KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2020/870,

24. juuni 2020,

millega kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks Egiptusest pärit klaasfilamentkiust toodete impordi suhtes ja nõutakse lõplikult sisse sellise impordi suhtes kehtestatud ajutine tasakaalustav tollimaks ning kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks Egiptusest pärit klaasfilameD ntkiust toodete registreeritud impordi suhtes

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2016. aasta määrust (EL) 2016/1037 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed (1) (edaspidi „alusmäärus“), eriti selle artiklit 15 ja artikli 16 lõiget 4,

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

1.1. Algatamine

(1) 7. juunil 2019 algatas Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“) alusmääruse artikli 10 alusel subsiidiumivastase uurimise seoses Egiptusest pärit klaasfilamentkiust toodete impordiga Euroopa Liitu (edaspidi „liit“).

(2) Komisjon avaldas algatamisteate (edaspidi „algatamisteade“) Euroopa Liidu Teatajas (2).

(3) Komisjon algatas uurimise kaebuse alusel, mille esitas 24. aprillil 2019 Euroopa klaasfilamentkiu tootjate ühendus (edaspidi „kaebuse esitaja“ või „APFE“) tootjate nimel, kelle toodang moodustab üle 71 % liidu kogutoodangust.

(4) Uurimise käigus leidis komisjon täiendavaid tõendeid asjaomaste subsiidiumide kohta, mida ei käsitletud täielikult algatamisteates. Seepärast otsustas komisjon kooskõlas alusmääruse artikli 10 lõikega 7 kaasata need subsiidiumid kõnealusesse uurimisse ja muuta vastavalt algatamisteadet.

(5) Komisjon avaldas 12. veebruaril 2020Euroopa Liidu Teatajas teate, millega muudetakse algatamisteadet (3). Selle kohta lisati toimikusse märkus ja Egiptuse valitsust kutsuti üles pidama nõu nende täiendavate subsiidiumide üle.

1.2. Ajutised meetmed

(6) 7. märtsil 2020 kehtestas komisjon rakendusmäärusega (EL) 2020/379 (4) (edaspidi „ajutine määrus“) Egiptusest pärit klaasfilamentkiust toodete liitu suunatud impordi suhtes ajutise tasakaalustava tollimaksu.

(7) Nagu märgitud ajutise määruse põhjenduses 27, hõlmas subsideerimise ja kahju tekitamise uurimine ajavahemikku 1. aprillist 2018 kuni 31. märtsini 2019 (edaspidi „uurimisperiood“) ning kahju hindamise seisukohast oluliste suundumuste uurimine ajavahemikku 1. jaanuarist 2016 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood“).

1.3. Järgnenud menetlus

(8) Pärast algatamisteate muutmise teate avaldamist Euroopa Liidu Teatajas (vt eespool põhjendus 4) esitas komisjon Egiptuse valitsusele, eksportivale tootjale ja Hiina Rahvavabariigi valitsusele (edaspidi „Hiina valitsus“) teabenõude.

(9) Egiptuse valitsusele esitatud teabenõude eesmärk oli uurida põhjalikult koostööd Egiptuse valitsuse ja Hiina valitsuse vahel eksportiva tootja huvides. Võttes arvesse Hiina valitsuse seotust ja tihedat koostööd Egiptuse valitsusega seoses Egiptusest pärit klaasfilamentkiust toodetele (edaspidi „uurimisalune toode“) võimaldatud subsideerimisega, tegi komisjon kindlaks, et Hiina valitsus on uurimisest huvitatud isik, ning edastas Egiptuse valitsusele saadetud teabenõude Hiina valitsusele, kutsudes teda uurimises koostööd tegema. Hiina valitsus ei vastanud aga komisjoni kutsele ega registreerinud end uurimisest huvitatud isikuna.

(10) Pärast algatamisteate muutmise teate avaldamist ja Egiptuse valitsusele esitatud teabenõuet märkis Egiptuse valitsus kõigepealt, et temalt ei saa nõuda teabe esitamist ega tema jurisdiktsioonist välja jäävate valitsusasutuste või eraõiguslike üksuste vastuse kooskõlastamist.

(11) Teiseks märkis Egiptuse valitsus, et komisjoni nõutud teave asub väljaspool tema jurisdiktsiooni. Egiptuse valitsuse sõnul pani komisjon talle ebamõistliku koormuse, nõudes teavet, mis ei ole uurimise jaoks vajalik.

(12) Kolmandaks väitis Egiptuse valitsus, et komisjon kaasas Hiina Rahvavabariigi (edaspidi „Hiina RV“ või „Hiina“) käesolevasse uurimisse, kutsumata teda enne uurimise algatamist konsulteerima.

(13) Neljandaks märkis Egiptuse valitsus, et subsiidiumivastases alusmääruses on sätestatud, et subsiidium on olemas üksnes juhul, kui „päritolu- või ekspordiriigi valitsus on andnud rahalist toetust“. Egiptuse valitsus märkis, et algatamisteate muutmise teade käsitles Hiina valitsuse poolt väidetavalt antud subsiidiume. Seega rikkus komisjon algatamisteate muutmise teatega subsiidiumivastast alusmäärust, kaasates uurimisse rahalised toetused, mida ei saa pidada subsiidiumiks liidu õiguse alusel.

(14) Lõpuks väitis Egiptuse valitsus, et teabenõue oli tegelikult Hiina valitsusele saadetav esialgne küsimustik. Andes vastamiseks 30 päeva asemel 15 päeva, rikkus komisjon seega WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu (edaspidi „subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete leping“) artiklit 12.1.1 ja alusmääruse artikli 11 lõiget 2.

(15) Komisjon ei nõustunud Egiptuse valitsuse seisukohaga. Seoses Egiptuse valitsuse jurisdiktsiooni puudumisega ja Hiina valitsuse de facto kaasamisega uurimisse ekspordiriigina leidis komisjon, et komisjoni uuritud subsiidiume antakse Egiptuse valitsuse ja Hiina valitsuse vahelise koostöö raamistikus. Seetõttu võisid subsiidiumid olla omistatavad Egiptusele, kuna Egiptus tunnistas Hiina valitsuse meetmeid ja võttis need omaks. Selle punkti kohta tehtud järeldused on esitatud üksikasjalikult allpool punktis 3.2.2.

(16) Peale selle märkis komisjon, et ta palus Egiptuse valitsusel esitada teavet Hiina pangandussektori üldise õigusraamistiku ja Hiina finantsasutuste kohta, sest Egiptuse valitsus on käesoleva uurimisega seotud valitsus ja kõnealused subsiidiumid võis talle omistada, nagu on selgitatud allpool punktis 3.2.2. Seega oli nõutud teave vajalik, et komisjon saaks kindlaks teha subsideerimise olemasolu.

(17) Lisaks andis komisjon Hiina valitsusele otsese võimaluse registreerida end huvitatud isikuna ja esitada nende küsimuste kohta nõutud teabe. Nagu on selgitatud põhjendustes 96 ja 97, on Egiptuse valitsus koos Hiina valitsusega loonud Hiina RV kaubandusministeeriumi ja Suessi kanali majandustsooni üldameti vahel sõlmitud 2016. aasta lepingu (Egiptuse Suessi majandus- ja kaubanduskoostöö tsooni kohta) artikli 8 alusel kolmetasandilise juhtimismehhanismi. See mehhanism loodi muu hulgas selleks, et tegeleda koostöötsooni toimimist mõjutada võivate küsimustega (kaasa arvatud tasakaalustavate tollimaksude kehtestamine sellest tsoonist pärit ekspordile).

(18) Seetõttu leidis komisjon, et isegi kui osa Egiptuse valitsuselt nõutud teabest ei olnud tema valduses, olid Egiptuse valitsusel kõik vajalikud vahendid nõutud teabe saamiseks Hiina valitsuselt.

(19) Lisaks ei nõustunud komisjon Egiptuse valitsusega teabenõude kvalifitseerimise küsimuses. Teabenõue saadeti mitu kuud pärast esialgse küsimustiku saatmist Egiptuse valitsusele. Teabenõue vastas komisjoni vajadusele koguda täiendavaid andmeid, mis osutusid vajalikuks uurimise käigus kogutud täiendavate tõendite alusel. Sellega seoses märkis komisjon, et Egiptuse valitsus oli esialgse küsimustiku juba kätte saanud ja talle anti vastamiseks aega 37 päeva.

(20) Lisaks sellele märkis komisjon, et teabenõude tegelik sisu piirdus uurimise käigus tuvastatud muude asjaomaste subsiidiumidega ning teabenõude tase ja maht ei ole kuidagi võrreldavad esialgse küsimustiku omadega. Lõpuks märkis komisjon, et pärast tähtaja pikendamise taotlust anti Egiptuse valitsusele kõnealusele täiendavale teabenõudele vastamiseks aega 22 päeva, hoolimata menetluse väga hilisest etapist.

(21) Seega, võrreldes Egiptuse valitsusele esialgses küsimustikus esitatud kõige ulatuslikumale teabenõudele vastamiseks antud aega täiendavale teabenõudele vastamiseks antud ajaga, leidis komisjon, et Egiptuse valitsusele oli antud piisavalt aega.

(22) Eespool esitatud kaalutlusi arvesse võttes lükati need Egiptuse valitsuse väited tagasi.

(23) Pärast ajutiste tasakaalustavate tollimaksude kehtestamise aluseks olnud oluliste faktide ja kaalutluste avalikustamist (edaspidi „esialgsete järelduste avalikustamine“) esitasid Egiptuse valitsus ja Egiptuse eksportiv tootja kirjalikud esildised, milles nad tegid teatavaks oma seisukohad esialgsete järelduste kohta.

(24) Egiptuse valitsusele ja Egiptuse eksportivale tootjale anti ärakuulamise võimalus.

(25) Egiptuse valitsuse kuulas ära ka kaubandusmenetlustes ärakuulamise eest vastutav ametnik.

(26) Komisjon vaatas huvitatud isikute esitatud märkused läbi ja tegeles nendega, nagu on käesolevas määruses üksikasjalikult kirjeldatud.

(27) COVID-19 leviku ohu ja nakkuspuhanguga toime tulemiseks võetud meetmete (5) tõttu ei olnud komisjonil võimalik eksportiva tootja ja Egiptuse valitsuse esitatud andmeid täies mahus kontrollida. Kuna see olukord tekkis menetluse väga hilises etapis ja teine lahendus (näiteks koosoleku korraldamine esitatud teabe kaugkontrolliks võrdluses muude kontrollitavate allikatega vastavalt komisjoni teatele COVID-19 kohta) ei olnud enam võimalik, kasutas komisjon erandkorras subsiidiumi arvutamiseks nende isikute esitatud teavet, mida kontrolliti kogu kättesaadava teabe põhjal.

1.4. Lõplike järelduste avalikustamine

(28) Komisjon teavitas kõiki huvitatud isikuid olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal ta kavatses kehtestada lõpliku tasakaalustava tollimaksu Egiptusest pärit klaasfilamentkiust toodete liitu suunatud impordi suhtes (edaspidi „lõplike järelduste avalikustamine“).

(29) Pärast lõplike järelduste avalikustamist esitasid Egiptuse valitsus, Jushi kontsern, kaebuse esitajad ning klaasfilamentkiust toodete Euroopa kasutajate ja turustajate rühm kirjalikud esildised, milles nad tegid teatavaks oma seisukohad lõplike järelduste kohta.

(30) Ärakuulamist taotlenud isikutele anti selleks võimalus. Pärast lõplike järelduste avalikustamist korraldasid komisjoni talitused Egiptuse valitsuse ja Jushi kontserni ärakuulamise.

(31) Komisjon vaatas huvitatud isikute esitatud märkused läbi ja käsitles neid käesolevas määruses.

1.5. Uurimisperiood ja vaatlusalune periood

(32) Kuna uurimisperioodi ja vaatlusaluse perioodi kohta märkusi ei esitatud, kinnitati ajutise määruse põhjendus 27.

2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE

2.1. Toote määratlusega seotud väited

(33) Kuna toote määratluse kohta märkusi ei esitatud, kinnitas komisjon ajutise määruse põhjendustes 44 ja 48 esitatud järeldused.

3. SUBSIDEERIMINE

3.1. Kõnealuse uurimisega hõlmatud subsiidiumid ja subsiidiumikavad

(34) Kaebuses, algatamisteates, algatamisteate muutmise teates ning komisjoni küsimustikule ja lisateabe taotlusele antud vastustes esitatud teabe põhjal uuriti väidetavat Egiptuse valitsuse poolset subsideerimist järgmiste subsiidiumide kaudu: a) poliitilised sooduslaenud, krediidiliinid, muu rahastamine, kindlustus ja tagatised; b) riiklikud kaubatarned ja teenused tegelikust maksumusest väiksema tasu eest: — riiklik elektriga varustamine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest; — valitsuselt maa saamine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest; c) otseste maksuvabastus- ja maksuvähenduskavade kaudu saamata jäänud tulu: — EIT privileegid erimajandustsoonis asuvatele ettevõtetele; d) kaudsete maksude ja imporditollimaksude kavade kaudu saamata jäänud tulu: — käibemaksuvabastused ja imporditollimaksude vähendamine imporditud seadmete kasutamise eest; — käibemaksu- ja imporditollimaksuvabastus imporditud sisendmaterjalidele, mida kasutatakse eksporditavates valmistoodetes.

3.2. Suessi majandus- ja kaubanduskoostöötsoon (SETC-tsoon)

(35) Väidetav subsideerimine Egiptuses puudutab Hiina-Egiptuse Suessi majandus- ja kaubanduskoostöötsoonis (edaspidi „SETC-tsoon“) asuvat äriühingut. Tsooni suurus on 7,34 km2, mis on jaotatud 1,34 km2 suuruseks stardialaks ja 6 km2 suuruseks laienemisalaks.

(36) Selle erimajandustsooni lõid koos Hiina ja Egiptus ning see sai alguse 1990. aastatel. Tollal külastas toonane Egiptuse president Hiina erimajandustsoone ja väljendas soovi kasutada Hiina kogemusi selliste tsoonidega, et luua Egiptuses sarnane struktuur. Selle tulemusena kirjutasid Hiina ja Egiptuse peaminister 1997. aastal alla vastastikuse mõistmise memorandumile, milles kaks riiki „nõustuvad tegema koostööd Suessi lahe põhjaosas vabamajandustsooni arendamisel, jagades Hiina kogemusi erimajandustsoonide loomisega, osaledes tsooni käsitlevate uuringute ajakohastamises ja ergutades Hiina asjaomast ettevõtlussektorit panustama tsoonis loodavatesse projektidesse“ (6).

(37) Pärast kõnealuse lepingu sõlmimist nimetas Hiina Tianjini omavalitsuse alluvuses oleva riigiettevõtte Tianjin TEDA Investment Holding Co., Ltd. (edaspidi „Tianjin TEDA“) täitma seda ülesannet Hiina poolel. Tianjin TEDA ühines seejärel Egiptuse Suessi kanali haldusasutuse, Egiptuse keskpanga ja veel nelja Egiptuse riigiettevõttega, et luua majandustsooni arendamiseks ja ehitamiseks Egiptuse-Hiina ühisettevõte. Hiina poolele kuulus 10 % ja Egiptuse poolele 90 % ühisettevõtte aktsiatest. 1998. aastal andis Suessi kubernerkond asjaomase maa Suessi lahe loodepiirkonnas üle Egiptuse-Hiina ühisettevõttele. Pärast seda aga edenes projekt mitu aastat üksnes vähesel määral (7).

