ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6)

artikkel 8 asendatakse järgmisega: „Artikkel 8 Liikmed 1. Hääleõiguslikud, liikmesriike esindavad haldusnõukogu liikmed võivad kandideerida määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 11 lõike 1 punktis c osutatud juhtkomitee nelja liikme valimises. 2. Võttes arvesse liikmesriikide arvu, kes on valimise hetkel osalevad liikmeriigid ja mitteosalevad liikmesriigid määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 2 lõike 1 määratluses, määrab valimiskogu, mis koosneb haldusnõukogu hääleõiguslikest liikmesriike esindavatest liikmetest, juhtkomitee liikmete arvu osalevate ja mitteosalevate liikmesriikide osas kooskõlas määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 11 lõike 1 punktiga c. Lähima täisarvuni jõudmiseks ümardab valimiskogu alla või üles. 3. Võttes arvesse valimiskogu eespool osutatud otsust, palub ESRNi eesistuja tingimustele vastavatel kandidaatidel avaldada oma huvi hiljemalt 15 kalendripäeva enne valimist. ESRNi eesistuja esitab valimiskogule kandidaatide nimekirja valimiseks kokku kutsutud koosoleku alguse seisuga väljendatud huvi alusel. 4. Eesistuja korraldab ühe või enam salajast hääletust, mille tulemusel saavad valituks lõikele 2 vastavas proportsioonis nõuetele vastavad kandidaadid, kes said kõige rohkem hääli. Häälte võrdse jagunemise korral, korraldatakse täiendavad hääletused. Hääletamisel peab valimiskogu silmas pidama liikmesriikide tasakaalustatud esindatust. 5. Määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 11 lõike 1 punktis c osutatud nelja liikmesriike esindava liikme valimiseks on vajalik valimiskogu koosolekul osalevate liikmete lihthääleenamus.“;.
2.

Bank of England on lepingupooleks Euroopa Keskpanga ja euroalaväliste liikmesriikide keskpankade vahel 16. märtsil 2006 sõlmitud lepingus, millega kehtestati vahetuskursimehhanismi töökord majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis, (1) mida on muudetud 21. detsembri 2006. aasta, (2)14. detsembri 2007. aasta, (3)8. detsembri 2008. aasta, (4)13. detsembri 2010. aasta, (5)21. juuni 2013. aasta, (6)6. detsembri 2013. aasta (7) ja 13. novembri 2014. aasta (8) lepingutega (edaspidi koos „ERM II keskpankade leping”).
5.

Mittefinantsettevõtte võlakoormus loetakse suureks, kui tema finantsvõimenduse määr on suurem kui 100% ja finantsnõuete kattekordaja on alla kolme; need näitajad arvutatakse rühma kõrgeimal konsolideerimistasemel järgmiselt: a) finantsvõimenduse määr on sularahas netovõlgnevuse ja omavahendite vahe ja b) finantsnõuete kattekordaja on ühelt poolt lisandväärtus pluss tegevustoetuste, millest on maha arvatud: I) palgafond; ii) tegevusmaksud ja -lõivud; iii) muud tavalised netotegevuskulud, välja arvatud netointressid ja samalaadsed nõuded; ja iv) allahindlused ja kulum, ning teiselt poolt intressi ja samalaadsete nõuete vahe. Need näitajad arvutatakse kohaldatavate standardite kohaselt määratletud raamatupidamislike koondnäitajate alusel, mis on esitatud mittefinantsettevõtte finantsaruannetes ja kohalduvatel juhtudel audiitori poolt kinnitatud.
(1)

