära raporti võimalikud finantsmõjud ja selle kokkusobivus finantsperspektiiviga.

Artikkel 43

Lihtsustatud menetlus

1. Pärast õigusakti ettepaneku esimese arutelu lõppu võib komisjoni esimees teha ettepaneku võtta akt muudatusteta vastu. Kui vähemalt üks kümnendik komisjoni liikmetest ei ole selle vastu, esitab esimees parlamendile raporti, milles kiidetakse õigusakti ettepanek heaks. Kohaldatakse artikli 131 lõike 1 teist lõiku ning sama artikli lõikeid 2 ja 4.

2. Komisjoni esimees võib teha ettepaneku, et tema ise või raportöör töötab õigusakti ettepaneku suhtes välja rea muudatusettepanekuid, mis kajastavad seni komisjonis toimunud arutelu. Kui komisjon on selle ettepanekuga nõus, edastatakse komisjoni liikmetele peatselt vastavad muudatusettepanekud. Raport loetakse komisjonis vastuvõetuks, kui vähemalt üks kümnendik komisjoni liikmetest ei esita selle suhtes kindlaksmääratud tähtaja jooksul vastuväiteid; tähtaeg ei või olla lühem kui 21 päeva muudatusettepanekute saatmisest. Raporti komisjonis sel viisil vastuvõtmise korral esitatakse vastav õigusloomega seotud resolutsiooni projekt ja muudatusettepanekud artikli 131 lõike 1 teise lõigu ning sama artikli lõigete 2 ja 4 alusel ilma aruteluta parlamendile.

3. Kui vähemalt üks kümnendik komisjoni liikmetest esitab muudatusettepanekute suhtes vastuväiteid, pannakse need järgmisel komisjoni koosolekul hääletusele.

4. Lõike 1 esimest ja teist lauset, lõike 2 esimest, teist ja kolmandat lauset ning lõiget 3 kohaldatakse komisjonide arvamuste suhtes artikli 46 tähenduses vajalike muudatustega.

Artikkel 44

Õigusloomega mitteseotud raportid

1. Kui parlamendi komisjon töötab välja õigusloomega mitteseotud raporti, määrab ta oma liikmete või nende alaliste asendusliikmete hulgast sellele raportööri.

2. Raportöör vastutab komisjoni raporti koostamise ja selle komisjoni nimel parlamendi istungil esitamise eest.

3. Komisjoni raport sisaldab:

a) resolutsiooni ettepanekut;

b) seletuskirja koos rahastamisülevaatega, mis näitab ära raporti võimalikud finantsmõjud ja selle kokkusobivuse finantsperspektiiviga;

c) artikli 113 lõike 4 alusel kaasatavate võimalike resolutsiooni ettepanekute tekste.

Artikkel 45

Omaalgatuslikud raportid

1. Kui komisjon soovib koostada oma pädevusalasse kuuluva küsimuse kohta raporti ja esitada parlamendile sellekohase resolutsiooni ettepaneku, ilma et talle oleks artikli 179 lõike 1 alusel eelnevalt edastatud nõuande või arvamuse taotlust, on komisjonil selleks vaja esimeeste konverentsi luba. Loa andmisest keeldumine peab alati olema põhjendatud.

3. Käesoleva artikli sätteid kohaldatakse vajalike muudatustega juhul, kui parlamendile on asutamislepingutega antud algatusõigus.

Nimetatud juhul võtab esimeeste konverents otsuse vastu kahe kuu jooksul.

Artikkel 46

Komisjonide arvamused

1. Kui komisjon, millele parlament algselt küsimuse läbivaatamiseks edasi saatis, soovib kuulda teise komisjoni arvamust või kui mistahes teine komisjon soovib avaldada oma arvamust algselt küsimuse läbivaatamisega tegeleva komisjoni raporti kohta, võivad nad esitada parlamendi presidendile taotluse määrata artikli 179 lõike 3 alusel üks neist vastutavaks komisjoniks ja teine nõuandvaks komisjoniks.

2. Artikli 40 lõike 1 tähenduses koosneb õigusloomega seotud dokumentide puhul nõuandva komisjoni arvamus talle edastatud teksti muudatusettepanekute projektidest, millele on vajaduse korral lisatud lühikesed põhjendused. Põhjenduste koostamise eest vastutab nõuandva komisjoni arvamuse koostaja, neid ei panda hääletusele. Vajaduse korral võib nõuandev komisjon lisada ka lühikese kirjaliku põhjenduse enda arvamuse kohta tervikuna.

Õigusloomega mitteseotud tekstide puhul koosneb nõuandva komisjoni arvamus vastutava komisjoni esitatud resolutsiooni ettepaneku suhtes tehtavatest soovitustest.

Vastutav komisjon paneb muudatusettepanekute projektid ja soovitused hääletusele.

Nõuandev komisjon võib oma arvamuses käsitleda ainult neid teemasid, mis kuuluvad tema vastutusalasse.

3. Vastutav komisjon määrab kindlaks tähtaja, mille jooksul nõuandev komisjon peab esitama oma arvamuse, et vastutav komisjon saaks selle arvesse võtta. Väljakuulutatud ajakavas tehtavatest muudatustest peab vastutav komisjon nõuandvaid komisjone viivitamatult teavitama. Enne selle tähtaja möödumist vastutav komisjon oma lõplikku otsust vastu ei võta.

4. Kõik vastutava komisjoni poolt heaks kiidetud arvamused lisatakse vastutava komisjoni raportile.

5. Parlamendile võib muudatusettepanekud esitada üksnes vastutav komisjon.

6. Nõuandva komisjoni esimees ja arvamuse koostaja kutsutakse nõuandjatena vastutava komisjoni koosolekutele, millel käsitletakse komisjonide ühist teemat.

Artikkel 47

Komisjonidevaheline tõhustatud koostöö

Kui esimeeste konverentsi arvamuse kohaselt kuulub mingi küsimus peaaegu võrdselt kahe komisjoni pädevusalasse või kui küsimuse erinevad osad kuuluvad kahe erineva komisjoni pädevusalasse, kohaldatakse artiklit 46 koos järgmiste sätetega:

— kaks komisjoni lepivad ühiselt kokku küsimuse käsitlemise ajakavas;

— vastutava komisjoni raportöör ja nõuandva komisjoni arvamuse koostaja püüavad jõuda kokkuleppele nii oma komisjonidele esitatavate tekstide kui ka muudatusettepanekuid puudutavate seisukohtade osas;

— vastutav komisjon peab nõuandva komisjoni muudatusettepanekud võtma vastu ilma hääletuseta, kui need puudutavad küsimusi, mis kuuluvad vastutava komisjoni esimehe arvamuse kohaselt (arvestades seejuures VI lisas sätestatuga ja konsulteerinud nõuandva komisjoni esimehega) nõuandva komisjoni pädevusalasse ning ei lähe vastuollu raporti teiste osadega.

