ET Euroopa Liidu Teataja C 166/7

NÕUKOGU ARVAMUS,

7. juuli 2009,

Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2008–2013

2009/C 166/02

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

(1) Nõukogu vaatas 7. juulil 2009 läbi Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2008–2013.

(2) Ülemaailmse finantskriisi otsene mõju Austria majandusele on olnud suhteliselt piiratud, ehkki finantssektori kasum on eelkõige pankade 2008. aasta tegevuse tõttu Kesk- ja Ida-Euroopas järsult kukkunud. Väikese ja väga ekspordikeskse majanduse tõttu mõjutab ülemaailmne majanduslangus Austriat peamiselt rahvusvahelise kaubavahetuse kokkutõmbumise kaudu, mis on vähendanud välisnõudlust 2009. aastal. Enim kannatab seetõttu tõenäoliselt tootmissektor, sest oodata on kaupade ekspordi järsku langust, mis tõmbab kaasa ka erasektori püsiinvesteeringud. Komisjoni talituste 2009. aasta kevadprognoosis ennustatakse reaalse SKP vähenemist 2009. aastal 4 % ja languse peatumist 2010. aastal. Töötuse kasvu on seni aidanud vaos hoida ületunnitöö vähendamine ja lühendatud tööaja kasutamine, kuid majanduslanguse taustal peaks töötuse tase siiski järsult tõusma hakkama, suurenedes 3,8 %lt 2008. aastal 7 %ni 2010. aastal. Sellest lähtuvalt on oodata valitsemissektori tulude ulatuslikku vähenemist ja täiendavaid kulusid, mis tulenevad automaatsetest stabiliseerimismehhanismidest (2009. aastal hinnanguliselt 2,25 % SKPst) ning ettevõtluse toetamiseks, majapidamiste sissetulekute suurendamiseks ja finantsturgude stabiliseerimiseks võetud suvakohastest meetmest (2009. aastal hinnanguliselt 1,25 % SKPst), mis kokku avaldab Austria riigi rahandusele märgatavat mõju.

(3) 2009. aasta aprilli stabiilsusprogrammi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis nähakse ette, et SKP reaalkasv väheneb 1,8 %lt 2008. aastal - 2,2 %le 2009. aastal ja on ülejäänud programmiperioodil kuni 2013. aastani keskmiselt 1,6 %. Praegu kättesaadava teabe (2) põhjal näib, et kõnealune stsenaarium põhineb märkimisväärselt optimistlikel kasvuprognoosidel. Eelkõige on märgatavalt optimistlikuks hinnatud 2009. aasta ekspordiprognoosi ja kapitalimahutusi põhivarasse. Alates 2010. aastast prognoositakse kiiret kosumist, mis peaks viima SKP reaalkasvu potentsiaalse taseme lähedale juba 2011. aastal. Stabiilsusprogrammi inflatsiooniprognoos, 2009. aastal 0,6 % ja 2010. aastal 1,1 %, tundub realistlik.

(4) Valitsemissektori eelarve puudujääk moodustas 2008. aastal 0,4 % SKPst, mis on vähem, kui eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis seatud eesmärk 0,6 % SKPst. Oodatust parem tulude laekumine on eelkõige seotud 2007. aastast ülekanduva mõjuga. Lisasissetulekud katavad täielikult kulud, mis kaasnevad suurema inflatsiooni tõttu vähenenud majapidamiste ostujõu parandamiseks võetud meetmetega, nagu väiksemad sotsiaalkindlustusmaksed vähese sissetulekuga inimestele ja suuremad sotsiaaltoetused, sealhulgas nt suuremad kulutused pensionihüvitistele ja energiatoetused. Selle tulemusel on kulude suhe SKPsse 0,5 protsendipunkti parem, kui oodati. Kokkuvõttes võib nentida, et majanduskeskkonna järsud muutused mõjutasid 2008. aasta eelarveseisundit vähe – nii tulude alalaekumine kui ka valitsuse stabiliseerimismeetmed hakkavad eelarvele mõju avaldama alates 2009. aastast.