Määruse (EL) nr 575/2013 artikkel 138 võimaldab varakirjetele ja bilansivälistele kirjetele riskikaalude määramisel kasutada omavahendite nõuete arvutamiseks krediidikvaliteeti hindava asutuse antud mittetellitud krediidikvaliteedi hinnanguid, kui EBA kinnitab, et selle asutuse antud mittetellitud krediidikvaliteedi hinnangud ei erine kvaliteedi poolest sellelt asutuselt tellitud krediidikvaliteedi hinnangutest. Sama artikli kohaselt peab EBA keelduma sellise kinnituse andmisest või võtma selle tagasi eelkõige juhul, kui asutus on kasutanud mittetellitud krediidikvaliteedi hinnangut surve avaldamiseks reitingu saanud üksusele, et ta esitaks tellimuse krediidikvaliteedi hinnangu või muude teenuste saamiseks. Seetõttu avaldati 22. juulil 2016 EBA otsus DC 151, milles kinnitatakse, et krediidikvaliteeti hindavate asutuste antud mittetellitud krediidikvaliteedi hinnangud ei erine kvaliteedi poolest neilt tellitud krediidikvaliteedi hinnangutest (3). Hiljem muudeti EBA otsust DC 151, et see kajastaks määruse (EL) nr 575/2013 artiklis 138 osutatud hindamist, mis tuleb läbi viia ka registreeritud või sertifitseeritud krediidikvaliteeti hindavate asutuste ja pärast otsuse EBA DC 151 avaldamist mittetellitud krediidikvaliteedi hinnanguid pakkuvate krediidikvaliteeti hindavate asutuste osas, ning et eemaldada viited asutusele, mis alates otsuse EBA DC 151 väljastamisest ei kvalifitseeru enam krediidikvaliteeti hindavaks asutuseks. Selle tulemusel avaldati 28. juulil 2017 EBA otsus EBA DC 195, millega muudetakse EBA otsust, milles kinnitatakse, et krediidikvaliteeti hindavate asutuste antud mittetellitud krediidikvaliteedi hinnangud ei erine kvaliteedi poolest neilt tellitud krediidikvaliteedi hinnangutest (4).
5.

Mittefinantsettevõtte võlakoormus loetakse suureks, kui tema finantsvõimenduse määr on suurem kui 100% ja finantsnõuete kattekordaja on alla kolme; need näitajad arvutatakse rühma kõrgeimal konsolideerimistasemel järgmiselt: a) finantsvõimenduse määr on sularahas netovõlgnevuse ja omavahendite vahe ja b) finantsnõuete kattekordaja on ühelt poolt lisandväärtus pluss tegevustoetuste, millest on maha arvatud: i) palgafond; ii) tegevusmaksud ja -lõivud; iii) muud tavalised netotegevuskulud, välja arvatud netointressid ja samalaadsed nõuded; ja iv) allahindlused ja kulum, ning teiselt poolt intressi ja samalaadsete nõuete vahe. Need näitajad arvutatakse kohaldatavate standardite kohaselt määratletud raamatupidamislike koondnäitajate alusel, mis on esitatud mittefinantsettevõtte finantsaruannetes ja kohalduvatel juhtudel audiitori poolt kinnitatud.
5.

Mittefinantsettevõtte võlakoormus loetakse suureks, kui tema finantsvõimenduse määr on suurem kui 100% ja finantsnõuete kattekordaja on alla kolme; need näitajad arvutatakse rühma kõrgeimal konsolideerimistasemel järgmiselt: a) finantsvõimenduse määr on sularahas netovõlgnevuse ja omavahendite vahe, ja b) finantsnõuete kattekordaja on ühelt poolt lisandväärtus pluss tegevustoetuste, millest on maha arvatud: i) palgafond; ii) tegevusmaksud ja -lõivud; iii) muud tavalised netotegevuskulud, välja arvatud netointressid ja samalaadsed nõuded; ja iv) allahindlused ja kulum, ning teiselt poolt intressi ja samalaadsete nõuete vahe. Need näitajad arvutatakse kohaldatavate standardite kohaselt määratletud raamatupidamislike koondnäitajate alusel, mis on esitatud mittefinantsettevõtte finantsaruannetes ja kohalduvatel juhtudel audiitori poolt kinnitatud.
5.

