Energiatoode Määratlus

1. Toornafta Toornafta on looduslik mineraalõli, mis koosneb süsivesinike ja nendega seotud lisandite (näiteks väävel) segust. Tavalise pinnatemperatuuri ja rõhu juures on toornafta vedelas olekus ning selle füüsikalised omadused (tihedus, viskoossus jne) võivad olla väga erinevad. Käesolev kategooria hõlmab maardla- või puuraugukondensaati, mis on toodetud kaubandusliku toornafta vooga kaasnevast naftakõrvalgaasist või vabast gaasist.

2. Maagaasivedelikud Maagaasivedelikud on vedelad või veeldatud süsivesinikud, mis saadakse maagaasist eraldusrajatistes või gaasitöötlemistehastes. Maagaasivedelikud hõlmavad etaani, propaani, butaani (tavaline ja iso-), (iso-)pentaani või pentaani ja raskemaid süsivesinikke (nimetatakse mõnikord looduslikuks bensiiniks või tehasekondensaadiks).

3. Rafineerimistehaste lähteaine Rafineerimistehaste lähteaine on edasiseks töötlemiseks ette nähtud töödeldud õli (näiteks otsedestilleeritud kütteõli või vaakumgaasiõli), kuid mitte segud. Edasisel töötlemisel muundatakse see üheks või mitmeks komponendiks ja/või valmistoodeteks. Siia kuuluvad ka naftakeemiatööstuselt rafineerimistööstusele tagastatavad tooteid (näiteks pürolüüsbensiin, C4 fraktsioonid, gaasiõli ja kütteõli fraktsioonid).

4 Lisandid ja orgaanilised hapnikuühendid Lisandid on muud kui süsivesinikkomponendid, mida tootele lisatakse või tootega segatakse kütuse omaduste muutmiseks (oktaaniarv, tsetaaniarv, omadused madalatel temperatuuridel jne): — sellised orgaanilised hapnikuühendid nagu alkoholid (metanool, etanool), eetrid (sellised nagu MTBE (metüül-tert-butüüleeter), TAME (amüül-tert-metüüleeter); — estrid (näiteks rapsiseemned või dimetüülester jne); — keemilised komponendid (sellised nagu TML, TEL ja pesuained). Märkus: selles kategoorias deklareeritavate lisandite / orgaaniliste hapnikuühendite kogused (alkoholid, eetrid, estrid ja muud keemilised ühendid) peavad olema seostatud kogustega, mis on ette nähtud segamiseks kütustega või kasutamiseks kütustena.

4.1. sellest: biokütused Biobensiin ja biodiislikütused: kohaldatakse 5. peatüki „Taastuvad energiaallikad ja jäätmetest toodetud energia” määratlusi. Selles rühmas deklareeritud vedela biokütuse kogused on seotud biokütusega, mitte nende vedelike kogumassiga, millega biokütused on segatud. Ei hõlma kauplemist biokütustega, mis ei ole segatud transpordivahendite kütustega (st puhtad); need kütusekogused tuleb deklareerida 5. peatüki kohaselt. Biokütused, mida kauplemisel käsitatakse transpordikütuste hulka kuuluvatena, tuleb deklareerida asjakohase toote juures, näidates ära biokütuse osakaalu.

5. Muud süsivesinikud Tõrvaliivast saadud sünteetiline toorõli, kivisöeõli jms, söe veestamisel saadud vedelikud (vt 1. peatükk), maagaasist bensiini valmistamisel tekkinud vedelikud (vt 2. peatükk), vesinik ja emulgeeritud õlid (nt bituumeni vesi-emulsioon). Ei hõlma põlevkivi tootmist, millele kohaldatakse 1. peatükki. Põlevkivi tootmine (sekundaartoode) tuleb deklareerida rubriigi „Muud vesinikkarbonaadid” jaotises „Muud süsivesinike kategooriad”.

6. Rafineerimistehase gaas (veeldamata) Rafineerimistehase gaas sisaldab mittekondenseeruvate gaaside segu, mis koosneb peamiselt vesinikust, metaanist, etaanist ja olefiinist, mis on saadud toornafta destilleerimisel või naftatoodete töötlemisel (näiteks krakkimine) rafineerimistehastes. Siia kuuluvad ka naftakeemiatööstusest tagastatavad gaasid.