(5) Stabiilsusprogrammi ajakohastatud versioonis seatakse valitsemissektori 2009. aasta eelarvepuudujäägi eesmärgiks 3,5 % SKPst, samal ajal kui komisjoni talituste 2009. aasta kevadprognoosis ennustatakse selleks 4,2 % SKPst. Valitsus on võtnud märkimisväärseid suvakohaseid eelarvemeetmeid, mille maht on ligikaudu 1,4–1,7 % SKPst (3). Mõned nimetatud meetmetest võeti juba 2008. aastal, et parandada suureneva inflatsiooni taustal kodumajapidamiste ostujõudu, kuid suur osa neist kehtib ka 2009. ja 2010. aastal (0,4 % SKPst). Suvakohaste meetmete kõrval avaldavad mõju ka automaatsed stabiliseerimismehhanismid, mis suurendavad eelarvelisi kulutusi 1,75 ja 0,25 % SKPst (4) vastavalt 2009. ja 2010. aastal. Lisaks võib riigiettevõtete eelarveväliste ehitusprojektide ettepoole nihutamine suurendada eelarve kulutusi veel 0,25 % SKPst. Struktuurse tasakaalu vähenemise põhjal võib niisiis pidada valitsuse eelarvepoliitikat ekspansiivseks.

(6) Austria keskpika perioodi eelarve-eesmärk on saavutada tasakaalus eelarve, mis moodustab ühe osa laiemast kolmesambalisest eelarvestrateegiast, kuhu lisaks kuuluvad veel riiklike investeeringute kavad ja avaliku halduse struktuurireform. Ajakohastatud stabiilsusprogrammis prognoositakse valitsemissektori puudujäägi suurenemist 2010. aastal 4,7 %ni SKPst ja püsimist sellel tasemel kuni 2012. aastani. 2013. aastaks oodatakse puudujäägi vähenemist 3,9 %ni SKPst. Seega ei saavutata programmiperioodi jooksul keskpika perioodi eesmärki. Eelkõige kriisi tõttu kehtestatud fiskaalstiimulite tagajärjel suureneb perioodil 2008–2010 kulude suhe SKPsse 2,6 protsendipunkti. Samal ajal on oodata, et tulude suhe SKPsse väheneb suvakohaste maksukärbete ja maksubaasi tsüklilise kahanemise tõttu 1,7 protsendipunkti. Ajakohastatud stabiilsusprogrammis esitatud teabe põhjal peaks struktuurne puudujääk (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta komisjoni talituste poolt ühiselt kokkulepitud metoodika kohaselt ümberarvutatuna) suurenema 2009. aastal 3 %ni SKPst ja olema perioodil 2010–2012 ligikaudu 4 % SKPst. Valdav enamik elavdamiskava meetmetest on püsiva iseloomuga, mistõttu ei ole tagatud tagasipöördumine tavapärase eelarvestrateegia juurde pärast kriisi möödumist. Valitsemissektori koguvõlg, mis 2008. aastal oli 62,5 % SKPst, suureneb prognoosi kohaselt ligikaudu 16 protsendipunkti aastaks 2013. Lisaks valitsemissektori eelarve puudujäägi suurenemisele ja SKP kasvu aeglustumisele põhjustab võlakoorma suurenemist SKP suhtes ka võlapositsioonide muutuse ja eelarvepuudujäägi märkimisväärselt suur erinevus (SFA), mis peamiselt kajastab finantssektori stabiliseerimiseks võetud meetmeid.

(7) On oht, et eelarvetulemused osutuvad prognoositust märksa halvemaks. Esiteks, prognoosi aluseks on makromajandusliku stsenaariumi väga optimistlikud kasvuootused ning finantskriisi kestuse, ulatuse ja makromajandusliku mõju suhtes valitseb suur ebaselgus. Tuluprognoosid näivad seega optimistlikud. Lisaks kaasneb valitsemissektori sekkumisega finantssektori ja finantsturu tegutsemisse oht, et võrreldes programmis prognoosituga suureneb eelarvepuudujääk ja/või võlatase.