(38) 2002. aastal klassifitseeris Egiptuse valitsus suurema 20 km2 suuruse ala (Northwest Gulf of Suez Economic Zone), kus SETC-tsoon asus, ametlikult erimajandustsooniks (8). Seega hakati ka SETC-tsooni suhtes kohaldama Egiptuse seadust nr 83/2002 erimajandustsoonide kohta (edaspidi „seadus nr 83/2002“).

(39) Uus hoog saadi sisse 2006. aastal, kui Hiina otsustas veelgi soodustada globaliseerumispoliitikat (nn Go Global Policy), et Hiina äriühingud investeeriksid välismaale. Sellega seoses tegi Hiina kaubandusministeerium ettepaneku luua nn ülemere kaubandus- ja koostöötsoonid ning 18st ametlikult heakskiidetud tsoonist oli SETC-tsoon üks esimesi (9). Hiina-Aafrika koostööfoorumi Pekingi tippkohtumisel 2006. aastal teatas Hiina president Hu Jintao, et „järgmise kolme aasta jooksul luuakse Aafrika riikides kolm kuni viis ülemere majandus- ja kaubanduskoostöötsooni“ (10).

(40) 2007. aastal korraldas Hiina kaubandusministeerium pakkumismenetluse, et nimetada ametlikult heakskiidetud ülemere kaubandus- ja majanduskoostöötsoonide teise paketi arendajad. SETC-tsooni puhul võitis Tianjin TEDA esitatud pakkumus. Tianjin TEDA asutas 2008. aasta oktoobris koos Hiina-Aafrika Arengufondiga ühisettevõtte, et luua China-Africa TEDA Investment Co., Ltd. (edaspidi „China-Africa TEDA“), mis on Hiina peamine investeerimisüksus koostöötsoonis. China-Africa TEDA ühines Egiptuse-Hiina ühisettevõttega, et luua SETC-tsooni arengu edendamiseks Egiptuses uus ettevõte Egypt TEDA Investment Co. (edaspidi „Egypt TEDA“). Seekord kuulus Hiina poolele 80 % ja Egiptuse poolele (mida esindas ECJV) 20 % aktsiaid. Pärast ettevõtte ametlikku asutamist 2008. aastal arenes töö tsoonis kiiresti. Kahe riigi tollased peaministrid avasid stardiala 7. novembril 2009 ning lisasid SETC-tsooni kahe riigi vaheliste oluliste majandus- ja kaubanduskoostöö projektide nimekirja (11). 2011. aasta lõpuks oli kogu stardiala taristu valmis (12).

(41) Pärast rahvarahutusi Egiptuses käis president Morsi 2012. aastal Hiinas riigivisiidil, mille ajal viitas ta sellele tsoonile kui kahe riigi vahelise kahepoolse koostöö põhiprojektile ning avaldas lootust, et üha rohkem Hiina ettevõtteid investeerib Egiptusesse selle tsooni ja järgnevate projektide kaudu ning osaleb seega Egiptuse taastamise programmis (13).

(42) Egypt TEDA ja Egiptuse ametivõimud allkirjastasid 2013. aastal lepingu 6 km2 suuruse laienemisala maatüki kohta. Alates 2013. aastast on ülemere kaubandus- ja majanduskoostöötsoone (nagu SETC-tsoon) edasi arendatud ka majandusvööndi ja maanteede algatuse „Belt and Road“ raames. Seega on ülemere-tööstuspargid muutunud Hiina äriühingute „välisturule minekuga“ seotud investeeringute oluliseks kandjaks. Selle tulemusena on SETC-tsoon lisatud eriti just alates 2013. aastast peaaegu kõikidesse kahe valitsuse vahelistesse olulistesse koostöödokumentidesse (14).

(43) 2014. aastal algatas Egiptus Suessi kanali koridori arengukava. Selle kava raames liideti SE-tsoon 2015. aastal ametlikult laiema Suessi kanali majandustsooniga (edaspidi „SC-tsoon“), mis hõlmab kogu Suessi kanalit ümbritsevat ala pindalaga 461 km2. Kogu ala peetakse nüüd vastavalt seadusele nr 83/2002 ja selle muudatustele erimajandustsooniks (15).

(44) 2015. aasta detsembris külastas president Sisi Hiinat, kus ta teatas, et Egiptus võtab vastu president Xi Jinpingi pakkumise teha algatuse „One Belt, One Road“ raames koostööd ja arendada edasi projekte Egiptuses. Kaks presidenti käivitasid 21. jaanuaril 2016 ametlikult projekti SETC-tsooni laiendamiseks 6 km2 suurusele laienemisalale. Xi Jinpingi riigivisiidil Egiptusesse kirjutasid kaks valitsust ka alla Hiina Rahvavabariigi kaubandusministeeriumi ja Egiptuse Araabia Vabariigi Suessi kanali majandustsooni üldameti 21. jaanuari 2016. aasta lepingule Suessi majandus- ja kaubanduskoostöötsooni kohta (edaspidi „koostööleping“). Koostöölepingus selgitati täpsemalt SETC-tsooni tähtsust ja õiguslikku seisundit (16).

(45) Koostöölepingu peamine eesmärk oli luua selle koostöö jaoks selge kirjalik raamistik ja vormistada see algatuse „One Belt, One Road“ raames, hõlmates Hiina valitsuse toetust välismaal asuvatele äriühingutele. Kuigi komisjon seda oma taotlustes selgelt palus, ei esitatud koostöölepingu ettevalmistustööde kohta täpsemat teavet.

(46) Koostöölepingu kohaselt arendavad valitsused SETC-tsooni ühiselt. Nad teevad seda kooskõlas oma asjakohaste riiklike strateegiatega (ühelt poolt Hiina majandusvööndi ja maanteede algatus „Belt and Road“ ja teiselt poolt Egiptuse Suessi kanali koridori arengukava). Selleks pakub Egiptuse valitsus maad, tööjõudu ja teatavaid maksusoodustusi, samal ajal kui tsoonis tegutsevad Hiina äriühingud kasutavad tootmisrajatise haldamiseks oma vara ja juhte. Selleks et kompenseerida Egiptuse rahaliste vahendite nappust, toetab Hiina valitsus seda projekti ka vajalike rahaliste vahendite kättesaadavaks tegemisega Egypt TEDA-le ja SETC-tsoonis tegutsevatele Hiina äriühingutele.

(47) SETC-tsoonis tegutseva klaasfilamentkiust toodete tootja Jushi Egypti asutas Hiina emaettevõtja Jushi kontsern Egiptuse õiguse alusel. Klaasfilamentkiust toodete tootja emaettevõtja on riigile kuuluvate varade järelevalve- ja halduskomisjoni (edaspidi „SASAC“) omanduses. Ta on saanud asjaomastelt Hiina valitsusasutustelt (17) heakskiidu tütarettevõtja asutamiseks Egiptuses. Tütarettevõtjat rahastatakse Hiinast tuleva rahaga, ta kasutab Hiinast imporditud sisendmaterjale ja -seadmeid, teda juhivad Hiina juhid ning ta kasutab Hiina oskusteavet. Ta toodab Egiptuses klaasfilamentkiust tooteid, mida eksporditakse SETC-tsoonist Euroopa Liitu.

(48) Eespool nimetatud koostöölepingu sujuva rakendamise tagamiseks lõid kaks valitsust ka kolmetasandilise konsulteerimismehhanismi. Sellega seoses allkirjastasid Egiptuse Araabia Vabariigi Suessi kanali majandustsooni üldamet ja Hiina Rahvavabariigi Tianjini omavalitsuse kaubanduskomisjon esimese tasandi valitsustevaheliste konsultatsioonide pidamiseks koostöölepingu Hiina-Egiptuse Suessi majandus- ja kaubanduskoostöötsooni halduskomisjoni loomise kohta. Teisel tasandil loodi Suessi majandus- ja kaubanduskoostöö korralduskomitee, et tagada tehnilise tasandi arutelud Hiina Tianjini omavalitsuse pädevate haldusosakondade ja Egiptuse Suessi kanali majandustsooni ameti asjaomaste pädevate osakondade vahel. Nende komisjonide korrapärased koosolekud on toimunud alates 2017. aastast. Kolmandal tasandil teatavad Egypt TEDA ja asjaomased Egiptuse partnerid eespool nimetatud valitsustasanditele tekkinud probleemidest ja raskustest.

3.2.1. Osaline koostööst keeldumine ja kättesaadavate faktide kasutamine seoses SETC-tsooniga

3.2.1.1. Alusmääruse artikli 28 lõike 1 kohaldamine Egiptuse valitsuse suhtes

(49) Komisjon palus oma küsimustikus, teabenõudes ja kontrollkäigu ajal, et Egiptuse valitsus esitaks teatava teabe Suessi majandus- ja kaubanduskoostöötsooni kohta Egiptuses. Need teabenõuded sisaldasid muu hulgas küsimusi õigus- ja institutsioonilise raamistiku ning Hiina ja Egiptuse valitsustevaheliste lepingute olemasolu kohta.

(50) Eelkõige küsis komisjon pärast algatamisteate muutmist Egiptuse valitsuselt teavet SETC-tsooni toimimise ja selle õigusliku aluse kohta, viidates eeskätt Egiptuse valitsuse ja Hiina valitsuse vahelisele koostööle SETC-tsooni loomisel ja kujundamisel ärikeskkonnana, mis suudab ligi meelitada Hiina investoreid. Lisaks sellele küsis komisjon teavet, kuidas Egypt TEDA investeerimisettevõtte, TEDA valdusettevõtte ja Egiptuse-Hiina ühine töörühm SETC-tsooni kontrollivad ja haldavad ning milline on Hiina-Aafrika arengufondi (CAD) roll seoses Hiina välisinvesteeringutega. Samuti küsis komisjon Egiptuse valitsuselt SETC-tsooni staatuse kohta Hiina kaubandusministeeriumi heaks kiidetud ülemere majandus- ja koostöötsoonina.

(51) Egiptuse valitsus esitas oma vastuses ainult osa nõutud teabest ja jättis olulisele osale teabenõudest vastamata.

(52) Egiptuse valitsus andis teavet SETC-tsooni õigusliku aluse kohta, esitades Egiptuse valitsuse ja Hiina valitsuse rahvusvahelised lepingud, mis on nende koostöö õiguslik alus ja mille eesmärk on tuua kasu sellistele SETC-tsoonis asutatud äriühingutele nagu eksportiv tootja.

(53) Komisjonil puudub aga endiselt teave Hiina valitsuse ja Egiptuse valitsuse vahel SETC-tsooni kohta sõlmitud lepingute, vastastikuse mõistmise memorandumite või muude dokumentide kohta. Näiteks leidis komisjon avalikult kättesaadavad viited 2016. aasta viisaastaku rakendussuunistele, mis käsitlevad Hiina Rahvavabariigi ja Egiptuse Araabia Vabariigi vahelise laiaulatusliku strateegilise partnerluse edendamist.

(54) Lisaks loodi 2017. aasta aprillis ametlikult äriühingu China-Egypt TEDA Suessi majandus- ja kaubanduskoostöötsooni ühine korralduskomitee. 2017. aasta juulis loodi valitsustevaheline koordineerimiskomitee ja see pidas oma esimese ühiskoosoleku. Komisjon ei saanud kirjalikke dokumente nende erinevate konsulteerimismehhanismide raames toimunud koosolekute kohta, välja arvatud üks halduskomisjoni koosolek.

(55) Sellise teabe puudumisel leidis komisjon, et talle on jäetud esitamata väga oluline teave uurimise selle tahu kohta.

(56) Seepärast teatas komisjon Egiptuse valitsusele, et ta võib olla sunnitud kasutama SETC-tsoonis asuvate äriühingute väidetava subsideerimise olemasolu ja ulatuse uurimisel kättesaadavaid fakte kooskõlas alusmääruse artikli 28 lõikega 1. Egiptuse valitsus esitas vastuväite ja rõhutas, et ta on komisjoniga täielikult koostööd teinud. Komisjon leidis siiski, et teave kahe valitsuse täpse koostöö kohta SETC-tsooni loomisel ja haldamisel on juhtumi õiguslikuks hindamiseks väga oluline, nagu on selgitatud järgmises punktis 3.2.2. Kahjuks sai ta pärast asjaomast kontrolli vaid mõned asjakohased dokumendid, mistõttu ei saanud ta nende ehtsust kontrollida. Samuti ei saanud komisjon pidada Egiptuse valitsusega edasist arutelu oluliste üksikasjade üle, mis võiksid heita valgust kahe valitsuse vahelise koostöö ulatusele ja määrale selles tsoonis.

(57) Eespool esitatud kaalutlusi arvesse võttes kohaldas komisjon alusmääruse artiklit 28 ja tugines nende punktide puhul kättesaadavatele faktidele.

3.2.2. Õiguslik hinnang

(58) SETC-tsooni tegevus kujutab endast Egiptuse valitsuse ja Hiina valitsuse vahelist tihedat koostööd, mis väljendub eelkõige Egiptuse ja Hiina ühisettevõttes ekspordiriigi territooriumil. Egiptuse ja Hiina valitsus on ühendanud vahendid, et pakkuda SETC-tsoonis asuvale klaasfilamentkiust toodete tootjale soodsaid tingimusi, mis toovad talle kasu. Niisugune vahendite koondamine sellise tiheda koostöö kaudu teenib ühist eesmärki ja toob kasu ühisele kasusaajale, äriühingule Jushi Egypt.

3.2.3. Valitsuse või riigiorgani antud rahaline toetus

(59) Alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a kohaselt on subsiidium olemas, kui päritolu- või ekspordiriigi valitsus on andnud rahalist toetust. Ka subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a alapunktis 1 on sätestatud, et subsiidium loetakse olemasolevaks, kui „valitsus või mis tahes riigiorgan […] annab rahalist toetust“.

(60) Egiptuse valitsus on andnud äriühingule Jushi Egypt maa ja pakkunud arvukalt maksusoodustusi. Seega haldab ja annab neid subsiidiume vahetult Egiptuse valitsus.

(61) Siiski on Egiptuse valitsus alates vastastikuse mõistmise memorandumi sõlmimisest 1997. aastal püüdnud aktiivselt tsooni toetada nii otseselt maa ja maksusoodustuste andmise kaudu kui ka kaudselt, Hiina valitsusega SETC-tsooni arendamiseks Egiptuse territooriumil kokku lepitud abi kaudu. Vastastikuse mõistmise memorandumi tingimuste kohaselt julgustas Egiptuse valitsus sõnaselgelt „asjaomast ärisektorit Hiinas panustama tsoonis loodavatesse projektidesse“. Pärast president Morsi visiiti Hiinasse 2012. aasta augustis sai SETC-tsoon „Egiptuse valitsuselt enneolematult suurt tähelepanu ja toetust“ (18). 2016. aasta koostöölepingu artikli 1 kohaselt leppisid mõlemad pooled kokku tsooni arendamises „kooskõlas […] kahe riigi kehtivate õigusnormidega“.

