Komisjoni otsus,

23. veebruar 1998,

millega kehtestatakse teatavate elusloomades ja loomsetes toodetes esinevate ainete ja ainejääkide seire üksikasjalikud ametliku proovide võtmise eeskirjad

(EMPs kohaldatav tekst)

(98/179/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiivi 96/23/EÜ teatavate elusloomades ja loomsetes toodetes esinevate ainete ja ainejääkide seiremeetmete kohta ning direktiivide 85/358/EMÜ ja 86/469/EMÜ ning otsuste 89/187/EMÜ ja 91/664/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta, [1] eriti selle artikli 15 lõike 1 teist lõiku,

kuni analüüsi eest vastutavasse laborisse jõudmiseni proovide võtmise ja töötlemise eest vastutavate liikmesriikide pädevate asutuste poolt kehtestatud menetlus mõjutab otseselt ja vahetult seda, kas proovides on keelatud aineid ja kas teatud ainete jääkide tuvastamine on võimalik; selline menetlus on oluline etapp jäägiseirekavas;

liikmesriikide poolt igal aastal elusloomades ja loomsetes toodetes teatavate ainete ja ainejääkide avastamiseks rakendatud seirekavade tõhususe tõstmiseks ja saadud tulemuste võrreldavuse tagamiseks tuleb sätestada ja ühildada proovide võtmise üksikasjalikud eeskirjad;

proovid tuleb võtta vastavalt eespool nimetatud direktiivi III ja IV lisadele; selles suhtes tuleb samuti täpsustada proovivõtmise kriteeriumid;

käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise veterinaarkomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Ametliku proovide võtmise üksikasjalikud eeskirjad, kaasa arvatud proovide valimise kriteeriumid, on kehtestatud käesoleva otsuse lisas.

Artikkel 2

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 23. veebruar 1998

Komisjoni nimel

komisjoni liige

Franz Fischler

[1] EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10.

--------------------------------------------------

LISA

Ametliku proovivõtmisemenetluse ja proovide töötlemise eeskirjad

1. Kohustused

1.1. Inspektor

Pädev asutus määrab ametlikud inspektorid, kes vastutavad ametlike kontrollproovide võtmise, registreerimise, ettevalmistamise ja transpordi korraldamise eest asjakohastel tingimustel.

1.2. Heakskiidetud laboratooriumid

Proove analüüsitakse ainult laboratooriumites, mille pädevad asutused on ametlikuks jääkainete kontrolliks heaks kiitnud.

Heakskiidetud laboratooriumid peavad osalema rahvusvaheliselt tunnustatud välise kvaliteedi kontrolli-, hindamis- ja akrediteerimiskavas. Akrediteerimine tuleb saada enne 1. jaanuari 2002.

Nimetatud laboratooriumid peavad oma pädevust korrapäraselt ja edukalt tõestama, osaledes vastavates riiklike või ühenduse võrdluslaborite poolt tunnustatud või korraldatud pädevuskontrolli kavades.

2. Proovivõtmine

2.1. Põhiaspektid

Ametlik proovide võtmine peab toimuma ettearvamatult, ootamatult ning kindlaks määramata ajal ja nädalapäeval – liikmesriigid peavad võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada kontrollimistes pidev üllatusmoment.

Proovid võetakse terve aasta jooksul ebakorrapäraste ajavahemike järel nõukogu direktiivi 96/23/EÜ [1] lisa 3 lõigus 1 nimetatud ettevõtetes. Sellega seoses tuleb arvesse võtta, et mõningaid aineid kasutatakse ainult teatud hooajal.

Ilma, et see piiraks jääkainete kontrollkava eeskirju, võetakse proovide valimisel arvesse ka muud kättesaadavat teavet, näiteks hetkel tundmatute ainete kasutamist, teatud piirkondades ootamatult ilmnevaid haigusi, märke pettusest jne.

2.2. Proovivõtu strateegia

Jääkainete kontrollkava eesmärk on:

a) avastada direktiivi 96/23/EÜ artikli 2 punktis b määratletud igasugust ebaseaduslikku töötlemist;

b) kontrollida vastavust nõukogu määruse (EMÜ) nr 2377/90 [2] I ja III lisas kindlaksmääratud veterinaarravimite jääkide lubatud piirnormidele ja nõukogu direktiivi 86/363/EMÜ [3] II lisas kindlaksmääratud pestitsiidide piirnormidele või keskkonna saasteainete riiklikele eeskirjadele;

c) uurida ja teha kindlaks jääkainete leidumise põhjused loomset päritolu toiduainetes;

2.3. Proovide kogumine

2.3.1. Mõisted

2.3.1.1. Plaaniline proov

Plaaniline proov on proov, mis on võetud kooskõlas eespool punktis 2.2 määratletud proovivõtu strateegiaga.

2.3.1.2. Kahtlane proov

Kahtlane proov on proov, mis on võetud:

- vastavalt direktiivi 96/23/EÜ artikli 5 nõuetele võetud proovi positiivsete tulemuste korral,

- artikli 11 tulemusel,

- artikli 24 nõuete kohaselt.

2.3.1.3. Juhuslik proov

Juhuslik proov on proov, mis on võetud statistilistel kaalutlustel, et saada esindavaid andmeid.