Käesoleva artikli sõnastusest ei tulene piiranguid selle kohaldamise ulatuse suhtes. Taotlused parlamendi komisjonide vaheliseks tõhustatud koostööks õigusloomega mitteseotud raportite käsitlemisel artikli 45 lõike 1 ja artikli 112 lõigete 1 ja 2 alusel tuleb lugeda vastuvõetavaks.

Artikkel 48

Raporti koostamine

1. Seletuskirja koostamise eest vastutab raportöör; seda ei panda hääletusele. Seletuskiri peab olema komisjonis vastu võetud resolutsiooni ettepaneku ja komisjoni esitatud muudatusettepanekutega kooskõlas. Vastasel juhul võib esimees tunnistada seletuskirja kehtetuks.

2. Raportis sisaldub teave terve raporti üle toimunud hääletuse tulemuste kohta. Lisaks sellele tuuakse raportis ära see, kuidas iga üksik komisjoni liige hääletas, kui hääletuse hetkel taotleb seda vähemalt üks kolmandik kohalolevatest parlamendiliikmetest.

3. Kui komisjon ei esita oma arvamust ühehäälselt, tuleb raportis esitada ka kokkuvõte eriarvamustest. Eriarvamus tuleb esitada terve teksti hääletusele paneku ajal ning selle koostaja taotlusel võib eriarvamuse kuni 200 sõna sisaldavas kirjaliku deklaratsioonina, lisada seletuskirja juurde.

Nende sätete kohaldamisel tekkinud vaidlused lahendab komisjoni esimees.

4. Komisjon võib oma juhatuse ettepanekul määrata kindlaks raporti projekti komisjonile esitamise tähtaja. Seda tähtaega võib pikendada, samuti võib komisjon määrata uue raportööri.

5. Kui tähtaeg on lõppenud, võib komisjon teha oma esimehele ülesandeks taotleda komisjoni poolt käsitletava küsimuse võtmist mõne järgmise parlamendi istungi päevakorda. Arutelud võivad seejuures toimuda asjaomase komisjoni suulise ettekande alusel.

3. PEATÜKK

ESIMENE LUGEMINE

Menetlus parlamendi komisjonis

Artikkel 49

Euroopa Komisjoni ettepaneku muutmine

1. Kui Euroopa Komisjon informeerib parlamenti või vastutav komisjon saab muul viisil teada, et Euroopa Komisjon kavatseb oma ettepanekut muuta, lükkab vastutav komisjon ettepaneku läbivaatamise edasi, kuni on saanud uue ettepaneku või Euroopa Komisjoni parandused.

2. Kui nõukogu muudab oluliselt Euroopa Komisjoni ettepanekut, kohaldatakse artikli 55 sätteid.

Artikkel 50

Euroopa Komisjoni ja nõukogu seisukoht muudatusettepanekute suhtes

1. Enne kui vastutav komisjon asub läbi viima Euroopa Komisjoni ettepaneku lõpphääletust, palub ta, et Euroopa Komisjon teataks oma seisukoha ettepaneku kõigi muudatusettepanekute suhtes, mis vastutav komisjon on vastu võtnud, ja et nõukogu annaks nende kohta oma kommentaarid.

2. Kui Euroopa Komisjon ei ole suuteline seda tegema või teatab, et ta pole valmis aktsepteerima kõiki vastutava komisjoni vastuvõetud parandusi, võib vastutav komisjon lõpphääletuse edasi lükata.

3. Vajaduse korral tuuakse Euroopa Komisjoni seisukoht raportis ära.

Menetlus parlamendi istungil

Artikkel 51

Esimese lugemise lõpetamine

1. Parlament vaatab õigusakti ettepaneku läbi vastutava komisjoni vastavalt artiklile 42 koostatud raporti alusel.

2. Kõigepealt pannakse parlamendis hääletusele vastutava komisjoni raporti aluseks oleva ettepaneku muudatusettepanekud, seejärel ettepanek ise, esialgsel või muudetud kujul, siis õigusloomega seotud resolutsiooni projekti muudatusettepanekud ning seejärel õigusloomega seotud resolutsiooni projekt tervikuna; resolutsiooni projekt sisaldab üksnes deklaratsiooni, milles on öeldud, kas parlament kiidab Euroopa Komisjoni ettepaneku heaks, lükkab selle tagasi või teeb selle suhtes muudatusettepanekud, ja menetluslikke sätteid.

Nõuandemenetlus lõpeb õigusloomega seotud resolutsiooni projekti vastuvõtmisega. Kui parlament ei võta õigusloomega seotud resolutsiooni vastu, saadetakse ettepanek tagasi vastutavale komisjonile.

Kõik menetluse käigus esitatud raportid peavad vastama artiklite 35, 40 ja 42 nõuetele. Kui parlamendi komisjon esitab õigusloomega mitteseotud resolutsiooni ettepaneku, peab see toimuma artiklites 45 või 179 sätestatud menetluskorra alusel.

3. Parlamendi president saadab parlamendi poolt heaks kiidetud ettepaneku teksti ja selle juurde kuuluva resolutsiooni parlamendi arvamusena edasi nõukogule ja Euroopa Komisjonile.

Artikkel 52

Euroopa Komisjoni ettepaneku tagasilükkamine

1. Kui Euroopa Komisjoni ettepanekut ei kiideta parlamendis antud häälte enamusega heaks, palub president enne õigusloomega seotud resolutsiooni projekti hääletusele panemist Euroopa Komisjonil oma ettepanek tagasi võtta.

2. Kui Euroopa Komisjon võtab oma ettepaneku tagasi, tõdeb president, et ettepanekuga seotud nõuandemenetlus on kaotanud oma eesmärgi ja teatab sellest nõukogule.

3. Kui Euroopa Komisjon oma ettepanekut tagasi ei võta, saadab parlament selle õigusloomega seotud resolutsiooni projekti hääletusele panemata tagasi vastutavale komisjonile.

Parlamendi määratud aja jooksul, kuid mitte hiljem kui kahe kuu pärast, esitab vastutav komisjon sama ettepaneku kohta uue suulise või kirjaliku ettekande.

4. Kui vastutav komisjon ei suuda sellest tähtajast kinni pidada, palub ta parlamendil saata ettepanek artikli 168 lõike 1 alusel tagasi parlamendi komisjonile. Vajaduse korral võib parlament määrata artikli 168 lõike 5 alusel uue tähtaja. Kui parlament nimetatud komisjoni palvet ei rahulda, paneb ta õigusloomega seotud resolutsiooni projekti hääletusele.