(8) Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Austrias alla ELi keskmise ning pensionikulude suhe SKPsse peaks prognoosi kohaselt pikas perspektiivis ainult veidi suurenema. Stabiilsusprogrammis hinnanguliselt avaldatud 2008. aasta eelarveseisund on nõrgem kui eelmise programmi lähtepositsioon, mis suurendab elanikkonna vananemise pärssivat mõju eelarve jätkusuutlikkusele. Kui lähtuda komisjoni 2009. aasta kevadprognoosi kohasest 2009. aasta eelarveseisundist, suureneb jätkusuutlikkuse mahajäämus oluliselt. Lisaks on valitsemissektori võlakoorma praegune tase kõrgem asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest. Finantssektori stabiliseerimiseks võetud meetmetega seotud riskid võivad nende realiseerumise korral halvendada veelgi riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, kui valitsuse toetuste tasakaalustamiseks ei võeta edaspidi ette kulude kärpimist. Riigi rahanduse jätkusuutlikkust ähvardavaid ohte, mis praegu on keskmisel tasemel, saaks ilmselt vähendada keskpika perioodi suurema esmase ülejäägiga ja tegeliku pensioniea tõstmisega.

(9) Hoolimata riigi rahanduse ja eelarvemehhanismide kindlusest ja usaldusväärsusest saaks Austria institutsioonilist eelarveraamistikku veelgi täiustada. Austria föderaaleelarve koostamise põhimõtted, mida reguleeritakse eelarve tulude ja kulude ühtlase jaotamise seaduse (2008–2013) ja sisemajanduse stabiilsuse paktiga (2008), on üsna keerukad ja läbipaistmatud pädevuse kattumise ning kaasotsustamise ja kaasrahastamise laialdase kasutamise tõttu kõigil kolmel valitsustasandil. Eelarveraamistiku täiustamisest tulenevat riiklike kulutuste suuremat tulemuslikkust tuleks kasutada eelkõige tervishoiu- ja haridussüsteemi toetamiseks. Sellega seoses väärib märkimist, et stabiilsusprogrammi 2009. aasta ajakohastatud versioonis viidatakse töörühmade loomisele tulude ja kulude ühtlase jaotamise ning tervishoiu ja eakate hoolekande reformimise vallas. Käegakatsutavaid tulemusi ei ole siiski oodata enne 2011. aastat. Austria valitsus on föderaalsel tasandil võtnud ette eelarvet käsitlevate õigusaktide ulatusliku reformimise, jõustades alates 1. jaanuarist 2009 uue mitmeaastase kuluraamistiku, milles on kindlaks määratud nelja järjestikuse aasta ülemmäärad (föderaalse eelarveraamistiku seadus – Bundesfinanzrahmengesetz). Selle abil loodetakse hoida ära protsüklilisi kulutusi ja tugevdada automaatsete stabiliseerimismehhanismide mõju. Pärast 2013. aastat on ette nähtud rakendada eelarve tulemuspõhist koostamist ja ajakohastada riigi rahanduse arvepidamise süsteemi.

(10) Finantsturgude stabiliseerimiseks on Austria valitsus võtnud mitu meedet, sealhulgas eraisikute pangahoiuste tagamine (kuni 2009. aasta lõpuni piiramatu summaga ja sealt edasi summas kuni 100 000 eurot; samuti on tagatud väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate pangahoiused kuni 50 000 euro ulatuses). Kodumajapidamiste sääste on toetatud ka hoiu- ja laenuühistute (Bausparförderung) kaudu, mis peaks aitama kaitsta kinnisvaratagatisega eluasemelaene. Samuti on Austria valitsus andnud garantiisid vastselt asutatud riikliku kliiringupanga (OeCAG) poolt antud pankadevahelistele laenudele ja välja lastud võlakirjadele ning kommertspankade väärtpaberitele kuni 75 miljardi euro (27 % SKPst) väärtuses. Kapitalisüstide tegemiseks finantsasutustele on valitsus eraldanud ligikaudu 15 miljardit eurot (5,5 % SKPst), millest mai keskpaigaks oli kokku lepitud eraldiste tegemine 6,4 miljardi euro ulatuses, kuid praeguseks on välja makstud sellest ainult 4,7 miljardit eurot.

