komisjoni direktiiv 2000/32/EÜ,

19. mai 2000,

millega kohandatakse kahekümne kuuendat korda tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta [1]

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, [2] viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 1999/33/EÜ, [3] eriti selle artiklit 28,

ning arvestades järgmist:

(1) Direktiivi 67/548/EMÜ I lisa sisaldab ohtlike ainete loetelu koos iga aine liigitamise ja märgistamise üksikasjadega. Praegused teadus- ja tehnikaalased teadmised on näidanud, et kõnealuses lisas sisalduvat ohtlike ainete loetelu tuleks kohandada. Direktiivi teatavaid keeleversioone on vaja parandada eessõna ja I lisa tabeli A konkreetsetes punktides.

(2) Direktiivi 67/548/EMÜ III lisa sisaldab ohtlikele ainetele ja valmististele omistatud konkreetsete ohtude laadile osutavate lausete loetelu. Direktiivi 67/548/EMÜ IV lisa sisaldab ohtlikke aineid ja valmistisi käsitlevale ohutusteabele osutavate lausete loetelu. Direktiivi 67/548/EMÜ VI lisa sisaldab ohtlike ainete ja valmististe liigitamise ja märgistamise juhendit. Direktiivi teatavaid keeleversioone on vaja parandada III, IV ja VI lisa konkreetsetes punktides.

(3) Direktiivi 67/548/EMÜ V lisas on sätestatud ainete ja valmististe füüsikalis-keemiliste omaduste, toksilisuse ja ökotoksilisuse määramise meetodid. Kõnealust lisa on vaja kohandada tehnika arenguga.

(4) Direktiivi 67/548/EMÜ IX lisa sisaldab lapsele avamatute kinnitustega seotud sätteid. Neid sätteid tuleks kohandada ja ajakohastada. Lapsele avamatute kinnituste kasutamise ulatust on vaja suurendada.

(5) Käesolevas direktiivis sätestatud meetmed on kooskõlas ohtlike ainete ja valmististe tehniliste kaubandustõkete kõrvaldamist käsitlevaid direktiive tehnika arenguga kohandava komitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Käesolevaga muudetakse direktiivi 67/548/EMÜ järgmiselt.

1. I lisa muudetakse järgmiselt.

a) Käesoleva direktiivi lisa 1A märkus Q asendab eessõna vastava märkuse.

b) Käesoleva direktiivi lisa 1B read asendavad tabeli A vastavad read.

c) Käesoleva direktiivi lisa 1C kanded asendavad vastavad kanded.

d) Käesoleva direktiivi lisa 1D kanded lisatakse.

2. Käesoleva direktiivi lisa 2 riskilause asendab III lisa vastava lause.

3. IV lisa muudetakse järgmiselt.

a) Käesoleva direktiivi lisa 3A ohutuslaused asendavad IV lisa vastavad laused.

b) Käesoleva direktiivi lisa 3B ohutuse ühendlaused asendavad IV lisa vastavad laused.

4. V lisa B osa muudetakse järgmiselt:

a) Käesoleva direktiivi lisa 4A tekst asendab peatükki B.10.

b) Käesoleva direktiivi lisa 4B tekst asendab peatükki B.11.

c) Käesoleva direktiivi lisa 4C tekst asendab peatükki B.12.

d) Käesoleva direktiivi lisa 4D tekst asendab peatükke B.13 ja B.14.

e) Käesoleva direktiivi lisa 4E tekst asendab peatükki B.17.

f) Käesoleva direktiivi lisa 4F tekst asendab peatükki B.23. Vastavalt muudetakse ka selgitava märkuse peatüki B.23 pealkirja.

g) Käesoleva direktiivi lisa 4G tekst lisatakse.

5. V lisa C osa üldise sissejuhatuse neljas taane kustutatakse.

6. Käesoleva direktiivi lisa 5 tekst asendab VI lisa vastava teksti.

7. IX lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi lisas 6 sätestatule.

Artikkel 2

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 1. juuniks 2001. Nad teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklikud põhilised õigusnormid ning käesoleva direktiivi ja vastuvõetud siseriiklike normide vahelise vastavustabeli.

Artikkel 3

Käesolev direktiiv jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Artikkel 4

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 19. mai 2000

Komisjoni nimel

komisjoni liige

Margot Wallström

[1] Vastu võetud pärast kahekümne seitsmendat kohandamist.

[2] EÜT 196, 16.8.1967, lk 1.

[3] EÜT L 199, 30.7.1999, lk 57.

--------------------------------------------------

LISA 1A

I LISA EESSÕNA

Ainete kindlaksmääramise, liigitamise ja märgistamisega seotud märkuste selgitus

DA:

Märkus Q:

- en kortvarig biopersistensprøve ved inhalation har vist, at fibre, der er længere end 20 μm, har en vægtet halveringstid på mindre end 10 dage

- en kortvarig biopersistensprøve ved intratrakeal instillation har vist, at fibre, der er længere end 20 μm, har en vægtet halveringstid på mindre end 40 dage

- en egnet intra-peritoneal prøve ikke har vist kræftfremkaldende virkning, eller

- en egnet langvarig inhalationsprøve ikke har vist relevante sygdomsfremkaldende virkninger eller neoplastiske forandringer.

SV:

Märkus Q:

- ett korttidstest för att bestämma den biologiska beständigheten vid inhalation har visat att fibrer längre än 20 μm har en viktad halveringstid på mindre än 10 dagar

- ett korttidstest för att bestämma den biologiska beständigheten vid intratrakeal instillation har visat att fibrer längre än 20 μm har en viktad halveringstid på mindre än 40 dagar

- ett lämpligt intraperitonealt test har inte givit belägg för förhöjd cancerogenitet

- frånvaro av relevant patogenitet eller neoplastiska förändringar i ett lämpligt långtids inhalationstest.

(Ei kehti ES teksti kohta)

(Ei kehti DE teksti kohta)

(Ei kehti EL teksti kohta)

(Ei kehti EN teksti kohta)

(Ei kehti FR teksti kohta)

(Ei kehti IT teksti kohta)

(Ei kehti NL teksti kohta)

(Ei kehti PT teksti kohta)

(Ei kehti FI teksti kohta)

--------------------------------------------------

LISA 1B

"TABEL A

Z | Sümbol | ES | DA | DE | EL | EN | FI | FR | IT | NL | PT | SV |

18 | Ar | Argón | Argon | Argon | Αργό | Argon | Argon | Argon | Argon | Argon | Árgon | Argon |

64 | Gd | Gadolinio | Gadolinium | Gadolinium | Γαδολίνιο | Gadolinium | Gadolinium | Gadolinium | Gadolinio | Gadolinium | Gadolínio | Gadolinium" |

--------------------------------------------------

LISA 1C

Indeksi nr | Keemiline nimetus | Ainetega seotud märkused | EÜ nr | CASi nr | Klassifitseerimine | Märgistus | Kontsentratsioonipiirid | Valmististega seotud märkused |

006-011-00-7 | karbarüül (ISO) 1-naftüülmetüülkarbamaat | | 200-555-0 | 63-25-2 | Kants. Kat. 3; R40 Xn; R22 N; R50 | Xn; N R: 22-40-50 S: (2-)22-24-36/37-46-61 | | |

006-013-00-8 | metaamnaatrium (ISO) naatriummetüülditiokarbamaat | | 205-293-0 | 137-42-8 | Xn; R22 R31 C; R34 R43 N; R50-53 | C; N R: 22-31-34-43-50/53 S: (1/2-)26-36/37/39-45-60-61 | | |

006-015-00-9 | diuroon (ISO) 3-(3,4-diklorofenüül)-1,1-dimetüüluurea | | 206-354-4 | 330-54-1 | Kants. Kat. 3; R40 Mutag. Kat. 3; R40 Xn; R22-48/22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-40-48/22-5053 S: (2-)13-22-23-37-46-60-61 | | |

006-016-00-4 | propoksuur (ISO) 2-isopropoksüfenüül-N-metüülkarbamaat2-isopropoksüfenüülmetüülkarbamaat | | 204-043-8 | 114-26-1 | T; R25 N; R50-53 | T; N R: 25-50/53 S: (1/2-)37-45-60-61 | | |

006-017-00-X | aldikarb (ISO) 2-metüül-2-(metüültio)propanaal-O-(N-metüülkarbamoüül)oksiim | | 204-123-2 | 116-06-3 | T+; R26/28 T; R24 N; R50-53 | T+; N R: 24-26/28-50/53 S: (1/2-)22-36/37-45-60-61 | | |

006-018-00-5 | aminokarb (ISO) 4-dimetüülamino-3-tolüülmetüülkarbamaat | | 217-990-7 | 2032-59-9 | T; R24/25 N; R50-53 | T; N R: 24/25-50/53 S: (1/2-)28-36/37-45-60-61 | | |

006-019-00-0 | diallaat (ISO) S-(2,3-dikloroallüül)-N,N-diisopropüültiokarbamaat | | 218-961-1 | 2303-16-4 | Kants. Kat. 3; R40 Xn; R22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-40-50/53 S: (2-)25-36/37-60-61 | | |

006-020-00-6 | barbaan (ISO) 4-klorobut-2-ünüül-N-(3-klorofenüül)karbamaat | | 202-930-4 | 101-27-9 | Xn; R22 R43 N; R50-53 | Xn; N R: 22-43-50/53 S: (2-)24-36/37-60-61 | | |

006-023-00-2 | merkaptodimetuur (ISO) metiokarb 3,5-dimetüül-4-metüültiofenüül-N-metüülkarbamaat | | 217-991-2 | 2032-65-7 | T; R25 N; R50-53 | T; N R: 25-50/53 S: (1/2-)22-37-45-60-61 | | |

006-024-00-8 | proksaan-naatrium (ISO) naatrium-O-isopropüülditiokarbamaat | | 205-443-5 | 140-93-2 | Xn; R22 Xi; R38 N; R51-53 | Xn; N R: 22-38-51/53 S: (2-)13-61 | | |

006-026-00-9 | karbofuraan (ISO) 2,3-dihüdro-2,2-dimetüülbensofuraan-7-üül-N-metüülkarbamaat | | 216-353-0 | 1563-66-2 | T+; R26/28 N; R50-53 | T+; N R: 26/28-50/53 S: (1/2-)36/37-45-60-61 | | |

006-028-00-X | dinobutoon (ISO) 2-(1-metüülpropüül)-4,6-dinitrofenüülisopropüülkarbonaat | | 213-546-1 | 973-21-7 | T; R25 N; R50-53 | T; N R: 25-50/53 S: (1/2-)37-45-60-61 | | |

006-029-00-5 | dioksakarb (ISO) 2-(1,3-dioksolaan-2-üül)fenüül-N-metüülkarbamaat | | 230-253-4 | 6988-21-2 | T; R25 N; R51-53 | T; N R: 25-51/53 S: (1/2-)37-45-61 | | |

006-033-00-7 | metoksuroon (ISO) 3-(3-kloro-4-metoksüfenüül)-1,1-dimetüüluurea | | 243-433-2 | 19937-59-8 | N; R50-53 | N R: 50/53 S: 60-61 | | |

006-034-00-2 | pebulaat (ISO) N-butüül-N-etüül-S-propüültiokarbamaat | | 214-215-4 | 1114-71-2 | Xn; R22 N; R51-53 | Xn; N R: 22-51/53 S: (2-)23-61 | | |

006-035-00-8 | pirimikarb (ISO) 5,6-dimetüül-2dimetüülaminopürimidiin-4-üül-N,N-dimetüülkarbamaat | | 245-430-1 | 23103-98-2 | T; R25 N; R50-53 | T; N R: 25-50/53 S: (1/2)22-37-45-60-61 | | |

006-037-00-9 | promekarb (ISO) 3-isopropüül-5-metüülfenüül-N-metüülkarbamaat | | 220-113-0 | 2631-37-0 | T; R25 N; R50-53 | T; N R: 25-50/53 S: (1/2-)24-37-45-60-61 | | |

006-038-00-4 | sulfallaat (ISO) 2-kloroallüüldimetüülditiokarbamaat | E | 202-388-9 | 95-06-7 | Kants. Kat. 2; R45 Xn; R22 N; R50-53 | T; N R: 45-22-50/53 S: 53-45-60-61 | | |