(62) Koostöölepingut rakendava õigusakti artiklis 1 on sätestatud, et „[koostöötsooni igapäevase töö koordineerimise ja haldamise eest] vastutav korralduskomitee asutatakse kooskõlas mitme- ja kahepoolsete lepingute ning kehtivate seaduste ja määrustega, millele Hiina Rahvavabariik ja Egiptuse Araabia Vabariik on alla kirjutanud või milles nad on osalised“. Koostöölepingu artikli 4 kohaselt lubavad mõlemad pooled „toetada ja hõlbustada koostöötsooni ehitamist, äritegevust ja toimimist“. Sel eesmärgil on Egiptus andnud nõusoleku, et Hiina nimetab seda „ülemere kaubandus- ja koostöötsooniks“.

(63) Hiina kinnitas koostöölepingu artikli 4 lõikes 1, et kõnealusel tsoonil „on õigus saada asjakohast poliitilist toetust ja abi, mida Hiina valitsus pakub ülemere majandus- ja kaubanduskoostöötsoonidele“. Samuti võttis Hiina valitsus koostöölepingu artiklis 5 sõnaselge kohustuse, et ta „toetab“ tsooni, muu hulgas sellega, et „soovitab asjaomastel finantsasutustel pakkuda rahastamisvahendeid“ tsooni äriühingutele ja investeeringuteks.

(64) Lisaks on Hiina-Egiptuse majandus- ja kaubanduskoostöötsooni korralduskomitee loomist käsitleva koostöölepingu artikli 2 lõike IV kohaselt korralduskomiteel ülesanne „teha kõik endast olenev, et rakendada sujuvalt kõiki Hiina ja Egiptuse õigusnormides sätestatud stimuleerivaid meetmeid“, ning artikli 2 lõike V kohaselt ülesanne „koordineerida ja abistada asjaomaseid finantsasutusi, teiste hulgas pangandus- ja kindlustusasutusi ning erinevaid fonde, mis annavad koostöötsoonile ja elamumajandusettevõtetele krediiditoetust, ning aidata koostöötsoonil ja elamumajandusettevõtetel uurida enamaid rahastamiskanaleid“. Sama lepingu artikli 7 kohaselt võtsid nii Egiptuse valitsus kui ka Hiina valitsus endale kohustuse, et koostöölepingust soodsamat kohtlemist võimaldavad kehtivad või tulevased õigusaktid on koostöölepingu suhtes esimuslikud. Hiina valitsuse antud soodustingimustel rahastamine tsoonis asuvale klaasfilamentkiust toodete tootjale on nende kohustuste tulemus ja seda tuleks vaadelda selles kontekstis.

(65) Egiptuse valitsuse ja Hiina valitsuse jõudude ühendamisel oli mitu eesmärki.

(66) Egiptuse eesmärk, mida väljendati kõrgeimal poliitilisel tasandil, (19) oli meelitada ligi Hiina investeeringuid, oskusteavet ja kapitali, et edendada Suessi kanali majandustsooni majanduslikku arengut ja luua töökohti. Vastavalt Egiptuse 2022. aasta pikaajalise kavandamise dokumendile „Egyptian Perspective Long-Term Planning“, mille Egiptuse planeerimisministeerium avaldas 2013. aasta novembris, täidab SETC-tsoon tähtsat osa Egiptuse tööstuse ajakohastamisel, teenides ekspordi kaudu välisvaluutat, makstes makse ja lahendades töötuse probleemi (20).

(67) Hiina poole motivatsioon oli teistsugune. Äriühingute seisukohast on Egiptusel teatavad eelised seoses madalamate tööjõukuludega ja peamistele turgudele (nagu EL) tarnimise lühemate tähtaegadega. Nagu on märgitud ka Jushi kontserni 2014. aasta võlakirjaprospektis: „kaubanduse kaitsetõkked on varjatult tõstnud Hiina klaaskiuekspordi turuhindu, millel on kahjulik mõju Jushi kontserni klaaskiuekspordile. […] pärast äriühingu Jushi Egypt Glass Fiber Co., Ltd. tegevuse alustamist 2013. aastal rahuldab eespool nimetatud kolme piirkonna tootenõudluse (21) Jushi Egypt. Eespool nimetatud kolm piirkonda ei kehtesta Jushi Egiptuse toodetele dumpinguvastaseid tollimakse ning dumpinguvastase poliitika mõju Jushi kontsernile väheneb oluliselt. Jushi Egiptuse klaaskiust toodete esialgne hinnakujunduspõhimõte eespool nimetatud kolme piirkonna klientide puhul seisneb selles, et tariifidelt saadud kokkuhoidu jagatakse klientidega ning dumpinguvastaste tollimaksude ja saatmiskulude pealt saavutatud kokkuhoiust saab täielikult kasu emitent“. Alates 2011. aastast (22) kuni 2014. aasta lõpuni (23) on ELis kohaldatud Hiinast pärit klaasfilamentkiust toodete impordi suhtes dumpingu- ja tasakaalustavaid tollimakse ning EL on üks „kolmest piirkonnast“, millele viidatakse võlakirjaprospektis.

(68) Hiina valitsuse seisukohast on Hiina kaubandusministeeriumi väliskaubanduse arengu 13. viisaastakukava kohaselt üks peamisi sellest kavast tulenevaid ülesandeid tõhustada kaubanduskoostööd riikidega algatuse „One Belt, One Road“ alusel, et edendada ja laiendada muu hulgas kõrgtehnoloogiliste toodete, näiteks klaasfilamentkiust toodete eksporti. Kava sisaldab järgmist avaldust: „Stabiliseerida soodsate toodete, näiteks töömahukate toodete eksporti nimetatud riikidesse, kasutada ära selliste riikide taristuehituse võimalusi ning hoogustada suurte terviklike seadme-, tehnoloogia-, standardi- ja teenusekomplektide eksporti. Kohanduda nende riikide tööstuse ümberkujundamise ja uuendamise suundumusega ning kiirendada elektromehaaniliste ja kõrgtehnoloogiliste toodete eksporti. […] Hoogustada laienemist arenevatele turgudele ning valida pärast majandusliku mastaabi, kasvukiiruse, ressurssidega varustatuse, riskiastme ja muude tegurite põhjalikku kaalumist esmaseks laienemiseks mitu arenevat turgu. Laiendada kõrgtehnoloogiliste tehniliste seadmete eksporti ning edendada kvaliteetsete, tipptasemel ja suhteliselt soodsate tööstusharude ja toodete eksporti“. Nende ülesannete täitmiseks kavandatud meetmed hõlmavad „riigi tasandil majandusliku ja tehnoloogilise arengu tsoonide ning erinevate tööstusparkide arendamist“.

(69) Ühes artiklis on märgitud järgmiselt: „Valitsusasutuste juhatusel algatuse „One Belt, One Road“ raames ja seoses asukohariigi kõrgeima tasandi strateegiaga on ülemere koostöötsoonidest saanud algatuse „One Belt, One Road“ rakendamise ja rahvusvahelise tootmisvõimsuse alase koostöö vahend“ (24).

(70) Seega on ülemeretsoonidel Hiina jaoks mitu strateegilist eesmärki. Esiteks võivad need aidata suurendada nõudlust Hiinas valmistatud masinate ja seadmete järele. Teiseks saaksid Hiina äriühingud, tootes välisriigis ja eksportides Euroopasse või Põhja-Ameerikasse, vältida kaubandusraskusi ja -tõkkeid, mis on kehtestatud Hiinast pärit ekspordile. Kolmandaks võivad need aidata kaasa Hiina jõupingutustele oma sisemise restruktureerimise hoogustamisel ja riigisiseses väärtusahelas ülespoole liikumisel (25).

(71) Eespool öeldust tuleneb, et Egiptuse valitsus ootas ja tervitas Hiina poolset rahastamist tihedaks koostööks SETC-tsoonis, et hoogustada ühe oma vaeseima piirkonna arengut. Hiina valitsus lootis, et Hiina äriühingud võivad tegutseda väljaspool Hiina territooriume ja laiendada oma eksporti algatuse „One Belt, One Road“ raames (võib-olla selleks, et vältida kaubanduse kaitsemeetmete kohaldamist).

(72) Neid asjaolusid arvestades leidis komisjon, et alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunktis a kasutatud väljend „valitsus on andnud“ peaks hõlmama nii meetmeid, mis tulevad otse Egiptuse valitsuselt, kui ka neid Hiina valitsuse võetud meetmeid, mida saab olemasolevate tõendite alusel omistada Egiptuse valitsusele.

(73) Nagu leidis apellatsioonikogu kohtuasjas USA – bensiin, (26) ei saa WTO õigust tõlgendada üldisest rahvusvahelisest õigusest kliiniliselt eraldiseisvana. Seega on rahvusvahelise õiguse üldpõhimõtted osa WTO õiguskorrast, mis ei ole iseseisev kord (27). Vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppe artikli 3.2 ja rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni (edaspidi „Viini konventsioon“) artikli 31 lõike 3 punkti c kohaselt tuleb lepingu tingimuste hindamisel arvesse võtta „rahvusvahelise õiguse asjaomaseid norme, mida kohaldatakse osalisriikide suhetes“.

(74) Need normid hõlmavad rahvusvahelist tavaõigust, (28) mis on juba oma olemuselt siduv kõigile WTO liikmetele, sealhulgas Egiptusele, Hiinale ja Euroopa Liidule. Rahvusvahelise tavaõiguse oluline haru on riigi vastutust käsitlevad normid, mille on kodifitseerinud rahvusvahelise õiguse komisjon (ILC artiklid riikide vastutuse kohta rahvusvaheliste õigusrikkumiste korral) (29) vastavalt oma ÜRO harta artikli 13 lõike 1 punkti a kohastele volitustele.

(75) ILC artiklites sätestatud eeskirjad on „olulised“ ka Viini konventsiooni artikli 31 lõike 3 punkti c tähenduses, sest need annavad juhiseid omistamise mõiste tõlgendamiseks, st kui teatavat tegu või tegevusetust saab omistada ühele riigile, isegi kui see tegu või tegevusetus ei tulene otseselt sellest riigist. Sellega seoses muutub omistamise mõiste oluliseks subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a alapunkti 1 sissejuhatavas lõigus kasutatud väljendi „valitsus annab“ tõlgendamisel ning eelkõige selleks, et määrata kindlaks tegevuse õige omistamine kahe riigi vahelise subsiidiumidealase koostöö olukorras, nagu käesoleval juhul (30).

(76) ILC artikleid võib seega kasutada subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a alapunkti 1 sissejuhatavas lõigus kasutatud väljendi „valitsus annab“ tõlgendamiseks, et omistada tegevus (subsiidiumi andmine) Egiptuse valitsusele, isegi juhtudel, kui rahalist toetust ei andnud otseselt Egiptuse valitsus.

(77) Sellega seoses märkis komisjon, et ILC artiklite artiklis 11 on muu hulgas sätestatud, et „tegevust, mida ei saa omistada eelnevate artiklite alusel riigile, käsitatakse siiski selle riigi teona rahvusvahelise õiguse alusel, kui riik tunnistab kõnealust tegevust ja võtab selle omaks“. ILC kommentaaris artikli 11 kohta selgitatakse, et „[käitumise tunnistamise ja omaksvõtmise kaudu riigile] omistamise põhimõtte kohaldamise juhtumeid võib leida kohtuotsustest ja riigi praktikast“ (31). Sama kommentaari põhjenduses 6 tuletatakse meelde, et on nõutav, et riik „tuvastaks kõnealuse tegevuse ja võtaks selle omaks“.

(78) Alates projekti käivitamisest 1997. aastal muutis Egiptuse valitsus äriühingu Jushi Egypt rahastamise Hiina poolt oma tsooni käsitleva poliitika osaks. President Morsi väljendas 2012. aasta augustis toimunud Hiina visiidil avalikult heameelt Hiina investeeringute ja kapitali üle ning Egiptuse planeerimisministeerium tunnistas 2013. aasta novembris, et Hiina rahastatud SETC-tsoonil on Egiptuse tööstuse uuendamisel tähtis roll. President Sisi teatas 2014. aasta detsembris toimunud järjekordsel Hiina visiidil, et „president Xi Jinpingi ettepanek luua ühiselt „One Belt, One Road“ andis Egiptusele märkimisväärse võimaluse taastumiseks ning Egiptuse pool oli valmis aktiivselt osalema ja seda toetama. Egiptuse pool soovis teha Hiinaga koostööd Suessi kanali koridori, Suessi majandus- ja kaubanduskoostöötsooni jms projektide arendamisel ning meelitada Hiina äriühinguid Egiptusesse investeerima“ (32).

(79) Hiina majandusvööndi ja maanteede algatuse „One Belt, One Road“ iseloomulikud jooned on üldteada. Riiginõukogu 13. mai 2015. aasta suunavate arvamuste (rahvusvahelise tootmisvõimsuse ja seadmete tootmise alase koostöö edendamise kohta) artiklites 30–36 on loetletud kogu poliitiline toetus, mida välismaale suunduvad äriühingud võivad saada. Need on muu hulgas eelarve- ja maksutoetuspoliitika, sooduslaenud, finantstoetus sündikaatlaenude kaudu, ekspordikrediit, projektide rahastamine, omakapitaliinvesteeringud ja ekspordikrediidikindlustus. Artiklis 31 on viidatud „sooduslaenudele“, millega „toetatakse äriühinguid, kes osalevad suuremahuliste terviklike seadmekomplektide, projektide alltöövõtulepingute ja suuremahuliste investeerimisprojektide ekspordis“. Praktikas on selle poliitikaga kaasnenud arvukad pankadepoolse soodusrahastamise juhtumid või konkreetselt Siiditee fondi loomine suunavate arvamuste artikli 35 alusel, nagu komisjon hiljuti ühes teises juhtumis kindlaks tegi (33).

(80) Kuna Egiptuse presidendid olid kahtlemata teadlikud sellest, et Hiina algatus „One Belt, One Road“ hõlmab suurt riigipoolset rahastamist soodusrahastamise ja muude rahastamisvahendite kaudu, tunnistati seega Hiina valitsuselt koos Hiinaga SETC-tsooni loomise kaudu saadud rahalist toetust selgelt kõrgeimal poliitilisel tasandil ja võeti see omaks.