7. Etaan Looduslikult gaasilises olekus, koosneb hargnemata ahelaga süsivesinikest (C2H6), eraldatakse maagaasist ja rafineerimistehase gaasivoolust.

8. Veeldatud naftagaas Veeldatud naftagaas on kerge parafiinne süsivesinik, mis on saadud rafineerimisprotsessis, toornafta stabiliseerimisel ja maagaasi töötlemise tehastes. Koosneb põhiliselt propaanist (C3H8) ja butaanist (C4Hl0) või nende kahe segust. Võib ka sisaldada propüleeni, butüleeni, isopropüleeni ja isobutüleeni. Veeldatud naftagaas on tavaliselt surve all veeldatud transportimise ja ladustamise jaoks.

9. Ligroiin Ligroiin on naftakeemiatööstuse lähteaine (näiteks etüleeni või aromaatsete ühendite tootmisel) või kasutatakse seda rafineerimistehastes bensiini tootmisel reformimise ja isomeerimise abil. Ligroiin sisaldab aineid, mille destilleerimistemperatuur on vahemikus 30 oC – 210 oC või osas sellest vahemikust.

10. Mootoribensiin Mootoribensiin koosneb kergete süsivesinike segust, mis destilleeritakse temperatuurivahemikus 35 oC – 215 oC. Seda kasutatakse mandril kasutatavates sädesüütega sisepõlemismootorites. Mootoribensiin võib sisaldada lisaaineid, orgaanilisi hapnikuühendeid, oktaaniarvu tõstjaid, sealhulgas selliseid pliiühendeid, nagu tetraetüül- või tetrametüülpliid. Hõlmab mootoribensiini segatavaid komponente (välja arvatud lisandid ja orgaanilised hapnikuühendid), näiteks alkülaate, isomeraate, krakitud bensiini, mis on ette nähtud kasutamiseks valmis mootoribensiinina.

10.1. sellest: biobensiin Kohaldatakse 5. peatüki „Taastuvad energiaallikad ja jäätmetest toodetud energia” määratlusi.

11. Lennukibensiin Mootoribensiin spetsiaalselt lennukite kolbmootoritele, mootorile sobiva oktaaniarv, külmumispunkt -60 oC ja destilleerimispiirid tavaliselt 30 oC ja 180 oC.

12. Bensiini tüüpi reaktiivkütus (ligroiini tüüpi reaktiivkütus või JP4) Siia kuuluvad kõik kerged süsivesinikõlid, mida kasutatakse lennukite turbiinajamites, destillatsioonipiirid on 100 oC ja 250 oC. Arvutatakse petrooleumi ja bensiini või tööstusliku bensiini sellisel segamisel, et aromaatsete ühendite sisaldus ei ületa 25 % massist ja aururõhk on vahemikus 13,7 kPa ja 20,6 kPa.

13. Petrooleumi tüüpi reaktiivkütus Lennukite turbiinajamites kasutatav destillaat. Tal on petrooleumiga samasugused destillatsioonipiirid: 150 oC ja 300 oC (tavaliselt mitte üle 250 oC) ja samasugune leekpunkt. Lisaks on tal eriomadusi (näiteks külmumispunkt), mille on määranud Rahvusvahelise Õhutranspordi Assotsiatsioon (IATA). Siia kuuluvad petrooleumi segatavad komponendid.

14. Muu petrooleum Rafineeritud petrooleumi destillaat, mida kasutatakse väljaspool õhutranspordisektorit. Destilleeritakse temperatuurivahemikus 150 oC – 300 oC.

15. Gaasi- ja diisliõli (kütteõli destillaat) Gaasi-/diisliõli on eeskätt vahedestillaat, mis destilleeritakse temperatuurivahemikus 180 oC – 380 oC. Siia kuuluvad segatavad komponendid. Saadaval on erineva kasutusotstarbega liike:

15.1. sellest: transpordivahendites kasutatav diislikütus Diiselmootoriga maanteesõidukites (autod, veoautod jms) kasutatav diisliõli, tavaliselt madala väävlisisaldusega.