006-039-00-X | triallaat (ISO) S-2,3,3-trikloroallüüldiisopropüültiokarbamaat | | 218-962-7 | 2303-17-5 | Xn R22-48/22 R43 N; R50-53 | Xn; N R: 22-43-48/22-50/53 S: (2-)24-37-60-61 | | |

006-042-00-6 | monuroon (ISO) 3-(4-klorofenüül)-1,1-dimetüüluurea | | 205-766-1 | 150-68-5 | Kants. Kat. 3; R40 Xn; R22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-40-50/53 S: (2-)36/37-60-61 | | |

006-043-00-1 | monuroon-TCA 3-(4-klorofenüül)-1,1-dimetüülurooniumtrikloroatsetaat | | - | 140-41-0 | Xi; R36/38 Kants. Kat. 3; R40 N; R50-53 | Xn; N R: 36/38-40-50/53 S: (2-)3637-60-61 | | |

006-045-00-2 | metomüül (ISO) 1-(metüültio)etülideenamino-N-metüülkarbamaat | | 240-815-0 | 16752-77-5 | T+; R28 N; R50-53 | T+; N R: 28-50/53 S: (1/2-)22-36/37-45-60-61 | | |

006-046-00-8 | bendiokarb (ISO) 2,2-dimetüül-1,3-bensodioksool-4-üül-N-metüülkarbamaat | | 245-216-8 | 22781-23-3 | T; R23/25 Xn; R21 N R50-53 | T; N R: 21-23/25-50/53 S: (1/2-)22-36/37-45-60-61 | | |

006-047-00-3 | bufenkarb (ISO) 3-(1-metüülbutüül)fenüül-N-metüülkarbamaadi ja 3-(1-etüülpropüül) fenüül-N-metüükarbamaadi segu | | - | 8065-36-9 | T; R24/25 N; R50-53 | T; N R: 24/25-50/53 S: (1/2-)28-36/37-45-60-61 | | |

006-048-00-9 | etiofenkarb (ISO) 2-(etüültiometüül)fenüül-N-metüülkarbamaat | | 249-981-9 | 29973-13-5 | Xn; R22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-50/53 S: (2-)60-61 | | |

006-050-00-X | fenuroon-TCA 1,1-dimetüül-3-fenüülurooniumtrikloroatsetaat | | - | 4482-55-7 | Xi; R38 N; R50-53 | Xi; N R: 38-50/53 S: (2-)60-61 | | |

006-053-00-6 | isoprokarb (ISO) 2-isopropüülfenüül-N-metüülkarbamaat | | 220-114-6 | 2631-40-5 | Xn; R22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-50/53 S: (2-)60-61 | | |

006-054-00-1 | meksakarbaat (ISO) 3,5-dimetüül-4-dimetüülaminofenüül-N-metüülkarbamaat | | 206-249-3 | 315-18-4 | T+; R28 Xn; R21 N; R50-53 | T; N R: 21-28-50/53 S: (1/2-)36/37-45-60-61 | | |

006-057-00-8 | nitrapüriin (ISO) 2-kloro-6-triklorometüülpüridiin | | 217-682-2 | 1929-82-4 | Xn; R22 N; R51-53 | Xn; N R: 22-51/53 S: (2-)24-61 | | |

006-060-00-4 | oksükarboksiin (ISO) 2,3-dihüdro-6-metüül-5-(N-fenüülkarbamoüül)-1,4-oksoti-iin-4,4-dioksiid | | 226-066-2 | 5259-88-1 | Xn; R22 R52-53 | Xn R:22-52/53 S: (2-)61 | | |

006-069-00-3 | metüültiofanaat (ISO) 1,2-di-(3-metoksükarbonüül-2-tioureido)benseen | | 245-740-7 | 23564-05-8 | Mutag. Kat. 3; R40 N; R50-53 | Xn; N R: 40-50/53 S: (2-)36/37-60-61 | | |

006-070-00-9 | furmetsükloks N-tsükloheksüül-N-metoksü-2,5-dimetüül-3-furamiid | | 262-302-0 | 60568-05-0 | Kants. Kat. 3; R40 N; R50-53 | Xn; N R: 40-50/53 S: (2-)36/37-60-61 | | |

006-088-00-7 | benfurakarb (ISO) etüül-N-[2,3-dihüdro-2,2-dimetüülbensofuraan-7-üüloksükarbonüül (metüül)aminotio]-N-isopropüül-β-alaninaat | | - | 82560-54-1 | T; R23/25 N; R50-53 | T; N R: 23/25-50/53 S: (1/2-)36/37-45-60-61 | | |

007-012-00-5 | N,N-dimetüülhüdrasiin 1,1-dimetüülhüdrasiin | E | 200-316-0 | 57-14-7 | F; R11 Kants. Kat. 2 R45 T; R23/25 C; R34 N; R51-53 | F; T; N R: 45-11-23/25-34-51/53 S: 53-45-61 | | |

007-013-00-0 | N,N-dimetüülhüdrasiin 1,2-dimetüülhüdrasiin | E | - | 540-73-8 | Kants. Kat. 2 R45 T; R23/24/25 N; R51-53 | T; N R: 45-23/24/25-51/53 S:53-45-61 | C ≥ 25 %: T; R45-23/24/25 3 % ≤ C < 25 %: T; R45-20/21/22 0,01 % ≤ C < 3 %: T; R45 | |

009-003-00-1 | vesinikfluoriidhape … % | B | 231-634-8 | 7664-39-3 | T+; R26/27/28 C; R35 | T+; C R: 26/27/28-35 S: (1/2-)7/9-26-36/37-45 | C ≥ 7 %: T+; C; R26/27/28-35 1 % ≤ C < 7 %: T; R23/24/25-34 0,1 % ≤ C < 1 %: Xn; R20/21/22-36/37/38 | |

015-039-00-9 | metüülasiinfoss (ISO) O,O-dimetüül-4-oksobensotriasiin-3-üülmetüülditiofosfaat | | 201-676-1 | 86-50-0 | T+; R26/28 T; R24 R43 N; R50-53 | T+; N R: 24-26/28-43-50/53 S: (1/2-)28-36/37-45-60-61 | | |

015-048-00-8 | fentioon (ISO) O,O-dimetüül-O-(4-metüültio-m-tolüül)tiofosfaat | | 200-231-9 | 55-38-9 | Mutag. Kat. 3; R40 T; R23-48/25 Xn; R21/22 N; R50-53 | T; N R: 21/22-23-40-48/25-50/53 S: (1/2-)36/37-45-60-61 | | |

015-056-00-1 | etüülasiinfoss (ISO) O,O-dietüül-4-oksobensotriasiin-3-üülmetüülditiofosfaat | | 220-147-6 | 2642-71-9 | T+; R28 T; R24 N; R50-53 | T+; N R: 24-28-50/53 S: (1/2-)28-36/37-45-60-61 | | |

015-140-00-8 | triasofoss (ISO) O,O-dietüül-O-1-fenüül-1 H, 2,4-triasool-3-üültiofosfaat | | 245-986-5 | 24017-47-8 | T; R23/25 Xn; R21 N; R50-53 | T; N R: 21-23/25-50/53 S: (1/2-)36/37-45-60-61 | | |

016-013-00-X | vääveldikloriid | | 234-129-0 | 10545-99-0 | R14 C; R34 N; R50 | C; N R: 14-34-50 S: (1/2-)26-36/37/39-45-61 | C ≥ 10 %: C R34 5 % ≤ C < 10 %: Xi; R36/37/38 | |

016-014-00-5 | vääveltetrakloriid | | - | 13451-08-6 | R14 C; R34 N; R50 | C; N R: 14-34-50 S: (1/2-)26-36/37/39-45-61 | C ≥ 10 %: C R34 5 % ≤ C < 10 %: Xi; R36/37/38 | |

016-023-00-4 | dimetüülsulfaat | E | 201-058-1 | 77-78-1 | Kants. Kat. 2; R45 Mutag. Kat. 3; R40 T+; R26 T; R25 C; R34 R43 | T+ R: 45-25-26-34-43 S: 53-45 | C ≥ 25 %: T+; R45-25-26-34-43 10 % ≤ C < 25 %: T+; R45-22-26-34-43 7 % ≤ C < 10 %: T+; R45-22-26-36/37/38-43 5 % ≤ C < 7 %: T; R45-22-23-36/37/38-43 3 % ≤ C < 5 %: T; R45-22-23-43 1 % ≤ C < 3 %: T; R45-23-43 0,1 % ≤ C < 1 %: T; R45-20 0,01 % ≤ C < 0,1 %: T; R45 | |

016-024-00-X | dimeksaan (ISO) bis(metoksütiokarbonüül)disulfiid | | 215-993-8 | 1468-37-7 | Xn; R22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-50/53 S: (2-)60-61 | | |

016-071-00-6 | trinaatrium-3-amino-6,13-dikloro-10-((3-((4-kloro-6-(2-sulfofenüülamino)-1,3,5-triasiin-2-üül)amino)propüül)amino)- 4,11-trifenoksüdioksasiindisulfonaat | | 410-130-3 | 136248-03-8 | R43 | Xi R: 43 S: (2-)22-24-37 | | |

022-001-00-5 | titaantetrakloriid | | 231-441-9 | 7550-45-0 | R14 C; R34 | C R: 14-34 S: (1/2-)7/8-26-36/37/39-45 | C ≥ 10 %: C R34 5 % ≤ C < 10 %: Xi R36/37/38 | |

030-004-00-8 | dimetüültsink [1] dietüültsink [2] | | 208-884-1 [1] 209-161-3 [2] | 544-97-8 [1] 557-20-0 [2] | R14 F; R17 C; R34 N; R50-53 | F; C; N R: 14-17-34-50/53 S: (1/2-)16-43-45-60-61 | | |

050-002-00-0 | tsüheksatiin (ISO) hüdroksütritsükloheksüülstannaan tri(tsükloheksüül)tinahüdroksiid | | 236-049-1 | 13121-70-5 | Xn; R20/21/22 N; R50-53 | Xn; N R: 20/21/22-50/53 S: (2-)13-60-61 | | |

050-012-00-5 | tetratsükloheksüülstannaan [1] klorotritsükloheksüülstannaan [2] butüültritsükloheksüülstannaan [3] | | 215-910-5 [1] 221-437-5 [2] 230-358-5 [3] | 1449-55-4 [1] 3091-32-5 [2] 7067-44-9 [3] | Xn; R20/21/22 N; R50-53 | Xn; N R: 20/21/22-50/53 S: (2-)26-28-60-61 | C ≥ 1 %: Xn R20/21/22 | 1 |

050-017-00-2 | fenbutatiinoksiid (ISO) bis(tris(2-metüül-2-fenüülpropüül)tina)oksiid | | 236-407-7 | 13356-08-6 | T+; R26 Xi; R36/38 N; R50/53 | T+; N R: 26-36/38-50/53 S: (1/2-)28-36/37-45-60-61 | | |

082-009-00-X | pliisulfokromaatkollane C. I. Pigment Yellow 34 [See aine on identifitseeritud värviatlases toodud värvusindeksiga CI 77603.] | | 215-693-7 | 1344-37-2 | Kants. Kat. 3; R40 Repr. Kat. 1; R61 Repr. Kat. 3; R62 R33 N; R50-53 | T; N R: 61-33-40-50/53-62 S: 53-45-60-61 | | 1 |

082-010-00-5 | pliikromaatmolübdaatsulfaatpunane C. I. Pigment Red 104 [See aine on identifitseeritud värviatlases toodud värvusindeksiga CI 77605.] | | 235-759-9 | 12656-85-8 | Kants. Kat. 3; R40 Repr. Kat. 1; R61 Repr. Kat. 3; R62 R33 N; R50-53 | T; N R: 61-33-40-50/53-62 S: 53-45-60-61 | | 1 |

601-024-00-X | kumeen [1] propüülbenseen [2] | | 202-704-5 [1] 203-132-9 [2] | 98-82-8 [1] 103-65-1 [2] | R10 Xn; R65 Xi; R37 N; R51-53 | Xn; N R: 10-37-51/53-65 S: (2-)24-37-61-62 | | 4 |

601-032-00-3 | benso[a]püreen benso[def]krüseen | | 200-028-5 | 50-32-8 | Kants. Kat.2; R45 Mutag. Kat. 2; R46 Repr. Kat. 2; R60-61 N; R50-53 | T; N R: 45-46-60-61-50/53 S: 53-45-60-61 | | |