(81) Asjaolu, et Egiptus tunnistas Hiina antud soodusrahastamist ja võttis selle omaks, kinnitab ka 2016. aasta koostöölepingu tekst. Koostöölepingu artikli 1 kohaselt nõustus Egiptus selgelt, et Hiina võib kohaldada oma seadusi SETC-tsooni ettevõtjate suhtes või seoses SETC-tsoonis toimuva tegevusega. Sel eesmärgil nõustus Egiptuse valitsus ka sellega, et Hiina määratles SETC-tsooni oma seaduste kohaselt „ülemere investeerimispiirkonnana“. Kuna „ülemere investeerimispiirkonnad“ on põhjenduses 66 osutatud algatuse „One Belt, One Road“ vahend ning kuna selles algatuses kasutatakse vahendina soodusrahastamist, tõi selline määratlus koostöölepingu artiklis 4, kus Hiina ühtlasi kinnitas, et kõnealusel tsoonil „on õigus saada asjakohast poliitilist toetust ja abi, mida Hiina valitsus pakub ülemere majandus- ja kaubanduskoostöötsoonidele“, kaasa selle, et Jushi Egypt sai õiguse taotleda Hiina arengupankadelt sooduslaene ja soodsaid ekspordikindlustuse tingimusi. Samuti kiitis Egiptus heaks artikli 5, mille kohaselt toetab Hiina valitsus koostöötsooni ka sellega, et „soovitab asjaomastel finantsasutustel pakkuda rahastamisvahendeid koostöötsoonis asuvatele investeerimisprojektidele, tingimusel et laenutingimused ja laenu kasutamise nõuded on täidetud“. Nagu varasemas uurimises juba leiti, ei rahasta Hiina soodustingimustel selgelt kindlaks määratud rahastamisprogrammide alusel, millel on ranged rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, vaid pigem määratakse kõrgeimal tasandil kindlaks mitu soodustatud tootmisharu (34). Egiptuse SETC-tsooni ametlik nimetamine Hiina äriühingute välisinvesteeringute piirkonnaks pärast kahe presidendi ühist kokkulepet ja artiklis 5 sätestatud „soovitamist“ sobitub suurepäraselt Hiina tavapärasesse praktikasse käivitada soodusrahastamine oma arengupankade kaudu.

(82) Seega „tuvastas“ Egiptus Hiina soodusmeetmed Egiptuses asuvate Hiina üksuste kasuks ja „võttis need omaks“.

(83) Pealegi olid Egiptuse ametnikud põhjenduses 45 nimetatud kolmetasandilises rakendusmehhanismis pidevalt esindatud. Rakenduslepingu artikli 2 lõike V kohaselt on rakendusmehhanismi ülesanne „koordineerida ja abistada asjaomaseid finantsasutusi, teiste hulgas pangandus- ja kindlustusasutusi ning erinevaid fonde, mis annavad koostöötsoonile ja elamumajandusettevõtetele krediiditoetust, ning aidata koostöötsoonil ja elamumajandusettevõtetel uurida enamaid rahastamiskanaleid“. Sama dokumendi artikli 2 lõikes IV antakse ametnikele volitus „teha kõik endast olenev, et rakendada sujuvalt kõiki Hiina ja Egiptuse seadustes ja eeskirjades sätestatud stimuleerivaid meetmeid“. See kajastab Egiptuse ja Hiina ühist arusaama, et Hiina pool ei anna raha sellise turuintressimääraga, mida Jushi Egypt oleks võinud saada rahvusvahelistelt turuinvestoritelt, vaid pakub ennetavalt riigipoolseid stiimuleid, mis on veel üks hüvitiste või soodustuste sünonüüm.

(84) Selle sätte rakendamisega on Egiptus väljendanud ka täielikku toetust Hiina soodusrahastamisele, millest sai kasu tsoonis asuv klaasfilamentkiust toodete tootja. Võttes arvesse Egiptuse valitsuse poolse koostöö osalist puudumist uurimise selles olulises aspektis, ei olnud komisjonil võimalik selle kohta täpsemaid üksikasju kindlaks teha; kättesaadavad tõendid osutavad siiski asjaolule, et kaks valitsust tegid koostööd, nagu eespool kirjeldatud, et toetada tsoonis asuvat klaasfilamentkiust toodete eksportivat tootjat.

(85) Tõenditest nähtub, et Hiina riigiorganite poolt äriühingule Jushi Egypt soodusrahastamise vormis antud rahalise toetuse võib alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a kohaselt omistada Egiptuse valitsusele kui päritolu- või ekspordiriigi valitsusele. Tõendid näitasid, et Egiptuse valitsus kiitis heaks Hiina valitsuse soodustingimustel rahalise toetuse tsoonis asuvale klaasfilamentkiust toodete tootjale kooskõlas kokkulepitud kohustustega arendada ja toetada majandustegevust tsoonis.

(86) Sellega seoses märkis komisjon veel, et valitsuste võimalus anda rahalist toetust kaudselt eraõiguslike üksuste kaudu ei jää välja alusmääruse ega subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu kohaldamisalast (35). Kui valitsus teeb eraõiguslikule üksusele ülesandeks teostada teatavat tegevust, on põhiküsimus see, et valitsuse teo ja eraõigusliku üksuse tegevuse vahel peab olema „tõendatav seos“ (36). Käesoleval juhul on olemas selge ja kindel seos klaasfilamentkiust tooteid eksportivale tootjale kokkulepitud rahalise toetuse andmiseks Hiina võetud positiivsete meetmete ja Egiptuse valitsuse vahel.

(87) Seetõttu leidis komisjon, et soodusrahastamine, mida Hiina valitsus andis tsoonis asuvale klaasfilamentkiust toodete eksportivale tootjale, kujutab endast Egiptuse valitsuse antud rahalist toetust alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti i tähenduses (37).

3.2.4. Kasu

(88) Komisjon kaalus seejärel, kas Jushi Egypt saaks nendest Egiptuse valitsuse antud rahalistest toetustest kasu vastavalt alusmääruse artikli 3 punktile 2. Ta tuletas meelde, et see äriühing tegutseb Egiptuses ja on asutatud Egiptuse õiguse alusel. Seega oli põhimõtteliselt asjakohane uurida, kas rahastuse saaja sai paremad tingimused, kui ta oleks saanud Egiptuse finantsturul. Komisjon kontrollis seda punkti ja leidis, et tegemist oli suure marginaaliga.

(89) Komisjon võttis siiski arvesse ka selle juhtumi erandlikke asjaolusid. Nagu on märgitud põhjenduses 44, on eksportiv tootja kokkuvõttes SASACi omanduses. Hiina riigiorganid andsid soodustingimustel rahastamise pärast asjakohaste dokumentide üle läbirääkimiste pidamist ja nende allkirjastamist Hiinas ning toetusesaajad said selle otse või kaudselt oma Hiinas asuva emaettevõtja kaudu (ühte kontserni kuuluvate ettevõtjate vahelised laenud). Lisaks, nagu on sätestatud koostöölepingu artiklis 1, nõustus Egiptuse valitsus, et need üksused saavad eelistingimustel toetust, kaasates sellega odavad laenud kooskõlas Hiina õigusega, st Hiina tingimustel. Hiina riigiorganid võimaldasid sellist rahastamist kooskõlas koostöölepingu artikliga 5 Hiinas rakendatud soodusrahastamispoliitika kohaselt. Nagu on selgitatud põhjenduses 42, kodifitseeriti koostöölepingu nende sätetega varasem väljakujunenud tava.

(90) Seetõttu jõudis komisjon järeldusele, et asjaolu, et Egiptuse valitsus tunnistas Hiina riigiorganite antud rahalisi toetusi äriühingule Jushi Egypt ja võttis need omaks, hõlmas ka neist kasu saamise elementi. Ta määras seetõttu kindlaks soodusrahastamise turuintressimäärad ja arvutas vastavalt kasu. Ta märkis, et see mõistlik lähenemisviis andis tulemuseks väiksemad subsiidiumisummad kui need, mis saadi Egiptuse hüpoteetilise võrdlusaluse kohaldamisel.

3.2.5. Konkreetsus

(91) Seoses konkreetsust käsitleva kolmanda punktiga uuris komisjon, kas need subsiidiumid olid konkreetsed, nagu on nõutud alusmääruse artikli 4 lõigetes 2–4.

(92) Soodusrahastamise tunnistamise ja omaksvõtuga oli Egiptuse valitsus soodusrahastamise puhul toetust andev asutus. Eelkõige on Egiptuse valitsus tunnistanud SETC-tsooni nimetamist Hiina valitsuse poolt ülemere investeerimisterritooriumiks ja võtnud selle omaks vastavalt koostöölepingu artiklile 4 ning kiitnud heaks selle täieliku rakendamise, muu hulgas Hiina valitsuse poolse soodusrahastamise kaudu.

(93) Need subsiidiumid on äriühingule Jushi Egypt kättesaadavad ainult seetõttu, et äriühing tegutseb SC-tsoonis (mille osa on SETC-tsoon). Seetõttu leidis komisjon, et alusmääruse artikli 4 lõike 3 tähenduses on tegemist piirkondlike subsiidiumidega, mis kuuluvad kooskõlas alusmääruse artikli 4 lõigetega 2–4 toetust andva asutuse jurisdiktsiooni alla.

3.2.6. Järeldus

(94) Kokkuvõttes leidis komisjon, et nii subsiidiumid, mida Egiptus andis otse SETC-tsoonis tegutsevatele äriühingutele (maa pakkumine, maksusoodustused), kui ka subsiidiumid, mida anti kaudselt Hiina valitsuse poolse soodusrahastamise kaudu, on alusmääruse artiklite 2–4 kohaselt tasakaalustatavad. Soodusrahastamise saab omistada Egiptusele, sest ta tunnistas Hiina valitsuse meetmeid ja võttis need omaks näiteks koostöölepingu, tiheda koostöö ja koostöömehhanismi eri tasandite kaudu. Ka andsid rahalised toetused kasu ja olid konkreetsed. Komisjon uuris kõiki asjaomaseid subsiidiume üksikasjalikumalt allpool.

(95) Pärast lõplikku avalikustamist (38) vaidlustasid Egiptuse valitsus ja eksportiv tootja need järeldused, tuues esile viis punkti. Esiteks ei olnud rahvusvahelise õiguse kohaselt võimalik omistada Hiina valitsuse suveräänseid tegusid Egiptuse valitsusele. Teiseks eiras komisjon oma alusmäärust, mille kohaselt peab toetust andev asutus olema päritolu- või ekspordiriigi territooriumil, mitte mujal asuv üksus. Kolmandaks rikuti Hiina tegude omistamisega Egiptusele ka WTO õigust, mida ei saa tõlgendada riikide vastutust käsitlevate ILC artiklite artikli 11 seisukohast. Neljandaks ei olnud ILC artikkel 11 käesolevate asjaolude suhtes kohaldatav. Viiendaks ei vastanud Jushile antud rahaline toetus alusmääruse artikli 3 kohastele konkreetsuse nõuetele.

(96) Egiptuse valitsus ja eksportiv tootja rõhutasid oma esimeses punktis suveräänsuse põhimõtet rahvusvahelises õiguses. Nende seisukohast saab teatava teo omistada riigile üksnes siis, kui see tegu on asjaomase riigi pädevuses. Seetõttu on Hiina volitusega üksuste tegevus omistatav üksnes Hiina riigile.

(97) Komisjon lükkas selle väite tagasi. Rahvusvahelises õiguse suveräänse võrdsuse põhimõte, mis on sätestatud ÜRO põhikirja artikli 2 lõikes 1, keelab riigil teostada oma pädevust teise riigi territooriumil selle riigi tahte vastaselt. Riikidel on siiski õigus lubada teisel riigil tegutseda oma territooriumil. Kutsutud riigi tegevus vastuvõtva riigi territooriumil võib sel juhul olla omistatav vastuvõtvale riigile. See reegel tuleneb näiteks otseselt ÜRO Peaassamblee 1974. aasta resolutsioonist 3314 (XXIX) agressiooni määratluse kohta, mida üldiselt peetakse rahvusvahelise tavaõiguse kodifitseerimiseks. Selle resolutsiooni artikli 3 punkti f kohaselt hõlmab ühe riigi poolt teise riigi vastu toime pandud agressiooni määratlus nii otsest rünnakut selle riigi riiklike organite kaudu kui ka „riigi tegevust, mis võimaldab teisel riigil kasutada tema käsutusse antud esimese riigi territooriumit kolmanda riigi vastu suunatud agressiooniakti toimepanemiseks“. On selge, et kui Kuuba oleks 1962. aastal lubanud Nõukogude Liidul rünnata Ameerika Ühendriike Venemaa rakettidega Kuuba territooriumilt, oleks see kaasa toonud Kuuba rahvusvahelise vastutuse Ameerika Ühendriikide vastu suunatud agressiooniaktide eest. Sellest tulenevalt tunnustatakse rahvusvahelises õiguses võimalust omistada kutsutud riigi tegevus vastuvõtvale riigile ja isegi karistada vastuvõtvat riiki, kui kutsutud riigi tegevus kahjustab kolmandat riiki.

(98) Teiseks väitsid Egiptuse valitsus ja eksportiv tootja, et Hiina valitsuse tegevust ei saa ELi alusmääruse alusel omistada Egiptusele. Alusmääruse artikli 2 punktis b esitatud mõiste „valitsus“ määratlus oli selgelt seotud toetust andva asutuse territooriumiga. Selles sättes kasutatud sõna „territooriumil“ eesmärk oli tagada õiguskindlus ja seda ei saanud tõlgendada WTO või rahvusvahelise õiguse seisukohast.

(99) Komisjon märkis sellega seoses, et alusmääruse artikli 2 punktis b on sätestatud järgmiselt: „„valitsus“ – päritolu- või ekspordiriigi territooriumil asuv valitsus või muu riigiorgan“. Komisjon möönas, et kõnealune säte hõlmab selle valitsuse tegevust, kelle territooriumilt eksporditakse subsideeritud tooteid Euroopa Liitu. Käesoleval juhul ongi see nii. Vaatlusalust toodet toodetakse Egiptuses ja eksporditakse Egiptusest Euroopa Liitu. Egiptuse valitsus kui toetust andev asutus asub Egiptuse territooriumil.

(100) Alusmääruse artikli 2 punkt b ei käsitle siiski eraldiseisvat küsimust, millist tegevust võib valitsus oma territooriumil lubada ja tunnistada nagu oma tegevust. Nii nagu mõistet „riigiorgan“, on mõistet „valitsus“ võimalik tõlgendada, võttes arvesse selle konteksti, eset ja eesmärki. Seega võib päritolu- või ekspordiriigi valitsusele omistatav tegevus olla mitte ainult otseselt sellisest valitsusest tulenev tegevus, vaid ka sellise valitsusega seostatav tegevus. Seda kinnitavad ka alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a tingimused, milles viidatakse valitsuse antud rahalisele toetusele. Samadel põhjustel on kasutud Egiptuse valitsuse väited, mis tuginevad mitmele subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu sättele (nt artikli 1.1 punkti a alapunkt 1, artikkel 13, artikli 18.1 punkt a ja joonealune märkus 63). Kuigi on tõsi, et alusmäärust „tuleb tõlgendada võimalikult suurel määral STM lepingu vastavatest sätetest lähtudes“, (39) ei ole need sätted vastuolus väitega, et rahalist toetust võib anda mõni teine riik, mida asjaomase riigi valitsus tunnistab ja omaks võtab.

(101) Seetõttu lükati tagasi teine väide, mis tulenes väidetavast kitsast territoriaalsuse mõistest vastavalt alusmääruse artikli 2 punktile b ning subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1.1 punkti a alapunktile 1.

(102) Kolmas vastuväide oli seotud riikide vastutust käsitlevate ILC artiklite olulisusega selles kontekstis. Egiptuse valitsuse ja eksportiva tootja arvates puudub õigus tugineda ILC artiklite artiklile 11, kuna apellatsioonikogu viitas kohtuasjas USA – dumpinguvastased ja tasakaalustavad tollimaksud (Hiina) (40) üksnes artiklitele 4, 5 ja 8.