Mittefinantsettevõtte võlakoormus loetakse suureks, kui tema finantsvõimenduse määr on suurem kui 100 % ja finantsnõuete kattekordaja on alla kolme; need näitajad arvutatakse rühma kõrgeimal konsolideerimistasemel järgmiselt: a) finantsvõimenduse määr on sularahas netovõlgnevuse ja omavahendite vahe; ja b) finantsnõuete kattekordaja on ühelt poolt lisandväärtus pluss tegevustoetuste, millest on maha arvatud: i) palgafond; ii) tegevusmaksud ja -lõivud; iii) muud tavalised netotegevuskulud, välja arvatud netointressid ja samalaadsed nõuded; ja iv) allahindlused ja kulum, ning teiselt poolt intressi ja samalaadsete nõuete vahe. Need näitajad arvutatakse kohaldatavate standardite kohaselt määratletud raamatupidamislike koondnäitajate alusel, mis on esitatud mittefinantsettevõtte finantsaruannetes ja kohalduvatel juhtudel audiitori poolt kinnitatud.
(2)

COVID-19 kriis kestab endiselt Euroopas ja üleilmselt ning selle edasine mõju majandusele ja finantseerimisasutustele on endiselt ebakindel; esineb risk, et tervise ja majanduse olukord võib veelgi halveneda. Turgudel ja ametiasutustel puudub teave kriisi pikaajalise mõju kohta finantssektorile ja krediiditurgudele. Samuti sõltuvad finantseerimisasutused endiselt olulisel määral avaliku sektori toetusest. Keskse tähtsusega on finantssüsteemi jätkuva kohase toimimise tagamine. Makromajandusliku arengu määramatust arvesse võtva, erandliku väljamaksete piiramise pikendamise eesmärgiks on võimaldada finantseerimisasutustel püsida süsteemse riski leevendamiseks piisavalt kõrgel kapitaliseerituse tasemel ja aidata kaasa majanduse taastumisele. Samas tunnustab ESRN ametiasutuste ja finantseerimisasutuste saavutusi pandeemia mõjude käsitlemisel. ESRN on teadlik dividendijaotuse tähtsusest, mis võimaldab finantseerimisasutustel kaasata väliskapitali, kuna investorite investeeringu tasustamine on kriitiline finantseerimisasutuste ja finantsturgude pikaajaliseks jätkusuutlikkuseks. Siiski peab ESRN dividendijaotuses vajalikuks äärmist hoolsust, et see ei seaks ohtu finantssüsteemi stabiilsust ja taastumisprotsessi, ning seetõttu leiab ESRN, et dividendijaotuse tase peab olema oluliselt madalam, kui COVID-19 kriisile eelnenud aastate jooksul.
5.

Mittefinantsettevõtte võlakoormus loetakse suureks, kui tema finantsvõimenduse määr on suurem kui 100 % ja finantsnõuete kattekordaja on alla kolme; need näitajad arvutatakse rühma kõrgeimal konsolideerimistasemel järgmiselt: a) finantsvõimenduse määr on sularahas netovõlgnevuse ja omavahendite vahe ja b) finantsnõuete kattekordaja on ühelt poolt lisandväärtus pluss tegevustoetuste, millest on maha arvatud: I) palgafond; ii) tegevusmaksud ja -lõivud; iii) muud tavalised netotegevuskulud, välja arvatud netointressid ja samalaadsed nõuded; ja iv) allahindlused ja kulum, ning teiselt poolt intressi ja samalaadsete nõuete vahe.
5.