601-034-00-4 | benso[e]atsefeenantrüleen | | 205-911-9 | 205-99-2 | Kants. Kat.2; R45 N; R50-53 | T; N R: 45-50/53 S: 53-45-60-61 | | |

602-035-00-2 | 1,4-diklorobenseen p-diklorobenseen | | 203-400-5 | 106-46-7 | Xi; R36 N; R50-53 | Xi; N R: 36-50/53 S: (2-)24/25-46-60-61 | | |

602-054-00-6 | 3-jodopropeen allüüljodiid | | 209-130-4 | 556-56-9 | R10 C; R34 | C R: 10-34 S: (1/2-)7-26-45 | | |

603-076-00-9 | but-2-üün-1,4-diool 2-butüün-1,4-diool | | 203-788-6 | 110-65-6 | T; R23/25 Xn; R21-48/22 C; R34 | T R: 21-23/25-34-48/22 S: (1/2-)26-36/37/39-45 | C ≥ 50 %: T; R21-23/25-34-48/22 25 % ≤ C < 50 %: T; R21-23/25-36/38-48/22 10 % ≤ C < 25 %: Xn; R20/22-48/22 3 % ≤ C < 10 %: Xn; R20/22 | |

603-091-00-0 | exo-1-metüül-4-(1-metüületüül)-7-oksabitsüklo[2.2.1]heptaan-2-ool | | 402-470-6 | 87172-89-2 | O; R8 Xn; R22 Xi; R36 | O; Xn R: 8-22-36 S: (2-)26 | | |

603-093-00-1 | exo-(+/-)-1-metüül-4-(1-metüületüül)-2-[(2-metüülfenüül)metoksü]-7-oksabitsüklo [2.2.1]heptaan | | 402-410-9 | 87818-31-3 | Xn; R20 N; R51-53 | Xn; N R: 20-51/53 S: (2-)23-61 | | |

603-097-00-3 | 1,1',1”-nitrilotripropaan-2-ool triisopropanoolamiin | | 204-528-4 | 122-20-3 | Xi; R36 R52-53 | Xi R:36-52/53 S: (2-)26-61 | | |

603-117-00-0 | propaan-2-ool isopropüülalkohol 2-propanool | | 200-661-7 | 67-63-0 | F; R11 Xi; R36 R67 | F; Xi R: 11-36-67 S: (2-) 7-16-24/25-26 | | 6 |

604-020-00-6 | bifenüül-2-ool 2-hüdroksübifenüül 2-fenüülfenool (ISO) | | 201-993-5 | 90-43-7 | Xi; R36/37/38 N; R50 | Xi; N R: 36/37/38-50 S: (2-)22-61 | | |

604-021-00-1 | 2-fenüülfenool, naatriumsool naatrium-2-bifenülaat | | 205-055-6 | 132-27-4 | Xn; R22 Xi; R37/38-41 N; R50 | Xn; N R: 37/38-41-50 S: (2-)22-26-61 | | |

604-024-00-8 | 4,4'-isobutüületülideendifenool (alt.): 2,2-bis(4'-hüdroksüfenüül)-4-metüülpentaan | | 401-720-1 | 6807-17-6 | Repr. Kat. 2 R60 Xi; R36 N; R50-53 | T; N R: 60-36-50/53 S: 53-45-60-61 | | |

604-041-00-0 | atsifluorofeen [1] atsifluorofeen-naatrium [2] 5-[2-kloro-4-(trifluorometüül)fenoksü]-2-nitrobensoehape [1] naatrium-5-[2-kloro-4- (trifluorometüül)fenoksü]-2-nitrobensoaat [2] | | 256-634-5 [1] 263-560-7 [2] | 50594-66-6 [1] 62476-59-9 [2] | Xn; R22 Xi; R38-41 N; R50-53 | Xn; N R: 22-38-41-50/53 S: (2-)24-39-60-61 | | |

604-043-00-1 | monobensoon 4-hüdroksüfenüülbensüüleeter hüdrokinoonmonobensüüleeter | | 203-083-3 | 103-16-2 | Xi; R36 R43 | Xi R: 36-43 S: (2-)24/25-26-37 | | |

604-044-00-7 | mekvinool 4-metoksüfenool hüdrokinoonmonometüüleeter | | 205-769-8 | 150-76-5 | Xn; R22 Xi; R36 R43 | Xn R: 22-36-43 S: (2-)24/25-26-37/39-46 | | |

605-016-00-7 | glüoksaa l … % etaandiaal … % | B | 203-474-9 | 107-22-2 | Mutag. Kat. 3; R40 Xn; R20 Xi; R36/38 R43 | Xn R: 20-36/38-40-43 S: (2-)36/37 | C ≥ 10 %: Xn; R20-36/38-40-43 1 % ≤ C < 10 %: Xn; R40-43 | |

606-016-00-X | pindoon (ISO) 2-pivaloüülindaan-1,3-dioon | | 201-462-8 | 83-26-1 | T; R25-48/25 N; R50-53 | T; N R: 25-48/25-50/53 S: (1/2-)37-45-60-61 | | |

606-018-00-0 | dikloon (ISO) 2,3-dikloro-1,4-naftokinoon | | 204-210-5 | 117-80-6 | Xn; R22 Xi; R36/38 N; R50-53 | Xn; N R: 22-36/38-50/53 S: (2-)26-60-61 | | |

606-019-00-6 | klorodekoon (ISO) perkloropentatsüklo[5,3,0,02,6,03,9,04,8] dekaan-5-oon dekakloropentatsüklo[5,2,1,02,6,03,9,05,8] dekaan-4-oon | | 205-601-3 | 143-50-0 | Kants. Kat. 3; R40 T; R24/25 N; R50-53 | T; N R: 24/25-40-50/53 S: (1/2-)22-36/37-45-60-61 | | |

606-034-00-8 | metribusiin (ISO) 4-amino-6-tert-butüül-3-metüültio-1,2,4-triasiin-5(4H)-oon 4-amino-4,5-dihüdro-6-(1,1-dimetüületüül)-3-metüültio-1,2,4-triasiin-5-oon | | 244-209-7 | 21087-64-9 | Xn; R22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-50/53 S: (2-)60-61 | | |

606-035-00-3 | kloridasoon (ISO) 5-amino-4-kloro-2-fenüülpüridasiin-3-(2H)- oonpürasoon | | 216-920-2 | 1698-60-8 | R43 N; R50-53 | Xi; N R: 43-50/53 S: (2-)24-37-60-61 | | |

606-036-00-9 | kinometionaat kinometionaat (ISO) 6-metüül-1,3-ditiolo(4,5-b)kinoksaliin-2-oon | | 219-455-3 | 2439-01-2 | Repr. Kat. 3; R62 Xn R20/21/22-48/22 Xi; R36 R43 N; R50-53 | Xn; N R: 20/21/22-36-43-48/22-50/53-62 S: (2-)24-37-60-61 | | |

606-037-00-4 | triadimefoon (ISO) 1-(4-klorofenoksü)-3,3-dimetüül-1-(1,2,4-triasool-1-üül)butanoon | | 256-103-8 | 43121-43-3 | Xn; R22 N; R51-53 | Xn; N R: 22-51/53 S: (2-)61 | | |

606-044-00-2 | 2,4,6-trimetüülbensofenoon | | 403-150-9 | 954-16-5 | Xn; R22 Xi; R36 N; R50-53 | Xn; N R: 22-36-50/53 S: (2-)26-60-61 | | |

607-043-00-X | dikamba (ISO) 2,5-dikloro-6-metoksübensoehape 3,6-dikloro-2-metoksübensoehape | | 217-635-6 | 1918-00-9 | Xn; R22 Xi; R41 R52-53 | Xn; N R: 22-41-52/53 S: (2-)26-61 | | |

607-057-00-6 | kumakloor (ISO) 3-[1-(4-klorofenüül)-3-oksobutüül)]-4-hüdroksükumariin | | 201-378-1 | 81-82-3 | Xn; R48/22 R52-53 | Xn R 48/22-52/53: S: (2-)37-61 | | |

607-058-00-1 | kumafurüül (ISO) fumariin (R,S)-3-(1-(2-furüül)-3-oksobutüül)-4-hüdroksükumariin 4-hüdroksü-3- [3-okso-1-(2-furüül)butüül]kumariin | | 204-195-5 | 117-52-2 | T; R25-48/25 R52-53 | T R 25-48/25-52/53: S: (1/2-)37-45-61 | | |

607-079-00-6 | kelevaan (ISO) etüül-5-(perkloro-5-hüdroksüpentatsüklo(5,3,0,02,6,03,9,04,8) dekaan-5-üül)-4-oksopentanoaat etüül-5-(1,2,3,5,6,7,8,9,10,10-dekakloro-4-hüdroksüpentatsüklo(5,2,1,02,6,03,9,05,8) dets-4-üül)-4-oksovaleraat | | - | 4234-79-1 | T; R24 Xn; R22 N; R51-53 | T; N R: 22-24-51/53 S: (1/2-)36/37-45-61 | | |

607-097-00-4 | benseen-1,2,4-trikarboksüülhappe 1,2- anhüdriidtrimelliitanhüdriid | | 209-008-0 | 552-30-7 | Xi; R37-41 R42/43 | Xn R: 37-41-42/43 S: (2-)22-26-36/37/39 | | |

607-143-00-3 | palderjanhape | | 203-677-2 | 109-52-4 | C; R34 R52-53 | C R:34-52/53 S: (1/2-)26-36-45-61 | | |

607-152-00-2 | 2,3,6-TBA (ISO) 2,3,6-triklorobensoehape | | 200-026-4 | 50-31-7 | Xn; R22 N; R51-53 | Xn; N R: 22-51/53 S: (2-)61 | | |

607-153-00-8 | benasoliin (ISO) 4-kloro-2,3-dihüdro-2-okso-1,3-bensotiasool-3-üüläädikhape | | 223-297-0 | 3813-05-6 | Xi; R36/38 R52-53 | Xi R:36/38-52/53 S: (2-)22-61 | | |

607-156-00-4 | klorofensoon (ISO) 4-klorofenüül-4-klorobenseensulfonaat | | 201-270-4 | 80-33-1 | Xn; R22 Xi; R38 N; R50-53 | Xn; N R: 22-38-50/53 S: (2-)37-60-61 | | |

607-158-00-5 | kloroäädikhappe naatriumsool naatriumkloroatsetaat | | 223-498-3 | 3926-62-3 | T; R25 Xi; R38 N; R50 | T; N R: 25-38-50 S: (1/2-)22-37-45-61 | | |

607-159-00-0 | klorobensülaat (ISO) etüül-2,2-di(4-klorofenüül)-2-hüdroksüatsetaat etüül-4,4'-diklorobensülaat | | 208-110-2 | 510-15-6 | Xn; R22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-50/53 S: (2-)60-61 | | |

607-176-00-3 | Segu: α-3-(3-(2 H-bensotriasool-2-üül)-5-tert-butüül-4-hüdroksüfenüül)propionüül-ω-hüdroksüpolü(oksüetüleen);α-3-(3-(2H-bensotriasool-2-üül)-5-tert-butüül-4-hüdroksüfenüül)propionüül-ω-3-(3-(2H-bensotriasool-2-üül)-5-tert-butüül-4-hüdroksüfenüül)propionüüloksüpolü(oksüetüleen) | | 400-830-7 | - | R43 N; R51-53 | Xi; N R: 43-51/53 S: (2-)36/37-61 | | |

607-188-00-9 | naatriumvesinik-N-karboksülaatetüül-N-oktadets-9-enüülmaleamaat | | 402-970-4 | - | R43 N; R51-53 | Xi; N R: 43-51/53 S: (2-)24/37-61 | | |

607-209-00-1 | Segu: O,O-di(1-metüületüül)tritio-bistioformiaat;O,O-di(1-metüületüül)tetratio-bis-tioformiaat;O,O-di (1-metüületüül)pentatio-bistioformiaat | | 403-030-6 | - | Xn; R22 R43 N; R50-53 | Xn; N R: 22-43-50/53 S: (2-)36/37-60-61 | | |