(11) Austria 2008. aasta riigieelarve oli peaaegu tasakaalus, samuti ei ole maksebilanss puudujäägis, mistõttu võib fiskaalstiimuleid, mida valitsus 2009. ja 2010. aastaks on kehtestanud, pidada majanduslangusele reageerimisel asjakohaseks. Kooskõlas 2008. aasta detsembris Euroopa Ülemkogu poolt vastu võetud Euroopa majanduse elavdamise kavaga kehtestati majanduse elavdamise meetmed aegsasti – suur osa neist jõustus juba 2009. aasta esimeses kvartalis. Tööhõivemeetmetega püütakse ohjeldada koondamisi ja parandada kutseõpet. Krediidiraskustes ettevõtjatele antav toetus tuleb peamiselt eelarvevälistest vahenditest garantiide ja laenutoetuste näol. Enamik stiimuleid antakse eraisikute sissetulekutoetusena, mille puhul tulusid vähendatakse rohkem (1 kuni 1,5 % SKPst), kui tehakse lisakulusid (ligikaudu 0,5 % SKPst). Fiskaalmeetmete puhasmõju eelarvele hinnatakse 1,4 %le SKPst 2009. aastal ja 1,7 %le SKPst 2010. aastal. Kuna enamik elavdamismeetmetest on püsiva iseloomuga (85 %), võib tagasipöördumine tavapärase eelarvestrateegia juurde probleemseks kujuneda. Ehkki otseste maksude ja sotsiaalkindlustusmaksete vähendamine (eelkõige madala sisetulekuga inimeste puhul) on kooskõlas valitsuse pikaajalise eesmärgiga vähendada tööjõu kõrget maksukoormust ja innustada töötamist, tuleb edaspidi vaeva näha valitsemissektori puudujäägi vähendamiseks, pidades eelkõige silmas, et ajakohastatud stabiilsusprogrammis ei ole ette nähtud riigieelarve märkimisväärset konsolideerimist enne 2013. aastat. Mõned eelnimetatud meetmed on seotud keskpika perioodi reformikavaga ja riigipõhiste soovitustega, mille kohta komisjon tegi ettepaneku 28. jaanuaril 2009. aastal majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia alusel ja mis kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel 19. märtsil heaks kiideti. Nende abil püütakse tugevdada kasvupotentsiaali (investeeringud infrastruktuuri ning teadus- ja arendustegevusse) ning tegeleda pikema perioodi kitsaskohtadega, nagu kliimamuutused, pöörates erilist tähelepanu energiatõhususele ja CO2 heitkoguste vähendamisele.

(12) Pärast 2009. aasta ja 2010. aasta ekspansiivsust on eelarvepoliitika edaspidi üldjoontees neutraalne, nii et struktuurne eelarvetasakaal muutub aastatel 2011 ja 2012 vaid veidi ning paraneb 2013. aastal 0,5 % SKPst. Perioodil 2009–2013 peaks üldine puudujääk ületama üsna suurelt kontrollväärtuse 3 % SKPst ning eelarve peaks konsolideeruma alles programmiperioodi lõpuks. Stabiilsusprogrammis antakse teada, et „Austria valitsus võtab kuni 2012. aastani kõik vajalikud meetmed eelarveseisundi parandamiseks”, et panna piir kontrollväärtuse 3 % SKPst jätkuvale ületamisele. Siiski ei ole selles ette nähtud konkreetseid meetmeid puudujäägi vähendamiseks enne 2013. aastat. Samuti prognoositakse, et võla suhe ületab kogu programmiperioodi jooksul asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse, mis peegeldab 2009. ja 2010. aasta ekspansiivset eelarvepoliitikat ja stabiliseerimismeetmete mõju eelarvele.