Mittefinantsettevõtte võlakoormus loetakse suureks, kui tema finantsvõimenduse määr on suurem kui 100 % ja finantsnõuete kattekordaja on alla kolme; need näitajad arvutatakse rühma kõrgeimal konsolideerimistasemel järgmiselt: a) finantsvõimenduse määr on sularahas netovõlgnevuse ja omavahendite vahe ja b) finantsnõuete kattekordaja on ühelt poolt lisandväärtus pluss tegevustoetuste, millest on maha arvatud: i) palgafond; ii) tegevusmaksud ja -lõivud; iii) muud tavalised netotegevuskulud, välja arvatud netointressid ja samalaadsed nõuded; ja iv) allahindlused ja kulum, ning teiselt poolt intressi ja samalaadsete nõuete vahe. Need näitajad arvutatakse kohaldatavate standardite kohaselt määratletud raamatupidamislike koondnäitajate alusel, mis on esitatud mittefinantsettevõtte finantsaruannetes ja kohalduvatel juhtudel audiitori poolt kinnitatud.
(3)

Pidevalt muutuv küberohtude maastik ja oluliste küberintsidentide arvu kasv näitab, et risk liidu finantsstabiilsusele on suurenenud. COVID-19 pandeemia on näidanud, kui olulist rolli mängib tehnoloogia finantssüsteemi toimimisel. Kaugtöö vajaduse suurenemise tõttu pidid kõik asjaomased asutused oma tehnilist taristut ja riskiohjeraamistikku kohandama, mis on omakorda suurendanud finantssüsteemi küberriske ning andnud kurjategijatele võimaluse rakendada uusi ja täiendada varem kasutatud meetodeid olukorra enda huvides ära kasutamiseks (6). EKP pangandusjärelevalve andmetel on küberintsidentide arv 2020. aastal kasvanud 54 %, võrreldes 2019. aastaga (7).
(8)

Soovituse A eesmärk on vähendada piirmäärade mõju. Eelkõige on soovituse eesmärk kõrvaldada kahest regulatiivsest nõudest tulenevad soovimatud tagajärjed. Esiteks näeb rahaturufondide määrus ette, et vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondid võivad hinnata teatavaid varasid amortiseeritud soetusmaksumuses, tingimusel et saadud puhasväärtus jääb 20 baaspunkti piiresse puhasväärtusest, mis arvutatakse turuhinna või mudelipõhise hindamise meetodil kõikide varade kohta. See annab investoritele investeeringust esimesena väljuja eelise, sest nad saavad oma osakud tagasi võtta puhasväärtuses, mis ei vasta varade turuväärtusele. See võib soodustada massilist investeeringutest väljumist ning tuleks seetõttu välja jätta. Selle asemel peaks vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondide puhasväärtus olema kõikuv. Piirmäära välja jätmine muudab vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondide olulist tunnust ning võib seeläbi mõjutada selliste investorite valikuid, keda on seni meelitanud puhasväärtuse suhteline stabiilsus. Samal ajal püütakse soovitusega B suurendada vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondide likviidsusnõudeid, et muuta nad suhteliselt vähem riskantseks ja vähem volatiilsemaks kui lühiajalised muutuva puhasväärtusega rahaturufondid. Teiseks, kui ületatakse muid piirmäärasid, peavad vähevolatiilse puhasväärtuse ja valitsemissektori võlakohustustesse investeerimiseks mõeldud püsiva puhasväärtusega rahaturufondide valitsejad asjakohaseid tegevusi hindama ja dokumenteerima. See võib hõlmata teatavate konkreetsete likviidsuse juhtimise vahendite kasutamist, näiteks investorite kanda jäetavad tagasivõtmise tasud ning tagasivõtmise piirangud. COVID-19 pandeemia alguses võis üks neist piirmääradest sundida mõnda investorit oma investeeringut tagasi võtma, kuna oodati automaatset meetmete kehtestamist. Seetõttu tuleks need piirmäärad välja jätta. Piirmäärade kaotamine hõlbustaks ka vähevolatiilse puhasväärtusega ja püsiva puhasväärtusega rahaturufonde kasutamist rahaturufondide määruse sätete kohaselt, mis võimaldavad teatavatel tingimustel ajutiselt eirata likviidsusnõudeid, nagu on sätestatud rahaturufondide määruse artikli 24 lõikes 2.
(11)