(103) Komisjon lükkas selle väite tagasi. Ei ole alust väita, et WTO eeskirjade tõlgendamisel on asjakohased üksnes teatavad rahvusvahelise tavaõiguse põhimõtted, mis on sätestatud riikide vastutust käsitlevate ILC artiklite artiklites 4, 5 ja 8, kuid mitte teised. WTO apellatsioonikogu on alati kohaldanud üldise tavaõiguse mõisteid, mis on kõnealuste asjaolude hindamisel asjakohased. Lisaks omistamise reeglitele kuuluvad WTO õiguskorda ka näiteks estoppeli ja heausksuse põhimõte. Käesoleval juhul ei ole Egiptuse valitsus vaidlustanud faktilisi asjaolusid, mis on seotud Egiptuses tegutsevatele äriühingutele suunatud Hiina soodusrahastamise taotlemise, tunnistamise ja hõlbustamisega. Selliste asjaolude puhul võib tõlgendamisjuhised tuletada ILC artiklite artiklist 11, millele on viidatud ka rahvusvahelises investeerimisalases kohtupraktikas (41). ILC artiklite artikkel 11 on seega subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingus esitatud väljendi „valitsus annab“ tõlgendamisel asjakohane rahvusvahelise õiguse norm rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikli 31 lõike 3 punkti c tähenduses.

(104) Neljanda vastuväite kohaselt ei ole ILC artiklite artikkel 11 kõnealuste asjaolude suhtes kohaldatav. Selle artikli kohaselt võib riik võtta vastutuse tegevuse eest õigusjärglasena pärast maa omandamist. Valitsus võib ka tunnistada oma kodanike eraviisilist käitumist enda omana. Selles artiklis ei ole siiski ette nähtud, et riik võtab omaks välisriigi teod.

(105) Komisjon lükkas ka selle vastuväite ümber. ILC artiklite artikli 11 pealkiri on „käitumine, mida riik tunnistab ja omaks võtab“, kuid selles ei ole täpsustatud algse teo toimepanijat. See reegel tuleneb otseselt ÜRO Peaassamblee 1974. aasta resolutsioonist 3314 (XXIX) agressiooni määratluse kohta, mida üldiselt peetakse rahvusvahelise tavaõiguse kodifitseerimiseks. Selle resolutsiooni artikli 3 punkti f kohaselt hõlmab ühe riigi poolt teise riigi vastu toime pandud agressiooni määratlus nii otsest rünnakut selle riigi riiklike organite kaudu kui ka „riigi tegevust, mis võimaldab teisel riigil kasutada tema käsutusse antud esimese riigi territooriumit kolmanda riigi vastu suunatud agressiooniakti toimepanemiseks“.

(106) Lisaks ÜRO Peaassamblee 1974. aasta resolutsioonile 3314 (XXIX) (vt eespool põhjendus 97) on ka Rahvusvaheline Kohus kinnitanud riikide vabadust võtta omaks välisriigi tegusid (42). Rahvusvaheline praktika ei toeta seega Egiptuse seisukohta, et ILC artiklite artikli 11 kohane omistamine on piiratud territoriaalse õigusjärgluse juhtumitega või juhtumitega, kus valitsus tunnistab ja võtab omaks riigi enda territooriumil toime pandud eraviisilisi õigusrikkumisi.

(107) Viiendas vastuväites väitsid Egiptuse valitsus ja eksportiv tootja, et Hiina valitsuse rahaline toetus Egiptuse üksustele ei ole konkreetne. Nad tsiteerisid alusmääruse artikli 4 lõiget 2, mille kohaselt peab rahalise toetuse saaja kuuluma „toetust andva asutuse jurisdiktsiooni alla“. Nende arvates ei tähenda väljend „toetust andev asutus“ tunnistavat ja omaksvõtvat asutust. Lisaks oli varasemates uurimistes Hiina üksuste puhul toetust andev asutus alati Hiina valitsus. Egiptuse valitsus järeldas, et Hiina valitsuse rahaline toetus ei saa olla konkreetne, „kuna Egiptuses asuvad ettevõtted ei kuulu Hiina jurisdiktsiooni alla“.

(108) Komisjon kordas, et ta käsitas Egiptuse valitsust toetust andva asutusena, sest ta võttis Hiina sooduslaenud omaks ja tunnistas neid. Kuna Jushi Egypt tegutseb erimajandustsoonis, kuulus ta ka Egiptuse valitsuse jurisdiktsiooni alla. Kõnealuse rahalise toetuse saamine piirdus ka konkreetselt selles tsoonis tegutsevate ettevõtetega ja oli seega konkreetne.

(109) Isegi kui oleks vaja tõendada, et Hiina valitsus teostas nende äriühingute suhtes jurisdiktsiooni enne, kui Egiptuse valitsus sai Hiina käitumise omaks võtta (quod non), ei muutuks sellest tulemus. Koostöölepingu artiklile 1 ja artikli 4 lõikele 1 alla kirjutades oli Egiptuse valitsus kokku leppinud, et tsoonis tegutsevad äriühingud saavad „Hiina valitsuselt asjakohast poliitilist toetust ja abi ülemere majandus- ja kaubanduskoostöö tsoonide jaoks“ ning et tsooni arendatakse vastavalt „mõlema riigi“ seadustele. Lisaks oma territoriaalse pädevuse teostamisele lubas Egiptuse valitsus seega Hiinal anda konkreetset abi üksnes „ülemere majandus- ja kaubanduskoostöö tsoonides“ asuvatele äriühingutele. Seetõttu lükatakse see väide tagasi.

(110) Kokkuvõttes kinnitas komisjon oma järeldust, et Egiptuse valitsus tunnistas kapitaliinvesteeringute toetamist, laenude andmist äriühingule Jushi Egypt ja maa pakkumist TEDA Egypti poolt ja võttis need omaks ning andis seega konkreetseid subsiidiume alusmääruse artiklite 2–4 tähenduses.

3.3. Soodusrahastamine

3.3.1. Arengupankade laenud äriühingule Jushi Egypt

3.3.1.1. Osaline koostööst keeldumine ja kättesaadavate faktide kasutamine

Alusmääruse artikli 28 lõike 1 kohaldamine Egiptuse valitsuse suhtes

(111) Nagu on märgitud eespool põhjenduses 8, esitas komisjon Egiptuse valitsusele teabenõude, et uurida põhjalikult Egiptuse valitsuse ja Hiina valitsuse koostööd, millest sai kasu eksportiv tootja.

(112) Osa teabenõudest käsitles riigi osalusega Hiina finantsasutuste käitumist ja eelkõige nende käitumist riigiorganina alusmääruse artikli 2 punkti b tähenduses koostoimes alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a punktiga i ning kooskõlas WTO asjakohase kohtupraktikaga, kui nad andsid eksportivale tootjale Hiina valitsuse ja Egiptuse valitsuse koostöö raames laenu.

(113) Sel eesmärgil küsis komisjon Egiptuse valitsuselt teavet Hiina finantssektori ülevaate kohta ning selliste arengupankade nagu CDB ja EXIM rolli kohta laenude või ekspordikrediidi andmisel Jushi kontsernile. Komisjon palus Egiptuse valitsusel edastada teabetaotluse A lisa kas otse või Hiina valitsuse kaudu eespool nimetatud pankadele.

(114) Egiptuse valitsus ei esitanud nõutud teavet ja väitis, et tema käsutuses ei ole teave Hiinas asuvate üksuste ega Hiinas kohaldatavate eeskirjade kohta ning tema pädevuses ei ole sellist teavet küsida. Egiptuse valitsuse arvates rikkus komisjon Egiptuse valitsuselt sellist teavet nõudes Egiptuse valitsuse kaitseõigusi ja riikide suveräänsuse põhimõtet.

(115) Komisjon ei nõustunud selle seisukohaga. Nagu eespool märgitud, otsustasid Egiptuse valitsus ja Hiina valitsus teha koostööd STEC-tsooni rajamiseks, nii et Hiina valitsuse subsiidiumid saab omistada Egiptuse valitsusele. Lisaks märkis komisjon, et Egiptuse valitsus on koos Hiina valitsusega loonud Hiina RV kaubandusministeeriumi ja Suessi kanali majandustsooni üldameti vahel 2016. aastal sõlmitud lepingu (Egiptuse Suessi majandus- ja kaubanduskoostöötsooni kohta) artikli 8 alusel kolme haldustasandiga juhtimismehhanismi. Selles sättes osutatakse kohustusele teha koostööd tsooni toimimist mõjutavates küsimustes (mis võivad hõlmata olukordi, kus kolmandad riigid võivad kehtestada sellest tsoonist lähtuva ekspordi suhtes tasakaalustavad tollimaksud). See mehhanism andis Egiptuse valitsusele võimaluse koguda nõutud teavet Hiina valitsuselt. Komisjon leidis ka, et rahvusvahelise õiguse kohaselt (1969. aasta rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikkel 27) võib eeldada, et Hiina valitsus täidab oma kohustusi Egiptuse valitsuse ees heas usus, vastates Egiptuse valitsuse edastatud teabenõudele.

(116) Seetõttu leidis komisjon, et Egiptuse valitsusel oli võimalik hankida Hiina valitsuselt nõutud teavet, kuid ta ei teinud seda. Isegi kui osa nõutud teabest sai esitada üksnes Hiina valitsus, leidis komisjon, et Egiptuse valitsuse ja Hiina valitsuse koostöö puudumine selles küsimuses tähendab, et komisjon saab oma järeldused uurimise selle aspekti kohta teha üksnes kättesaadava teabe põhjal. Egiptuse valitsus ega ükski huvitatud isik (sh Hiina valitsus) ei vaidlustanud fakte, millele komisjon oma hinnangus tugines (vaid üksnes nende faktide õigusliku kvalifikatsiooni).

(117) Sellise teabe puudumisel leidis komisjon, et talle on jäetud esitamata väga oluline teave uurimise selle tahu kohta.

3.3.1.2. EXIMi ja CDB pank

(118) Võttes arvesse Egiptuse valitsuse ja Hiina valitsuse koostööst keeldumist, mida on selgitatud punktis 3.2.1, tugines komisjon EXIMi ja CDB kui riigiorganite käitumise hindamisel alusmääruse artikli 28 sätetele.

(119) Seda, kas riigi omanduses olev äriühing on riigiorgan, kontrollitakse järgmisel viisil: (43)„Oluline on see, kas ettevõttele on antud volitused täita valitsusasutuse ülesandeid, ning mitte see, kuidas see saavutatakse. On palju eri viise, kuidas valitsus kitsamas tähenduses saab anda ettevõtetele volitusi. Seega võivad eri liiki tõendid olla asjakohased, kui soovitakse näidata, kas asjaomasele ettevõttele on antud sellised volitused. Tõendid, et ettevõte täidab tegelikult valitsusasutuse ülesandeid, võivad tõendada seda, et tal on või talle on antud valitsusasutuse volitused, eelkõige kui need tõendid viitavad pidevale ja süstemaatilisele tegevusele. Seega võivad meie arvates tõendid, et valitsus kontrollib ettevõtet ja selle toimimist sisuliselt, tõendada teatavatel asjaoludel seda, et asjaomasel ettevõttel on täidesaatev võim ja ta teostab seda võimu valitsusasutuse ülesandeid täites. Samas rõhutame, et kui õigusaktiga selge volituste üleandmine välja arvata, siis üksnes formaalsete seoste olemasolust ettevõtte ja valitsuse vahel kitsamas tähenduses tõenäoliselt ei piisa, et teha kindlaks vajalik valitsusasutuse volituste omamine. Seega näiteks lihtsalt fakt, et valitsus on ettevõtte enamusaktsionär, ei näita, et valitsusel on sisuline kontroll selle ettevõtte tegevuse üle, veel vähem seda, et valitsus on andnud talle valitsusasutuse volitused. Samas mõnel juhul, kui tõenditest ilmneb, et formaalseid kaudseid märke valitsuse kontrolli kohta on palju, ja kui on ka tõendeid, et selline sisuline kontroll on olemas, võib nende alusel teha järelduse, et asjaomane ettevõte kasutab valitsusasutuse volitusi“.

(120) Komisjon taotles teavet riigi omanduses olemise kohta, samuti ametlikke näitajaid valitsuse kontrollist riigi osalusega pankade üle. Samuti analüüsis komisjon, kas kontroll oli sisuline. Selleks pidi komisjon täielikult tuginema kättesaadavatele faktidele, sest Egiptuse valitsus ja riigi osalusega pangad keeldusid tõendeid esitamast.

Omandisuhe ja kontrolli ametlikud näitajad

(121) Seoses Hiina valitsuse omandisuhte ja kontrolli ametlike näitajatega leidis komisjon eelmistes subsiidiumivastastes uurimistes, (44) et EXIM on moodustatud ning tegutseb vastavalt riiginõukogu teatisele, millega asutatakse Hiina ekspordiimpordipank, ja EXIMi põhikirjale. Tema põhikirja kohaselt nimetab riik otse EXIMi juhatuse. Järelevalvenõukogu nimetatakse riiginõukogu poolt kooskõlas peamiste riigi osalusega finantsasutuste järelevalvenõukogu reguleerivate ajutiste eeskirjadega (riiginõukogu käskkiri nr 282) ja muude õigusnormidega ning ta allub riiginõukogule.

(122) Põhikirjas märgitakse ka, et EXIMi parteikomiteel on juhtiv ja poliitiliselt keskne roll eesmärgiga tagada, et EXIM rakendab partei ja riigi poliitikat ja peamisi eesmärke. Partei juhtroll on lõimitud kõikidesse äriühingu üldjuhtimise tahkudesse. Põhikirjas märgitakse lisaks, et EXIM soovib toetada väliskaubanduse arengut ja majanduslikku koostööd, piiriüleseid investeeringuid, algatust „One Belt, One Road“ ning koostööd rahvusvahelise suutlikkuse ja seadmete tootmise vallas. Tema äritegevus hõlmab lühiajalisi, keskmise tähtajaga ja pikaajalisi laene, mis kiidetakse heaks ja mis vastavad riigi väliskaubanduse ja „välisturule mineku“ poliitikale, nagu ekspordikrediit, impordikrediit, lepingulised finantskorralduse välislaenud, välisinvesteeringute laenud, Hiina valitsuse välisabi laenud ja eksporttoodete ostjatele antavad laenud.

(123) Vastavalt oma veebisaidile (45) on EXIM „riigi rahastatav ja riigi osalusega arengupank, mis on iseseisev juriidiline isik. See on pank, mida juhib otseselt riiginõukogu ja mis on pühendunud Hiina väliskaubanduse, investeeringute ja rahvusvahelise majanduskoostöö toetamisele“.

(124) CDB kohta tegi komisjon varasemates subsiidiumivastastes uurimistes kindlaks, et kõnealune pank on täielikult riigi omanduses (46). Kuna CDB kohta ei ole esitatud teavet, mis viitaks vastupidisele, jäi komisjon käesolevas uurimises sama järelduse juurde.

