ET Euroopa Liidu Teataja L 80/18

KOMISJONI OTSUS,

25. märts 2009,

millega kehtestatakse kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm seoses hariliku tuuni varude taastamisega Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres

(teatavaks tehtud numbri K(2009) 2032 all)

(2009/296/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem, (1) eelkõige selle artikli 34c lõiget 1,

ning arvestades järgmist:

(1) Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon (ICCAT) võttis 2006. aastal vastu Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastase kava (soovitus 06–05), mis jõustus 13. juunil 2007. Kõnealune taastamiskava võeti Euroopa Ühenduse (EÜ) õigusaktidesse ajutiselt üle nõukogu määrusega (EÜ) nr 643/2007 (2) ja alaliselt nõukogu määrusega (EÜ) nr 1559/2007. (3)

(2) 24. novembril 2008 vastu võetud ICCATi soovitus 08–05, millega muudetakse soovitust 06–05 kehtestada Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastane kava, sisaldab olulisi muudatusi. Kõnealused muudatused on lisatud ettepanekusse võtta ühenduse õigusesse üle soovitus 08–05, mille komisjon on edastanud nõukogule ja parlamendile.

(3) Varude taastamise mitmeaastase kava edukuse tagamiseks on vaja kehtestada kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm, mis hõlmab Kreekat, Hispaaniat, Prantsusmaad, Itaaliat, Küprost, Maltat ja Portugali ning mille eesmärk on tagada kaitse- ja kontrollimeetmete nõuetekohane rakendamine kalastustegevuse suhtes seoses hariliku tuuni varude taastamisega.

(4) Kõnealune kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm tuleks kehtestada ajavahemikuks 15. märtsist 2009 kuni 15. märtsini 2011. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi kohaldamise tulemusi tuleks perioodiliselt hinnata koostöös asjaomaste liikmesriikidega.

(5) Hariliku tuuni püügi kontrolli ja inspekteerimise ühtlustamiseks ühenduse tasandil on asjakohane välja töötada ühiseeskirjad kontrolli ja inspekteerimise jaoks, mida teostavad asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused, samuti peaksid liikmesriigid võtma vastu asjaomaste ühiste eeskirjadega kooskõlas olevad riiklikud kontrolliprogrammid. Selleks tuleks kindlaks määrata kontrolli ja inspekteerimise sageduse kriteeriumid, samuti kontrolli ja inspekteerimise eesmärgid ja protseduurid.

(6) Rikkumiste edasise jälgimise tagamiseks kooskõlas nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) (4) artikliga 25 tuleks välja töötada raamistik, mille alusel võivad asjaomased asutused taotleda vastastikust abi ning vahetada asjakohast teavet kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklitega 34a ja 34b ning määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikliga 28.

(7) Ühine inspekteerimine ja järelevalve peaks toimuma vastavalt nõukogu määrusega (EÜ) nr 768/2005 (5) moodustatud Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuri (CFCA) koostatud ühiskasutuskavadele.

(8) Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kehtestatud kooskõlas asjaomaste liikmesriikidega.

(9) Käesoleva otsusega ette nähtud meetmed on kooskõlas kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva otsusega kehtestatakse kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm, et tagada 24. novembril 2008. aastal ICCATi poolt vastuvõetud Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastase kava ühtlustatud rakendamine.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Atlandi ookeani idaosa ja Vahemere hariliku tuuni varudega seonduv kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm hõlmab järgmist:

a) kogu laevade, mõrdade ja kasvandustega seonduv kalastustegevus;

b) kogu püük, lossimine, üleviimine, ümberlaadimine ja sumpadesse paigutamine;

c) hariliku tuuni sumpadesse paigutamise, nuumamise, kasvatamise või töötlemisega ja/või harilikust tuunist valmistatud toodete kaubandusega tegelevate kalakasvanduste ja ettevõtete mis tahes tegevus, sealhulgas import, eksport ja reeksport, transport ja ladustamine;

d) iga-aastaste püügikavade rakendamine;

e) keeld kasutada kalade otsimiseks õhusõidukeid ja helikoptereid;

f) sportlik kalapüük ja harrastuskalapüük;

g) ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava rakendamine;

h) ühiste püügioperatsioonide järelevalve ja kontroll;

i) püügivõimsust ja kalakasvatuse võimsust käsitlevate meetmete rakendamine;

j) liikmesriikide vaatlusprogrammi ja ICCATi piirkondliku vaatlusprogrammi rakendamine;

k) püügiluba omavate kalapüügilaevade ja muude kalalaevade registreerimise eeskirjade rakendamine.

2. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi kohaldatakse 15. märtsist 2009 kuni 15. märtsini 2011.

Artikkel 3

Riiklikud kontrolliprogrammid

1. Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Küpros, Malta ja Portugal kehtestavad artiklis 2 loetletud tegevuste jaoks riiklikud kontrolliprogrammid vastavalt I lisaga ettenähtud ühiseeskirjadele.

2. Lõikes 1 osutatud liikmesriigid esitavad komisjonile 15. märtsiks 2009 ja 15. märtsiks 2010 oma riikliku kontrolliprogrammi ja selle rakendamise iga-aastase ajakava.

3. Riiklikud kontrolliprogrammid sisaldavad kõiki II lisas loetletud andmeid. Rakendamise iga-aastane ajakava sisaldab teavet eraldatud inim- ja materiaalsete ressursside kohta ning püügipiirkondade kohta, kus neid ressursse kasutatakse.

Artikkel 4

Liikmesriikide koostöö

Kõik liikmesriigid teevad artikli 3 lõikes 1 osutatud liikmesriikidega kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi rakendamisel koostööd.

Artikkel 5

Komisjoni inspekteerimised

1. Komisjoni inspektorid võivad inspekteerimisi teostada ilma asjaomaste liikmesriikide inspektorite abita vastavalt määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklile 27.

2. Asjaomase liikmesriigi pädev asutus osutab komisjoni inspektoritele lõike 1 kohaste inspekteerimiste läbiviimiseks vajalikku abi.

3. Komisjoni inspektorid kontrollivad oma tähelepanekuid koos asjaomase liikmesriigi inspektoritega. Selleks kohtuvad nad pärast iga inspekteerimiskäiku asjaomase liikmesriigi pädeva asutuse ametnikega ja esitavad lühiülevaate oma tähelepanekute kohta.

Artikkel 6

Ühine inspekteerimine ja järelevalve

1. Artikli 3 lõikes 1 osutatud liikmesriigid teostavad ühist inspekteerimist ja järelevalvet vastavalt Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuri poolt määruse (EÜ) nr 768/2005 artikli 12 alusel kehtestatud ühiskasutuskavale. Inspekteerimine viiakse läbi kooskõlas soovituse 08–05 sätete, ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava ja käesoleva otsuse I lisaga.

2. Selleks teevad asjaomased liikmesriigid järgmist:

a) tagavad, et teiste asjaomaste liikmesriikide inspektorid kutsutakse osalema ühises inspekteerimises ja järelevalves;

b) kehtestavad ühise tegevuskorra, mida kohaldatakse nende järelevalvet teostavate aluste suhtes.

Artikkel 7

Järelevalvest ja inspekteerimisest teavitamine

Liikmesriik, kes kavatseb määruse (EÜ) nr 768/2005 artikli 12 kohaselt kehtestatud ühiskasutuskava raames teostada järelevalvet ja inspekteerida kalalaevu teise liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes, teatab oma kavatsusest komisjoni määruse (EÜ) nr 1042/2006 (6) artiklis 3 osutatud kontaktisikule asjaomases rannikuäärses liikmesriigis ja Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuurile. Teade sisaldab järgmisi andmeid:

a) inspekteerivate laevade ja õhusõidukite tüüp, nimi ja raadiokutsung määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 28 lõikes 4 osutatud loetelu põhjal;

b) artiklis 1 osutatud piirkonnad, kus teostatakse järelevalvet ja inspekteerimist;

c) järelevalve ja inspekteerimise kestus.

Artikkel 8

Rikkumised

1. Liikmesriigid, kelle inspektorid avastavad artiklis 2 loetletud tegevuste inspekteerimise käigus rikkumisi, teatavad inspekteerimise kuupäeva ja rikkumise üksikasjad järgmistele riikidele:

a) asjakohane lipuliikmesriik ja/või ICCATi osalisriik ning juhul, kui see on asjakohane, ka

b) liikmesriik, kus hariliku tuuni kasvandus või harilikust tuunist valmistatud toodete töötlemise ja/või kaubandusega tegelev ettevõte asub.

2. Kui liikmesriik, kelle inspektorid rikkumise avastasid, ei võta edasisi meetmeid, peavad lõike 1 kohaselt teavitatud liikmesriigid võtma viivitamatult vajalikke meetmeid rikkumise kohta tõendite saamiseks ja nende arvessevõtmiseks. Liikmesriigid viivad rikkumise edasiseks kontrolliks läbi vajaliku täiendava uurimise.

3. Liikmesriigid, kelle inspektorid täheldavad tegevust või tingimust, mis võib endast kujutada tõsist rikkumist vastavalt 24. novembril 2008 vastu võetud soovitusele 08–05, teavitavad kalalaeva lipuriigi pädevaid ametnikke viivitamata nii otse kui ka ICCATi sekretariaadi ja komisjoni kaudu.

4. Kui ühenduse kalalaeva pardal avastatakse tõsine rikkumine, mis on määratletud soovituses 08–05, tagab lipuliikmesriik, et pärast inspekteerimist peatab tema lipu all sõitev kalalaev igasuguse kalastustegevuse. Lipuriik nõuab, et asjaomane kalalaev suunduks viivitamata lipuriigi määratud sadamasse, kus algatatakse uurimine. Kui kalalaeva ei kutsuta sadamasse, peab lipuliikmesriik esitama komisjonile aegsasti nõuetekohase põhjenduse. Komisjon edastab kõnealuse teabe ICCATi täitevsekretariaadile, kes teeb selle kättesaadavaks teistele osalisriikidele.

5. Liikmesriigid teevad koostööd selle tagamiseks, et kui rikkumise menetlemine antakse kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 31 lõikega 4 üle liikmesriigile, kelle registrisse laev on kantud, on igal juhul tagatud nende inspektorite poolt rikkumise kohta esitatud tõendite turvalisus ja järjepidevus.

Artikkel 9

Teavitamine

1. Artikli 3 lõikes 1 osutatud liikmesriigid edastavad komisjonile iga kuu lõpuks asjaomase kuu kohta järgmise teabe:

a) tehtud inspekteerimis- ja kontrollitoimingud;

b) kõik rikkumised, sealhulgas iga rikkumise kohta järgmised andmed: i) kalalaev (nimi, lipuriik ja pardatähis), mõrd, kalakasvandus või asjaomaste harilikust tuunist valmistatud toodete töötlemise ja/või kaubandusega tegelev ettevõte, ii) inspekteerimise kuupäev, kellaaeg ja koht ning iii) rikkumise olemus;

c) avastatud rikkumiste edasise kontrollimise hetkeolukord;

d) asjakohased liikmesriikidevahelised kooskõlastamis- ja koostöömeetmed.

2. Rikkumine kantakse igasse järgnevasse aruandesse kuni meetmete lõpetamiseni asjaomase liikmesriigi õigusnormide kohaselt. Igas järgnevas aruandes:

a) märgitakse rikkumisjuhtumi hetkeolukord (nt juhtum on menetluses, edasikaebamisel, jätkuvalt uurimisel) ning

b) kirjeldatakse üksikasjalikult määratud karistusi (nt trahvide suurus, konfiskeeritud kala ja/või püügivahendite väärtus, kirjalik hoiatus).

3. Kui ühenduse inspektor avastab rikkumise teise liikmesriigi lipu all sõitva laeva pardal, teavitavad lipuliikmesriigi ametiasutused asjaomast ühenduse inspektorit viivitamata rikkumise edasisest kontrollist.

4. Juhtudel, kui meetmeid ei ole võetud, sisaldab aruanne selgitust.

Artikkel 10

Hindamine

Komisjon kutsub kord aastas septembri alguses kokku kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee koosoleku, et hinnata kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi järgimist ja selle tulemusi ning valmistada ette aruanne, mille ühendus peab iga aasta 15. oktoobriks esitama ICCATi sekretariaadile.

Artikkel 11

Adressaadid

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 25. märts 2009 Komisjoni nimel komisjoni liige Joe BORG

(1) EÜT L 261, 20.10.1993, lk 1.

(2) ELT L 151, 13.6.2007, lk 1.

(3) ELT L 340, 22.12.2007, lk 8.

(4) EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.

(5) ELT L 128, 21.5.2005, lk 1.

(6) ELT L 187, 8.7.2006, lk 14.

I LISA RIIKLIKE KONTROLLIPROGRAMMIDE ÜHISEESKIRJAD, MILLELE ON OSUTATUD ARTIKLI 3 LÕIKES 1 Eesmärgid 1. Riiklike kontrolliprogrammide üldeesmärk on kontrollida vastavust kohaldatavatele õigusaktidele, mis käsitlevad: a) ühenduse vetes toimuva sumpadesse paigutamise täielikku järelevalvet; b) üleviimistegevuse täielikku järelevalvet; c) ühiste püügioperatsioonide täielikku järelevalvet; d) koguselisi püügipiiranguid ja nendega seotud eritingimusi, sealhulgas kvoodi täituvuse järelevalvet; e) iga-aastaseid püügikavu; f) kõiki hariliku tuuni suhtes kohaldatavate õigusaktidega nõutavaid dokumente, eelkõige registreeritud teabe usaldusväärsuse kontrolli; g) soovituses 08–05 sätestatud tehnilisi erimeetmeid ja -tingimusi hariliku tuuni püügiks, eelkõige alammõõtu käsitlevate eeskirjade ja nendega seotud tingimuste kohaldamist. 2. Riiklike kontrolliprogrammide konkreetne eesmärk on saavutada soovitusega 08–05 kehtestatud hariliku tuuni varude taastamise kava sätete täielik ja ühtlustatud rakendamine. Strateegia Riiklik kontrolliprogramm keskendub kontrollile ja inspekteerimisele kalapüügi ja kõikide sellega seotud toimingute puhul, mida tehakse kalalaevadel, mõrdade abil, kalakasvandustes ja harilikust tuunist valmistatud toodete töötlemise ja/või kaubandusega tegelevates ettevõtetes. Hariliku tuuni transpordi ja turustamise inspekteerimist kasutatakse ristvõrdluse lisamehhanismina kontrolli ja inspekteerimise tõhususe hindamisel. 1.1. Prioriteedid Püügivahendite eri kategooriatele määratakse iga-aastase püügikava põhjal eri prioriteetsustase. Seetõttu sätestab iga liikmesriik konkreetsed prioriteedid. 1.2. Sihtkriteeriumid Iga aasta 15. märtsiks koostavad liikmesriigid inspekteerimise ajakava, võttes arvesse järgmisi inspekteerimiskriteeriume: Inspekteerimise koht Kriteerium Sumpadesse paigutamine (sh saagi kogumine) Kalapüügilaeva lipuliikmesriik peab andma loa kalade mis tahes üleviimiseks kasvandusse. Inspekteeritakse igat sumpadesse paigutamise ja sumpadest saagi kogumise toimingut. Igast sumpadesse paigutamise toimingust tuleb teha videosalvestis. Inspekteerimine merel Paindlik kriteerium, mis sätestatakse pärast iga piirkonna püügitegevuse üksikasjalikku analüüsi. Kriteeriumid merel viitavad patrullipäevade arvule merel hariliku tuuni varude taastamise eripiirkonnas, samuti patrullipäevade arvule, mis vastab püügihooajale ja kalastustegevuse liigile. Üleviimistoimingud Lipuriigid peavad eelteatise alusel andma eelnevalt loa mis tahes üleviimistoiminguks. Iga üleviimistoimingu järel tuleb saata üleviimisdeklaratsioon. Igast üleviimistoimingust tuleb teha videosalvestis. Ümberlaadimine Kontrollitakse kõiki kalalaevu, mis sisenevad määratud sadamasse hariliku tuuni ümberlaadimise eesmärgil. Muudes kui määratud sadamates tehakse juhuslikke kontrolle. Kõiki kalatöötlemislaevu inspekteeritakse sadamasse saabudes enne ümberlaadimise alustamist, samuti pärast ümberlaadimist enne sadamast lahkumist. Ühine püügioperatsioon Lipuriigid peavad eelnevalt andma loa igaks ühiseks püügioperatsiooniks. Liikmesriigid loovad seejärel kõikide nende poolt heakskiidetud ühiste püügioperatsioonide registri ja peavad seda. Õhuseire Paindlik kriteerium, mis sätestatakse pärast igas piirkonnas teostatud kalapüügi üksikasjalikku analüüsi, võttes arvesse liikmesriikidele kättesaadavaid vahendeid. Lossimine Inspekteeritakse kõiki laevu, mis sisenevad määratud sadamasse hariliku tuuni lossimise eesmärgil. Muudes kui määratud sadamates tehakse juhuslikke kontrolle. Turustamine Paindlik kriteerium, mis sätestatakse pärast läbiviidud turundustegevuse üksikasjalikku analüüsi. Sportlik kalapüük ja harrastuskalapüük Paindlik kriteerium, mis sätestatakse pärast teostatud sportliku kalapüügi ja harrastuskalapüügi üksikasjalikku analüüsi. Inspekteerimisülesanded 1.3. Üldised inspekteerimisülesanded Iga kontrolli ja inspekteerimise kohta tuleb koostada inspekteerimisaruanne käesolevas lisas esitatud vormis. Inspektorid peavad kindlasti kontrollima järgmist teavet ja märkima selle aruandesse: a) vastutavate isikute isikuandmed, samuti inspekteeritud tegevusega seotud laeva, kalakasvanduse töötajate jne tunnus- või isikuandmed; b) load, litsentsid, kalapüügiload; c) asjakohased laevadokumendid, nt püügipäevikud, üleviimis- ja ümberlaadimisdeklaratsioonid, T2M-dokumendid, hariliku tuuni püüki käsitlevad ICCATi dokumendid, reekspordi sertifikaadid ning muud kontrolli ja inspekteerimise käigus läbivaadatud dokumendid; d) varude taastamise kava nõuete täitmise kontekstis püütud, mõrdadega püütud, üle viidud, ümber laaditud, lossitud, transporditud, kasvatatud, töödeldud või kaubeldud hariliku tuuni mõõtude üksikasjalik kirjeldus; e) harilikku tuuni aktiivselt mittepüüdvate laevade pardal hoitava hariliku tuuni kaaspüügi osakaal. Inspekteerimisaruandesse kantakse kogu teave asjakohaste tähelepanekute kohta, mis on tehtud inspekteerimise käigus merel, õhus, sadamates, mõrdade juures, kalakasvandustes või muudes asjaomastes ettevõtetes. Kõnealuseid tähelepanekuid võrreldakse teiste pädevate asutuste poolt inspektoritele kättesaadavaks tehtud teabega, sealhulgas laevaseiresüsteemi teabe, püügiloaga laevade nimekirjade, vaatlejate aruannete ja videosalvestistega. 1.4. Õhuseire inspekteerimisülesanded Inspektorid esitavad ristvõrdluse eesmärgil aruande seireandmete kohta ja kontrollivad eelkõige nähtud kalalaevu laevaseiresüsteemi teabe ja püügiloaga laevade nimekirja alusel. Inspektorid jälgivad ebaseadusliku, teatamata jäetud ja reguleerimata kalapüügi ning kalade otsimiseks õhusõidukite ja helikopterite kasutamise juhtusid ning kannavad need inspekteerimisaruandesse. Erilist tähelepanu pööratakse suletud püügipiirkondadele, püügihooaegadele ja selliste kalalaevastike tegevusele, mille suhtes kohaldatakse erandeid. 1.5. Inspekteerimisülesanded merel Kui kalapüügilaeva pardale võetakse surnud kala või töötlemis- või transpordilaeva pardal on surnud kala, kontrollivad inspektorid alati pardal hoitava kala koguseid ja võrdlevad neid asjakohastes pardadokumentides märgitud kogustega. Kui elus kala viiakse püügilaevadelt üle sumpadesse paigutamisega tegelevatele laevadele/transpordilaevadele või sumpadesse paigutamisega tegelevatelt laevadelt/transpordilaevadelt üle kalakasvandustesse, peaksid inspektorid püüdma tuvastada vahendeid, mida asjaosalised kasutavad üleviidava elusa hariliku tuuni koguste hindamiseks. Võimaluse korral peaksid inspektorid kasutama videomaterjali ja kontrollima üleviidud koguseid videomaterjali põhjal. Inspektorid kontrollivad süsteemselt: a) kas kalalaevadel on luba tegutseda (pardatähis, nimi, litsents, kalapüügiluba, luba ja ICCATi nimekiri), b) kas asjakohased dokumendid on pardal olemas, nõuetekohaselt täidetud ja registreeritud (püügipäevikud, hariliku tuuni püüki käsitlevad ICCATi dokumendid, ICCATi üleviimisdeklaratsioon ja ümberlaadimisdeklaratsioon), c) kas kalalaevad on varustatud toimiva laevaseiresüsteemiga, d) ega kalalaevad ei tegutse suletud püügipiirkondades ja kas nad peavad kinni püügihooaegadest, e) kvootide ja kaaspüügi piirangute täitmist, f) pardal oleva hariliku tuuni saagi jagunemist suuruse järgi, g) pardal oleva hariliku tuuni kogust ja esitusviisi, h) pardal olevaid püügivahendeid, i) vaatleja olemasolu (kui see on vajalik). Inspektorid jälgivad ebaseadusliku, teatamata jäetud ja reguleerimata kalapüügi ning kalade otsimiseks õhusõidukite ja helikopterite kasutamise juhtusid ja kannavad need inspekteerimisaruandesse. 1.6. Üleviimistoimingutega seonduvad inspekteerimisülesanded Inspektorid kontrollivad süsteemselt: a) kas kalapüügilaeva kapten on oma lipuriigi ametiasutustele saatnud eelteatise, mille on allkirjastanud ka pardal olev ICCATi piirkondlik vaatleja; b) kas kalapüügilaeva kapten on saanud eelneva loa oma lipuriigi ametiasutustelt; c) kas kalapüügilaeva kapten on täitnud ja oma lipuriigi ametiasutustele edastanud soovitusele 08–05 lisatud (3. lisa) ICCATi üleviimisdeklaratsiooni; d) kas kalapüügilaeva pardal olev ICCATi piirkondlik vaatleja on kontrollinud üleviimisdeklaratsiooni ja selle edastanud puksiirlaeva kaptenile; e) kas puksiirlaeva kapten on taganud iga vees toimuva üleviimistoimingu jälgimise videokaamera abil. 1.7. Ühiste püügioperatsioonidega seonduvad inspekteerimisülesanded Inspektorid kontrollivad süsteemselt: a) kas ühise püügioperatsiooniga seonduv asjakohane teave on nõuetekohaselt kantud püügipäevikusse; b) kas lipuriigi ametiasutused on ühise püügioperatsiooni loa edastanud kalalaevadele, kasutades soovituse 08–05 6. lisas esitatud vormi; c) vaatleja olemasolu ühise püügioperatsiooni vältel. 1.8. Inspekteerimisülesanded lossimisel Inspektorid kontrollivad süsteemselt: a) kas kalalaevadel on luba tegutseda (pardatähis, nimi, litsents, kalapüügiluba, luba ja ICCATi nimekiri); b) kas lossimiseks saabumise eelteatis oli saadetud ja sisaldas õiget teavet pardal oleva kalasaagi kohta; c) kas kalalaevad on varustatud toimiva laevaseiresüsteemiga; d) kas asjakohased dokumendid on kalalaeva pardal olemas, nõuetekohaselt täidetud ja registreeritud (püügipäevikud, hariliku tuuni püügidokument, reekspordi sertifikaat, ICCATi üleviimisdeklaratsioon ja ümberlaadimisdeklaratsioon); e) pardal oleva hariliku tuuni kogust ja esitusviisi; f) pardal oleva hariliku tuuni saagi jagunemist suuruse järgi (kaaspüüki ja alammõõtu käsitlevad eeskirjad); g) pardal olevaid püügivahendeid; h) töödeldud toodete lossimise puhul ICCATi ümberarvestustegurite kasutamist töödeldud hariliku tuuni ekvivalentse kogumassi arvutamiseks; i) kas Atlandi ookeani idaosa kalalaevadelt pärit ja lõpptarbijale jaemüügiks pakutav harilik tuun on nõuetekohaselt tähistatud või märgistatud; j) kas Atlandi idaosa söödalaevade poolt lossitaval harilikul tuunil on nõuetekohased sabasildid. 1.9. Inspekteerimisülesanded ümberlaadimisel Inspektorid kontrollivad süsteemselt: a) kas kalalaevadel on luba tegutseda (pardatähis, nimi, litsents, kalapüügiluba, luba ja ICCATi nimekiri); b) kas sadamasse saabumise eelteatis oli saadetud ja sisaldas õiget teavet ümberlaadimise kohta; c) kas ümberlaadimises osaleda soovivad kalapüügilaevad olid saanud eelneva loa oma lipuriigilt; d) kas ümberlaadimise eelteatises märgitud kogused on kontrollitud; e) kas asjakohased dokumendid on pardal olemas ja nõuetekohaselt täidetud, sealhulgas ümberlaadimisdeklaratsioon, asjakohased T2M-dokumendid, ICCATi hariliku tuuni püügidokument ja reekspordi sertifikaat; f) töödeldud toodete puhul ICCATi ümberarvestustegurite kasutamist töödeldud hariliku tuuni ekvivalentse kogumassi arvutamiseks. 1.10. Inspekteerimisülesanded kalakasvandustes Inspektorid kontrollivad süsteemselt: a) kas asjakohased dokumendid on olemas, nõuetekohaselt täidetud ja registreeritud (hariliku tuuni püügidokument ja reekspordi sertifikaat, üleviimisdeklaratsioon, saagi kogumise deklaratsioon, ümberlaadimisdeklaratsioon); b) kas üleviimistoiminguks on eelneva loa andnud kalapüügilaeva lipuriigi ametiasutused; c) kas hariliku tuuni sumpadesse paigutamise ja sumpadest saagi kogumise ajal oli kohal vaatleja, kes on sumpadesse paigutamise deklaratsioonid tõendanud; d) kas videokaameraga on jälgitud kõiki vees toimuvaid sumpadest kasvandusse üleviimise toiminguid, v. a juhul, kui sumbad on kinnitatud otse sildumisrajatiste külge. 1.11. Transporti ja turustamist käsitlevad inspekteerimisülesanded Inspektorid kontrollivad süsteemselt: a) transpordi puhul eelkõige asjakohaseid saatedokumente ning võrdlevad neid veetavate füüsiliste kogustega; b) kas turustamise puhul on asjakohased dokumendid olemas ja nõuetekohaselt täidetud, sealhulgas asjakohane hariliku tuuni püügidokument ja reekspordi sertifikaat. Inspekteerimisaruanne 1. Inspektor 1.1. Nimi … 1.2. Kodakondsus … 1.3. Inspektori isikutunnistuse number/tüüp (ICCAT) … 2. Inspekteerimise tüüp  Alus merel  Ümberlaadimine  Kalakasvandus: üleviimine/saagi kogumine  Mõrd  Lossimine  Õhuseire  Transport kaldal  Turustamine 3. Laev, millel inspektor asub (vajaduse korral) 3.1. Nimi ja registrinumber … 3.2. Lipuriik … 4. Inspekteeritud alus/kalakasvandus/mõrd 4.1. Nimi ja registrinumber … 4.2. Lipuriik/liikmesriik … 4.3. Kapten/kalakasvanduse juhataja (nimi) … 4.4. Omanik/äriühing (nimi ja aadress) … 4.5. ICCATi kirje number … 5. Asukoht 5.1. Inspektori poolt kindlaksmääratud: Laiuskraad Pikkuskraad 5.2. Kalalaeva kapteni poolt kindaksmääratud: Laiuskraad Pikkuskraad 5.3. Asukoha määramise kellaaeg (GMT): 6. Kuupäev … 7. Kellaaeg 7.1. Saabumisel … 7.2. Lahkumisel … 8. Pardal olevad püügivahendid Seinnoot  Ritvõng (söödalaev)  Õngejada  Veoõnged  Muu (täpsustage)  9. Pardal täheldatud liigid 10. Tehtud fotod ja nende kirjeldus 11. Inspekteeritud dokumentide loetelu ja kommentaarid 12. Pardal oleva kala inspekteerimise tulemused Liik Kogupüük (kg) Toote tüüp Inspekteeritud valim % alla alammõõdu 13. Inspektori märkused 14. Vaatleja märkused