4)

Artiklid 325i ja 325j asendatakse järgmisega: „Artikkel 325i Indeksitega seotud instrumentide ja muude mitme alusvaraga instrumentide käsitlemine 1. Krediidiasutused ja investeerimisühingud kasutavad indeksitega seotud instrumentide ja muude mitme alusvaraga instrumentide puhul aluspositsioonide arvessevõtmise meetodit järgmiselt: a) delta- ja kumerusriski omavahendite nõuete arvutamiseks peavad krediidiasutused ja investeerimisühingud arvestust nii, nagu neil oleks individuaalsed positsioonid otse indeksi või mitme alusvaraga instrumentide aluskomponentides, välja arvatud alternatiivsesse korrelatsioonil põhinevasse kauplemisportfelli kuuluva indeksis oleva positsiooni puhul, misjuhul nad arvutavad üheainsa tundlikkuse indeksi suhtes; b) krediidiasutustel ja investeerimisühingutel lubatakse tasaarvestada tundlikkused indeksitega seotud instrumentide ja muude mitme alusvaraga instrumentide asjaomase komponendi riskiteguri suhtes tundlikkustega ühe alusvaraga instrumentide sama komponendi sama riskiteguri suhtes, välja arvatud alternatiivsesse korrelatsioonil põhinevasse kauplemisportfelli kuuluvate positsioonide puhul; c) vegariski omavahendite nõuete arvutamisel võivad krediidiasutused ja investeerimisühingud pidada arvestust nii, nagu neil oleks individuaalsed positsioonid otse indeksi või mitme alusvaraga instrumentide aluskomponentides, või arvutada üheainsa tundlikkuse asjaomase instrumendi alusvara suhtes. Viimati nimetatud juhul määravad krediidiasutused ja investeerimisühingud selle üheainsa tundlikkuse asjaomasele rühmale, nagu on sätestatud 6. jao 1. alajaos, võttes arvesse järgmist: i) kui kõnealuse indeksi kaalutegureid arvesse võttes kaardistatakse rohkem kui 75 % kõnealuse indeksi komponentidest samasse rühma, määravad krediidiasutused ja investeerimisühingud tundlikkuse sellele rühmale ning käsitavad seda kõnealuse rühma puhul üheainsa tundlikkusena; ii) kõigil muudel juhtudel määravad krediidiasutused ja investeerimisühingud tundlikkuse asjaomasele indeksirühmale. 2. Erandina lõike 1 punktist a võivad krediidiasutused ja investeerimisühingud arvutada delta- ja kumerusriskide omavahendite nõuete arvutamiseks üheainsa tundlikkuse noteeritud aktsias või krediidiindeksis oleva positsiooni suhtes, tingimusel et noteeritud aktsia- või krediidiindeks vastab lõikes 3 sätestatud tingimustele. Sel juhul määravad krediidiasutused ja investeerimisühingud selle üheainsa tundlikkuse asjaomasele rühmale, nagu on sätestatud 6. jao 1. alajaos, võttes arvesse järgmist: a) kui kõnealuse noteeritud indeksi kaalutegureid arvesse võttes kaardistatakse rohkem kui 75 % kõnealuse noteeritud indeksi komponentidest samasse rühma, määratakse tundlikkus sellele rühmale ning seda käsitatakse kõnealuse rühma puhul üheainsa tundlikkusena; b) kõigil muudel juhtudel määravad krediidiasutused ja investeerimisühingud tundlikkuse asjaomasele noteeritud indeksi rühmale. 3. Krediidiasutused ja investeerimisühingud võivad kasutada lõikes 2 sätestatud meetodit selliste instrumentide puhul, mis on seotud noteeritud aktsiate või krediidiindeksiga, kui täidetud on kõik järgmised tingimused: a) noteeritud indeksi komponendid ja nende osakaalud selles indeksis on teada; b) noteeritud indeks sisaldab vähemalt 20 komponenti; c) ükski noteeritud indeksis sisalduv komponent ei moodusta rohkem kui 25 % kõnealuse indeksi kogu turukapitalisatsioonist; d) ükski kogum, mis koosneb kümnendikust noteeritud indeksi komponentidest (ümardatuna järgmise täisarvuni) ei moodusta rohkem kui 60 % kõnealuse indeksi kogu turukapitalisatsioonist; e) noteeritud indeksi kõigi komponentide turukapitalisatsioon kokku ei ole väiksem kui 40 miljardit eurot. 4. Krediidiasutus või investeerimisühing kasutab järjepidevalt üksnes lõikes 1 sätestatud meetodit või lõikes 2 sätestatud meetodit kõigi instrumentide puhul, mis on seotud noteeritud aktsia- või krediidiindeksiga, mis vastab lõikes 3 sätestatud tingimustele. Krediidiasutus või investeerimisühing taotleb enne ühelt meetodilt teisele üleminekut pädevalt asutuselt luba. 5. Olenemata asjaomase indeksiga seotud instrumendi või muu mitme alusvaraga instrumendi puhul kasutatud meetodist, peavad tundlikkussisendid delta- ja kumerusriski arvutamisel olema selle instrumendi puhul järjepidevad. 