Artikkel 53

Muudatusettepanekute vastuvõtmine Euroopa Komisjoni ettepaneku suhtes

1. Kui Euroopa Komisjoni ettepanek kiidetakse tervikuna heaks, arvestades eelnevalt vastuvõetud muudatusettepanekuid, lükatakse õigusloomega seotud resolutsiooni hääletus edasi, kuni Euroopa Komisjon on teatanud oma seisukoha iga parlamendi poolt vastuvõetud muudatusettepaneku kohta.

Kui Euroopa Komisjon ei ole suuteline oma seisukohti esitama selleks ajaks, mil parlament ettepaneku hääletamise lõpetab, teatab ta presidendile või vastutavale komisjonile, millal ta on valmis seisukohti esitama; Euroopa Komisjoni ettepanek lisatakse sel juhul esimese antud tähtajale järgneva osaistungjärgu päevakorra projekti.

2. Kui Euroopa Komisjon teatab, et ta ei kavatse kõiki parlamendi muudatusettepanekuid heaks kiita, teeb vastutava komisjoni raportöör või, vajaduse korral, vastutava komisjoni esimees parlamendile ametliku ettepaneku selle kohta, kas õigusloomega seotud resolutsiooni projekt tuleks panna hääletusele või mitte. Enne ametliku ettepaneku esitamist võib vastutava komisjoni raportöör või esimees paluda presidendil küsimuse käsitlemine peatada.

Kui parlament otsustab hääletamise edasi lükata, saadetakse küsimus ühtlasi tagasi vastutavale komisjonile uueks läbivaatamiseks.

Parlamendi määratud aja jooksul, kuid mitte hiljem kui kahe kuu pärast, esitab vastutav komisjon ettepaneku kohta uue suulise või kirjaliku ettekande.

Kui vastutav komisjon ei suuda sellest tähtajast kinni pidada, kohaldatakse artikli 52 lõikes 4 sätestatud menetlust.

Selles staadiumis võetakse vastu ainult need vastutava komisjoni poolt tehtud muudatusettepanekud, mille eesmärgiks on kompromissi saavutamine Euroopa Komisjoniga.

3. Lõike 2 sätted ei keela teistel parlamendiliikmetel esitada artikli 168 alusel ettepaneku tagasisaatmise taotlust.

Komisjon, millele küsimus on lõike 2 alusel tagasi saadetud, peab vastavalt tagasisaatmise tingimustele esitama määratud tähtajaks oma ettekande ja vajadusel muudatusettepanekud kompromissi saavutamiseks Euroopa Komisjoniga. Tema ülesandeks ei ole läbi vaadata parlamendi heaks kiidetud sätteid.

Arvestades tagasisaatmise edasilükkavat mõju, on vastutaval komisjonil suurem vabadus ettepaneku läbivaatamisel ja ta võib, kui see on kompromissi saavutamiseks vajalik, teha ettepaneku vaadata uuesti läbi ka parlamendi poolt juba heaks kiidetud sätteid.

Võttes arvesse, et parlamendi komisjonil on lubatud teha ainult selliseid ettepanekuid, mille eesmärgiks on kompromissi saavutamine, ja kaitsmaks legislatiivkogu suveräänsust, tuleb eelnimetatud juhtudel lõikes 2 nimetatud ettekandes selgelt näidata, millised parlamendi poolt juba heaks kiidetud sätted muutuksid uute soovitatud muudatusettepanekute vastuvõtmisel kehtetuks.

Menetluse edasine käik

Artikkel 54

Tegevus parlamendi seisukoha vastuvõtmise järel

1. Pärast seda, kui parlament on võtnud vastu seisukoha Euroopa Komisjoni ettepaneku kohta, jälgivad vastutava komisjoni esimees ja raportöör menetluse käiku selle ettepaneku vastuvõtmiseni nõukogus, tagamaks eelkõige, et nõukogu ja Euroopa Komisjon peavad korralikult kinni lubadustest, mis nad parlamendile muudatusettepanekutega seoses andsid.

2. Vastutav komisjon võib kutsuda Euroopa Komisjoni ja nõukogu seda küsimust parlamendiga arutama.

3. Kõnesoleva menetluse igas staadiumis võib vastutav komisjon, kui ta peab seda vajalikuks, esitada käesoleva artikli alusel parlamendile resolutsiooni ettepaneku, millega parlament:

— kutsuks Euroopa Komisjoni üles oma ettepanekut tagasi võtma,

— paluks Euroopa Komisjonil või nõukogul saata Euroopa Komisjoni poolt tehtud ettepanek parlamendile artikli 55 alusel uueks läbivaatamiseks või paluks Euroopa Komisjonil esitada uue ettepaneku või

— otsustaks, et rakendatakse muid sobivaid meetmeid.

Nimetatud ettepanek lisatakse vastutava komisjoni otsusele järgneva osaistungjärgu päevakorra projekti.

Artikkel 55

Ettepaneku tagasisaatmine parlamendile

1. Vastutava komisjoni taotlusel palub president Euroopa Komisjonil saata oma ettepanek parlamendile uueks läbivaatamiseks juhul,

— kui Euroopa Komisjon võtab pärast seda, kui parlament esitas oma seisukoha, oma esialgse ettepaneku tagasi, et asendada see uue tekstiga, välja arvatud juhul, kui seda tehakse parlamendi muudatusettepanekute sisseviimiseks, või

— kui Euroopa Komisjon muudab või kavatseb muuta oma esialgset ettepanekut oluliselt, välja arvatud juhul, kui seda tehakse parlamendi muudatusettepanekute sisseviimiseks, või

— kui aja möödudes või asjaolude muutudes on ettepanekus käsitletud probleemi olemus oluliselt muutunud või

— kui parlamendi seisukoha esitamise järel on toimunud uued parlamendi valimised ja esimeeste konverents peab ettepaneku uut läbivaatamist vajalikuks.

2. Vastutava komisjoni taotlusel palub president saata nõukogul Euroopa Komisjoni poolt EÜ asutamislepingu artikli 251 alusel esitatud ettepanek parlamendile uueks läbivaatamiseks juhul, kui nõukogu kavatseb muuta ettepaneku õiguslikku alust nii, et välistatakse EÜ asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlus.

3. Vastutava komisjoni taotlusel palub president nõukogul parlamendiga uuesti konsulteerida, kui esinevad lõikes 1 toodud asjaolud ja tingimused ning ka siis, kui nõukogu oluliselt muudab või kavatseb muuta ettepanekut, mille kohta parlament on juba esitanud oma seisukoha, välja arvatud juhul, kui seda tehakse parlamendi muudatusettepanekute sisseviimiseks.