Samuti näitab ESRNi hindamine, et eluasemehindade kasv on muutunud laiapõhjalisemaks nii linna- kui maapiirkondades. Sellest tulenevalt viitavad olemasolevad hinnangud sellele, et Saksamaa eluasemehinnad on kõrged ja ülehinnatud. Haavatavuste terviklikku analüüsi takistab praegu täpsete andmete puudumine eluasemelaenude laenuandmise standardite kohta, hoolimata meetmete võtmisest andmete kogumiseks alates 2023. aastast, tulenevalt 2021. aastal jõustunud riigisisesest eluasemelaenudega seotud andmete kogumise regulatsioonist. Viimase aja kohta kättesaadavad andmed eluasemelaenude laenuandmise standardite muutumise kohta on vastuolulised. Kuigi pankade laenutegevuse uuring viitab sellele, et laenutingimused eluaseme ostmiseks on 2020. aastal muutunud rangemaks, on erasektori allika (8) andmete kohaselt kõrge LTV suhtarvuga laenutaotluste osakaal 2020. aastal kasvanud. Saksamaa ametiasutustele kättesaadava teise erasektori allika andmete kohaselt, mis sisaldavad ka tegelikke tehinguid, mis esindavad teatud osa koguturust, on LTV suhtarvud viimase kümne aasta jooksul kasvanud. Pankade laenutegevuse uuringu kohaselt on LTV suhtarvud pärast kriisi aga kahanenud. Andmed näitavad ka DSTI suhtarvude ja tähtaegade kahanemist 2010ndate esimeses pooles, ning kasvamist teises pooles. Samas on võla ja sissetuleku (DTI) suhtarvud stabiilselt kasvanud alates 2009. aastast.
(11)

Austria osas on hiljuti läbiviidud hindamise käigus tuvastatud, et pärast mõõduka kasvu perioodi on eluasemete reaalhindade kasv kiirenenud, ületades reaalse kasutatava tulu kasvu. Lisaks on pidevalt kasvanud kodumajapidamiste laenude maht. ESRNi hindamise raames tuvastati, et pärast 2019. aasta septembrit on eluasemehindade reaalkasv 2021. aasta esimeses kvartalis kiirenenud, ületades sama perioodi reaalse kasutatava tulu kasvu. Sellest tulenevalt on Oesterreichische Nationalbanki hinnangul elamukinnisvara 2021. aasta esimese kvartali seisuga veelgi rohkem ülehinnatud. Eluaseme soetamiseks kasutatud kodumajapidamiste laenude reaalkasv on alates 2019. aastast pidevalt suurenenud. Austria finantsturgude stabiilsuse nõukogu 2021. aasta juuni pressiteate kohaselt (9) on hüpoteeklaenude laenuandmise standardid laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarvus ning laenumaksete ja sissetuleku suhtarvus viie aasta keskmisega võrreldes pidevalt tõusnud ning nende kõrgete suhtarvudega laenude osakaal on märkimisväärne.
3.

Horvaatia, olles liikmesriik, kelle suhtes kohaldati erandit, on osalenud ERM IIs alates 2020. aastast. Hrvatska narodna banka on lepingupooleks Euroopa Keskpanga ja euroalaväliste liikmesriikide keskpankade vahel 16. märtsil 2006 sõlmitud lepingus, millega kehtestati vahetuskursimehhanismi töökord majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis (1), mida on muudetud 21. detsembri 2006. aasta (2), 14. detsembri 2007. aasta (3), 8. detsembri 2008. aasta (4), 13. detsembri 2010. aasta (5), 21. juuni 2013. aasta (6), 6. detsembri 2013. aasta (7), 13. novembri 2014. aasta (8) ja 22. jaanuari 2020. aasta (9) lepingutega (edaspidi koos „ERM II keskpankade leping“).
KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 486/73,