Sisuline kontroll

(125) Järgmisena taotles komisjon teavet, kas Hiina valitsus tegi sisulist kontrolli riigi osalusega panga tegevuse üle seoses laenupoliitika ja riskide hindamisega, kui pank andis laenu klaasfilamentkiu tööstusele. Kuna Egiptuse valitsus ei teinud koostööd, tugines komisjon parimatele kättesaadavatele faktidele ning eelkõige avalikult kättesaadavale teabele ja eelmiste subsiidiumivastaste uurimiste järeldustele (47).

(126) Selles osas on arvesse võetud järgmised reguleerivad dokumendid: — Hiina RV kommertspankade seaduse (edaspidi „pangandusseadus“) artikkel 34; — laenude üldeeskirjade artikkel 15 (rakendab Hiina Rahvavabariigi Pank (edaspidi „Hiina Rahvapank“); — „Ajutised meetmed struktuurimuudatuste läbiviimiseks tööstuses“ (riiginõukogu 2005. aasta otsus nr 40) (edaspidi „otsus nr 40“); — „Hiina panganduse reguleerimise komisjoni (CBIRC) rakendusmeetmed Hiina rahastatud kommertspankade halduslikes tegevusloaküsimustes“ (CBIRC korraldus nr 1, 2017); — „Hiina panganduse reguleerimise komisjoni (CBIRC) rakendusmeetmed välisrahastusega pankade halduslikes tegevusloaküsimustes“ (CBIRC korraldus nr 4, 2015); — „Pangandussektoris finantsasutuste juhatuse liikmete ja kõrgema tasandi ametnike kvalifitseerimise haldusmeetmed“ (CBIRC nr 3, 2013).

(127) Vaadates need reguleerivad dokumendid läbi, leidis komisjon, et Hiina RV finantsasutused tegutsevad üldises õiguslikus keskkonnas, mis suunab neid oma rahaliste otsuste tegemisel joonduma Hiina valitsuse tööstuspoliitika eesmärkide järgi järgmistel põhjustel.

(128) EXIMi avaliku korra volitused kehtestatakse Hiina impordi-ekspordipanga asutamise teatises ja tema põhikirjas.

(129) Kõikide Hiinas tegutsevate pankade suhtes kohaldatava pangandusseaduse artiklis 34 on märgitud, et „kommertspangad tegutsevad laene andes vastavalt rahvamajanduse ja sotsiaalse arengu vajadustele ning lähtuvalt riigi tööstuspoliitika suunistest“. Ehkki pangandusseaduse artiklis 4 märgitakse, et „kommertspangad tegutsevad seadusjärgselt ilma ühegi üksuse või isiku sekkumiseta. Kommertspangad võtavad sõltumatult tsiviilvastutuse kogu oma juriidilise isiku varaga“, näitas uurimine, et pangandusseaduse artiklit 4 kohaldatakse vastavalt pangandusseaduse artiklile 34, st kui riik kehtestab riikliku poliitika, siis pangad rakendavad seda ja järgivad riigi suuniseid.

(130) Lisaks on laenude üldeeskirja artiklis 15 sätestatud, et „kooskõlas riigi poliitikaga võivad asjaomased ministeeriumid subsideerida laenuintresse, et edendada teatavate tootmisharude kasvu ja majanduse arengut teatavates piirkondades“.

(131) Samuti juhendab otsus nr 40 kõiki finantsasutusi andma krediiditoetust konkreetselt „soodustatud“ projektidele. Otsuse nr 40 III peatükis viidatakse suuniskataloogile struktuurimuudatuste elluviimiseks tööstuses, mis hõlmab kolme liiki projekte: soodustatud projektid, piiratud projektid ja kõrvaldatud projektid. Otsuse artiklis XVII on sätestatud, et kui „investeerimisprojekt kuulub soodustavate meetmete hulka, tuleb see läbi vaadata, heaks kiita ja dokumenteerida vastavalt investeeringuid käsitlevatele asjakohastele riiklikele eeskirjadele; kõik finantsasutused annavad krediiditoetust krediidipõhimõtete kohaselt; omatarbeks imporditud seadmed investeeringu kogusummas, välja arvatud kaubad, mida nimetatakse rahandusministeeriumi välja antud dokumendis omamaiste investeerimisprojektide maksuvabastuseta importkaupade kohta (muudetud 2000. aastal), võib vabastada imporditollimaksust ja impordiga seotud käibemaksust, välja arvatud juhul, kui on kehtestatud uued eeskirjad maksuvabastusest välja jäävate investeerimisprojektide sisu kohta. Muud soodustatud tööstusprojektide eeliskohtlemist kohaldatakse vastavalt asjakohastele riiklikele eeskirjadele“.

(132) Suuniskataloogis struktuurimuudatuste elluviimiseks tööstuses (2011. aasta versioon) (2013. aasta muudatus) (48) loetletakse „soodustuste I kategoorias“ järgmist: „XII. Ehitusmaterjalid: […] 6. Tehnoloogia arendamine ja tootmine: leelisevaba klaaskiu tootmise tehnoloogia ja kõrgtehnoloogiline klaaskiud ning tooted, mille aastatoodang on 50 000 tonni“.

(133) Klaasfilamentkiust toodete tootmisega seotud projektid kuuluvad seega „soodustatud“ kategooriasse.

(134) Seega kinnitab otsus nr 40 varasemat järeldust pangandusseaduse kohta, et pankadel on sooduslaenude andmise näol tegemist valitsusasutuste volitustega. Komisjon leidis ka, et Hiina panganduse reguleerimise komisjonil (edaspidi „CBIRC“) on kaugeleulatuvad volitused kõigi Hiina RVs asutatud finantsasutuste (sealhulgas era- ja välisomanduses olevad finantsasutused) juhtimise kõigi aspektide heakskiitmiseks, näiteks: (49) — finantsasutuste kõikide juhtide ametisse nimetamise heakskiitmine nii peakontori kui ka kõikide kohalike filiaalide tasandil; — CBIRC heakskiit on nõutav igal tasandil juhtide palkamiseks alates kõige kõrgema tasandi ametikohtadest kuni filiaalide juhatajateni ning hõlmab isegi välisriigi filiaalides juhatajaks nimetatud isikuid, samuti tugifunktsioonide eest vastutavaid juhatajaid (nt IT juhid) ning — väga pikka loetelu halduslikest heakskiitudest, sealhulgas filiaalide asutamise, uute tegevusvaldkondadega alustamise või uute toodete müügi, panga põhikirja muutmise, rohkem kui 5 % osaluse müügi, kapitali suurendamise, asukoha muutmise, organisatsioonilise vormi muutmise jne heakskiitmine.

(135) Seetõttu järeldas komisjon, et Hiina valitsus on loonud normatiivse raamistiku, mida Hiina valitsuse poolt ametisse määratud ja Hiina valitsuse ees vastutavad juhid ja järelevalvetöötajad peavad järgima. Seega tugines Hiina valitsus normatiivsele raamistikule, et omada sisulist kontrolli koostööd tegevate riigi osalusega pankade üle alati, kui need klaasfilamentkiu tööstusele laene andsid.

(136) Lisaks üldisele õigusraamistikule kohaldati EXIMi ja CDB poolt äriühingule Jushi Egypt antud laenude suhtes järgmist õigusraamistikku.

(137) China-Africa TEDA ja EXIM allkirjastasid 6. novembril 2009 strateegilist koostööd käsitleva vastastikuse mõistmise memorandumi, milles esitati kuni 6 miljardi jüaani suurune pakett üldise strateegilise koostöö tegemiseks ülemere kaubandus- ja majanduskoostöötsoonides.

(138) 7. novembril 2009 allkirjastasid kuus Aafrika majandus- ja kaubanduskoostöötsooni, sealhulgas SETC-tsoon, Hiina ülemere majandus- ja kaubanduskoostöötsoonide ning CDB tütarettevõtja Hiina-Aafrika arengufondi (edaspidi „CADF“) vahelise ühiskohtumise pakti.

(139) Lisaks andis Hiina kaubandusministeerium 2013. aastal välja teatise Hiina arengupanga poolt ülemere majandus- ja kaubanduskoostöötsoonide loomiseks ja arendamiseks antava toetusega seotud aspektide kohta. Selle teatise kohaselt annavad Hiina kaubandusministeerium ja CDB „poliitilist toetust investeeringute tegemiseks äriühingutesse ja rahastamiskõlblikesse koostöötsoonidesse sisenevatesse ettevõtetesse ning nende rahastamiseks“. CDB „selgitab koostöötsoonis eelisrahastamise põhitingimusi vastavalt kaubandusministeeriumi ja rahandusministeeriumi nõuetele“ ning CDB „toetab valikuliselt ehitus- ja koostööprojekte, millele Hiina kaubandusministeerium on koostöös koostöötsooni asukohariigi valitsusega suurt tähelepanu pööranud“.

(140) Hiina ja Egiptuse 2016. aasta koostöölepingu artiklis 4 on sätestatud, et „Hiina valitsus määratleb koostöötsooni Hiina ülemere majandus- ja kaubanduskoostöötsoonina. Koostöötsoonil […] on õigus saada asjakohast poliitilist toetust ja abi, mida Hiina valitsus pakub ülemere majandus- ja kaubanduskoostöötsoonidele“. Lisaks toetab Hiina valitsus artikli 5 kohaselt koostöötsooni ka sellega, et „soovitab asjaomastel finantsasutustel pakkuda rahastamisvahendeid koostöötsoonis asuvatele investeerimisprojektidele, tingimusel et laenutingimused ja laenu kasutamise nõuded on täidetud“.

(141) Eespool nimetatud lepingut rakendava Hiina-Egiptuse Suessi majandus- ja kaubanduskoostöötsooni korralduskomitee loomist käsitleva koostöölepingu artikli 2 lõikes IV on veel täpsustatud, et Tianjini provintsi rahvavalitsuse asjaomaste funktsionaalsete osakondade ja Suessi kanali majandustsooni üldameti ühiselt loodud korralduskomitee „teeb kõik endast oleneva, et rakendada sujuvalt kõiki Hiina ja Egiptuse õigusnormides sätestatud stimuleerivaid meetmeid“, ning artikli 2 lõikes V on lisatud, et ta „koordineerib ja abistab asjaomaseid finantsasutusi, teiste hulgas pangandus- ja kindlustusasutusi ning erinevaid fonde, mis annavad koostöötsoonile ja elamumajandusettevõtetele krediiditoetust, ning aitab koostöötsoonil ja elamumajandusettevõtetel uurida enamaid rahastamiskanaleid“.

(142) Komisjon tegi kindlaks, et kõik riigi osalusega Hiina finantsasutused, sealhulgas EXIM ja CDB, rakendasid valitsuse ülesannete täitmisel klaasfilamentkiu sektori suhtes eespool kirjeldatud õigusraamistikku. Seepärast olid nad riigiorganid alusmääruse artikli 2 punkti b tähenduses koostoimes alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a punktiga i ning kooskõlas WTO asjakohase kohtupraktikaga.

3.3.1.3. Riigi osalusega pangad kui riigiorganid

(143) Seetõttu otsustas komisjon kooskõlas eespool olevates põhjendustes toodud järeldustega kasutada kättesaadavaid fakte, et teha kindlaks, kas need riigi osalusega pangad kvalifitseeruvad riigiorganiteks.

(144) Komisjon on varasemates subsiidiumivastastes uurimistes (50) kindlaks teinud, et järgmised pangad, kes on andnud laene käesolevas uurimises valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernidele, kuuluvad osaliselt või täielikult riigile või riigile kuuluvatele juriidilistele isikutele: Hiina arengupank, Hiina ehituspank, Hiina tööstus- ja kommertspank, sidepank, Hiina Everbrighti pank, postiteenuste säästupank, Hiina kaupmeeste pank, Shanghai Pudongi arengupank, Hiina tööstuspank, Shenyangi maaelu kommertspank, Shanghai pank, Ningbo pank, Hiina CITICi pank, Hiina Guangfa pank, Hiina Bohai pank, Huaxia pank. Hankou pank, Hubei pank, Huishangi pank, Dongyingi pank, Tianjini pank, Kunluni pank, Shanghai maaelu kommertspank, China Industrial International Trust Limited, Daye Trust Co., Ltd., Sinotruk Finance Co., Ltd. Kuna vastupidist teavet ei ole esitatud, jõudis komisjon käesolevas uurimises samale järeldusele.

(145) Kuna finantsasutustelt ei saadud konkreetset teavet, mis tõendanuks vastupidist, järeldas komisjon, et Hiina valitsuse poolne omandus ja kontroll põhineb ametlikel näitajatel ning seda samadel põhjustel nagu on eespool punktis 3.3.1.2 sätestatud. Eelkõige eeldatakse olemasolevate faktide põhjal, et riigi osalusega pankade juhid ja järelevalvetöötajad nimetab ametisse Hiina valitsus ja nad vastutavad Hiina valitsuse ees samal viisil nagu EXIMis.

(146) Seoses sisulise kontrolliga leidis komisjon, et eespool punktis 3.3.1.2 analüüsitud normatiivne raamistik kehtib nende suhtes samal viisil. Kuna vastupidise kohta andmed puuduvad, võib kättesaadavate faktide põhja järeldada, et konkreetseid tõendeid krediidivõimelisuse hindamise kohta ei ole, nii et eespool punktis 3.3.1.2 esitatud analüüs normatiivse raamistiku konkreetse rakendamise kohta on kohaldatav samal viisil ka nende suhtes.

(147) Selle põhjal järeldas komisjon, et teised riigi osalusega pangad, kes annavad laenu valimisse kaasatud äriühingutele, on riigiorganid alusmääruse artikli 2 punkti b tähenduses koostoimes artikli 3 punkti 1 alapunkti a punktiga i.

3.3.1.4. Kokkuvõttev järeldus riigi osalusega finantsasutuste kohta

(148) Eespool esitatud kaalutlusi arvesse võttes tegi komisjon kindlaks, et kõik riigi osalusega Hiina finantsasutused, kes andsid eksportivale tootjale või tema kontsernile laenu või võimaldasid kapitalirenti, on riigiorganid alusmääruse artikli 2 punkti b tähenduses koostoimes artikli 3 punkti 1 alapunkti a punktiga i.

(149) Isegi kui riigi osalusega finantsasutusi ei käsitata riigiorganitena, tegi komisjon kindlaks, et neid käsitatakse siiski finantsasutustena, kellele Hiina valitsus on teinud ülesandeks täita tavapäraselt valitsuse täidetavaid ülesandeid alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a punkti iv tähenduses, ning seda samadel põhjustel, nagu on märgitud põhjendustes 131–133. Seega tuleks nende tegevus igal juhul omistada Hiina valitsusele.

3.3.1.5. Eraõiguslike finantsasutuste volitamine või suunamine

(150) Komisjon käsitles seejärel ülejäänud finantsasutusi. Varasemate subsiidiumivastaste uurimiste (51) tulemuste ja avalikult kättesaadava teabe põhjal peeti eraomandis olevaks järgmisi finantsasutusi: Hiina Minshengi pank, Sumitomo Mitsui Banking (China) Co., Ltd, Standard Chartered pank, Ping Ani pank. Komisjon analüüsis, kas Hiina valitsus oli alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a punkti iv tähenduses teinud neile finantsasutustele ülesandeks anda subsiidiume klaasfilamentkiu sektorile.