15.1.1. alates 15.1, sellest: biodiislikütus Kohaldatakse 5. peatüki „Taastuvad energiaallikad ja jäätmetest toodetud energia” määratlusi.

15.2. sellest: kütteõli ja muu gaasiõli Tööstuses ja kaubanduslikul otstarbel kasutatav kerge kütteõli, laevamootorite diislikütus ja raudteevedudel kasutatav diislikütus, muu gaasiõli, sealhulgas rasked gaasiõlid, mille destilleerimispiirid on 380 oC ja 540 oC ning mida kasutatakse lähteainena naftakeemiatööstuses.

16. Raske kütteõli Kõik rasked kütteõlid (sealhulgas need, mis on saadud segamisel). Kineetiline viskoossus on üle 10 cSt temperatuuril 80 oC. Leekpunkt on alati üle 50 oC ja tihedus on alati suurem kui 0,90 kg/l.

16.1. sellest: madal väävlisisaldus Raske kütteõli väävlisisaldusega alla 1 %.

16.2. sellest: kõrge väävlisisaldus Raske kütteõli väävlisisaldusega 1 % või rohkem.

17. Lakibensiin ja tööstusbensiin Rafineeritud vahedestillaadid, mille destilleerimispiirid ühtivad ligroiini/petrooleumi omadega. On jaotatud järgmiselt: — tööstusbensiin: kerged õlid, destilleeritakse temperatuurivahemikus 30 oC – 200 oC. On seitse kuni kaheksa erinevat tööstusbensiini sorti olenevalt destilleerimistemperatuuri vahemikust. Sordid määratakse kindlaks 5 % ja 90 % mahuosa destilleerimise punktide vahemikega (mis ei ole suuremad kui 60 oC). — Lakibensiin: tööstusbensiin leekpunktiga üle 30 oC. Lakibensiini destilleerimispiirid on 135 oC – 200 oC.

18. Määrdeained Toodete destilleerimise süsivesinikjäägid; kasutatakse peamisel laagripindade vahelise hõõrdumise vähendamiseks. Siia kuuluvad kõik valmis määrdeõlisordid võllimäärdeõlist kuni silindrimäärdeõlini ning määrdeõlid, mida kasutatakse määrderasvades, mootoriõlides ja kõikides määrdeõli baasainesortides.

19. Bituumen Tahke, pooltahke või viskoosne kolloidse struktuuriga süsivesinik, värvus pruunist mustani, on toornafta destillatsioonijääk või saadakse atmosfäärirõhul tekkinud naftajääkide vaakumdestilleerimisel. Bituumenit nimetatakse sageli asfaldiks ning seda kasutatakse peamiselt teedeehitusel ning katusematerjalina. Sisaldab vedelikfaasis ja pehmendatud bituumenit.

20. Parafiinivahad Need on küllastunud alifaatsed süsivesinikud. Need vahad on määrdeõlide vahatustamisel ekstraheeritud tootmisjäägid. Neil on peen kristalne struktuur, mis on sorditi veidi erinev. Põhiomadused on järgmised: need on värvitud, lõhnatud, valgust läbilaskvad, sulamispunktiga üle 45 oC.

21. Naftakoks Must tahke kõrvalsaadus, saadakse tavaliselt naftast toodetud lähteainete, vaakumpõhjade, tõrva ja pigi krakkimisel ja karboniseerimisel selliste protsesside abil nagu aeglane koksistamine ja vedelfaasiline koksistamine. Ta koosneb põhiliselt süsinikust (90–95 %) ja on madala tuhasisaldusega. Kasutatakse terasetööstuses koksiahjudes lähteainena, samuti kütteks, elektroodide ja kemikaalide tootmiseks. Kaks kõige olulisemat kvaliteediklassi on roheline koks ja kaltsineeritud koks. Siia kuulub katalüsaatorikoks, mis ladestub katalüsaatorile rafineerimisprotsessis; see koks ei ole regenereeritav ning põletatakse tavaliselt rafineerimistehastes kütusena.