Nõukogu määrus (EÜ) nr 2258/96,

22. november 1996,

taastamismeetmete kohta arengumaades

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 130w,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]

toimides kooskõlas asutamislepingu artiklis 189c sätestatud menetlusega [2]

ning arvestades, et:

oma 12. mai 1993. aasta teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule arengumaade taastusabi eriprogrammi kohta rõhutas komisjon sõja, rahutuste või loodusõnnetuste tõttu tõsiseid purustusi kannatanud arengumaades vajatava ennistus- ja taastusabi erilist olemust ja ulatust;

2. detsembri 1993. aasta (arengu-) nõukogu järeldused taastusabi kohta määratlevad sellise abi peamised eesmärgid, tingimused ja kriteeriumid ning toonitavad komisjoni ja liikmesriikide vahelise tiheda koordineerimise vajadust selle kavandamisel ja rakendamisel;

komisjon peab tagama, et humanitaarabi, taastamise ja arendustöö aladel tehtavates jõupingutustes valitseksid seostatus ja jätkuvus;

Euroopa Parlament rõhutas oma 16. novembri 1993. aasta otsuses [3] taastusabi vajalikkuse ulatust arengumaades ja soovitas sel eesmärgil luua Euroopa ühenduste üldeelarves erilise märkimisväärsete rahaliste vahenditega finantsraamistiku;

Euroopa Parlament toonitas vajadust paigutada taastamismeetmed keskmise tähtajaga või pikaajalisse arengukavasse;

samuti märkis Euroopa Parlament, et esmatähtsaks tuleb pidada abi kiirust ja tulemuslikkust;

eelarvepädevad institutsioonid paigutasid eelarvesse rubriigid taastamiskavade rahastamiseks Aafrika lõunaosas (B7-3210) ning taastamismeetmeteks arengumaades (B7-6410);

tuleks kehtestada selliste kavade ja meetmete haldamise kord;

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

1. Ühendus rakendab taastamismeetmeid lõikes 2 nimetatud arengumaades, mis on saanud tõsiselt kannatada sõja, rahutuste või loodusõnnetuste tõttu, kusjuures eelistatakse vähimarenenud arengumaid. Nende piiratud kestusega ja hinnangu kvaliteeti ohustamata võimalikult kiiresti käivitatavate meetmete eesmärk on aidata taastada toimiv majandus ja institutsiooniline suutlikkus, mis on vajalikud kõnealuste maade sotsiaalse ja poliitilise stabiilsuse ennistamiseks ning mõjutatud rahva kui terviku vajaduste rahuldamiseks. Meetmed peavad järk-järgult asendama humanitaartegevuse ja sillutama teed keskmise tähtajaga ja pikaajalise arenguabi jätkamisele. Eriti peavad need võimaldama pagulastel, ümberasustatud isikutel ja demobiliseeritud sõjaväelastel koju naasta ja aitama kogu elanikkonnal taasalustada harilikku tsiviilelu oma päritoluriikides ja -piirkondades.

2. Käesolevat määrust võivad kasutada Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riigid, Vahemere riigid, Ladina-Ameerika ja Aasia riigid ning Kaukaasia ja Kesk-Aasia arengumaad.

Artikkel 2

1. Meetmete üle otsustamisel tuleks igal võimalusel arvesse võtta minimaalse turvalisusetaseme olemasolu ja tegelikku pühendumist üleminekuprotsessile, kus austatakse demokraatlikke väärtusi ja põhivabadusi.

2. Käesoleva määruse alusel võetavate meetmete prioriteedid on: püsikindla tootmise käivitamine, põhilise infrastruktuuri füüsiline ja funktsionaalne taastamine, sealhulgas lõhkekehade kõrvaldamine, eriti pagulaste, ümberasustatud isikute ja demobiliseeritud sõjaväelaste sotsiaalne reintegreerimine ning taastamisperioodil vajaliku institutsioonilise suutlikkuse ennistamine, seda eriti kohalikul tasandil.