(151) WTO apellatsioonikogu arvamuse kohaselt tähendab „volitamine“, et valitsus paneb vastutuse eraõiguslikule üksusele, ning „suunamine“ tähendab olukorda, kus valitsus teostab oma võimu eraõigusliku üksuse üle (52). Mõlemal juhul kasutab valitsus eraõiguslikku üksust vahendajana rahalise toetuse andmiseks ning „enamikul juhtudel on eeldatav, et eraõigusliku üksuse volitamine või suunamine hõlmab mõnel määral ka ähvardust või stiimuleid“ (53). Samal ajal ei lubata alapunktiga iv liikmesriikidel kehtestada toodete suhtes tasakaalustusmeetmeid, „kui valitsus rakendab oma üldiseid õigusaktides sätestatud regulatiivseid volitusi“ (54) või kui valitsuse sekkumine „võib või ei pruugi omada teatavat tagajärge lihtsalt konkreetsetel faktilistel asjaoludel ning turuosaliste vabal valiku põhjal“ (55). Pigem osutavad volitamine ja suunamine „valitsuse aktiivsemale rollile kui lihtsalt soodustamine“ (56).

(152) Komisjon märkis, et tööstust puudutav ja eespool punktis 3.3.1.2 nimetatud normatiivne raamistik kehtib Hiina RVs kõikide, sealhulgas eraomandis olevate finantsasutuste suhtes. Seda kinnitab asjaolu, et pangandusseadus ja mitu CBIRC korraldust hõlmavad kõiki Hiina rahastatud ja välisinvesteeringutega pankasid, mida CBIRC juhib.

(153) Kuna eraõiguslikud finantsasutused ei esitanud teistsugust teavet, tegi komisjon klaasfilamentkiu tööstuse kohta järelduse, et riik on alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a punkti iv esimese taande tähenduses teinud kõikide Hiinas CBIRC järelevalve all tegutsevate finantsasutuste (sh eraõiguslikud finantsasutused) ülesandeks järgida valitsuse poliitikat ning anda soodustingimustel laenu klaasfilamentkiu tööstusele.

(154) Lisaks on kõigi Hiina pankade suhtes kohaldatav normatiivne raamistik palju laiem kui vaid need kaks CBIRCd reguleerivat eeskirja, nagu on näidatud eespool põhjenduses 106.

(155) Seoses sisulise kontrolliga leidis komisjon, et eespool punktis 3.3.1.2 analüüsitud normatiivne raamistik kehtib nende suhtes samal viisil. Kuna vastupidise kohta andmed puuduvad, võib kättesaadavate faktide põhja järeldada, et konkreetseid tõendeid krediidivõimelisuse hindamise kohta ei ole, nagu neid ei ole ka koostööd teinud riigi osalusega panga puhul, nii et eespool punktis 3.3.1.2 esitatud analüüs normatiivse raamistiku konkreetse rakendamise kohta on kohaldatav samal viisil ka nende suhtes.

(156) Selle põhjal järeldas komisjon, et teised riigi osalusega pangad, kes annavad laenu äriühingule Jushi Egypt, on riigiorganid alusmääruse artikli 2 punkti b tähenduses koostoimes artikli 3 punkti 1 alapunkti a punktiga i.

3.3.1.6. Krediidireitingud

(157) Komisjon on varasemate subsiidiumivastaste uurimiste (57) käigus kindlaks teinud, et Hiina äriühingutele antud riigisisesed krediidireitingud ei olnud usaldusväärsed, tuginedes Rahvusvahelise Valuutafondi avaldatud uuringule, (58) mis näitas lahknevust rahvusvaheliste ja Hiina krediidireitingute vahel, ning valimisse kaasatud äriühinguid käsitleva uurimise järeldustele. IMFi andmetel on kohalikud reitinguagentuurid andnud tõepoolest üle 90 %-le neist Hiina võlakirjadest AA- kuni AAA-reitingu. See ei ole võrreldav teiste turgudega, nagu Euroopa Liit või Ameerika Ühendriigid. Näiteks Ameerika Ühendriikide turul on vähem kui 2 %-l äriühingutest nii kõrge reiting. Hiina reitinguagentuurid on seega suurel määral kallutatud reitinguskaala ülemise otsa poole. Neil on väga laiad reitinguskaalad ning nad kalduvad koondama väga erineva makseviivituse riskiga võlakirju ühte laia reitingukategooriasse (59).

(158) Lisaks tõstavad välisriikide reitinguagentuurid, nagu Standard and Poor’s ja Moody’s, välisriigis emiteeritud Hiina võlakirjade hindamisel tavaliselt emitendi põhikrediidireitingut, tuginedes hinnangule ettevõtte strateegilise tähtsuse kohta Hiina valitsuse jaoks ja mis tahes kaudsele garantiile (60). Näiteks Fitch märgib selgelt, kui see on asjakohane, et sellised garantiid on peamine tegur, millel tema Hiina äriühingute krediidireitingud põhinevad (61).

(159) Komisjon tegi avalikult kättesaadava teabe põhjal kõigepealt kindlaks, et riik võib avaldada krediidireitinguturule teatavat mõju. Kahe uuringu kohaselt, mis avaldati 2016. aastal, tegutses Hiina turul ligikaudu 12 reitinguagentuuri, millest enamik olid riigi osalusega. Kokku oli 60 % kõikidest reitinguga äriühingu võlakirjadest Hiinas hinnatud riigi osalusega reitinguagentuuri poolt (62).

(160) Varasemate uurimiste (63) käigus kinnitas Hiina valitsus, et Hiina võlakirjaturul tegutses 12 reitinguagentuuri, kaasa arvatud kümme omamaist reitinguagentuuri, sealhulgas Global Credit Rating Co. Ltd, Shanghai Brilliance Credit Rating & Investors Service Co. Ltd, Golden Credit Rating International Co. Ltd, China Chengxin Securities Rating Co. Ltd, Pengyuan Credit Rating Co. Ltd, Shanghai Fareast Credit Rating Co., Ltd, China Bond Rating Co. Ltd, China Securities Index Co. Ltd, Shanghai Credit Information Services Co. Ltd. Samuti tegutses Hiinas kaks Hiina ja välisriigi ühisettevõttest reitinguagentuuri, nimelt China Lianhe Credit Rating Co. Ltd. ja China Chengxin International Credit Rating Co., Ltd. Kuna puudus vastupidist kinnitav teave, leidis komisjon, et olukord ei ole muutunud.

(161) Teiseks puudub vaba juurdepääs Hiina krediidireitinguturule. See on sisuliselt suletud turg, sest enne kui reitinguagentuurid saavad tegevust alustada, peab Hiina väärtpaberite reguleerimisasutus (CSRC) või PBOC nad heaks kiitma (64). PBOC teatas 2017. aasta keskpaigas, et välismaistel reitinguagentuuridel lubatakse anda krediidireitinguid riigisisesel võlakirjaturul teatavatel tingimustel. Uurimisperioodil ei olnud aga ühtegi välismaist reitinguagentuuri veel heaks kiidetud (65). Siiski moodustasid välismaised agentuurid vahepeal ühisettevõtteid kohalike reitinguagentuuridega, mis annavad krediidireitinguid riigisisesteks võlakirjade emissioonideks. Samas järgivad need reitingud Hiina reitinguskaalasid ning ei ole seega rahvusvaheliste reitingutega täpselt võrreldavad, nagu eespool selgitatud.

(162) Komisjoni järeldusi kinnitab PBOC enda hiljutine uuring, mille järeldustes märgitakse, et „kui välisvõlakirjade investeeringute tasemeks on seatud rahvusvaheline reiting BBB- ja sellest kõrgem reiting, võib riigisisese võlakirjainvesteeringute reitingu anda tasemel AA ja sellest kõrgemal tasemel, võttes arvesse riigisisese keskmise reitingu ja rahvusvahelise reitingu erinevust, mis on kuus või rohkem astet“ (66).

(163) Pidades silmas eespool põhjendustes 137–142 kirjeldatud olukorda, tegi komisjon järelduse, et Hiina krediidireitingud ei taganud alusvara krediidiriski usaldusväärset hinnangut. Selle põhjal järeldas komisjon, et isegi kui Hiina reitinguagentuur andis eksportiva tootja äriühingule või tema kontsernile hea krediidireitingu, ei ole sellised reitingud usaldusväärsed. Neid reitinguid moonutasid ka poliitilised eesmärgid soodustada peamisi strateegilisi tööstusharusid, nagu klaasfilamentkiu tootmine.

3.3.1.7. Kasu ja subsiidiumisumma arvutamine

(164) Nagu on märgitud põhjenduses 85, leidis komisjon, et Egiptuses asuva subsiidiumi saaja puhul oleks põhimõtteliselt asjakohane uurida, kas need laenusaajad said paremaid tingimusi, kui nad oleksid saanud Egiptuse finantsturul. Komisjon kontrollis seda punkti ja kinnitas, et kui kasutataks Egiptuses võrreldavaid laenuintresse, oleks subsideerimise summa suurem (17,8 %) (67). Pidades aga silmas põhjenduses 86 nimetatud erandlikke asjaolusid, arvutas komisjon tasakaalustatava subsiidiumi summa, võttes arvesse asjaolu, et subsiidiumi saajad said Hiinas soodustingimustel rahastamist. Selle arvutuse tegemiseks hindas komisjon kasu, mida subsiidiumi saajad uurimisperioodil said. Alusmääruse artikli 6 punkti b kohaselt on subsiidiumi saaja saadud kasu järgmise kahe summa vahe: intressisumma, mille äriühing maksab sooduslaenu eest, ning summa, mis tal tuleks maksta võrreldava kommertslaenu eest, mida ta võiks vabal turul reaalselt saada.

(165) Komisjon otsustas määrata EXIMi ja CDB sooduslaenude turuintressimäärad kindlaks vastavalt Hiina turuinvestorite hüpoteetilistele võrdlusalustele kooskõlas alusmääruse artikli 6 punktiga b. Koostöö puudumise tõttu ei esitanud kõnealune pank (kõnealused pangad) lisateavet. Seepärast otsustas komisjon kasutada sama arvutusmeetodit nagu muude välisvaluutas nomineeritud laenude puhul, mille Hiina finantsasutused on Hiina RVs välja andnud, ning lisas Egiptuses tehtud investeeringuga seotud riskipreemia, nagu allpool kirjeldatud.

(166) Komisjon tegi kõigepealt kindlaks äriühingu Jushi Egypt krediidireitingu, mis kajastab äriühingu finantsolukorda. Komisjon märkis, et Hiina reitinguagentuur andis CNBMi kontserni eri äriühingutele reitingud vahemikus AA- ja AA+. Võttes arvesse põhjendustes 137–143 nimetatud Hiina krediidireitingute üldist moonutatust, tegi komisjon järelduse, et see reiting ei ole usaldusväärne.

(167) Seega leidis komisjon, et Jushi kontserni üldine finantsolukord vastab BB reitingule, mis on kõrgeim reiting, mis ei kvalifitseeru enam „investeerimisjärgu reitinguks“. Võttes arvesse vaba tagasimaksega laenude olemasolu, järeldas komisjon, et Ameerika Ühendriikide B-reitinguga (BB asemel) äriühingu võlakirjade kasutamine oleks turupõhise võrdlusaluse kindlaksmääramiseks asjakohasem.

(168) Kooskõlas muude välisvaluutas nomineeritud laenudega, mille Hiina finantsasutused on Hiina RVs välja andnud, kasutati sobiva võrdlusaluse kindlaksmääramiseks USA dollarites emiteeritud B-reitinguga äriühingute võlakirju. Jushi Egypt asub riigis, kus toimusid laenude andmise ajal kodaniku- ja poliitilised rahutused ning erinevad terrorirünnakud, ning seega on sellel Hiina äriühingutest erinev krediidirisk, mis on seotud riigis valitsevate välistingimustega. Selle tulemusena lisas komisjon võrdlusmäärale juurdehindluse, et arvestada turuintressimääras riigi laenuriski.

(169) Riigi laenuriskiga seotud garantiipreemia määrati kindlaks OECD riigi laenuriski liigituse alusel ekspordikrediidi valdkonnas ning OECD kehtestatud vastava garantiipreemia alammäära alusel (68). EXIMi panga antud laenude puhul määrati riigi laenuriskiks 2,37 % ja CDB antud laenude puhul 2,44 %.

(170) Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitis Jushi Egypt, et komisjon oleks pidanud kasutama laenudest saadava kasu arvutamisel võrdlusalusena kahte pakkumist, mille Egiptuse pank tegi äriühingule 2013. ja 2016. aastal. Komisjon vaatas need pakkumised läbi, kuid otsustas, et need ei ole tüüpilised sellise võrreldava kommertslaenu suhtes, mida äriühing võiks tegelikult turult saada.

(171) Komisjon leidis, et pakkumistes ei kirjeldata äriühingule pakutavat tegelikku finantstoodet, vaid viidatakse üldiselt „krediidiliinide“ intressimäärale. Seega ei ole komisjonil võimalik kindlaks teha, kas pakkumine viitab tegelikult laenule või viitab see muudele finantstoodetele, näiteks krediidiliini avamisele, kaubanduse rahastamisele (akreditiivid, käskvekslid, faktooring jne). Isegi kui leitakse, et pakkumine on seotud laenuga, puudub muu oluline teave, näiteks panga pakutud väidetava laenu kestus ja pakutavate krediidiliinide ulatus (st maksimaalne summa, mida pank oleks valmis äriühingule andma). Sellega seoses märkis komisjon, et CDB ja EXIMi antud laenud olid suurteks põhivaraprojektideks ettenähtud pikaajalised laenud, mis ulatusid sadade miljonite USA dollariteni. Seetõttu leidis komisjon, et ta ei saa kasutada äriühingu Jushi Egypt pakutud võrdlusalust.

(172) Samuti märkis komisjon, et isegi kui ta võtaks arvesse äriühingu esitatud võrdlusalust, ei muudaks see märkimisväärselt kasu arvutamist, sest Egiptuse panga pakutud intressimäär oli kooskõlas komisjoni poolt võrdlusaluse puhul kindlaks määratud viit(e)intressimääraga, mis vastab Hiina panga poolt riigisisesele (Hiina) BB-reitinguga kliendile antud USA dollarites laenule. Seega kinnitasid need laenud, et Jushi Egypt saab tõepoolest kasu madalamatest intressimääradest võrreldes turu võrdlusnäitajatega. Seetõttu lükati äriühingu väide tagasi.

3.3.2. Laenud arengupankadelt äriühingule Jushi Egypt Hiinas asuva emaettevõtja Jushi kaudu

(173) Ajavahemikul 2014. aastast kuni uurimisperioodi lõpuni andis Jushi (Hiina) äriühingule Jushi Egypt mitu ühte kontserni kuuluvate ettevõtjate vahelist laenu kogusummas ligikaudu 281,5 miljonit USA dollarit.