607-213-00-3 | etüül-3,3-bis[1,1-dimetüülpropüül) peroksü]butüraat | | 403-320-2 | 67567-23-1 | E; R2 O; R7 R10 N R51-53 | E; N R: 2-7-10-51/53 S: (2-)3/7-14-33-36/37/39-61 | | |

607-217-00-5 | 2-etoksüetüül-2-[4-(2,6-dihüdro-2,6-diokso-7-fenüül-1,5-dioksaindatseen-3-üül)fenoksü] atsetaat | | 403-960-2 | - | R43 R53 | Xi R: 43-53 S: (2-)24-37-61 | | |

607-243-00-7 | naatrium-3,6-dikloro-ο-anisaat [1] 3,6-dikloro-o-aniishape, 2,2'-imino dietanoolühend (1:1) [2] 3,6-dikloro-o-aniishape, 2-aminoetanoolühend (1:1) [3] | | 217-846-3 [1] 246-590-5 [2] 258-527-9 [3] | 1982-69-0 [1] 25059-78-3 [2] 53404-28-7 [3] | R52-53 | R: 5253 S: 61 | | |

607-248-00-4 | naptalaamnaatrium naatrium-N-naft-1-üülftalamaat | | 205-073-4 | 132-67-2 | Xn; R22 | Xn R: 22 S: (2) | | |

607-249-00-X | (1-metüül-1,2-etaandiüül)bis[oksü(metüül-2,1-etaandiüül)diakrülaat tripropüleenglükooldiakrülaat TPGDA | | 256-032-2 | 42978-66-5 | Xi; R36/37/38 R43 N; R51-53 | Xi; N R: 36/37/38-43-51/53 S: (2-)24-37-61 | C ≥ 10 %: Xi R36/37/38-43 1 % ≤ C < 10 %: Xi R43 | |

607-252-00-6 | lambda-tsübalotbriin (ISO) 1:1 segu (S)-α-tsüano-3-fenoksübensüül-(Z)-(1 R)-cis-3-(2-kloro-3,3,3-trifluoropropenüül)-2,2-dimetüültsüklopropaankarboksülaadist ja (R)-α-tsüano-3-fenoksübensüül-(Z)-(1 S)-cis-3-(2-kloro-3,3,3-trifluoropropenüül)-2,2-dimetüültsüklopropaankarboksülaadist | | 415-130-7 | 91465-08-6 | T+; R26 T; R25 Xn; R21 N; R50-53 | T; N R: 21-25-26-50/53 S:(1/2-) 28-36/37/39-38-45-60-61 | | |

607-255-00-2 | fluroksüpüür (ISO) 4-amino-3,5-dikloro-6-fluoro-2-püridüüloksüäädikhape | | - | 69377-81-7 | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

608-003-00-4 | akrüülnitriil | D E | 203-466-5 | 107-13-1 | F; R11 Kants. Kat. 2; R45 T; R23/24/25 Xi; R37/38-41 R43 N; R51-53 | F; T; N R: 45-11-23-/24/25-37/38-41-43-51/53 S: 9-16-53-45-61 | C ≥ 20 %: T R45-23/24/25-37/38-41-43 10 % ≤ C < 20 %: T R45-23/24/25-41-43 5 % ≤ C < 10 %: T R45-23/24/25-36-43 1 % ≤ C < 5 %: T R45-23/24/25-43 0,2 % ≤ C < 1 %: T R45-20/21/22 0,1 % ≤ C < 0,2 %: T R45 | |

608-016-00-5 | 1,4-ditsüano-2,3,5,6-tetra-klorobenseen | | 401-550-8 | 1897-41-2 | R43 N; R50-53 | Xi; N R: 43-50/53 S: (2-)24-37-60-61 | | |

609-030-00-4 | dinoterb (ISO) 2-tert-butüül-4,6-dinitrofenool | E | 215-813-8 | 1420-07-1 | Repr. Kat. 2; R61 T+; R28 T; R24 R44 N; R50-53 | T+; N R: 61-24-28-44-50/53 S: 53-45-60-61 | | |

609-040-00-9 | nitrofeen (ISO) 2,4-diklorofenüül-4-nitrofenüüleeter | E | 217-406-0 | 1836-75-5 | Kants. Kat. 2; R45 Repr. Kat. 2; R61 Xn; R22 N; R50-53 | T; N R: 45-61-22-50/53 S: 53-45-60-61 | | |

609-044-00-0 | teknaseen (ISO) 1,2,4,5-tetrakloro-3-nitrobenseen | | 204-178-2 | 117-18-0 | Xn; R22 R43 N; R50-53 | Xn; N R: 22-43-50/53 S: (2-)24-37-60-61 | | |

611-008-00-4 | 4-aminoasobenseen 4-fenüülasoaniliin | | 200-453-6 | 60-09-3 | Kants. Kat. 2; R45 N; R50-53 | T; N R: 45-50/53 S: 53-45-60-61 | | |

611-013-00-1 | triliitium-1-hüdroksü-7-(3-sulfonatoaniliin)-2-(3-metüül-4-(2-metoksü-4-(3-sulfonatofenüülaso)fenüülaso)naftaleen-3-sulfonaat | | 403-650-7 | 117409-78-6 | E; R2 N; R51-53 | E; N R: 2-51/53 S: (2-)35-61 | | |

611-065-00-X | 4,4'-(4-iminotsükloheksa-2,5-dienülideenmetüleen)dianiliinvesinikkloriid C. I. Basic Red 9 | | 209-321-2 | 569-61-9 | Kants. Kat. 2; R45 | T R: 45 S: 53-45 | | |

612-035-00-4 | 2-metoksüaniliin o-anisidiin | E | 201-963-1 | 90-04-0 | Kants. Kat. 2; R45 Mutag. Kat. 3; R40 T; R23/24/25 | T R: 45-23/24/25 S: 53-45 | | |

612-042-00-2 | bensidiin 1,1'-bifenüül-4,4'-diamiin 4,4'-diaminobifenüül bifenüül-4,4'-üleendiamiin | E | 202-199-1 | 92-87-5 | Kants. Kat. 1; R45 Xn; R22 N; R50-53 | T; N R: 45-22-50/53 S: 53-45-60-61 | C ≥ 25 %: T R45-22 0,01 % ≤ C < 25 %: T R45 | |

612-051-00-1 | 4,4'-diaminodifenüülmetaan 4,4'-metüleendianiliin | E | 202-974-4 | 101-77-9 | Kants. Kat. 2; R45 Mutag. Kat. 3; R40 T; R39/23/24/25Xn; R48/20/21/22 R43 N; R51-53 | T; N R: 45-39/23/24/25-43-48/20/21/22-51/53 S:53-45-61 | | |

612-081-00-5 | 4,4'-bi-o-toluidiini soolad 3,3'-dimetüülbensidiini soolad o-tolidiini soolad | A E | 210-322-5 265-294-7 277-985-0 | 612-82-8 64969-36-4 74753-18-7 | Kants. Kat. 2; R45 Xn; R22 N; R51-53 | T; N R: 45-22-51/53 S: 53-45-61 | | |

612-099-00-3 | 4-metüül-m-fenüleendiamiin 2,4-tolueendiamiin | E | 202-453-1 | 95-80-7 | Kants. Kat. 2; R45 T; R25 Xn; R21 Xi; R36 R43 N; R51-53 | T; N R: 45-21-25-36-43-51/53 S: 53-45-61 | | |

612-105-00-4 | 2-piperasiin-1-üületüülamiin | | 205-411-0 | 140-31-8 | Xn; R21/22 C; R34 R43 R52-53 | C R: 21/22-34-43-52/53 S: (1/2-)26-36/37/39-45-61 | | |

612-111-00-7 | 2-metüül-m-fenüleendiamiin 2,6-tolueendiamiin | | 212-513-9 | 823-40-5 | Mutag. Kat. 3; R40 Xn R21/22 R43 N; R51-53 | Xn; N R: 21/22-40-43-51/53 S: (2-)24-36/37-61 | | |

612-125-00-3 | 2-metüül-p-fenüleendiamiin 2,5-tolueendiamiin | | 202-442-1 | 95-70-5 | T; R25 Xn; R20/21 R43 N; R51-53 | T; N R: 20/21-25-43-51/53 S: (1/2-)24-37-45-61 | | |

612-144-00-7 | flumetraliin (ISO) N-(2-kloro-6-fluorobensüül)-N-etüül-α, α, α-trifluoro-2,6-dinitro-p-toluidiin | | - | 62924-70-3 | Xi; R36/38 R43 N; R50-53 | Xi; N R: 36/38-43-50/53 S: (2-)36/37-60-61 | | |

612-151-00-5 | diaminotolueen | E | 246-910-3 | 25376-45-8 | Kants. Kat. 2 R45 T; R25 Xn; R20/21 Xi; R36 R43 N; R51-53 | T; N R: 45-20/21-25-36-43-51/53 S: 53-45-61 | | |

613-018-00-4 | morfamkvaat (ISO) 1,1'-bis-(3,5-dimetüülmorfolinokarbonüül metüül)-4,4'-bipüridiiliumioon | | - | 7411-47-4 | Xn; R22 Xi; R36/37/38 R52-53 | Xn R: 22-36/37/38-52/53 S: (2-)22-36-61 | | |

613-031-00-5 | sümkloseen trikloroisotsüanuurhape trikloro-1,3,5-triasiintrioon | | 201-782-8 | 87-90-1 | O; R8 Xn; R22 R31 Xi; R36/37 N; R50-53 | O; Xn; N R: 8-22-31-36/37-50/53 S: (2-)8-26-41-60-61 | | |

613-038-00-3 | 6-fenüül-1,3,5-triasiin-2,4-diüüldiamiin 6-fenüül-1,3,5-triasiin-2,4-diamiin bensoguanamiin | | 202-095-6 | 91-76-9 | Xn; R22 R52-53 | Xn R:22-52/53 S: (2-)61 | | |

613-042-00-5 | imasaliil (ISO) 1-[2-(allüüloksü)-2-(2,4-diklorofenüül)etüül]-1H-imidasool | | 252-615-0 | 35554-44-0 | Xn; R20/22 N; R41 N; R50-53 | Xn; N R: 20/22-41-50/53 S: (2-)26-39-60-61 | | |

613-043-00-0 | imasaliilsulfaat (ISO) 1-[2-(allüüloksü)etüül-2-(2,4-diklorofenüül)]-1H-imidasooliumvesiniksulfaat [1] (±)-1-[2-(allüüloksü)etüül-2-(2,4-dikloro fenüül)]-1H-imidasooliumvesiniksulfaat [2] | | 261-351-5 [1] 281-291-3 [2] | 58594-72-2 [1] 83918-57-4 [2] | Xn; R20/22 Xi; R41 N; R50-53 | Xn; N R: 20/22-41-50/53 S: (2-)26-39-60-61 | | |

613-066-00-6 | terbumetoon (ISO) 2-tert-butüülamino-4-etüülamino-6-metoksü-1,3,5-triasiin | | 251-637-8 | 33693-04-8 | Xn; R22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-50/53 S: (2-)60-61 | | |

613-091-00-2 | morfamkvaatdikloriid [1] morfamkvaatsulfaat [2] | | 225-062-8 [1] | 4636-83-3 [1] 29873-36-7 [2] | Xn; R22 Xi; R36/37/38 R52-53 | Xn R: 22-36/37/38-52/53 S: (2-)22-36-61 | | |

613-098-00-0 | N-(n-oktüül)-2-pürrolidoon | | 403-700-8 | 2687-94-7 | C; R34 N; R51-53 | C; N R: 34-51/53 S: (1/2-)23-26-36/37/39-45-61 | | |

613-130-00-3 | heksakonasool (ISO) (RS)-2-(2,4-diklorofenüül)-1-(1H-1,2,4-triasool-1-üül)heksaan-2-ool | | - | 79983-71-4 | R43 N; R51-53 | Xi; N R: 43-51/53 S: (2-)24-37-61 | | |

613-131-00-9 | pürokviloon (ISO) 1,2,5,6-tetrahüdropürrool[3,2,1-ij]kinoliin-4-oon | | - | 57369-32-1 | Xn; R22 R52-53 | Xn R:22-52/53 S: (2-)61 | | |

613-134-00-5 | müklobutaniil (ISO) 2-(4-klorofenüül)-2-(1H-1,2,4-triasool-1-üülmetüül)heksaannitriil | | - | 88671-89-0 | Repr. Kat. 3; R63 Xn; R22 Xi; R36 N; R51-53 | Xn; N R: 22-36-51/53-63 S: (2-)36/37-46-61 | | |

613-137-00-1 | metabenstiasuroon (ISO) 1-(1,3-bensotiasool-2-üül)1,3-dimetüüluurea | | 242-505-0 | 18691-97-9 | N; R50-53 | N R: 50/53 S: 60-61 | | |

613-139-00-2 | metüülmetsulfuroon metüül-2-(4-metoksü-6-metüül-1,3,5-triasiin-2-üülkarbamoüülsulfamoüül)bensoaat | | - | 74223-64-6 | N; R50-53 | N R: 50/53 S: 60-61 | | |

614-001-00-4 | nikotiin (ISO) 3-(N-metüül-2-pürrolidinüül)püridiin | | 200-193-3 | 54-11-5 | T+; R27 T; R25 N; R51-53 | T+; N R: 25-27-51/53 S: (1/2-)36/37-45-61 | | |

614-006-00-1 | brutsiin 2,3-dimetoksostrühniin | | 206-614-7 | 357-57-3 | T+; R26/28 R52-53 | T R: 26/28-52/53 S: (1/2-)13-45-61 | | |

614-007-00-7 | brutsiinsulfaat [1] brutsiinnitraat [2] strühnidiin-10-oon, 2,3-dimetoksü-, mono[(R)-1-metüülheptüül-1,2-benseen dikarboksülaat] [3] strühnidiin-10-oon, 2,3-dimetoksü-, (S)-mono(1-metüülheptüül-1,2-benseen-dikarboksülaadi ühend (1:1) [4] | | 225-432-9 [1] 227-317-9 [2] 269-439-5 [3] 269-710-8 [4] | 4845-99-2 [1] 5786-97-0 [2] 68239-26-9 [3] 68310-42-9 [4] | T+; R26/28 R52-53 | T+ R: 26/28-52/53 S: (1/2-)13-45-61 | | |

615-006-00-4 | 2-metüül-m-fenüleendiisotsüanaat [1] 4-metüül-m-fenüleendiisotsüanaat [2] m-tolülideendiisotsüanaat [3] tolueen-2,6-diisotsüanaat [1] tolueen-2,4-diisotsüanaat [2] tolueendiisotsüanaat [3] | C | 202-039-0 [1] 209-544-5 [2] 247-722-4 [3] | 91-08-7 [1] 584-84-9 [2] 26471-62-5 [3] | Kants. Kat. 3 R40 T+; R26 Xi; R36/37/38 R42/43 R52-53 | T+ R: 26-36/37/38-40-42/43-52/53 S: (1/2-)23-36/37-45-61 | C ≥ 20 %: T+R26-36/37/38-40-42/43 7 % ≤ C < 20 %: T+ R26-40-42/43 1 % ≤ C < 7 %: T R23-40-42/43 0,1 % ≤ C < 1 %: Xn R20-42 | 2 |

616-010-00-9 | naatriumtosüülkloroamiid | | 204-854-7 | 127-65-1 | Xn; R22 R31 C; R34 R42 | C R: 22-31-34-42 S: (1/2-)7-22-26-36/37/39-45 | | |

616-033-00-X | pürakarboliid (ISO) 3,4-dihüdro-6-metüül-2 H-püraan-5-karboksamiid | | 246-419-4 | 24691-76-7 | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

616-035-00-5 | tsümoksaniil 2-tsüano-N-[(etüülamino)karbonüül]-2-(metoksüimino)atsetamiid | | 261-043-0 | 57966-95-7 | Xn; R22 R43 N R50-53 | Xn; N R: 22-43-50/53 S: (2-)36/37-60-61 | | |

617-004-00-9 | 1,2,3,4-tetrahüdro-1-naftüülhüdroperoksiid | | 212-230-0 | 771-29-9 | O; R7 Xn; R22 C; R34 N; R50-53 | O; C; N R: 7-22-34-50/53 S:(1/2-)3/7-14-26-36/37/39-45-60-61 | C ≥ 25 %: C R22-34 10 % ≤ C < 25 %: C R34 5 % ≤ C < 10 %: Xi R36/37/38 | |

617-006-00-X | bis(α,α-dimetüülbensüül)peroksiid | | 201-279-3 | 80-43-3 | O; R7 Xi; R36/38 N; R51-53 | O; Xi; N R: 7-36/38-51/53 S: (2-)3/7-14-36/37/39-61 | | |

617-008-00-0 | dibensoüülperoksiid bensoüülperoksiid | | 202-327-6 | 94-36-0 | E; R2 Xi; R36 R43 | E; Xi R: 2-36-43 S: (2-)3/7-14-36/37/39 | | |

650-007-00-3 | klorodimeform (ISO) N2-(4-kloro-o-tolüül)-N1, N1-dimetüülformamidiin | | 228-200-5 | 6164-98-3 | Kants. Kat. 3; R40 Xn; R21/22 N; R50-53 | Xn; N R: 21/22-40-50/53 S: (2-)22-36/37-60-61 | | |

650-008-00-9 | drasoksoloon (ISO) 4-(2-klorofenüülhüdrasoon)-3-metüül-5-isoksasoloon | | 227-197-8 | 5707-69-7 | T; R25 N; R50-53 | T; N R: 25-50/53 S: (1/2-) 22-24-36/37-45-60-61 | | |

650-009-00-4 | klorodimeformvesinikkloriid N'-(4-kloro-o-tolüül)-N,N-dimetüülformamidiinmonovesinikkloriid N2-(4-kloro-o-tolüül)-N1,N1-dimetüülformamidiinvesinikkloriid | | 243-269-1 | 19750-95-9 | Kants. Kat. 3; R40 Xn; R22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-40-50/53 S: (2-)22-36/37-60-61 | | |

650-033-00-5 | esfenvaleraat (ISO) (S)-α-tsüano-3-fenoksübensüül-(S)-2-(4-klorofenüül)-3-metüülbutüraat | | - | 66230-04-4 | T; R23/25 R43 N; R50-53 | T; N R: 23/25-43-50/53 S: (1/2-)24-36/37/39-45-60-61 | | |

650-041-00-9 | triasulfuroon (ISO) 1-[2-(2-kloroetoksü)fenüülsulfonüül]-3-(4-metoksü-6-metüül-1,3,5-triasiin-2-üül)uurea | | - | 82097-50-5 | N; R50-53 | N R: 50/53 S: 60-61 | | |

--------------------------------------------------

LISA 1D

Indeksi nr | Keemiline nimetus | Ainetega seotud märkused | EÜ nr | CASi nr | Klassifitseerimine | Märgistus | Kontsentratsioonipiirid | Valmististega seotud märkused |

006-090-00-8 | 2-(3-iodoprop-2-üün-1-üüloksü)-etüülfenüül-karbamaat | | 408-010-0 | 88558-41-2 | Xn; R20 Xi; R41 R52-53 | Xn R: 20-41-52/53 S: (2-)22-26-39-61 | | |

014-016-00-0 | 1,3-diheks-5-een-1-üül-1,1,3,3-tetrametüül-disiloksaani ja 1,3-diheks-n-een-1-üül-1,1,3,3-tetra-metüüldisiloksaani segu | | 406-490-6 | - | N; R51-53 | N R: 51/53 S: 61 | | |

015-164-00-9 | Kaltsium-P, P'-(1-hüdroksüetüleen)bis-(vesinikfosfonaat)-dihüdraat | | 400-480-5 | 36669-85-9 | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

015-165-00-4 | Tiobis(4,1-fenüleen)-S, S, S′,S'-tetrafenüüldi-sulfooniumbisheksa-fluorofosfaadi ja difenüül(4-fenüül-tiofenüül) sulfoonium-heksafluorofosfaadi segu | | 404-986-7 | - | Xi; R41 N; R50-53 | Xi; N R: 41-50/53 S: (2-)15-26-39-60-61 | | |

015-166-00-X | 3,9-bis(2,6-di-tert-butüül-4-metüül-fenoksü)-2,4,8,10-tetraoksa-3,9-difosfospiro[5.5] undekaan | | 410-290-4 | 80693-00-1 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

015-167-00-5 | 3-(hüdroksüfenüül-fosfinüül)propioonhape | | 411-200-6 | 14657-64-8 | Xi; R41 | Xi R: 41 S: (2-)26-39 | | |

601-050-00-1 | Benseen, C10-13-alküülderivaadid | | 267-051-0 | 67774-74-7 | N; R50 | N R: 50 S: 61 | | |

601-051-00-7 | 4-fenüülbut-1-een | | 405-980-7 | 768-56-9 | Xi; R38 N; R51-53 | Xi; N R: 38-51/53 S: (2-)37-61 | | |

602-083-00-4 | Pentabromodifenüül-eeter | | 251-084-2 | 32534-81-9 | Xn; R48/21/22 R64 N; R50-53 | Xn; N R: 48/21/22-50/53-64 S: (1/2-)36/37-45-60-61 | | |

602-084-00-X | 1,1-dikloro-1-fluoroetaan | | 404-080-1 | 1717-00-6 | N; R52-53-59 | N R: 52/53-59 S: 59-61 | | |

603-128-00-0 | 2-(fenüülmetoksü)-naftaleen | | 405-490-3 | 613-62-7 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

603-129-00-6 | 1-tert-butoksü-propaan-2-ool | | 406-180-0 | 57018-52-7 | R10 Xi; R41 | Xi R: 10-41 S: (2-)26-39 | | |

603-130-00-1 | α-((dimetüül)bifenüül)-ω-hüdroksüpolü (oksüetüleeni) isomeeride segu | | 406-325-8 | - | Xn; R22 R52-53 | Xn R: 22-52/53 S: (2-)39-61 | | |

603-131-00-7 | 3:1 segu 1-deoksü-1-[metüül-(1-oksodo detsüül)-amino]-D-glütsidool; 1-deoksü-1-[metüül-(1-oksotetradetsüül)-amino]-D-glütsidool | | 407-290-1 | - | Xi; R41 | Xi R:41 S: (2-)26-39 | | |

603-132-00-2 | 2-hüdroksümetüül-9-metüül-6-(1-metüül-etüül)-1,4-dioksaspiro-[4.5]dekaan | | 408-200-3 | 63187-91-7 | Xi; R38-41 R52-53 | Xi R: 38-41-52/53 S: (2-)26-37/39-61 | | |

603-133-00-8 | 3-[(4-amino-2-kloro-5-nitrofenüül)amino]-propaan-1,2-diool;3,3'-(2-kloro-5-nitro-1,4-fenüleendiimino)bis-(propaan-1,2-diool) | | 408-240-1 | - | Xn; R22 R52-53 | Xn R: 22-52/53 S: (2-)22-36-61 | | |

603-134-00-3 | Segu dodetsüül ja/või tetradetsüül, difenüüleetrite aseainetest. Aine on toodetud Friedel Crafti reaktsioonil, katalüsaator on eraldatud. Difenüüleeter on asendatud C1-C10 alküülrühmadega. Alküülrühmad on juhuslikult seotud C1 ja C6 vahele. Kasutatakse lineaarseid C12 ja C14,50/50 | | 410-450-3 | - | R53 | R: 53 S: 61 | | |

603-135-00-9 | bis[[2,2',2''-nitrilo-tris[etanolaat]]-1-N,O]-bis[2-(2-metoksüetoksü)-etoksü]titaan | | 410-500-4 | - | Xi; R41 N; R51-53 | Xi; N R: 41-51/53 S: (2-)26-39-61 | | |

603-136-00-4 | 3-((4-(bis(2-hüdroksü-etüül)amino)-2-nitro fenüül)amino)-1-propanool | | 410-910-3 | 104226-19-9 | R43 R52-53 | Xi R: 43-52/53 S: (2-)24-37-61 | | |

603-137-00-X | 1-deoksü-1-[metüül-(1-oksoheksadetsüül-[amino]-D-glütsidool, 1-deoksü-1-[metüül-(1-oksooktatsüül)-amino]-D-glütsidool | | 411-130-6 | - | Xi; R41 | Xi R: 41 S: (2-)26-39 | | |

603-138-00-5 | 3-(2,2-dimetüül-3-hüdroksüpropüül)-tolueen (alt.): 2,2-dimetüül-3-(3-metüüfenüül)-propanool | | 403-140-4 | 103694-68-4 | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

604-050-00-X | 4-kloro-o-kresool 4-kloro-2-metüülfenool | | 216-381-3 | 1570-64-5 | T; R23 C; R35 N; R50 | T; C; N R: 23-35-50 S: (1/2-)26-36/37/39-45-61 | C 3 25 %: T; C; R23-35 10 % ≤ C < 25 %: C; R20-35 5 % ≤ C < 10 %: C; R20-34 3 % ≤ C < 5 %: Xn; R20-36/37/38 1 % ≤ C < 3 %: Xi; R36/37/38 | |

604-051-00-5 | 3,5-bis((3,5-di-tert-butüül-4-hüdroksü)-bensüül)-2,4,6-trimetüülfenool | | 401-110-5 | 87113-78-8 | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

604-052-00-0 | 2,2'-metüleenbis-(6-(2H-bensotriasool-2-üül)-4-(1,1,3,3-tetra-metüülbutüül)fenool) | | 403-800-1 | 103597-45-1 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

604-053-00-6 | 2-metüül-4-(1,1-di-metüületüül)-6-(1-metüül penta-detsüül)fenool | | 410-760-9 | 1577661-93-3 | Xi; R38 R43 N; R50-53 | Xi; N R: 38-43-50/53 S: (2-)24-37-60-61 | | |

604-054-00-1 | 2-metoksü-4-(tetra-hüdro-4-metüleen-2H-püraan-2-üül)fenool,4-(3,6-dihüdro-4-metüül-2H-püraan-2-üül)-2-metoksüfenool | | 412-020-0 | - | R43 R52-53 | Xi R: 43-52/53 S: (2-)22-36-37 | | |

604-055-00-7 | 2,2'-((3,5',5,5'-tetra-metüül-(1,1'-bifenüül)-4,4'-diüül)-bis-(oksümetüleen))-bis-oksiraan | | 413-900-7 | 85954-11-6 | Muta. kat. 3; R40 | Xn R: 40 S: (2-)22-36-37 | | |

605-027-00-7 | 3a, 4,5,6,7,7a-heksa-hüdro-4,7-metano-1H-indeen-6-karboksalde-hüüdi ja 3a, 4,5,6,7,7a-heksahüdro-4,7-metano-1H-indeen-5-karboksalde-hüüdi segu | | 410-480-7 | - | R43 N; R51-53 | Xi; N R: 43-51/53 S: (2-)24-37-61 | | |

606-051-00-0 | 4-pentüültsükloheksa-noon | | 406-670-4 | 61203-83-6 | N; R51-53 | N R: 51/53 S: 61 | | |

606-052-00-6 | 4-(N,N-dibutüül-amino)-2-hüdroksü-2'-karboksü-bensofenoon | | 410-410-5 | 54574-82-2 | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

607-272-00-5 | Fluoroksüpür-meptüül (ISO) [1] fluroksüpür-butometüül (ISO) [2] metüülheptüül, O-((4-amino-3,5-dikloro-6-fluoro-2-püridüüloksü) atsetaat [1] 2-butoksü-1-metüül-etüül, O-(4-amino-3,5-dikloro-6-fluoro-2-püri-düüloksü)atsetaat [2] | | 279-752-9 [1] - | 81406-37-3 [1] 154486-27-8 [2] | N; R50-53 | N R: 50/53 S: 60-61 | | |

607-273-00-0 | ammoonium-7-(2,6-dimetüül-8-(2,2-dimetüülbutürüüloksü)-1,2,6,7,8,8a-heksa-hüdro-1-naftüül)-3,5-dihüdroksühepto naat | | 404-520-2 | - | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

607-274-00-6 | 2-(N-bensüül-N-metüül-amino)etüül-3-amino-2-butenaat | | 405-350-1 | 54527-73-0 | R43 N; R51-53 | Xi; N R: 43-51/53 S: (2-)24-37-61 | | |

607-275-00-1 | Naatriumbensoüül-oksübenseen-4-sulfonaat | | 405-450-5 | 66531-87-1 | R43 | Xi R: 43 S: (2-)24-37 | | |

607-276-00-7 | bis[(1-metüülimidasool)-(2-etüül-heksonaat)], tsingikompleks | | 405-635-0 | - | Xi; R38-41 N; R50-53 | Xi; N R: 38-41-50/53 S: (2-)26-37/39-60-61 | | |

607-277-00-2 | 2-(heksüültio)etüülamiin hüdrokloriidi ja naatriumpropionaadi segu | | 405-720-2 | - | Xn; R22 Xi; R41 R43 N; R51-53 | Xn; N R: 22-41-43-51/53 S: (2-)24-26-37/39-61 | | |

607-278-00-8 | Naatriumfenetüül-naftaleensulfonaadi ja naatriumnaftüül-etüülbenseensulfonaadi isomeeride segu | | 405-760-0 | - | Xi; R41 R43 R52-53 | Xi R: 41-43-52/53 S: (2-)24-26-37/39-61 | | |

607-279-00-3 | n-oktadetsüülamino-dietüül-bis(vesinik-maleaadi) ja n-okta-detsüülaminodietüül vesinikmaleaat-vesinikftalaadi segu | | 405-960-8 | - | R43 N; R51-53 | Xi; N R: 43-51/53 S: (2-)24-37-61 | | |

607-280-00-9 | Naatrium-4-kloro-1-hüdroksübutaan-1-sulfonaat | | 406-190-5 | 54322-20-2 | Xn; R22 Xi; R36 R43 | Xn R: 22-36-43 S: (2-)22-26-36/37 | | |

607-281-00-4 | Hargnenud ja lineaarsete C7-C9 alküül 3-[3-(2H-bensotriasool-2-üül)-5-(1,1-dimetüül-etüül)-4-hüdroksü-fenüül]propionaatide segu | | 407-000-3 | 127519-17-9 | N; R51-53 | N R: 51/53 S: 61 | | |

607-282-00-X | 2-atseetoksümetüül-4-bensüüloksübut-1-üül atsetaat | | 407-140-5 | 131266-10-9 | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

607-283-00-5 | E-etüül-4-okso-4-fenüülkrotonaat | | 408-040-4 | 15121-89-8 | Xn; R21/22 Xi; R38-41 R43 N; R50-53 | Xn; N R: 21/22-38-41-43-50/53 S: (2-)26-36-37/39-60-61 | | |

607-284-00-0 | 9:1 segu: naatrium-3,3'-(1,4-fenüleenbis-(karbonüülimino-3,1-propaandiüülimino))-bis(10-amino-6,13-dikloro)-4,11-trifeno-dioksasiindisulfonaat); liitium3,3'-(1,4-fenüleen-bis-(karbonüülimino-3,1-propaandiüülimino))-bis(10-amino-6,13-dikloro)-4,11-trifenodi-oksasiindisulfonaat | | 410-040-4 | 136213-76-8 | N; R51-53 | N R: 51/53 S: 61 | | |

607-285-00-6 | 7-(((3-aminofenüül)-sulfonüül)amino)nafta-leen-1,3-disulfoon-happe, naatrium7-(((3-aminofenüül)-sulfonüül)amino)nafta-leen-1,3-disulfonaadi ja kaalium7-(((3-amino-fenüül)sulfonüül)-amino)naftaleen-1,3-disulfonaadi segu | | 410-065-0 | - | R43 | Xi R: 43 S: (2-)22-24-37 | | |

607-286-00-1 | Naatrium/kaalium 7-[[[3-[[4-((2-hüdroksü-naftüül)aso)fenüül]aso]-fenüül]sulfonüül]-amino]-naftaleen-1,3-disulfonaadi segu | | 410-070-8 | 141880-36-6 | R43 R52-53 | Xi R: 43-52/53 S: (2-)22-24-37-61 | | |

607-287-00-7 | O'-metüül O-(1-metüül-2-metakrüüloüüloksü-etüül)-1,2,3,6-tetra-hüdroftalaat | | 410-140-8 | - | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

607-288-00-2 | Tetranaatrium (c-(3-(1-(3-(e-6-dikloro-5-tsüanopürimidiin-f-üül (metüül)amino)-pro-püül)-1,6-dihüdro-2-hüdroksü-4-metüül-6-okso-3-püridüülaso)-4-sulfonaatfenüülsulfamo-üül)ftalotsüaniin-a, b, d-trisulfonaat(6-)) nikkel (II), milles a on 1 või 2 või 3 või 4, b on 8 või 9 või 10 või 11, c on 15 või 16 või 17 või 18, d on 22 või 23 või 24 või 25 ja kus e ja f on kokku 2 ja 4 või 4 ja 2 vastavalt | | 410-160-7 | 148732-74-5 | Xi; R36 R43 R52-53 | Xi R: 36-43-52/53 S: (2-)22-26-36/37-61 | | |

607-288-00-8 | 3-(3-(4-(2,4-bis-(1,1-dimetüülpropüül)-fenoksü) butüülamino-karbonüül-4-hüdroksü-1-naftalenüül)tio)-propioonhape | | 410-370-9 | 105488-33-3 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

607-290-00-3 | Ammoonium-1-C14-C18-alküüloksü-karbonüül-2-(3-allüüloksü-2-hüdroksüprop oksü-karbonüül)etaan-1-sulfonaadi ja ammoonium–2-C14-C18-alküül-oksükarbonüül-1-(3-allüüloksü-2-hüdroksüpropoksü-karbonüül)etaan-1-sulfonaadi segu | | 410-540-2 | - | Xi; R38 R43 N; R50-53 | Xi; N R: 38-43-50/53 S: (2-)24-37-60-61 | | |

607-291-00-9 | Dodetsüül-ω-(C5/C6-tsükloalküül)alküül karboksülaat | | 410-630-1 | 104051-92-5 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

607-292-00-4 | [1-(metoksümetüül)-2-(C12-alkoksü)-etoksü]äädikhappe ja [1-(metoksümetüül)-2-(C14-alkoksü)-etoksü]äädikhappe segu | | 410-640-6 | - | Xi; R38-41 N; R50-53 | Xi; N R: 38-41-50/53 S: (2-)26-37/39-60-61 | | |

607-293-00-X | N-aminoetüül-piperasoon mono-2,4,6-trimetüül-nonüüldifenüül eeterdisulfonaadi ja N-aminoetüül-piperasoon di-2,4,6-trimetüül-nonüüldifenüül eeterdisulfonaadi segu | | 410-650-0 | - | XI; R41 R43 N; R51-53 | Xi; N R: 41-43-51/53 S: (2-)26-36/37/39-61 | | |

607-294-00-5 | Naatrium 2-bensoüüloksü-1-hüdroksüetaan-sulfonaat | | 410-680-4 | - | R43 | Xi R: 43 S: (2-)24-37 | | |

607-295-00-0 | Tetranaatrium fosfonoetaan-1,2-dikarboksül aadi ja heksanaatrium fosfonobutaan-1,2,3,4-tetrakarboksülaadi segu | | 410-800-5 | - | R43 N; R51-53 | Xi; N R: 43-51/53 S: (2-)24-37-61 | | |

607-296-00-6 | Pentaerütriool tetraestrite, heptaan-happe ja 2-etüülheksaanhappe segu | | 410-830-9 | - | R53 | R: 53 S: 61 | | |

607-297-00-1 | (E-E)-3,3'-(1,4-fenüleen-dimetülideen), bis(2-oksoboor-10-sul-foonhape) | | 410-960-6 | 92761-26-7 | Xi; R41 | Xi R: 41 S: (2-)26-39 | | |

607-298-00-7 | 2-(trimetüül-ammoonium)etoksü-karboksü benseen-4-sulfonaat | | 411-010-3 | - | R43 | Xi R: 43 S: (2-)22-36/37 | | |

607-299-00-2 | Metüül-3-(atsetüültio)-2-metüül-propionaat | | 411-040-7 | 97101-46-7 | Xn; R22 R43 N; R50-53 | Xn; N R: 22-43-50/53 S: (2-)24-37-60-61 | | |

607-300-00-6 | Trinaatrium-[2-(5-kloro-2,6-difluoro-pürimi diin-4-üülamino)-5-(b-sulfa-moüül-c, d-sulfonaat-ftalotsüaniin-a-üül-K4, N29, N30, N31, N32-sulfonüülamino)-bensoaat(5-)] vask (II); kus a = 1, 2, 3, 4, b = 8, 9, 10, 11, c = 15, 16, 17, 18, d = 22, 23, 24, 25 | | 411-430-7 | - | R43 | Xi R: 43 S: (2-)22-24-37 | | |

607-301-00-1 | Dodekaanhappe ja dodekaanhappe polü(1-7)laktaatestri segu | | 411-860-5 | - | Xi; R38-41 R43 N; R51-53 | Xi; N R: 38-41-43-51/53 S: (2-)24-26-37/39-61 | | |

607-302-00-7 | Tetradekaanhappe ja tetradekaanhappe polü(1-7)laktaat estrite segu | | 411-910-6 | - | Xi; R38-41 R43 N; R51-53 | Xi; N R: 38-41-43-51/53 S: (2-)24-26-37/39-61 | | |

607-303-00-2 | 1-tsüklopropüül-6,7-difluoro-1,4-dihüdro-4-oksokinoliin-3-karboksüülhape | | 413-760-7 | 931077-30-3 | Repr kat. 3; R62 R52-53 | Xn R: 62-52/53 S: (2-)22-36/37-61 | | |

608-023-00-3 | 4-(4-klorofenüül)-2-fenüül-2-[(1H-1,2,4-triasool-1-üül)metüül] butaannitriil | | 406-140-2 | 114369-43-6 | N; R50-53 | N R: 50/53 S: 60-61 | | |

608-024-00-9 | 2-(4-(N-butüül-N-fenetüülamino)-fenüül)etüleen-1,1,2-trikarbonitriil | | 407-650-8 | 97460-76-9 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

608-025-00-4 | 2-nitro-4,5-bis-(bensüüloksü)fenüülatsetonitriil | | 410-970-0 | 117568-27-1 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

609-053-00-X | Hüdrasiin-trinitrometaan | | 414-850-9 | - | E; R3 O; R8 Kants kat. 2; R45 T; R23/25 R43 | E; T R: 45-3-8-23/25-43 S: 53-45 | | |

610-010-00-2 | 2-bromo-1-(2-furüül)-2-nitroetüleen | | 406-110-9 | 35950-52-8 | Xn; R22-48/22 C; R34 R43 N; R50-53 | C; N R: 22-34-43-48/22-50/53 S: (1/2-)22-26-36/37/39-45-60-61 | | |

611-043-00-5 | 2: 1: 1 segu: trinaatrium N(1′)-N(2):N(1′)-N(2)-η-6-[2-amino-4-(või 6)-hüdroksü-(või 4-amino-2-hüdroksü)-fenüülaso]-6-(1-karbanüül-2-hüdroksü-prop-1-enüülaso)-5',5′-disulfamoüül-3,3′-disulfonaatbis-(naftaleen-2,1'-aso-benseen-1,2'-diolato-O(1), O(2′))kromaat; trinaatrium N(1′)-N(2):N(1′)-N(2)-η-6,6-bis(1-karbanüül-2-hüdroksüprop-1-enülaas)-5',5′-disulfa-müül-3,3′-disulfo-natobis(naftaleen-2,1'-asobenseen-1,2'-diolato-O(1), O(2′))-kromaat; trinaatrium N(1′)-N(2): N(1′)-N(2)-η-6,6-bis[2-amino-4-(või 6)-hüdroksü-(või 4-amino-2-hüdroksü) fenüülaso]-5',5′-disulfamoüül-3,3′-disulfonaatbis-(naftaleen-2,1'-asobenseen-1,2'-diolato-O(1), O(2′))-kromaat | | 402-850-1 | | Xi; R41 52-53 | Xi R: 41-52/53 S: (2-)26-39-61 | | |

611-044-00-0 | Segu: tert-alküül(C12-C14)-ammoonium-bis[1-[(2-hüdroksü-5-nitrofenüül)aso]-2-naftaleen(2-)]-kromaat-(1-); tert-alküül-(C12-C14)ammoo nium-bis[1-[(2-hüdroksü-4-nitrofenüül)-aso]-2-naftaleen(2-)]-kromaat(1-); tertalküül(C12-C14)-ammooniumbis-[1-[[5-(1,1-dimetüül-propüül)-2-hüdroksü-3-nitro fenüül]aso]-2-naftaleen(2-)]-kromaat(1-); tert-alküül(C12-C14)-ammoonium-[[1-[(2-hüdroksü-5-nitrofenüül)aso]-2-naftaleen(2-)]-[1-[(2-hüdroksü-5-nitro-fenüül)aso]-2-naftaleen-(2-)]]-kromaat(1-); tert-alküül(C12-C14)ammoonium-[[1-[[5-(1,1-dimetüül-propüül)-2-hüdroksü-3-nitrofenüül]aso]-2-naftaleen(2-)]-[1-[(2-hüdroksü-5-nitro-fenüül)aso]-2-naftaleen(2-)]]-kromaat(1-); tert-alküül(C12-C14)-ammoonium-((1-(4(või 5)-nitro-2-oksidofenüülaso)-2-naftolaat) (1-(3-nitro-2-oksü-5-pentüülfenüülaso)-2-naftolaat))kromaat(1-) | | 403-720-7 | 117527-94-3 | N; R51-53 | N R: 51/53 S: 61 | | |

611-045-00-6 | 2-[4-[N-(4-atseetoksü-butüül)-N-etüül]-amino-2-metüül-fenüülaso]-3-atsetüül-5-nitrotiofeen | | 404-830-8 | - | R53 | R: 53 S: 61 | | |

611-046-00-1 | 4,4'-diamino-2-metüül-asobenseen | | 407-590-2 | 43151-99-1 | T; R25 Xn; R48/22 R43 N; R50-53 | T; N R: 25-43-48/22-50/53 S: (1/2-)22-28-36/37-45-60-61 | | |

611-047-00-7 | 1: 1 segu: 2-[[4-[N-etüül-N-(2-atseetoksüetüül)-amino]fenüül]aso]-5,6-diklorobensotiasool; 2-[[4-[N-etüül-N-(2-atseetoksüetüül)-amino]fenüül]-aso]-6,7-dikloro-bensotiasool | | 407-890-3 | 111381-11-4 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

611-048-00-2 | 1: 1 segu: 2-[[4-[bis(2-atseetoksüetüül)amino]-fenüül]aso]-5,6-dikloro-bensotiasool; 2-[[4-[bis(2-atseetoksü-etüül)amino]fenüül]aso]-6,7-diklorobensotiasool | | 407-900-6 | 111381-12-5 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

611-049-00-8 | 7-[4-(3-dietüülamino propüülamino)-6-(3-dietüül ammoonium propüülamino)-1,3,5-triasiin-2-üülamino]-4-hüdroksü-3-(4-fenüül-asofenüülaso)-naftaleen-2-sulfonaat, äädikhape, piimhape (2: 1: 1) | | 408-000-6 | 118658-98-3 | Xn; R48/22 R43 R52-53 | Xn R: 43-48/22-52/53 S: (2-)22-36/37-61 | | |

611-051-00-9 | 2-(4-(N-etüül-N-(2-hüdroksü)etüül)amino-2-metüülfenüül)aso-6-metoksü-3-metüül-bensotiasoolkloriide | | 411-110-7 | 136213-74-6 | N; R50-53 | N R: 50/53 S: 60-61 | | |

611-052-00-4 | Naatrium vesi-[5-[[2,4-di-hüdroksü-5-[(2-hüdroksü-3,5-dinitro-fenüül)aso]-fenüül]aso]-2-naftaleen-sulfonaat], rauakompleks | | 400-720-9 | - | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

612-156-00-2 | Triheksadetsüülmetüül-ammooniumkloriidi ja diheksadetsüül-dimetüül ammoonium-kloriidi segu | | 405-620-9 | - | Xi; R41 N; R50-53 | Xi; N R: 41-50/53 S: (2-)26-39-60-61 | | |

612-157-00-8 | (Z)-1-benso[b]tieen-2-üületanoonoksiim-hüdrokloriid | | 410-780-8 | - | Xn; R22-48/22 Xi; R41 R43 N; R51-53 | Xn; N R: 22-41-43-48/22-51/53 S: (2-)22-26-36/37/39-61 | | |

612-158-00-3 | bis(5-dodetsüül-2-hüdroksübensald-oksimaat) vase (II) C12-alküülrühm on hargnenud ja 4-dodetsüülsalitsüül-aldoksiimi segu | | 410-820-4 | - | R53 | R: 53 S: 61 | | |

612-159-00-9 | Trimetüülheksa-metüleen diamiini (2,2,4-trimetüül-1,6-heksaandiamiini ja 2,4,4-trime tüül-1,6-heksaandiamiini segu, EINECS loetletud), Epoksiid 8 (mono[(C10-C16-alküül-oksü)metüül]oksiraani derivaadid) ja p-tolueen-sulfoonhappe reaktsiooniproduktid | | 410-880-1 | - | Xn; R22 C; R34 N; R50-53 | C; N R: 22-34-50/53 S: (1/2-)23-26-36/37/39-45-60-61 | | |

613-149-00-7 | 2-tert-butüül-5-(4-tert-butüül-(bensüültio)-4-kloro-püridasiin-3(2H)-oon | | 405-700-3 | 96489-71-3 | T; R23/25 N; R50-53 | T; N R: 23/25-50/53 S: (1/2-)36/37-45-60-61 | | |

613-150-00-2 | 2,2'-[3,3'-(piperasiin-1,4-diüül)dipropüül]bis (1H-bensimidaso[2,1-b]-benso[l, m, n][3,8]-fenantroliin-1,3,6-trioon | | 406-295-6 | - | R53 | R: 53 S: 61 | | |

613-151-00-8 | 1-(3-mesüüloksü-5-tritüüloksümetüül-2-D-treofurüül)tümiin | | 406-360-9 | 104218-44-2 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

613-152-00-3 | Fenüül N-(4,6-dimetoksüpürimidiin-2-üül)karbamaat | | 406-600-2 | 89392-03-0 | R43 N; R51-53 | Xi; N R: 43-51/53 S: (2-)24-37-61 | | |

613-153-00-9 | 2,3,5-trikloropüridiin | | 407-270-2 | 16063-70-0 | R52-53 | R: 52/53 S: 61 | | |

613-154-00-4 | 2-amino-4-kloro-6-metoksüpürimidiin | | 410-050-9 | 5734-64-5 | Xn; R22 | Xn R: 22 S: (2-)22 | | |

613-155-00-X | 5-kloro-2,3-difluoro-püridiin | | 410-090-7 | 89402-43-7 | R10 Xn; R22 R52-53 | Xn R: 10-22-52/53 S: (2-)23-36-61 | | |

613-156-00-5 | 2-butüül-4-kloro-5-formüülimidasool | | 410-260-0 | 83857-96-9 | R43 N; R51-53 | Xi; N R: 43-51/53 S: (2-)24-37-61 | | |

613-157-00-0 | 2,4-diamino-5-metoksümetüül-pürimidiin | | 410-330-0 | 54236-98-5 | Xn; R22-48/22 Xi; R36 | Xn R: 22-36-48/22 S: (2-)22-26-36 | | |

613-158-00-6 | 2,3-dikloro-5-tri-fluorometüül-püridiin | | 410-340-5 | 69045-84-7 | Xn; R20/22 Xi; R41 R43 N; R51-53 | Xn; N R: 20/22-41-43-51/53 S: (2-)24-26-37/39-61 | | |

613-159-00-1 | 4-[2-[4-(1,1-dimetüül-etüül)fenüül]etoksü]-kinasoliin | | 410-580-0 | 120928-09-8 | T; R25 Xn; R20 N; R50-53 | T; N R: 20-25-50/53 S: (1/2-)37-45-60-61 | | |

613-160-00-7 | (1S)-2-metüül-2,5-diasobitsüklo[2.2.1] heptaandihüdrobromiid | | 411-000-9 | 125224-62-6 | R43 | Xi R: 43 S: (2-)24-37 | | |

615-022-00-1 | Metüül-3-isotsüanaatsulfonüül-2-tiofeen-karboksülaat | | 410-550-7 | 79277-18-2 | E; R2 R14 Xn; R48/22 R42/43 | E; Xn R: 2-14-42/43-48/22 S: (2-)22-30-35-36/37 | | |