Artikkel 3

Käesolevas määruses sätestatud rahalise toetuse nõuetele vastavad koostööpartnerid on piirkondlikud ja rahvusvahelised organisatsioonid, valitsusvälised organisatsioonid, üleriigiliste, piirkondlike ja kohalike omavalitsuste talitused ja asutused, kogukondlikud organisatsioonid, instituudid ning riiklikud ja eraettevõtjad.

Artikkel 4

1. Artiklis 1 nimetatud meetmete käigus kasutatakse uuringuid, tehnilist abi, koolitust ja muid teenuseid, tarneid ja töid, samuti auditeerimist, hindamis- ja järelevalvetoiminguid.

2. Ühendusepoolne rahastamine võib hõlmata nii investeeringuid, välja arvatud hoonete ostmine, kui ka mitmekordseid kulusid (sealhulgas haldus-, hoolde- ja tegevuskulud), võttes arvesse tõika, et projekti sihiks peab olema korduvate kulude üleandmine toetusesaajatele.

3. Artiklis 3 nimetatud partneritelt eeldatakse rahalist panust igasse koostöömeetmesse. Taotletav panus jääb asjaomaste partnerite vahendite piiresse ja sõltub meetme laadist. Konkreetsetel juhtudel, kui partner on valitsusväline organisatsioon või kogukondlik organisatsioon, võib ta teha mitterahalise panuse.

4. Võidakse otsida võimalusi ühiseks rahastamiseks koos teiste rahastajatega, eriti liikmesriikidega.

5. Võetakse meetmeid, et rõhutada käesoleva määruse alusel antava abi ühendusepoolsust.

6. Asutamislepingus osutatud järjepidevuse ja vastastikuse täiendavuse eesmärkide saavutamiseks ning kõigi nende meetmete kui terviku võimalikult suure tõhususe tagamiseks võtab komisjon kõik vajalikud kooskõlastamismeetmed, eriti:

a) luues korrakindla teabevahetus- ja analüüsisüsteemi nende meetmete tarvis, mida ühendus ja liikmesriigid rahastavad või kavatsevad rahastada;

b) kooskõlastades neid meetmeid kohapeal korrapäraste kohtumiste ja teabevahetuse teel komisjoni ja liikmesriikide esindajate vahel abisaavas riigis.

7. Komisjon võib koostöös liikmesriikidega teha kõik algatused, mis on vajalikud selleks, et tagada hea kooskõlastatus teiste rahastajatega, eriti Ühendatud Rahvaste Organisatsiooni süsteemi osadega.

Artikkel 5

Käesoleva määruse alusel antakse rahalist toetust tagastamatu abirahana.

Artikkel 6

1. Komisjon eelhindab, teeb otsuseid ja haldab käesoleva määrusega hõlmatud meetmeid kooskõlas eelarve- ja muude kehtivate menetlustega, eelkõige Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse sätetega.

2. Projektide ja programmide eelhindamisel võetakse arvesse järgmisi tegureid:

- meetmete tõhusus ja elujõulisus,

- kultuurilised, sotsiaalsed, soolised ja keskkondlikud aspektid,

- projekti eesmärkide saavutamiseks vajalik institutsiooniline arendustöö,

- samalaadsetest meetmetest omandatud kogemused.

3. Otsused, mis käsitlevad rohkem kui 2 miljoni eküü suurust abiraha käesoleva määruse alusel rahastatavate üksikmeetmete tarvis, võetakse vastu artiklis 7 sätestatud korras.

Komisjon teatab artiklis 7 nimetatud komiteele kokkuvõtlikult kõigist rahastamisotsustest, mida ta kavatseb teha projektide ja programmide suhtes, mille väärtus on vähem kui 2 miljonit eküüd. See teave avalikustatakse hiljemalt üks nädal enne otsuse vastuvõtmist.

4. Komisjonil on artiklis 7 nimetatud komitee arvamust küsimata õigus heaks kiita kõik lisakohustused, mis on vajalikud kõnealuste meetmete eeldatavate või tegelike ülekulude katmiseks juhul, kui ülekulu või lisavajadus ei ületa 20 % esialgsest rahastamisotsuses kinnitatud kohustusest.

Kui eelmises lõigus nimetatud lisakohustus on väiksem kui 4 miljonit eküüd, teatatakse komisjoni otsusest artiklis 7 nimetatud komiteele. Kui nimetatud lisakohustus on suurem kui 4 miljonit eküüd, aga väiksem kui 20 %, küsitakse komitee arvamust.

5. Kõikides käesoleva määruse alusel sõlmitud rahastamislepingutes nähakse ette, et komisjon ja kontrollikoda teostavad kohapealset kontrolli vastavalt komisjoni poolt sätestatud üldisele korrale, mis põhineb kehtivatel eeskirjadel, eriti Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse sätetel.

6. Kui meetmetega seoses on sõlmitud rahastamislepinguid ühenduse ja vastuvõtjariikide vahel, sätestatakse nendes lepingutes, et ühendus ei rahasta lõive, tolle ega muid makse.

7. Pakkumistel osalemine ja hankelepingute sõlmimine on avatud võrdsetel tingimustel liikmesriikide ja abistatava maa füüsilistele ja juriidilistele isikutele. Osalemisõigust võib laiendada muudele arengumaadele ja asjakohaselt põhjendatud erandjuhtudel kolmandatele riikidele.

8. Tarned peavad pärinema liikmesriikidest, abistatavalt maalt või teistest arengumaadest. Kui asjaolud lubavad, võivad tarned erandjuhtudel pärineda mujalt.

Artikkel 7

1. Komisjoni abistab vastav geograafiline komitee.

2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jookul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.

Kui meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu.

Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.

Kui nõukogu ei ole ühe kuu jooksul alates ettepaneku tegemisest otsust teinud, võtab komisjon esildatud meetmed vastu.

Artikkel 8

Komisjoni esindaja ettekande põhjal toimub artikli 7 lõikes 1 nimetatud komiteede ühisistungil üks kord aastas järgmisel aastal elluviidavate meetmete üldsuuniste arutelu.

Artikkel 9

Iga eelarveaasta järel esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles teeb kokkuvõtte aasta jooksul rahastatud meetmetest ja annab hinnangu käesoleva määruse rakendamisele nimetatud ajavahemikus.

Kokkuvõtte sisaldab eelkõige teavet isikute kohta, kellega on sõlmitud lepinguid.

Samuti hõlmab aruanne kõigi konkreetsete meetmete sõltumatute hinnangute järelduste kokkuvõtte.

Hiljemalt üks kuu pärast otsuse tegemist teatab komisjon liikmesriikidele heakskiidetud ettevõtmistest ja projektidest, märkides nende summad, iseloomu, abistatava maa ja partnerid.

Artikkel 10

Komisjon hindab korrapäraselt ühenduse rahastatud meetmeid, et veenduda, kas nende meetmete eesmärgid on saavutatud, ja anda juhiseid tulevaste meetmete tõhustamiseks. Komisjon esitab artiklis 7 nimetatud komiteele kokkuvõtte antud hinnangutest, mille viimane võib vajaduse korral läbi vaadata. Hinnanguaruanded tehakse kättesaadavaks kõigile liikmesriikidele, kes neid taotlevad.

Artikkel 11

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Kolme aasta möödumisel käesoleva määruse jõustumisest esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule üldhinnangu käesoleva määruse alusel ühenduse rahastatud meetmete kohta koos käesoleva määruse tulevikku käsitleva soovitustega ning vajaduse korral selle muudatusettepanekutega.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 22. november 1996

Nõukogu nimel

eesistuja

J. Burton

[1] EÜT C 235, 9.9.1995, lk 11.

[2] Euroopa Parlamendi 15. detsembri 1995. aasta arvamus (EÜT C 17, 22.1.1996, lk 448), nõukogu 29. jaanuari 1996. aasta ühine seisukoht (EÜT C 87, 27.3.1996, lk 29) ja Euroopa Parlamendi 21. mai 1996. aasta otsus (EÜT C 166, 10.6.1996, lk 33).

[3] EÜT C 329, 6.12.1993, lk 77.

--------------------------------------------------