(174) Komisjon leidis siiski, et Jushi (Hiina) rahastas neid ettevõtjatevahelisi laene ise Hiina finantsasutustest saadud välisrahastuse kaudu. Teisisõnu, selle asemel et Jushi Egypt saaks laenu otse Hiina pankadelt, sai Jushi (Hiina) asjaomastelt asutustelt soodustingimustel rahastust ja eraldas seejärel nendest laenudest saadava kasu oma tootmistegevuse jaoks Egiptuses (Jushi Egypt). Laenud, mida EXIM ja CDB andsid otse, ei ole iseenesest piisavad, et tagada välisrahastamise kogusumma, mis on vajalik SETC-tsoonis tootmistegevuse arendamiseks. Seega oli vaja täiendavat kaudset rahastamist ettevõtjatevaheliste laenude kaudu. Komisjon ei leidnud ühtegi konkreetset pangalaenu, mis oleks otseselt seotud Egiptuse projektiga. 2014. aastal emiteeris Jushi (Hiina) võlastruktuuri parandamiseks võlakirja, et asendada erinevaid pangalaene. See võlakiri, milles viidatakse mitmel viisil projekti kapitalivajadustele Egiptuses, kinnitab, et Jushi (Hiina) vajas oma tootmistegevuse toetamiseks Egiptuses välist finantsabi. Seetõttu leidis komisjon, et aluseks olevad sooduslaenud, mida anti Jushi (Hiina) kaudu, on omistatavad Egiptuse valitsusele samal viisil nagu otselaenud, mida andsid äriühingule Jushi Egypt Hiina finantsasutused.

(175) Kuna kõiki neid laene saab sisuliselt samastada laenudega, mida Hiina valitsus annab Hiina äriühingule, kes seejärel eraldab kasu oma mujal toimuvaks tootmistegevuseks, otsustas komisjon kohelda neid laene nagu mis tahes muud Hiina omamaist laenu Hiina klaasfilamentkiust toodete tootjale. Sellega seoses, nagu on märgitud põhjenduses 128, leidis komisjon, et kõik riigi osalusega Hiina finantsasutused, kes andsid laene äriühingutele Jushi (Hiina) ja Jushi Egypt, on riigiorganid alusmääruse artikli 2 punkti b tähenduses koostoimes alusmääruse artikli 3 punkti 1 alapunkti a punktiga i ja kooskõlas WTO asjakohase kohtupraktikaga.

(176) Komisjon arvutas seejärel tasakaalustatava subsiidiumi summa. Sellega seoses märkis komisjon, et nominaalne intressimäär, mida Jushi (Hiina) võttis äriühingult Jushi Egypt, oli 7,5 %. Ometi ei olnud nii kõrget intressimäära ühelgi äriühingule Jushi (Hiina) antud rahastamissummal. Tegelikult oli Jushi (Hiina) keskmine intressimäär uurimisperioodil ligikaudu 4 %. Seega võrdles komisjon keskmist intressimäära, mida Jushi (Hiina) maksis uurimisperioodil ettevõtjatevahelise laenu jäägilt, summaga, mida äriühing oleks pidanud maksma võrreldava kommertslaenu eest, mida ta võiks turul reaalselt saada.

(177) Selleks et võtta arvesse pankade suurenenud riskipositsiooni, millele juhib tähelepanu vaba tagasimaksega laenude olemasolu, otsustas komisjon loobuda ühest astmest riskireitingu skaalal ja kasutada turupõhise võrdlusaluse kindlaksmääramiseks Ameerika Ühendriikide B-reitinguga (BB asemel) äriühingute võlakirju.

(178) Kõik selle rahastamisega seotud asjaolud, mida on kirjeldatud eespool käesolevas punktis, näitavad selgelt, et Jushi (Hiina) eraldas kogu Hiina finantsasutustelt saadud soodusrahastamise kasu äriühingule Jushi Egypt. Kõigil nimetatud põhjustel omistati selliselt arvutatud kasu äriühingule Jushi Egypt.

(179) Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitis Jushi Egypt, et komisjon ei oleks tohtinud Jushi Egypti krediidireitingut alandada AA-lt B-le põhjusel, et Jushi Egypt ei järginud oma emaettevõtja puhul tagasimaksegraafikut või et mõnel juhul maksis Jushi Egypti emaettevõtja tema nimel laenud tagasi. Asjaolu, et Jushi Egypti kontsern pidas paremaks, et kulud kannab kontserni kuuluv teine üksus, eesmärgiga säilitada rahavoog teises üksuses, ei tähenda, et see teine üksus ei oleks oma kohustust täitnud, kui see kohustus oleks olnud seotud pangaga.

(180) Komisjon märkis esiteks, et ta ei leidnud ühtegi krediidireitingut, mille mõni väline osapool oleks andnud Jushi Egyptile, ning ka Jushi Egypt ei esitanud selle kohta mingeid tõendeid. Seetõttu ei olnud Jushi Egyptil kunagi krediidireitingut AA. Seega pidi komisjon tegema Jushi Egypti krediidireitingu kindlaks juhtumiga seotud kättesaadavate faktide põhjal. Võttes arvesse emaettevõtjalt saadud ettevõtjatevaheliste laenude märkimisväärset summat ning asjaolu, et Jushi kontsern oli tegutsenud CDB ja EXIMi laenude tagajana, tegi komisjon kindlaks, et Jushi Egypti krediidireiting oli tihedalt seotud tema emaettevõtja reitinguga, mis oli määratud tasemel BB, nagu on märgitud eespool põhjenduses 168. Komisjon lähtus seega sellest BB krediidireitingust.

(181) Teiseks, nagu on selgitatud põhjenduses 178, otsustas komisjon loobuda ühest astmest riskireitingu skaalal, st alandada reitingu BB-lt B-le, kuna äriühingu kohustused ei olnud aastate jooksul tagasi makstud. Komisjon märkis tõepoolest, et kuigi CDB-le ja EXIMile maksti laenud tagasi tagasimaksegraafiku kohaselt, suurenesid aastate jooksul äriühingu kogukohustused. Seega asendas Jushi Egypt välisvõla kontsernisisese võlaga, kuid ei täitnud tegelikult oma kohustusi pankade ees. Vastupidiselt Jushi Egypti väidetele on ka märke sellest, et äriühing ei oleks suutnud oma kohustusi täita, kui kõik tema võlgnikud oleksid olnud välispangad. Näiteks kuigi äriühing oli aastatel 2015 ja 2016 kahjumis ning tema omakapital oli 2016. aastal negatiivne, tegi ta CDB-le siiski suuri laenu põhiosa tagasimakseid kogusummas 54 miljonit USA dollarit (ligikaudu 546 miljonit Egiptuse naela). Seega ei oleks äriühing ilma emaettevõtja rahalise toetuseta suutnud oma väliseid kohustusi täita.

(182) Eeltoodud kaalutlusi silmas pidades lükkas komisjon need väited tagasi.

(183) Kõik tuvastatud subsiidiumid määrati kindlaks äriühingu kogukäibe põhjal. Seejärel jaotati subsiidiumisumma Euroopa Liitu müüdud vaatlusaluse toote käibele.

(184) Subsiidiumisummad, mis tuvastati Hiina arengupankadelt otse või emaettevõtja Jushi (Hiina) kaudu saadud laenude kaudu soodusrahastamise puhul, moodustasid Jushi Egypti puhul 6,46 %.

3.3.3. Kapitaliinvesteeringute toetamine

(185) Lisaks otselaenudele ja ettevõtjatevahelistele laenudele pidi Jushi Egypt katma oma finantsvajadusi ka kapitali suurendamise kaudu.

(186) Varasemate uurimiste käigus leiti, et Hiina kontsernide emaettevõtjate tasandil on saadud märkimisväärseid subsiidiume, et toetada välisinvesteeringuid algatuse „One Belt, One Road“ raames toetuste, soodusrahastamise ja kapitalisüstide vormis. Eelkõige oli see nii hiljuti lõpetatud rehve käsitleva subsiidiumivastase uurimise (edaspidi „rehvide juhtum“) puhul (69).

3.3.3.1. Õiguslik alus

— Väliskaubanduse arengu 13. viisaastakukava, mille on välja andnud Hiina kaubandusministeerium, 26. detsember 2016;

— riiginõukogu suunavad arvamused rahvusvahelise tootmisvõimsuse ja seadmete tootmise alase koostöö edendamise kohta, välja antud 2015. aastal (edaspidi „suunavad arvamused“);

— ehitusmaterjalide tööstuse arengukava 2016–2020, tööstus- ja infotehnoloogia ministeerium, GXBG nr 315, 2016;

— kiudude ja komposiitmaterjalide tööstuse 13. viisaastakukava;

— „Made in China 2025“, riiginõukogu, 7. juuli 2015.

3.3.3.2. Alusmääruse artikli 28 lõike 1 kohaldamine Jushi kontserni suhtes

(187) Põhjenduses 8 osutatud teabenõudes palus komisjon teavet Jushi kontsernilt (muu hulgas mis tahes muutuste kohta kapitali struktuuris, sealhulgas kapitali suurendamise ja aktsionäride õiguste muutumise kohta), äriühingult Jushi Egypt ja mitmelt Jushi kontserni kuuluvalt otsestelt ja kaudsetelt emaettevõtjalt, kes ise on Hiina riikliku ehitusmaterjalide kontserni China National Building Materials Group (edaspidi „CNBMi kontsern“) liikmed.

(188) Uurimine näitas, et China National Building Material Co. Ltd. (edaspidi „CNBM“) on riigi osalusega Hiina ettevõte, millest 41,27 % kuulub otseselt ja kaudselt äriühingule China National Building Material Group Co., Ltd., mis omakorda kuulub täielikult SASACile. CNBMile kuulub 26,97 % suurune osalus äriühingus China Jushi Co., Ltd. (edaspidi „China Jushi“), mis on äriühingu Jushi Egypt ainuaktsionär (70).

(189) Algselt esitas Jushi Egypt otseste ja kaudsete emaettevõtjate kohta väga vähe teavet.

(190) Seetõttu saatis komisjon 18. märtsil 2020 äriühingule Jushi Egypt kirja, milles osutas puudustele ja teavitas äriühingut alusmääruse artikli 28 võimalikust kohaldamisest. Muu hulgas ei esitanud Jushi kontsern nõutud teavet kapitali struktuuri muutmise põhjuste kohta ega teavet selle kohta, kuidas rahastati Jushi Egypti, Jushi kontserni, China Jushi Co. Ltd. ja CNBMi kapitali suurendamist.

(191) Vastuseks sellele kirjale esitas Jushi Egypt esildise, milles käsitles mõningaid puudusi, eelkõige seda, kuidas kajastati kapitali struktuurimuutusi kontserni eri äriühingute finantsaruannetes. Valitsusasutuste ja valitsusväliste üksuste (nt riigi osalusega kommertspangad) osalemise kohta esitatud teave kujutas endast aga pelgalt väiteid, mida ei toetanud tõendid, ning teave muudatuste põhjuste ja finantsandmete kohta oli väga piiratud.

(192) Nagu eespool märgitud, on riigi osalus CNBMis siiski märkimisväärne. Lisaks on CNBMi veebisaidil (71) avalikult kättesaadava teabe kohaselt kogu CNBMi juhtkonnal parteiline ametikoht, nagu parteikomitee sekretär, parteikomitee asesekretär või parteikomitee alaline liige. Peale selle töötab CNMB tegevdirektor ja parteikomitee alaline liige Cao Jianglin alates 2002. aastast ka China Jushi juhatuse esimehena (72). Seetõttu ei ole usutav väide, et kõik otsused kõnealuste äriühingute kapitali suurendamise kohta tegi asjaomane juhatus sõltumatult, ilma et protsessi oleksid kaasatud valitsusasutused või muud valitsusvälised üksused, võttes arvesse riigi omanduses olemist ja juhtkonna seotust parteiga.

(193) Sellise teabe puudumisel leidis komisjon, et talle on jäetud esitamata väga oluline teave uurimise selle tahu kohta.

(194) Seega tegi komisjon järelduse, et ta peab Jushi kontserni, China Jushi Co. Ltd. ja CNBMi kohta järelduste tegemisel tuginema osaliselt kättesaadavatele faktidele.

3.3.3.3. Uurimise järeldused

(195) Uurimisperioodil sai Jushi Egypt kasu riigi kontrolli all oleva üksuse CNBMi poolt omakapitalisüstide, täpsemalt sissemakstud kapitali kaudu antud toetustest.

(196) 2012. aastal tehti äriühingu Jushi Egypt rahastamiseks märkimisväärne aktsionäride sissemakse summas 42,6 miljonit USA dollarit. Pärast seda kasvas Jushi Egypti kapital kuni uurimisperioodini olulisel määral –162 miljoni USA dollarini. Uurimisperioodi lõpus oli Jushi Egypti kapital ligikaudu neli korda suurem kui 2012. aastal.

(197) Jushi Egypt kuulub täielikult Jushi kontsernile, mis kuulub täielikult China Jushile. China Jushi põhiaktsionär on valdusettevõtja CNBM, kellele kuulub alates 2010. aastast pidevalt üle 25 % tema aktsiatest.

(198) Paralleelselt kapitali suurendamisega äriühingus Jushi Egypt on CNBMi osalus China Jushi kapitalistruktuuris suurenenud samas suurusjärgus. Täpsemalt suurendas CNBM ajavahemikus 2011. aastast kuni 2018. aasta lõpuni oma sissemakstud kapitali äriühingus China Jushi kuus korda: 190 miljonilt jüaanilt (30,2 miljonit USA dollarit) 2011. aastal 944 miljonile jüaanile (140,9 miljonit USA dollarit) 2018. aastal.

(199) Selline sarnane suundumus ja suurusjärk kapitali suurendamisel nii Jushi Egyptis kui ka China Jushis viitab kindlalt sellele, et CNBM kaasas kuni uurimisperioodini vahendeid Jushi Egypti kapitali suurendamiseks China Jushi kaudu.

(200) Lisaks sissemakstud kapitali suurendamisele on suuri summasid kantud CNBMilt üle China Jushile ja Jushi kontsernile muud liiki kapitalikontode kaudu.

(201) Selleks et teha kindlaks ülekannete laad ja omakapitali arengu asjaolud asjaomastes äriühingutes, soovis komisjon saada juurdepääsu CNBMist pärinevale asjakohasele teabele. Nagu on selgitatud punktis 3.3.3.2, ei teinud Jushi Egypt uurimise käigus täielikult koostööd ega esitanud vajalikku teavet. Selle teabe puudumisel ja kohaldades alusmääruse artikli 28, pidi komisjon oma järelduste tegemisel osaliselt tuginema kättesaadavatele faktidele. Eelkõige pidi komisjon kasutama kättesaadavaid fakte, et kindlaks teha, kuidas rahastati CNBMi poolt muu hulgas China Jushi kaudu äriühingule Jushi Egypt antud kapitali.

(202) Selleks tegi komisjon kindlaks, et CNBM on võtnud selge kohustuse investeerida soodustatud tootmisharudesse välismaal. CNBM reklaamib end sellega seoses oma aastaaruandes, veebisaidil ja käitiste asukohtades „algatuse „One Belt, One Road“ aktiivse osalejana“. Näiteks „viis [ta] ellu üle maailma 75 riigis ja piirkonnas 312 tsemendiprojekti, rohkem kui 60 klaaskiuprojekti, rakendas 33 in