4. President palub, et õigusakti ettepanek saadetaks parlamendile uueks läbivaatamiseks käesolevas artiklis kirjeldatud asjaoludel ka siis, kui parlament otsustab nii mõne fraktsiooni või vähemalt 37 parlamendiliikme ettepanekul.

Artikkel 56

1975. a ühisdeklaratsiooni lepitusmenetlus

1. Kui teatud oluliste ühendust puudutavate küsimuste puhul kavatseb nõukogu võtta vastu parlamendi arvamusest erineva otsuse, võib parlament oma sellekohase seisukoha esitamisel algatada nõukoguga lepitusmenetluse, milles osaleb aktiivselt ka Euroopa Komisjon.

2. Parlament algatab selle menetluse ise või nõukogu initsiatiivil.

3. Lepituskomisjoni saadetava delegatsiooni koosseisu, järgitava menetluse ning tulemuste parlamendile edastamise suhtes kohaldatakse artiklit 64.

4. Vastutav komisjon kannab ette lepitusmenetluse tulemustest. Vastavat raportit arutatakse parlamendis ja see pannakse hääletusele.

4. PEATÜKK

TEINE LUGEMINE

Parlamendi komisjoni staadium

Artikkel 57

Nõukogu ühisseisukoha teatavakstegemine

1. Nõukogu ühisseisukoha teatavakstegemine EÜ asutamislepingu artiklite 251 ja 252 alusel toimub siis, kui parlamendi president teatab sellest parlamendi istungil. President teeb ühisseisukoha teatavaks pärast seda, kui on saanud dokumendid, milles on ära toodud see ühisseisukoht ise, kõik ühisseisukoha vastuvõtmise ajal nõukogu protokolli kantud deklaratsioonid, põhjused, mis viisid nõukogu ühisseisukoha vastuvõtmiseni, ja komisjoni seisukoht, mis on kõik nõuetekohaselt tõlgitud Euroopa Liidu ametlikesse keeltesse. President teeb nõukogu ühisseisukoha teatavaks esimesel osaistungjärgul, mis dokumentide saamisele järgneb.

Enne ühisseisukoha teatavakstegemist teeb president kindlaks, olles konsulteerinud vastutava komisjoni esimehe ja/või raportööriga, et saadud teksti puhul on tõesti tegu nõukogu ühisseisukohaga, mille suhtes artiklis 55 sätestatud tingimused ei kohaldu. Kui vajalikud tingimused pole täidetud, otsib president koos vastutava komisjoniga ja võimaluse korral kokkuleppel nõukoguga sobiva lahenduse.

2. Selliste presidendi poolt esitatavate teadete loetelu avaldatakse istungi protokollis koos vastutava komisjoni nimega.

Artikkel 58

Tähtaegade pikendamine

1. President pikendab vastutava komisjoni esimehe taotlusel teiseks lugemiseks ette nähtud tähtaegu või parlamendi lepitusdelegatsiooni taotlusel lepitusmenetluse tähtaegu kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 251 lõikega 7.

Tähtaegade pikendamisel EÜ asutamislepingu artikli 252 punkti g või ELi lepingu artikli 39 lõike 1 alusel taotleb president nõukogu nõusolekut.

2. President teatab parlamendile igast EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 7 alusel parlamendi või nõukogu algatusel toimunud tähtaegade pikendamisest.

3. Pärast konsulteerimist vastutava komisjoni esimehega võib president anda nõukogule EÜ asutamislepingu artikli 252 punkti g alusel tähtaegade pikendamiseks oma nõusoleku.

Artikkel 59

Ühisseisukoha edastamine ja menetlus vastutavas komisjonis

1. Päeval, mil ühisseisukoht teatakse artikli 57 lõike 1 alusel parlamendile, loetakse see ka edastatuks sisu küsimuses vastutavale komisjonile ja komisjonidele, mille arvamust küsiti esimese lugemise käigus.

2. Ühisseisukoht kantakse esimese punktina vastutava komisjoni esimese sellest teatamise päevale järgneva koosoleku päevakorda. Vastutav komisjon võib kutsuda nõukogu ühisseisukohta tutvustama.

3. Kui ei otsustata teisiti, on teisel lugemisel raportööriks sama isik, kes oli raportööriks esimesel lugemisel.

4. Vastutavas komisjonis toimuva menetluse suhtes kohaldatakse artikli 62 lõigete 2, 3 ja 5 sätteid, mis käsitlevad teist lugemist parlamendi istungil; selles staadiumis on üksnes parlamendi komisjoni liikmetel ja alalistel asendusliikmetel õigus esitada muudatusettepanekuid või ettepanekuid ühisseisukoht tagasi lükata. Parlamendi komisjon võtab otsuse vastu antud häälte enamusega.

5. Enne hääletamist võib parlamendi komisjon paluda, et esimees või raportöör arutaksid vastavas komisjonis esitatud muudatusettepanekuid nõukogu eesistuja või tema esindajaga ja komisjoni kohal viibiva vastutava volinikuga. Selle arutelu järel võib raportöör esitada ühisseisukoha muutmiseks kompromissettepanekuid.

6. Vastutav komisjon esitab teiseks lugemiseks parlamendile soovituse nõukogu poolt vastu võetud ühisseisukoht heaks kiita, seda muuta või tagasi lükata. Soovitusega koos esitatakse ettepaneku lühike põhjendus.

Parlamendi istungi staadium

Artikkel 60

Teise lugemise lõpetamine

1. Nõukogu ühisseisukoht ja vastutava komisjoni ettepanek teiseks lugemiseks, kui see on olemas, kantakse selle osaistungjärgu päevakorda, mille kolmapäev eelneb ja on kõige lähemal kolmekuise või juhul, kui tähtaega pikendatakse artikli 58 alusel, neljakuise tähtaja täitumise kuupäevale, välja arvatud juhul, kui selle küsimusega pole tegeldud mõnel varasemal osaistungjärgul.

Kuna parlamendi komisjonide poolt teiseks lugemiseks esitatud soovitused on võrdväärsed seletuskirjaga, milles komisjon põhjendab oma arvamust nõukogu ühisseisukoha kohta, siis neid tekste hääletusele ei panda.

2. Teine lugemine lõppeb, kui parlament kiidab nõukogu ühisseisukoha heaks, lükkab selle tagasi või muudab seda EÜ asutamislepingu artiklites 251 ja 252 sätestatud tingimustel ja selleks ettenähtud aja jooksul.

Artikkel 61

Nõukogu ühisseisukoha tagasilükkamine

1. Vastutav komisjon, fraktsioon või vähemalt 37 parlamendiliiget võivad enne presidendi kindlaks määratud tähtaja möödumist esitada kirjaliku ettepaneku lükata nõukogu ühisseisukoht tagasi. Otsus võetakse vastu parlamendi koosseisu häälteenamusega. Ettepanek lükata ühisseisukoht tagasi pannakse hääletusele enne ühisseisukoha muudatusettepanekute hääletamist.

2. Kui parlament hääletab ühisseisukoha tagasilükkamise ettepaneku vastu, võib ta raportööri soovitusel arutada järgmist tagasilükkamise ettepanekut pärast seda, kui on hääletatud muudatusettepanekute üle ja kuulatud ära Euroopa Komisjoni artikli 62 lõike 5 alusel tehtav avaldus.

3. Kui parlament lükkab nõukogu ühisseisukoha tagasi, kuulutab president parlamendis menetluse lõppenuks.

4. Lõiget 3 ei kohaldata, kui parlament lükkab ühisseisukoha tagasi EÜ asutamislepingu artikli 252 alusel; sel juhul palub president Euroopa Komisjonil oma ettepanek tagasi võtta. Kui Euroopa Komisjon võtab ettepaneku tagasi, kuulutab president parlamendis menetluse lõppenuks.

Artikkel 62

Nõukogu ühisseisukoha muutmine

1. Nõukogu ühisseisukoha muutmisettepanekuid võivad parlamendile esitada vastutav komisjon, fraktsioon või vähemalt 37 parlamendiliiget.

2. Ühisseisukoha muudatusettepanekud on vastuvõetavad, kui nad järgivad artiklites 150 ja 151 sätestatud nõudeid ning taotlevad:

a) parlamendi poolt esimesel lugemisel vastu võetud seisukoha täielikku või osalist taastamist või

b) kompromissi saavutamist nõukogu ja parlamendi vahel või

c) ühisseisukoha muutmist selles osas, mis esimesele lugemisele esitatud ettepanekust puudus või mille sisu on hiljem muudetud ja mis samas ei kujuta endast olulist muudatusettepanekut artikli 55 mõttes, või

d) uute faktide või pärast esimest lugemist tekkinud uue õigusliku olukorra arvessevõtmist.

Presidendi otsust kuulutada muudatusettepanek vastuvõetavaks või vastuvõetamatuks ei saa vaidlustada.

3. Kui pärast esimest lugemist on toimunud uued valimised, ent artikli 55 alusel ei ole taotlust esitatud, võib president võtta vastu otsuse lõikes 2 toodud vastuvõetavust puudutavate piirangute vähendamise kohta.

4. Otsus muudatusettepaneku kohta võetakse vastu parlamendi koosseisu häälteenamusega.

5. Enne muudatusettepanekute hääletamist võib president paluda Euroopa Komisjonil esitada nende suhtes oma seisukohad ja nõukogul oma kommentaarid.

5. PEATÜKK

KOLMAS LUGEMINE

Lepitusmenetlus

Artikkel 63

Lepituskomisjoni kokkukutsumine

Kui nõukogu teatab parlamendile, et ta ei kiida kõiki parlamendi poolt ühisseisukoha suhtes tehtud muudatusettepanekuid heaks, lepivad president ja nõukogu kokku lepituskomisjoni esimese koosoleku aja ja koha. EÜ asutamislepingu artikli 251 lõikes 5 sätestatud kuuenädalast või pikendamise korral kaheksanädalast tähtaega hakatakse arvestama alates lepituskomisjoni esimesest koosolekust.

Artikkel 64

Lepituskomisjoni delegatsioon

1. Lepituskomisjoni saadetavasse parlamendi delegatsiooni kuulub sama palju parlamendiliikmeid kui on liikmeid nõukogu delegatsioonis.

2. Delegatsiooni poliitiline koosseis on vastavuses parlamendi jagunemisega fraktsioonideks. Esimeeste konverents määrab kindlaks, kui palju parlamendiliikmeid igast fraktsioonist sinna kuulub.

3. Fraktsioonid nimetavad delegatsiooni liikmed iga lepituskomisjoni jaoks eraldi, soovitavalt antud küsimusega seotud parlamendi komisjonidest, välja arvatud kolm parlamendiliiget, kes nimetatakse üksteisele kaheteistkümne kuu jooksul järgnevate delegatsioonide alalisteks liikmeteks. Fraktsioonid nimetavad need kolm liiget asepresidentide hulgast ja nad peavad esindama vähemalt kahte erinevat fraktsiooni. Samuti kuuluvad delegatsiooni liikmete hulka vastutava komisjoni esimees ja raportöör.

4. Delegatsioonis esindatud fraktsioonid määravad delegatsiooni liikmetele asetäitjad.

5. Delegatsioonis esindamata jäänud fraktsioonid ja fraktsioonilise kuuluvuseta parlamendiliikmed võivad kumbki saata ühe esindaja delegatsiooni parlamendisisestele ettevalmistavatele koosolekutele.

6. Delegatsiooni juhib president või üks kolmest alalisest liikmest.

7. Delegatsioon võtab otsuseid vastu kooseisu häälteenamusega. Delegatsiooni arutelud ei ole avalikud.

Täiendavad lepituskomisjoni delegatsiooni tööd käsitlevad menetluseeskirjad kehtestab esimeeste konverents.

8. Delegatsioon kannab lepitusmenetluse tulemustest ette parlamendile.

Parlamendi istungi staadium

Artikkel 65

Ühistekst

1. Kui lepituskomisjon jõuab ühisteksti osas kokkuleppele, võetakse küsimus selle parlamendi istungi päevakorda, mis peetakse kuue või, tähtaja pikendamise korral, kaheksa nädala jooksul alates kuupäevast, mil lepituskomisjon kiitis ühisteksti heaks.

2. Lepituskomisjoni parlamendi delegatsiooni juht või mõni teine parlamendiliige, kellele see ülesanne on antud, teeb ühisteksti kohta avalduse, millele lisatakse raporti tekst.

3. Ühisteksti suhtes muudatusettepanekuid ei esitata.

4. Ühistekst pannakse hääletusele tervikuna ja selle üle toimub üks hääletus. Ühistekst kiidetakse heaks antud häälte enamusega.

5. Kui lepituskomisjon ei jõua ühisteksti osas kokkuleppele, teeb lepituskomisjoni parlamendi delegatsiooni juht või mõni teine parlamendiliige, kellele see ülesanne on antud, selle kohta avalduse. Avaldusele järgneb arutelu.

6. PEATÜKK

ÕIGUSLOOME MENETLUSE LÕPETAMINE

Artikkel 66

Nõustumine esimesel lugemisel

1. Kui nõukogu teavitab EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 alusel parlamenti, et ta kiitis viimase muudatusettepanekud heaks, ent ei muutnud Euroopa Komisjoni ettepanekut muul viisil, või kui kumbki institutsioon ei muutnud Euroopa Komisjoni ettepanekut, teatab president parlamendile, et ettepanek on lõplikult vastu võetud.

2. Enne sellise teate edastamist kontrollib president, et ka nõukogu poolt tehtud tehnilised parandused ei muuda ettepaneku sisu. Kahtluse korral konsulteerib ta vastutava komisjoniga. Kui nõukogu tehtud muudatusettepanekuid peetakse olulisteks, teatab president nõukogule, et parlament viib läbi teise lugemise niipea, kui on täidetud artiklis 57 toodud tingimused.

3. Pärast lõikes 1 nimetatud avalduse tegemist kirjutab president koos nõukogu eesistujaga õigusaktile alla ja korraldab vastavalt artiklile 68 selle avaldamise Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 67

Nõustumine teisel lugemisel

Kui ühisseisukoha muudatus- või tagasilükkamise ettepanekute esitamiseks ja hääletusele panemiseks ette nähtud aja jooksul ei võeta artiklite 61 ja 62 alusel vastu ühtegi ühisseisukoha muudatus- ega tagasilükkamise ettepanekut, teatab president parlamendi istungil, et õigusakt on lõplikult vastu võetud. President kirjutab koos nõukogu eesistujaga õigusaktile alla ja korraldab vastavalt artiklile 68 selle avaldamise Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 68

Vastuvõetud õigusaktide allkirjastamine

1. Kui on kontrollitud, et menetlus on nõuetekohaselt läbi viidud, kirjutavad parlamendi president ja peasekretär parlamendi ja nõukogu poolt ühiselt vastu võetud õigusaktide tekstidele alla.

2. Parlamendi ja nõukogu ühiselt EÜ asutamislepingu artiklis 251 ette nähtud menetluse kohaselt vastu võetud õigusaktides näidatakse ära, et tegu on ühistekstiga ja seejuures lisatakse akti seerianumber, vastuvõtmise kuupäev ning märge akti sisu kohta.

3. Parlamendi ja nõukogu poolt ühiselt vastu võetud õigusaktid sisaldavad järgmist:

a) märge “Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu,”

b) viide sätetele, mille alusel õigusakt on vastu võetud; sellele eelnevad sõnad “võttes arvesse”,

c) refereeriv osa, milles tuuakse ära viited esitatud ettepanekutele, saadud arvamustele ja läbiviidud konsultatsioonidele,

d) õigusakti vastuvõtmise põhjused, mille juhatavad sisse sõnad “ning arvestades, et”,

e) fraas “on vastu võtnud käesoleva määruse”, “on vastu võtnud käesoleva direktiivi” või “on vastu võtnud käesoleva otsuse”, millele järgneb õigusakti tekst.

4. Õigusaktid jagunevad artikliteks, mis vajaduse korral on liidetud peatükkideks ja/või osadeks.

5. Õigusakti viimases artiklis näidatakse ära akti jõustumise kuupäev, juhul kui see on varasem või hilisem kui kahekümnes päev pärast õigusakti avaldamist.

6. Õigusakti viimasele artiklile järgnevad:

— märge õigusakti kohaldamise kohta asutamislepingu sellekohaste sätete formuleeringute alusel,

— õigusakti vastuvõtmise koht ja kuupäev,

— “Euroopa Parlamendi nimel president ...”, “Nõukogu nimel eesistuja ...”, millele järgnevad õigusakti vastuvõtmise ajal ametis oleva parlamendi presidendi ja nõukogu eesistuja nimed.

7. Parlamendi ja nõukogu peasekretär korraldavad eespool nimetatud õigusaktide avaldamise Euroopa Liidu Teatajas.

7. PEATÜKK

EELARVEMENETLUSED

Artikkel 69

Üldeelarve

Rakendusakt, millele Euroopa ühenduste asutamislepingute finantssätete kohaselt tugineb Euroopa Liidu üldeelarve ja lisaeelarvete kontroll, võetakse vastu parlamendi resolutsiooniga ja lisatakse käesolevale kodukorrale. (9)

Artikkel 70

Euroopa Komisjoni eelarve täitmise aruande kinnitamine

Rakendusaktiga seotud sätted, mis reguleerivad Euroopa Komisjoni eelarve täitmise aruande kinnitamise otsuse arutamist ja vastuvõtmist Euroopa ühenduste asutamislepingute finantssätete ja finantsmääruse alusel, on lisatud käesolevale kodukorrale. (10) Nimetatud lisa võetakse vastu artikli 202 lõike 2 alusel.

Artikkel 71

Muude eelarve täitmise aruannete kinnitamine

Sätteid, mis reguleerivad Euroopa Komisjoni esitatud eelarve täitmise aruande kinnitamise menetlust, kohaldatakse ka:

— Euroopa Parlamendi presidendi poolt esitatud Euroopa Parlamendi eelarve täitmise aruande kinnitamise menetluse suhtes;

— Euroopa Liidu teiste institutsioonide ja organite, nagu nõukogu (kui täitevvõimu asutuse), Euroopa Kohtu, kontrollikoja, Euroopa Majandus-ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komitee eelarvete täitmise eest vastutavate isikute poolt esitatud eelarve täitmise aruannete kinnitamise menetluse suhtes;

— Euroopa Komisjoni esitatud Euroopa Arengufondi eelarve täitmise aruande kinnitamise menetluse suhtes;

— ühenduse ülesandeid täitvate õiguslikult iseseisvate organisatsioonide eelarvete eest vastutavate organite poolt esitatud eelarve täitmise aruannete kinnitamise menetluse suhtes, kuid üksnes niivõrd kui nende tegevus allub nendele õigusnormidele, mille kohaselt Euroopa parlamendi heakskiit on nõutav.

Artikkel 72

Parlamendi järelevalve eelarve täitmise üle

1. Parlament teostab järelevalvet jooksva aasta eelarve täitmise üle. Ta usaldab selle ülesande eelarve ja eelarve kontrollimise eest vastutavatele komisjonidele ning teistele asjaomastele komisjonidele.

2. Igal aastal enne järgmise aasta eelarve projekti esimest lugemist käsitleb parlament jooksva aasta eelarve täitmisega seotud probleeme; võimaluse korral tehakse seda vastutava komisjoni esitatud resolutsiooni ettepaneku alusel.

8. PEATÜKK

INSTITUTSIOONISISESED EELARVEMENETLUSED

Artikkel 73

Parlamendi eelkalkulatsioonid

1. Peasekretäri esitatud ettekande alusel koostab juhatus eelkalkulatsioonide esialgse projekti.

2. President edastab esialgse projekti vastutavale komisjonile, mis koostab seejärel eelkalkulatsioonide projekti ja parlamendile esitatava raporti.