2.3.2. Põllumajandusettevõttes võetud plaaniline proov

2.3.2.1. Plaaniliste proovide valimise kriteeriumid

Põllumajandusettevõtted, kus võetakse kohapeal proove, võib valida kohalike andmete põhjal või muu asjakohase teabe põhjal, näiteks nuumamisviis, tõug ja looma sugu. Seejärel hindab inspektor tervet põllumajandusettevõtte karja, et valida proovivõtuks vajalikud loomad. Hinnangu andmisel tuleb muuhulgas kohaldada järgmisi kriteeriume:

- viiteid farmakoloogiliste toimeainete kasutamisele,

- teiseseid sootunnuseid,

- muutusi käitumises,

- erineva tõu/kategooriaga loomaderühmade samasugust arengutaset,

- hea kehaehitusega ja liigse rasvkoeta loomad.

2.3.2.2. Kogutava plaanilise proovi tüüp

Kooskõlas jääkainete seirekava sätetega võetakse farmakoloogiliste toimeainete tuvastamiseks vastavad nõuetekohased proovid.

2.3.3. Plaaniliste proovide võtmine esmatöötlemisettevõtetes

2.3.3.1. Valikukriteeriumid

Proovivõtuks väljavalitud loomarümpadele ja/või loomsetele toodetele hinnangu andmisel peaks inspektor muuhulgas kohaldama järgmisi kriteeriume:

- sugu, vanus, liik ja põllumajandustootmise süsteem,

- andmed tootja kohta,

- viited farmakoloogiliste toimeainete kasutamisele,

- teatud farmakoloogiliste toimeainete tavapärane kasutamine vastava põllumajandustootmise süsteemi puhul.

Proovide võtmisel tuleks püüda vältida ühelt tootjalt mitme proovi võtmist.

2.3.3.2. Kogutud proovide tüüp

Kooskõlas jääkainete seirekava sätetega võetakse farmakoloogiliste toimeainete tuvastamiseks vastavad nõuetekohased proovid.

2.4. Proovi kogus

Väikseimad proovikogused tuleb määrata riiklikus jääkainete kontrollkavas. Proovi kogus peab olema piisav selleks, et heakskiidetud laboratooriumid saaksid lisaks seire- ja kontrollanalüüsile teha vajalikud analüüsid.

2.5. Osaproovideks jaotamine

Välja arvatud juhul kui see on tehniliselt võimatu või kui siseriiklik seadusandlus seda ei nõua, tuleb iga proov jaotada vähemalt kaheks võrdseks alaprooviks, mida uuritakse sama analüüsimeetodiga. Proovi võib osadeks jagada proovivõtukohas või laboris.

2.6. Proovinõud

Proovid tuleb koguda sobivatesse nõudesse, et tagada proovide säilimine ja nende päritolu jälgitavus. Eelkõige peavad nõud takistama proovide vahetamist, vastastikust saastamist ja lagunemist. Nõud peavad olema ametlikult pitseeritud.

2.7. Proovivõtu protokoll

Proovivõtu protokoll koostatakse pärast iga proovide võtmist.

Inspektor märgib proovivõtu protokolli vähemalt järgmised andmed:

- pädeva ametiasutuse aadress,

- inspektori nimi või tunnuskood,

- proovi ametlik koodnumber,

- proovivõtmise kuupäev,

- omaniku või looma või loomsete toodete eest vastutava isiku nimi ja aadress,

- loomade päritolupõllumajandusettevõtte nimi ja aadress (kui proovid on võetud põllumajandusettevõttes),

- ettevõtte registreerimisnumber/tapamaja number,

- looma või toote identifikatsioon,

- loomaliik,

- proovi maatriks,

- proovivõtule eelnenud nelja nädala jooksul tarvitatud ravimid (juhul kui proovid võeti põllumajandusettevõttes),

- uuritav aine või ainerühm,

- erimärkused.

Protokollist tehakse koopiad proovivõtmise menetluse alusel. Proovivõtu protokolli ja selle koopiad peab allkirjastama vähemalt üks inspektor: kui proov võetakse põllumajandusettevõttes võib proovivõtu originaalprotokollile võtta põllumajandustootja või tema esindaja allkirja.

Proovivõtu protokoll jääb pädevale asutusele, mis peab tagama, et see ei ole kättesaadav kõrvalistele isikutele.

Vajaduse korral võib põllumajandustootjat või põllumajandusettevõtte omanikku sooritatud proovivõtmistest teavitada.

2.8. Kaaskiri laborile

Pädevate asutuste poolt laborile koostatud kaaskiri sisaldab vähemalt järgmiseid andmeid:

- pädeva ametiasutuse aadress,

- inspektori nimi või tunnuskood,

- proovi ametlik koodnumber,

- proovivõtu kuupäev,

- loomaliigid,

- proovi maatriks,

- uuritavad ained või ainerühm,

- erimärkused.

Kõnealune protokoll antakse koos proovidega regulaarseid kontrolle tegevale laborile.

2.9. Vedu ja ladustamine

Analüütide stabiilsuse ja proovi terviklikkuse tagamiseks täpsustatakse jääkainete kontrollkavas iga analüüdi/maatriksi kombinatsiooni jaoks sobivad ladustus- ja veotingimused. Erilist tähelepanu tuleb pöörata veokastidele, temperatuurile ja vastutavasse laborisse tarnimise tähtajale.

Kui kontrollkava nõudeid ei järgita, teavitab labor sellest viivitamata pädevat asutust.

[1] EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10.

[2] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 1.

[3] EÜT L 221, 7.8.1989, lk 43.

--------------------------------------------------