(13) Stabiilsusprogrammis on esitatud peaaegu kõik stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis nõutavad kohustuslikud ja enamik vabatahtlikest andmetest (5).

Üldine järeldus on, et Austria eelarvepoliitika on 2009. ja 2010. aastal ekspansiivne; üldise puudujäägi vähenemine 0,5 %ni SKPst 2008. aastal, mida aitas saavutada viimaste aastate suur majanduskasv ja maksebilansi tasakaal, jättis Austriale piisavalt manööverdamisruumi, et kehtestada kriisiga toimetulemiseks mahukad fiskaalstiimulid. Meetmed on olnud õigeaegsed ning finantssektori raskusi ja majanduslanguse ulatust ja kiirust arvesse võttes asjakohased. Siiski on ainult osa neist kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kava üldpõhimõtetega, kuna suurem osa on püsiva iseloomuga. Seetõttu on vaja usaldusväärset ja kindlat eelarvestrateegiat, mille abil tagada konsolideerimise jätkumine pärast kriisi taandumist. Stabiilsusprogrammis ei prognoosita valitsemissektori netolaenamise vähenemist enne 2013. aastat (praeguse poliitika kohaselt), ehkki SKP kasv peaks taastuma juba alates 2010. aastast. Lisaks sellele on SKP prognoosi märkimisväärse optimistlikkuse tõttu valitsemissektori eelarve-eesmärkide täitmine suures ohus. Ettevõtjate ja kommertspankade jaoks kehtestatud toetuskavade otsene eelarvemõju on praeguse hinnangu kohaselt väike, kuna enamiku sellest moodustavad eelarvevälised garantiid. Siiski halvendaks välis- ja sisemaiste halbade laenude hulga suurenemine riigi rahanduse olukorda sel määral, et vaja läheks täiendavaid valitsuse kapitalisüste.

Eespool esitatud hinnangut silmas pidades kutsutakse Austriat üles:

i) rakendama plaanikohaselt 2009. ja 2010. aasta eelarvepoliitikat (sealhulgas stimuleerivaid meetmeid) kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga ning tühistama stabiilsuse ja kasvu pakti raames hiljemalt 2011. aastast alates fiskaalstiimulid, et toetada eelarve konsolideerimist olulisel määral keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks;

ii) põhjendama meetmeid, mida peetakse vajalikuks valitsemissektori eelarvepuudujäägi viimiseks allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst;

iii) parandama veelgi eelarveraamistikku, et tugevdada eelarvedistsipliini valitsemissektori kõikidel tasanditel suurema läbipaistvuse ja vastutuse kaudu, eelkõige ühtlustades erinevate valitsemistasandite seadusandlikud, haldusalased ja rahastamiskohustused.

Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus

2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 SKP reaalkasv (muutuse %) SP apr 2009 3,1 1,8 -2,2 0,5 1,5 2,0 2,3 KOM kevad 2009 3,1 1,8 -4,0 -0,1 puudub puudub puudub SP nov 2007 3,4 2,4 2,5 2,5 puudub puudub puudub THHI inflatsioon (%) SP apr 2009 2,2 3,2 0,6 1,1 1,3 1,5 1,9 KOM kevad 2009 2,2 3,2 0,5 1,1 puudub puudub puudub SP nov 2007 1,9 2,0 2,0 2,0 puudub puudub puudub SKP lõhe (6) (% potentsiaalsest SKPst) SP apr 2009 2,5 2,6 -0,9 -1,7 -1,6 -1,2 -0,5 KOM kevad 2009 (7) 2,7 2,9 -2,2 -3,3 puudub puudub puudub SP nov 2007 0,4 0,4 0,5 0,5 puudub puudub puudub Netolaenu andmine/võtmine muu maailma suhtes (% SKPst) SP apr 2009 3,2 2,9 1,6 0,6 1,0 1,3 1,4 KOM kevad 2009 3,3 3,3 2,7 2,4 puudub puudub puudub SP nov 2007 3,5 3,7 3,7 3,7 puudub puudub puudub Valitsemissektori tulud (% SKPst) SP apr 2009 48,0 48,2 47,5 46,5 46,4 46,1 46,1 KOM kevad 2009 48,0 48,2 47,4 46,7 puudub puudub puudub SP nov 2007 47,4 47,5 47,3 47,4 puudub puudub puudub Valitsemissektori kulud (% SKPst) SP apr 2009 48,7 48,7 51,1 51,3 51,1 50,9 50,1 KOM kevad 2009 48,5 48,6 51,6 52,1 puudub puudub puudub SP nov 2007 48,3 48,1 47,7 47,7 puudub puudub puudub Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKPst) SP apr 2009 -0,5 -0,4 -3,5 -4,7 -4,7 -4,7 -3,9 KOM kevad 2009 -0,5 -0,4 -4,2 -5,3 puudub puudub puudub SP nov 2007 -0,7 -0,6 -0,2 0,4 puudub puudub puudub Esmane tasakaal (% SKPst) SP apr 2009 2,3 2,2 -0,6 -1,7 -1,4 -1,3 -0,4 KOM kevad 2009 2,2 2,1 -1,1 -2,1 puudub puudub puudub SP nov 2007 2,0 2,1 2,3 2,8 puudub puudub puudub Tsükliliselt kohandatud tasakaal (6) (% SKPst) SP apr 2009 -1,7 -1,6 -3,1 -3,9 -4,0 -4,1 -3,7 KOM kevad 2009 -1,8 -1,8 -3,2 -3,8 puudub puudub puudub SP nov 2007 -0,9 -0,8 -0,4 0,1 puudub puudub puudub Struktuurne tasakaal (8) (% SKPst) SP apr 2009 -1,7 -1,6 -3,1 -3,9 -4,0 -4,1 -3,7 KOM kevad 2009 -1,8 -1,8 -3,2 -3,8 puudub puudub puudub SP nov 2007 -0,7 -0,6 -0,4 0,1 puudub puudub puudub Valitsemissektori koguvõlg (% SKPst) SP apr 2009 59,4 62,5 68,5 73,0 75,7 77,7 78,5 KOM kevad 2009 59,4 62,5 70,4 75,2 puudub puudub puudub SP nov 2007 59,9 58,4 57,0 55,4 puudub puudub puudub Allikas: Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2009. aasta kevadprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused.

(1) EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad veebilehel: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

(2) Eelkõige on hindamisel arvesse võetud komisjoni talituste 2009. aasta jaanuari prognoosi, kuid samuti muud hiljem kättesaadavaks saanud teavet.

(3) Lisaks antakse toetust krediidiraskustega ettevõtjatele, kuid peamiselt garantiide näol, millel on mõju eelarvele ainult käikuminemise korral.

(4) Stabiilsusprogrammis avaldatud teabe põhjal komisjoni talituste poolt ümberarvutatud näitajad. Erinevus komisjoni talituste 2009. aasta kevadprognoosiga tuleneb erinevast hinnangust makromajanduslikule stsenaariumile (vt punktid 2 ja 3).

(5) Eelkõige puudub programmis hinnang 2007. aasta välistegurite kohta. Vabatahtlikest andmetest on puudu netolaenamine muu maailma suhtes, võla muutuse ja eelarve puudujäägi vahe ning mõned pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud detailid.

(6) Programmi raames esitatud teabe alusel komisjoni talituste arvutatud tsükliliselt kohandatud eelarveseisund ja SKP lõhe.

(7) Põhineb hinnangulisel potentsiaalsel kasvul, mis aastateks 2007–2010 on vastavalt 1,8 %, 1,7 %, 1,3 % ja 1,3 %.

(8) Tsükliliselt kohandatud tasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. Programmi viimases ajakohastatud versioonis ja komisjoni talituste 2009. aasta kevadprognoosis ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid.

Allikas:

Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2009. aasta kevadprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused.