III LISA

Proovide võtmine ja analüüsimine, millele on osutatud artiklites 4 ja 7

1. Proovide võtmine ja analüüsimine ametliku seire jaoks, millele on osutatud artikli 4 lõigetes 1 ja 2, toimub järgmiselt: proovide võtmine, mis hõlmab mullaproovi standardmääraga vähemalt 1 500 ml mulda hektari kohta kogumist vähemalt sajast proovivõtukohast hektari kohta, kusjuures proovivõtukohad katavad kogu tootmiskohta eelistatavalt ristkülikukujulise võrgustikuna ning nendevaheline kaugus on vähemalt 5 m põikisuunas ja 20 m pikisuunas. Kogu proovi kasutatakse edasisteks uurimisteks, st tsüstide eraldamiseks, liikide identifitseerimiseks ning vajaduse korral patotüübi või virulentsusrühma kindlaksmääramiseks. Analüüsimine, mille puhul kasutatakse määratletud taimekahjustaja ekstraheerimiseks järgmisi meetodeid, mida on kirjeldatud asjakohastes valideeritud ja rahvusvaheliselt tunnustatud diagnostikaprotokollides: a) ekstraheerimise puhul meetodid, mis põhinevad Fenwicki kannul, Schuilingi tsentrifuugil, Seinhorsti fraktsioneerimisseadmel või Korti fraktsioneerimisseadmel; b) avastamise ja identifitseerimise puhul üks järgmistest: i) Globodera tsüstide eraldamine taimejääkidest tsüsti morfoloogia põhjal, millele järgneb liigi identifitseerimine üksikute tsüstide ja vastsete morfoloogia põhjal, kombineerituna klassikalise PCR-testiga Bulman & Marshall (1997) (1) põhjal (G. tabacum’i esinemise kahtluse korral võib lisaks teha klassikalise PCR-testi Skantar et al. (2007) (2) põhjal; ii) Globodera tsüstide eraldamine taimejääkidest tsüsti morfoloogia põhjal, millele järgneb liigi identifitseerimine üksikute tsüstide ja vastsete morfoloogia põhjal, kombineerituna klassikalise PCR-testiga Gamel et al. (2017) (3) põhjal; iii) kiduusside tsüstide eraldamine taimejääkidest, millele järgneb liigi avastamine reaalajas jälgitava PCRiga Gamel et al. (2017) (3) põhjal.

2. Proovide võtmine artiklis 7 osutatud ametliku monitooringu jaoks toimub vastavalt ühele järgmistest: a) punktis 1 osutatud proovivõtt, kus mullaproovi minimaalne määr on vähemalt 400 ml/ha; b) sihipärane vähemalt 400 ml suuruse mullaproovi võtmine, kui juurte visuaalsel vaatlusel on sümptomid silmaga nähtavad, või c) vähemalt 400 ml suuruse mullaproovi võtmine saagikoristuse järel kartulite küljest pärinevast mullast, tingimusel et tootmiskoht, kus neid kartuleid kasvatati, on kindlakstehtav. Analüüsimine artiklis 7 osutatud ametliku monitooringu jaoks toimub vastavalt punktile 1.

3. Erandina punktist 1 võib standardset proovivõtumäära vähendada kuni 400 ml suuruse mullaproovini hektari kohta kõigil järgmistel juhtudel: a) on olemas dokumentaalsed tõendid selle kohta, et kuue aasta jooksul enne ametlikku seiret ei kasvatatud ega hoitud tootmiskohas kartuleid ega I lisa punktis 1 loetletud taimi; b) kahe viimase järjestikuse ametliku seire käigus ei leitud määratletud taimekahjustaja isendeid 1 500 ml/ha määraga mullaproovides ning pärast esimest ametlikku seiret ei ole selles tootmiskohas kasvatatud kartuleid ega I lisa punktis 1 loetletud taimi, välja arvatud need, mille puhul on artikli 4 lõike 1 kohaselt nõutav ametlik seire; c) viimase ametliku seire käigus, mis koosnes vähemalt 1 500 ml/ha määraga mullaproovist, ei leitud määratletud taimekahjustaja isendeid ega surnud tsüste ning selles tootmiskohas ei ole pärast viimast ametlikku seiret kasvatatud kartuleid ega I lisa punktis 1 loetletud taimi, välja arvatud need, mille puhul on artikli 4 lõike 1 kohaselt nõutav ametlik seire.

4. Proovivõtumäära võib vähendada vastavalt üle 8 ha suuruste ja üle 4 ha suuruste põldude puhul järgmistel juhtudel: a) punktis 1 osutatud standardmäära puhul tuleb esimese 8 ha puhul rakendada mullaproovide võtmisel punktis 1 sätestatud määra, kuid seda määra võib vähendada iga lisanduva hektari puhul kuni 400 milliliitri suuruse mullaproovini hektari kohta; b) punktis 3 osutatud vähendatud määra puhul tuleb esimese 4 ha puhul rakendada mullaproovide võtmisel punktis 3 sätestatud määra, kuid seda määra võib täiendavalt vähendada iga täiendava hektari puhul kuni 200 milliliitri suuruse mullaproovini hektari kohta.

5. Punktides 3 ja 4 osutatud vähendatud suurusega mullaproove võib kasutada artikli 3 lõikes 1 osutatud järgneva ametliku seire käigus seni, kuni kõnealusest tootmiskohast ei ole leitud määratletud taimekahjustajaid.

6. Mullaproovi standardsuurust võib vähendada kuni 200 milliliitri suuruse mullaproovini hektari kohta tingimusel, et asjaomane tootmiskoht asub piirkonnas, mis on tunnistatud määratletud taimekahjustajast vabaks, ning selle piirkonna kahjustajast vabaks tunnistamine, kahjustajatest vabana hoidmine ja seire toimub vastavalt asjakohastele rahvusvahelistele fütosanitaarmeetmete standarditele (ISPM No 4) (4).

7. Mullaproovi minimaalne suurus peab olema igal juhul 200 ml tootmiskoha kohta.

(1) Bulman, S.R. & Marshall, J.W. (1997). Differentiation of Australasian potato cyst nematode (PCN) populations using the Polymerase Chain Reaction (PCR). New Zealand Journal of Crop and Horticultural Science 25, lk 123–129.

(2) Skantar, A.M., Handoo, Z.A., Carta, L.K., Chitwood, D.J. (2007). Morphological and molecular identification of Globodera pallida associated with Potato in Idaho. Journal of Nematology 39(2), lk 133–144.

(3) Gamel, S., Letort A., Fouville D., Folcher L., Grenier E. (2017). Development and validation of real-time PCR assays based on novel molecular markers for the simultaneous detection and identification of Globodera pallida, G. rostochiensis and Heterodera schachtii. Nematology 19 (7), lk 789–804.

(4) ISPM 4. 1995.Requirements for the establishment of pest free areas. Rome, IPPC, FAO. https://www.ippc.int/en/publications/614/