3. President määrab kindlaks eelkalkulatsioonide projekti muudatusettepanekute esitamise tähtaja.

Vastutav komisjon esitab nende muudatusettepanekute kohta oma arvamuse.

4. Parlament võtab eelkalkulatsioonid vastu.

5. President edastab eelkalkulatsioonid Euroopa Komisjonile ja nõukogule.

6. Eelnevaid sätteid kohaldatakse ka lisaeelkalkulatsioonide suhtes.

7. Parlamendi eelkalkulatsioonide koostamist käsitlevad rakendusnormid võetakse parlamendis vastu antud häälte enamusega ning lisatakse käesolevale kodukorrale. (11)

Artikkel 74

Kulude planeerimine ja kulutuste tegemine

1. Presidendi pädevusse kuulub kulude tegemise üle otsustamine, kulutuste tegemine ja kulutuste tegemiseks korralduse andmine; nimetatud toimingute tegemine peab olema kooskõlas Euroopa Parlamendi sisemiste finantseeskirjadega, mille juhatus on vastu võtnud pärast konsulteerimist vastutava komisjoniga.

2. President edastab vastutavale komisjonile raamatupidamise aastaaruande projekti.

3. Parlament kinnitab raamatupidamise aastaaruande vastutava komisjoni raporti alusel.

9. PEATÜKK

NÕUSOLEKUMENETLUS

Artikkel 75

Nõusolekumenetlus

1. Kui parlamendil palutakse anda oma nõusolek õigusakti ettepaneku suhtes, võtab parlament oma otsuse vastu vastutava komisjoni soovituse alusel; komisjon annab soovituse, kas anda kõnesolevale aktile nõusolek või lükata see akt tagasi.

Õigusakti üle, mille vastuvõtmiseks on EÜ asutamislepingu või ELi lepingu järgi vajalik parlamendi nõusolek, toimub parlamendis üks hääletus; muudatusettepanekuid ei esitata. Nõusoleku andmiseks vajaliku häälteenamuse määrab kindlaks õigusakti aluseks olev EÜ asutamislepingu või ELi lepingu artikkel.

2. Ühinemislepingute ja rahvusvaheliste lepingute puhul ning juhul, kui tuvastatakse, et liikmesriik rikub oluliselt ja püsivalt aluspõhimõtteid, kohaldatakse vastavalt artikleid 82, 83 ja 95. EÜ asutamislepingu artikliga 251 reguleeritud valdkonnas tehtava tõhustatud koostöö menetluse suhtes kohaldatakse kodukorra artiklit 76.

3. Õigusakti ettepaneku puhul, mille vastuvõtmiseks on vajalik parlamendi nõusolek, võib vastutav komisjon menetluse positiivse lõpptulemuse saavutamise nimel otsustada esitada parlamendile koos resolutsiooni ettepanekuga, milles sisalduvad soovitused Euroopa Komisjoni ettepaneku parandamiseks või rakendamiseks, ka Euroopa Komisjoni ettepaneku kokkuvõtte.

Kui parlament kiidab vähemalt ühe soovituse heaks, palub president jätkata arutelu nõukoguga.

Vastutav komisjon töötab oma lõpliku soovituse parlamendi nõusoleku suhtes välja, võttes arvesse nõukoguga peetud läbirääkimiste tulemusi.

10. PEATÜKK

TÕHUSTATUD KOOSTÖÖ

Artikkel 76

Menetlus parlamendis

1. President saadab liikmesriikide taotlused ja Euroopa Komisjoni ettepanekud liikmesriikidevahelise tõhustatud koostöö sisseseadmiseks ning ELi lepingu artikli 40a lõike 2 alusel koostatud parlamendi arvamuse taotlused läbivaatamiseks vastutavale komisjonile. Kodukorra artikleid 35, 36, 37, 40, 49 kuni 56 ja artiklit 75 kohaldatakse vastavalt.

2. Vastutav komisjon kontrollib, kas EÜ asutamislepingu artiklis 11 ning ELi lepingu artiklites 27a, 27b, 40, 43, 44 ja 44a sätestatud nõuded on täidetud.

3. Tõhustatud koostöö raames esitatud õigusakti ettepanekute suhtes kohaldatakse parlamendis peale tõhustatud koostöö sisse seadmist sama menetluse korda, mis kehtiks tõhustatud koostöö puudumise korral.

11. PEATÜKK

MUUD MENETLUSED

Artikkel 77

Arvamuse avaldamise kord EÜ asutamislepingu artikli 122 alusel

1. Kui parlamendilt küsitakse EÜ asutamislepingu artikli 122 lõike 2 alusel arvamust nõukogu soovituste kohta, arutab ta neid soovitusi vastutava komisjoni tehtud suulise või kirjaliku ettekande alusel pärast seda, kui nõukogu on soovitused parlamendi istungil esitanud; vastutav komisjon avaldab oma ettepanekus komisjoni arvamuse, kas need soovitused, mille osas parlamendiga konsulteeritakse, tuleks heaks kiita või tagasi lükata.

2. Seejärel pannakse soovitused parlamendis ühele hääletusele; muudatusettepanekuid nende suhtes ei esitata.

Artikkel 78

Tööturu osapoolte dialoogiga seotud menetlused

1. President suunab kõik dokumendid, mille Euroopa Komisjon on välja töötanud EÜ asutamislepingu artikli 138 alusel, lepingud, mis on sõlmitud tööturu osapoolte vahel EÜ asutamislepingu artikli 139 lõike 1 alusel, ning ettepanekud, mille Euroopa Komisjon on esitanud EÜ asutamislepingu artikli 139 lõike 2 alusel, läbivaatamiseks vastutavale komisjonile.

2. Kui tööturu osapooled teatavad Euroopa Komisjonile oma soovist algatada EÜ asutamislepingu artiklis 139 sätestatud menetlus, võib vastutav komisjon koostada kõnealuse probleemi kohta parlamendile raporti.

3. Kui tööturu osapooled on sõlminud lepingu ning taotlenud ühiselt, et seda Euroopa Komisjoni poolt EÜ asutamislepingu artikli 139 lõike 2 alusel esitatud ettepaneku alusel vastu võetava nõukogu otsusega rakendataks, siis esitab vastutav komisjon parlamendile vastava resolutsiooni ettepaneku ja lisab oma soovituse, kas tööturu osapoolte taotlus vastu võtta või tagasi lükata.

Artikkel 79

Vabatahtlike kokkulepete kontrollimise menetlus

1. Kui Euroopa Komisjon teatab parlamendile oma kavatsusest uurida vabatahtlike kokkulepete sõlmimise võimalust alternatiivina õigusaktidele, võib vastutav komisjon koostada artikli 45 alusel kõnealuse küsimuse kohta raporti.