6. Indeksiga seotud instrumentide või mitme alusvaraga instrumentide puhul, millel on muud jääkriskid, nagu on osutatud artikli 325u lõikes 5, kohaldatakse 4. jaos osutatud jääkriski lisandit. Artikkel 325j Investeerimisfondide käsitlemine 1. Krediidiasutus või investeerimisühing arvutab investeerimisfondis oleva positsiooni tururiski omavahendite nõuded, kasutades ühte järgmistest meetoditest: a) kui krediidiasutusel või investeerimisühingul on võimalik saada piisavalt teavet investeerimisfondi individuaalsete aluspositsioonide kohta, arvutab krediidiasutus või investeerimisühing kõnealuse investeerimisfondi positsiooni tururiski omavahendite nõuded investeerimisfondi aluspositsioonide alusel, nagu oleksid need otseselt krediidiasutuse või investeerimisühingu positsioonid; b) kui krediidiasutusel või investeerimisühingul ei ole võimalik saada piisavalt teavet investeerimisfondi individuaalsete aluspositsioonide kohta, kuid krediidiasutus või investeerimisühing on teadlik investeerimisfondi investeerimisvolituste sisust ja investeerimisfondi igapäevaseid noteeritud hindasid on võimalik jälgida, arvutab krediidiasutus või investeerimisühing kõnealuse investeerimisfondi positsiooni tururiski omavahendite nõuded ühel järgmistest meetoditest: i) krediidiasutus või investeerimisühing võib käsitada investeerimisfondis olevat positsiooni üheainsa aktsiapositsioonina, mis on määratud artikli 325ap lõike 1 tabeli 8 rühma „muu sektor“; ii) pädeva asutuse loal võib krediidiasutus või investeerimisühing arvutada investeerimisfondi tururiski omavahendite nõuded vastavalt investeerimisfondi investeerimisvolitustes ja asjakohastes õigusaktides sätestatud piirangutele; c) kui krediidiasutus või investeerimisühing ei täida punktides a ja b sätestatud tingimusi, määrab krediidiasutus või investeerimisühing investeerimisfondi pangaportfelli. Krediidiasutus või investeerimisühing, kes kasutab ühte punktis b sätestatud meetoditest, kohaldab käesoleva peatüki 5. jaos sätestatud makseviivituse riski omavahendite nõuet ja käesoleva peatüki 4. jaos sätestatud jääkriski lisandit juhul, kui investeerimisfondi investeerimisvolituste kohaselt võib eeldada, et kõnealuseid omavahendite nõudeid kohaldatakse mõnede investeerimisfondi riskipositsioonide suhtes. Krediidiasutus või investeerimisühing, kes kasutab punkti b alapunktis ii sätestatud meetodit, võib arvutada vastaspoole krediidiriski omavahendite nõuded ja investeerimisfondi tuletisinstrumentide positsioonide krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuded artikli 132a lõikes 3 sätestatud lihtsustatud meetodi kohaselt. 2. Kui krediidiasutusel või investeerimisühingul on positsioon investeerimisfondis, mis järgib alusindeksit, nii et investeerimisfondi ja järgitava alusindeksi aastapõhise tulumäära erinevus viimase 12 kuu jooksul on absoluutarvestuses alla 1 % (võtmata arvesse teenus- ja vahendustasusid), võib krediidiasutus või investeerimisühing erandina lõikest 1 käsitada seda positsiooni positsioonina järgitavas alusindeksis. Krediidiasutus või investeerimisühing kontrollib selle tingimuse täitmist positsiooni võtmisel ja pärast seda vähemalt kord aastas. Kui viimase 12 kuu andmed ei ole täielikult kättesaadavad, võib krediidiasutus või investeerimisühing oma pädeva asutuse loal kasutada lühema perioodi kui 12 kuud aastapõhist tulumäärade erinevust. 3. Krediidiasutus või investeerimisühing võib investeerimisfondides olevate positsioonide puhul kasutada lõike 1 punktides a, b ja c osutatud meetodite kombinatsiooni. Samas investeerimisfondis olevate positsioonide puhul peab krediidiasutus või investeerimisühing kasutama siiski ainult ühte neist meetoditest. 4. Lõike 1 punkti b kohaldamisel teeb krediidiasutus või investeerimisühing arvutused järgmiste sätete alusel: a) käesoleva peatüki 2. jaos sätestatud tundlikkusel põhineva meetodi kohaselt omavahendite nõuete arvutamisel võtab investeerimisfond kõigepealt oma investeerimisvolituste või asjakohase õigusega lubatud maksimaalse riskipositsiooni, mille puhul kehtivad suurimad kõnealuses jaos sätestatud omavahendite nõuded, ja seejärel jätkab positsioonide võtmist kahanevas järjekorras, kuni saavutatakse kogukahjumi ülempiir; b) käesoleva peatüki 5. jaos sätestatud makseviivituse riski omavahendite nõuete arvutamisel võtab investeerimisfond kõigepealt oma investeerimisvolituste või asjakohase õigusega lubatud maksimaalse riskipositsiooni, mille puhul kehtivad suurimad kõnealuses jaos sätestatud omavahendite nõuded, ja seejärel jätkab positsioonide võtmist kahanevas järjekorras, kuni saavutatakse kogukahjumi ülempiir; c) investeerimisfond kasutab maksimaalset finantsvõimendust, mis on lubatud tema investeerimisvolituste või asjakohase õigusega, kui see on asjakohane. Kõigi samas investeerimisfondis olevate positsioonide omakapitali nõuded, mille puhul kasutatakse esimeses lõigus osutatud arvutusi, arvutatakse eraldi portfellina, kasutades käesolevas peatükis sätestatud meetodit. 5. Krediidiasutus või investeerimisühing võib kasutada lõike 1 punktis a või b osutatud meetodeid üksnes juhul, kui investeerimisfond vastab kõikidele artikli 132 lõikes 3 ja artikli 132 lõike 4 punktis a sätestatud tingimustele.“