13. veebruar 1973,

millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1004/71 rafineerimata oliiviõli suhtes kohaldatavate maksude kindlaksmääramise kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 22. septembri 1966. aasta määrust nr 136/66/EMÜ õli- ja rasvaturu ühise korralduse kehtestamise kohta,1 viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1547/72,2 eriti selle artikli 13 lõiget 4,

võttes arvesse nõukogu 27. oktoobri 1966. aasta määrust nr 162/66/EMÜ õli- ja rasvakaubanduse kohta ühenduse ja Kreeka vahel,3 eriti selle artikli 3 lõiget 4 ja artiklit 9,

ning arvestades, et:

komisjoni 14. mai 1971. aasta määruses (EMÜ) nr 1004/71 rafineerimata oliiviõli suhtes kohaldatavate maksude kindlaksmääramise kohta4 on sätestatud muuhulgas, et impordimaksude määrad määratakse kindlaks nii sageli kui see on ühenduse turu stabiilsuse jaoks vajalik ning viisil, mis tagab, et neid saab kohaldada vähemalt kord nädalas;

kui kohaldatakse ekspordimakse, ei ole vaja impordimakse eespool esitatud sagedusega kindlaks määrata; sellisel juhul ei pea kehtestama impordimakse selleks ajaks, kui kohaldatakse ekspordimakse;

käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas õli- ja rasvaturu korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määruse (EMÜ) nr 1004/71 artikli 8 lõige 1 asendatakse järgmisega:

"1. Määruse nr 136/66/EMÜ artiklis 13 ja määruse nr 162/66/EMÜ artiklis 3 osutatud maksude määrad määratakse kindlaks nii sageli kui see on ühenduse turu stabiilsuse jaoks vajalik ning viisil, mis tagab, et neid saab kohaldada vähemalt kord nädalas.

Kui kohaldatakse määruse nr 136/66/EMÜ artiklis 18 sätestatud ekspordimakse, ei pea nende kehtivuse ajal siiski kohaldama eelmises lõigus osutatud makse märgitud sagedusega."

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamisele järgneval päeval.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 13. veebruar 1973

Komisjoni nimel

president

Franois-Xavier ORTOLI

1 EÜT 172, 30.9.1966, lk 3025/66.

2 EÜT L 165, 21.7.1972, lk 1.

3 EÜT 197, 29.10.1966, lk 3393/66.

4 EÜT L 109, 15.5.1971, lk 17.
Official Journal L 066 , 13/03/1973 P. 0005 - 0005



NÕUKOGU MÄÄRUS (EMÜ) nr 681/73, 26. veebruar 1973, protokolli sõlmimise kohta, millega tulenevalt uute liikmesriikide ühinemisest Euroopa Majandusühendusega fikseeritakse teatavad Euroopa Majandusühenduse ja Iisraeli Riigi vahelise lepinguga seotud sätted EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 113, võttes arvesse 22. jaanuaril 1972. aastal Brüsselis allakirjutatud lepingut uute liikmesriikide ühinemise kohta Euroopa Majandusühenduse ja Euroopa Aatomienergiaühendusega,1 eriti sellele lisatud akti artiklit 108, võttes arvesse komisjoni soovitust ning arvestades, et: on soovitav sõlmida protokoll, millega tulenevalt uute liikmesriikide ühinemisest Euroopa Majandusühendusega fikseeritakse teatavad Euroopa Majandusühenduse ja Iisraeli Riigi vahelise lepinguga seotud sätted, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Ühenduse nimel sõlmitakse protokoll, millega fikseeritakse teatavad Euroopa Majandusühenduse ja Iisraeli Riigi vahelise lepinguga seotud sätted ja mille tekst on lisatud käesolevale määrusele. Artikkel 2 Nõukogu eesistuja teatab protokolli artikli 3 sätete kohaselt teisele lepinguosalisele, et ühendus on protokolli jõustumiseks vajalikud menetlused lõpule viinud.2 Artikkel 3 Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 26. veebruar 1973 Nõukogu nimel eesistuja E. GLINNE 1 EÜT L 73, 27.3.1972, lk 5. 2 Protokolli jõustumise kuupäev avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas.
Euroopa Liidu Teataja L 055 , 28/02/1973 Lk 0004 - 0004

Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 1 Köide 1 Lk 0103

Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 01 Köide 1 Lk 0190

Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 1 Köide 1 Lk 0103

Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 01 Köide 1 Lk 0206

Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 01 Köide 1 Lk 0206



Nõukogu määrus (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 559/73, 26. veebruar 1973, millega muudetakse määrust (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68, millega on kehtestatud Euroopa ühendustele makstavate maksude kohaldamise tingimused ja kord EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa ühenduste ühtse nõukogu ja ühtse komisjoni asutamislepingut, võttes arvesse Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli, eriti selle artiklit 13, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades, et: Euroopa Ühenduste Kohtu hiljutist otsust ja teatavaid kiireloomulisi sotsiaalseid vajadusi silmas pidades on soovitatav muuta nõukogu 29. veebruari 1968. aasta määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68, [1] millega kehtestatakse Euroopa ühendustele makstavate maksude kohaldamise tingimused ja kord, (viimati muudetud määrusega (Euratom, ESTÜ, EMÜ) nr 2531/72) [2] üht sätet, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Käesolevaga muudetakse 29. veebruari 1968. aasta määrust (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68 järgmiselt. Artikli 3 lõike 3 punkti a esimeses taandes asendatakse sõnad "majapidamistoetus" sõnadega "perekonnapea toetus". Artikkel 2 Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. juulist 1972. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 26. veebruar 1973 Nõukogu nimel eesistuja E. Glinne [1] EÜT L 56, 4.3.1968, lk 8. [2] EÜT L 272, 5.12.1972, lk 6. --------------------------------------------------
Euroopa Liidu Teataja L 155 , 11/06/1973 Lk 0006 - 0006

Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 1 Köide 1 Lk 0104

Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 01 Köide 1 Lk 0196

Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 1 Köide 1 Lk 0104

Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 01 Köide 1 Lk 0217

Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 01 Köide 1 Lk 0217



Nõukogu määrus (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1544/73, 4. juuni 1973, millega muudetakse määrust (Euratom, ESTÜ, EMÜ) nr 260/68, millega on kehtestatud Euroopa ühendustele makstavate maksude kohaldamise tingimused ja kord EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa ühenduste ühtse nõukogu ja ühtse komisjoni asutamislepingut, võttes arvesse Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli, eriti selle artiklit 13, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades, et: nõukogu 29. veebruari 1968. aasta määrust (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68, [1] millega kehtestatakse Euroopa ühendustele makstavate maksude kohaldamise tingimused ja kord, (muudetud määrusega (Euratom, ESTÜ, EMÜ) nr 559/73) [2] on tarvis muuta, võtmaks arvesse 4. juuni 1973. aasta määrust (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1543, [3] millega kehtestatakse teadusuuringute ja investeerimisfondidest tasustatavate Euroopa ühenduste ametnike suhtes ajutiselt kohaldatavad erimeetmed, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Määrust (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68 muudetakse järgmiselt: a) artiklile 2 lisatakse kuues ja seitsmes taane järgmises sõnastuses: - "isikud, kellel teenistuse lõppemisel on õigus saada määruse (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1543 artiklite 3 ja 4 kohast toetust; - isikud, kellel teenistuse lõppemisel on õigus saada määruse (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1543 artikli 5 kohast toetust." b) artikli 6 lõike 1 punkt b asendatakse järgmisega: "Nimetatud sätteid kohaldatakse ka määruse (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1543 artikli 5 kohastele maksetele." Artikkel 2 Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Luxembourg, 4. juuni 1973 Nõukogu nimel eesistuja R. Van Elslande [1] EÜT L 56, 4.3.1968, lk 8. [2] EÜT L 55, 28.2.1973, lk 4. [3] EÜT L 155, 11.6.1973, lk 1. --------------------------------------------------