2. Kui Euroopa Komisjon teatab, et ta soovib sõlmida vabatahtliku kokkuleppe, võib vastutav komisjon esitada resolutsiooni ettepaneku soovitusega see ettepanek heaks kiita või tagasi lükata, täpsustades, millistel tingimustel.

Artikkel 80

Kodifitseerimine

1. Kui Euroopa Komisjon esitab parlamendile ühenduse õiguse ametliku kodifitseerimise ettepaneku, edastatakse see õigusasjade eest vastutavale komisjonile. Eeldades, et on tehtud kindlaks, et see ettepanek ei too endaga kaasa ühenduse õiguse sisulist muutmist, kohaldatakse ettepaneku suhtes artiklis 43 sätestatud menetlust.

2. Vastutava komisjoni esimees või komisjoni poolt nimetatud raportöör võib osaleda kodifitseerimise ettepaneku kontrollimisel ja arutamisel. Vajaduse korral võib vastutav komisjon esitada oma arvamuse ka enne seda.

3. Artikli 43 lõiget 3 ei kohaldata; lihtsustatud menetlust ametliku kodifitseerimise ettepaneku puhul ei rakendata juhul, kui enamus õigusasjade eest vastutava komisjoni või muu vastutava komisjoni liikmetest on lihtsustatud menetluse rakendamise vastu.

Artikkel 81

Rakendussätted

1. Kui Euroopa Komisjon edastab parlamendile rakendusakti projekti, saadab president kõnealuse dokumendi sellele komisjonile, mis on vastutavaks komisjoniks põhiakti puhul.

2. Vastutava komisjoni ettepanekul võib parlament ühe kuu või, finantsteenuseid puudutavate sätete puhul, kolme kuu jooksul alates rakendusakti projekti saamise kuupäevast võtta vastu rakendusakti projekti tagasi lükkava resolutsiooni, eriti siis, kui rakendusakt ületab põhiaktis ette nähtud rakendusvolitusi. Kui enne selle tähtaja möödumist osaistungjärku ei toimu või on tegemist kiireloomulise juhtumiga, loetakse, et vastamise õigus on üle läinud vastutavale komisjonile. Vastus vormistatakse komisjoni esimehe kirjana Euroopa Komisjoni vastutavale volinikule ning sellest teatatakse kõigile parlamendiliikmetele. Kui parlament ei nõustu rakendusakti vastuvõtmisega, palub president Euroopa Komisjonil see tagasi võtta, seda parandada või esitada õigusloome menetluse korra kohaselt uus ettepanek.

12. PEATÜKK

RAHVUSVAHELISED JA MUUD LEPINGUD

Artikkel 82

Ühinemislepingud

1. Euroopa riigi poolt esitatud taotlus astuda Euroopa Liidu liikmeks saadetakse edasi vastutavale komisjonile.

2. Vastutava komisjoni, fraktsiooni või vähemalt 37 parlamendiliikme ettepanekul võib parlament võtta vastu otsuse kutsuda Euroopa Komisjoni ja nõukogu osalema arutelus, mis leiab aset enne kandidaatriigiga peetavate läbirääkimiste algust.

3. Läbirääkimiste kestel teavitavad Euroopa Komisjon ja nõukogu vastutavat komisjoni regulaarselt ja täielikult läbirääkimiste käigust; vajaduse korral võib seda teha konfidentsiaalselt.

4. Parlament võib mistahes hetkel läbirääkimiste jooksul võtta vastutava komisjoni raporti alusel vastu soovitusi ja taotleda, et neid võetaks arvesse enne, kui kandidaatriigiga sõlmitakse Euroopa Liiduga ühinemise leping. Soovitused võetakse vastu sama häälteenamusega nagu see on nõutav liitumiseks lõpliku nõusoleku andmisel.

5. Pärast läbirääkimiste lõppu, kuid enne mistahes kokkuleppe allkirjastamist esitatakse parlamendile lepingu projekt, et saada sellele parlamendi nõusolek.

6. Parlament annab Euroopa riigi taotlusele astuda Euroopa Liidu liikmeks oma nõusoleku vastutava komisjoni raporti alusel parlamendi koosseisu häälteenamusega.

Artikkel 83

Rahvusvahelised lepingud

1. Rahvusvahelise lepingu sõlmimise, selle kehtivuse pikendamise või muutmise läbirääkimiste alustamisel, sh lepingud rahanduse või kaubanduse valdkonnas, peab vastutav komisjon tagama, et Euroopa Komisjon teavitab parlamenti täielikult komisjoni läbirääkimisvolituste kohta antud soovitustest, tehes seda vajaduse korral konfidentsiaalselt.

2. Parlament võib vastutava komisjoni, fraktsiooni või vähemalt 37 parlamendiliikme ettepanekul esitada taotluse, et nõukogu ei annaks oma nõusolekut läbirääkimiste alustamiseks enne, kui parlament on läbirääkimiste volitusi puudutava ettepaneku kohta esitanud vastutava komisjoni raporti alusel oma seisukoha.

3. Läbirääkimiste alustamisel palub vastutav komisjon Euroopa Komisjonil kinnitada lõikes 1 nimetatud rahvusvahelise lepingu õiguslik alus. Artiklile 35 alusel peab vastutav komisjon valitud õiguslikku alust kontrollima. Kui Euroopa Komisjon õiguslikku alust ei esita või õigusliku aluse sobivus on kaheldav, kohaldatakse artiklit 35.

4. Läbirääkimiste kestel teavitavad Euroopa Komisjon ja nõukogu vastutavat komisjoni regulaarselt ja täielikult läbirääkimiste käigust; vajaduse korral võib seda teha konfidentsiaalselt.

5. Parlament võib mistahes hetkel läbirääkimiste jooksul teha vastutava komisjoni raporti alusel ja kõiki artikli 114 alusel esitatud asjakohaseid ettepanekuid arvesse võttes, soovitusi ning taotleda, et neid võetaks arvesse enne asjaomase lepingu sõlmimist.

6. Pärast läbirääkimiste lõppu, kuid enne mistahes kokkuleppe allkirjastamist esitatakse parlamendile lepingu projekt, et saada selle kohta parlamendi arvamus või nõusolek. Nõusoleku andmise korral kohaldatakse artiklit 75.

7. Parlament esitab oma arvamuse või annab oma nõusoleku Euroopa Ühenduse poolt rahvusvahelise lepingu või finantsprotokolli sõlmimise, pikendamise või muutmise kohta. Otsus võetakse vastu ühel hääletusel antud häälte enamusega; lepingu või protokolli teksti suhtes muudatusettepanekuid ei tehta.

8. Kui parlamendi arvamus on eitav või parlament otsustab nõusolekut mitte anda, palub president nõukogul vastavat l