615-023-00-7 | 2-(isotsüanaat-sulfonüülmetüül)-bensoehappe metüül-ester; (alt.): metüül-2-(isotsüanaat-sulfonüülmetüül)-bensoaat | | 410-900-9 | 83056-32-0 | R10 R14 Muta. kat. 3; R40 Xn; R20-48/22 Xi; R41 R42 | Xn R: 10-14-20-40-41-42-48/22 S: (2-)23-26-36/37/39 | | |

616-044-00-4 | N-(3,5-dikloro-4-etüül-2-hüdroksüfenüül)-2-(3-pentadetsüül-fenoksü)butaanamiid | | 402-510-2 | - | N; R51-53 | N R: 51/53 S: 61 | | |

616-045-00-X | 2'-(4-kloro-3-tsüano-5-formüül-2-tienüülaso)-5'-dietüülamino-2-metoksüatseetaniliid | | 405-190-2 | 122371-93-1 | R43 R53 | Xi R: 43-53 S: (2-)22-24-37-61 | | |

616-046-00-5 | N-(2-(6-kloro-7-metüülpürasool-(1,5-b)-1,2,4-triasool-4-üül)propüül)-2-(2,4-di-tert-pentüül-fenoksü)oktaanamiid | | 406-390-2 | - | N; R50-53 | N R: 50/53 S: 60-61 | | |

616-047-00-0 | 2,2', 2'', 2'''-(etüleen-dinitrilotetrakis-N, N-di(C16)alküülatseet-amiidi ja 2,2', 2'', 2''' -etüleendinitrilotetra-kis-N, N-di(C18) alküülatsetaamide segu | | 406-640-0 | - | R43 | Xi R: 43 S: (2-)24-37 | | |

616-048-00-6 | 3'-trifluorometüül isobutüüraniliid | | 406-740-4 | 1939-27-1 | Xn; R48/22 N; R51-53 | Xn; N R: 48/22-51/53 S: (2-)22-36-61 | | |

616-049-00-1 | 2-(2,4-bis(1,1-di-metüületüül)fenoksü)-N-(3,5-dikloro-4-etüül-2-hüdroksü-fenüül)heksaanamiid | | 408-150-2 | 99141-89-6 | R53 | R: 53 S: 61 | | |

616-050-00-7 | N-[2,5-dikloro-4-(1,1,2,3,3,3-heksafluoro-propoksü)-fenüülaminokrobonüül]-2,6-difluorobensamiid | | 410-690-9 | 103055-07-8 | R43 N; R50-53 | Xi; N R: 43-50/53 S: (2-)24-37-60-61 | | |

616-051-00-2 | 2,4-bis(N'-(4-metüül-fenüül)-ureido)-tolueeni ja 2,6-bis(N'-(4-metüül-fenüül)-ureido)-tolueeni segu | | 411-070-0 | - | R53 | R: 53 S: 61 | | |

617-015-00-9 | bis(4-metüülbensoüül)-peroksiid | | 407-950-9 | 895-85-2 | E; R2 O; R7 N; R50-53 | E; N R: 2-7-50/53 S: (2-)7-14-36/37/39-47-60-61 | | |

650-032-00-X | Cyproconazole (ISO) (2RS, 3RS;2RS, 3SR)-2-(4-klorofenüül)-3-tsüklopropüül-1-(1H-1,2,4-triasool-1-üül)butaan-2-ool | | - | 94361-06-5 | Repr. kat. 3; R63 Xn; R22 N; R50-53 | Xn; N R: 22-50/53-63 S: (2-)36/37-60-61 | | |

--------------------------------------------------

LISA 2

Vt komisjoni direktiiv 2001/59/EÜ, EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1.

--------------------------------------------------

LISA 3A

Vt komisjoni direktiiv 2001/59/EÜ, EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1.

--------------------------------------------------

LISA 3B

Vt komisjoni direktiiv 2001/59/EÜ, EÜT L 225, 21.8.2001, lk 1.

--------------------------------------------------

LISA 4A

"B.10. MUTAGEENSUS — IMETAJATE KROMOSOOMABERRATSIOONKATSE IN VITRO

1. MEETOD

Käesolev meetod lähtub juhendist OECD TG 473, In Vitro Mammalian Chromosome Aberration Test (1997).

1.1. SISSEJUHATUS

In vitro kromosoomaberratsioonkatse eesmärgiks on kindlaks määrata ained, mis põhjustavad struktuurseid kromosoomaberratsioone kultiveeritud imetajarakkudes (1) (2) (3). Struktuursed aberratsioonid võivad olla kahte tüüpi: kromosoom- või kromatiidaberratsioonid. Keemiliste mutageenide põhjustatud aberratsioonid on enamuses kromatiidaberratsioonid, aga esineb ka kromosoomaberratsioone. Polüploidsuse suurenemine võib viidata sellele, et kemikaal võib esile kutsuda numbrilisi aberratsioone. Käesolev meetod ei võimalda siiski mõõta numbrilisi aberratsioone ja seda ei kasutata sel eesmärgil korrapäraselt. Kromosoommutatsioonid ja nendega seotud juhud on süüdi paljudes inimeste geneetilistes haigustes ja on olemas olulisi tõendeid, et kromosoommutatsioonid ja nendega seotud juhud, mis põhjustavad muutusi keharakkude onkogeenides ja kasvaja supressorgeenides, osalevad vähktõve tekkes inimestel ja katseloomadel.

In vitro kromosoommutatsiooni katsetes võib kasutada loodud rakuliinide kultuure, rakutüvesid või primaarsete rakkude kultuure. Kasutatavad rakud valitakse rakkude kasvuvõime, karüotüüpide püsivuse, kromosoomiarvu, kromosoomide mitmekesisuse ja kromosoomaberratsioonide spontaanse sageduse põhjal.

Läbiviidud in vitro katsed üldjuhul nõuavad eksogeenset metaboolset aktiveerimist. Kõnealune metaboolse aktiveerimise süsteem ei saa tervenisti jäljendada in vivo tingimusi imetajatel. Tuleb hoolt kanda selle eest, et välditakse positiivseid tulemusi põhjustavaid tingimusi, mis ei peegelda looduslikku mutageensust ja võivad tuleneda pH muutustest, osmolaalsusest või tsütotoksilisuse kõrgetest tasemetest (4) (5).

Kõnealust katset kasutatakse imetajate võimalike mutageenide ja kantserogeenide skriinimiseks. Mitmed ühendid, mis annavad kõnealuses katses positiivseid tulemusi, on imetajate kantserogeenid; siiski ei ole kõnealuse katse ja kantserogeensuse vahel täielikku korrelatsiooni. Korrelatsioon sõltub ühendi keemilisest klassist ja üha enam uurimistulemusi viitab sellele, et on olemas kantserogeenid, mida kõnealuse katse abil ei avastata, kuna need näivad mõjuvat muude mehhanismide kui otsese DNA kahjustuse kaudu.

Vt ka üldist sissejuhatust B osas.

1.2. MÕISTED

Kromatiidaberratsioon : struktuurne kromosoomikahjustus, mis ilmneb üksikute kromatiidide katkemises või kromatiididevahelises katkemises ja taasühinemises.

Kromosoomaberratsioon : struktuurne kromosoomikahjustus, mis ilmneb mõlema kromosoomi katkemises või mõlema kromatiidi samas kohas katkemises ja taasühinemises.

Endoreduplikatsioon : protsess, milles pärast DNA replikatsiooni S-faasi tuum ei lähe mitoosi, vaid algab uus S-faas. Selle tulemusena tekivad kromosoomid, milles on 4, 8, 16, … kromatiidi.

Tühik : akromaatiline kahjustus, mis on väiksem kui kromatiidi laius ja millel on kromatiidide orientatsiooni erinevus minimaalne.

Mitootiline indeks : metafaasis olevate rakkude arv jagatakse rakupopulatsioonis vaadeldud rakkude koguarvuga; näitab rakkude proliferatsiooni astet kõnealuses populatsioonis.

Numbriline aberratsioon : kasutatud rakkude tüüpilisest kromosoomiarvust erinev kromosoomide arv.

Polüploidsus : haploidse kromosoomiarvu (n) kordsus, v.a diploidne kromosoomiarv (nt 3n, 4n jne).

Struktuurne aberratsioon : kromosoomistruktuuri muutus, mis on avastatav raku jagunemise metafaasi etapi mikroskoopilisel uurimisel ja mida täheldatakse deletsiooni ja fragmentidena, kromosoomisiseste või -väliste muutustena.

1.3. KATSE PÕHIMÕTE

Rakukultuurid allutatakse uuritava aine toimele nii metaboolse aktiveerimise tingimustes kui ka ilma selleta. Pärast rakukultuuridele uuritava ainega toimimist töödeldakse neid kindlaksmääratud ajavahemike järel metafaasi peatava ainega (nt Colcemid® või kolhitsiin), rakud kogutakse ja värvitakse ning metafaasis olevaid rakke analüüsitakse mikroskoopiliselt kromosoomaberratsioonide suhtes.

1.4. MEETODI KIRJELDUS

1.4.1. Preparaadid

1.4.1.1. Rakud

Katses võib kasutada erinevaid rakuliine, rakutüvesid või primaarsete rakkude kultuure, sh inimrakke (nt hiina hamstri fibroplaste, inimeste või muude imetajate perifeerse vere lümfotsüüte).

1.4.1.2. Kasvukeskkonnad ja söötmed

Rakukultuuride säilitamiseks tuleks kasutada vastavaid kasvukeskkondi ja inkubeerimistingimusi (kasvunõud, CO2 kontsentratsioon, temperatuur ja niiskus). Püsivaid rakuliine ja -tüvesid tuleb kontrollida regulaarselt modaalse kromosoomiarvu stabiilsuse ning mükoplasma saastumise puudumise suhtes; kui see on saastunud, siis ei tohiks kasutada. Rakkude normaalse rakutsükli kestus ja kasutatavad kasvutingimused peaksid teada olema.

1.4.1.3. Rakukultuuride valmistamine

Püsivad rakuliinid ja -tüved: rakud paljundatakse tüvikultuuridest, mis on külvatud kasvukeskkonda sellise tihedusega, et rakukultuurid ei saavuta konfluentsust enne kogumisaega, ja inkubeeritakse 37 °C juures.

Lümfotsüüdid: antikoagulandiga (nt hepariin) töödeldud täisveri või tervetelt isenditelt saadud eraldatud lümfotsüüdid lisatakse mitogeeni (nt fütohemaglutiniini) sisaldavale kasvukeskkonnale ja inkubeeritakse 37 °C juures.

1.4.1.4. Metaboolne aktiveerimine

Rakud allutatakse uuritava aine toimele nii vastava metaboolse aktiveerimissüsteemi olemasolu kui ka puudumise korral. Enimkasutatav süsteem on ensüüme indutseerivate ainete, nt Aroclor 1254-ga (6) (7) (8) (9) või fenobarbitooni ja β-naftoflavooni seguga (10) (11) (12) töödeldud näriliste maksast valmistatud postmitokondriaalne osa (S9), millele on lisatud kofaktor.

Tavaliselt kasutatakse postmitokondriaalset fraktsiooni kontsentratsioonis 1-10 mahuprotsenti lõplikus katsekeskkonnas. Metaboolse aktiveerimissüsteemi tingimused võivad sõltuda uuritava keemilise aine klassist. Mõnel juhul on vaja kasutada postmitokondriaalse fraktsiooni rohkem kui üht kontsentratsiooni.

Rida meetodeid, sh geneetiliselt muudetud rakuliini loomine, mis ekspresseerivad teatavaid aktiveerimisensüüme, võivad omada endogeense aktiveerimise võimet. Kasutatavate rakuliinide valik peab olema teaduslikult põhjendatud (nt tsütokroom P450 isoensüümi tähtsus uuritava aine metabolismile).

1.4.1.5. Uuritav aine/preparaat

Tahked uuritavad ained tuleb lahustada või suspendeerida sobivates lahustites või kandjaainetes ja vajadusel lahjendada enne rakkude töötlemist. Vedelad uuritavad ained võib lisada vahetult katsesüsteemidesse ja/või lahjendada enne töötlemist. Tuleks kasutada uuritava aine värskeid preparaate, välja arvatud siis, kui andmed püsivuse kohta näitavad, et säilitamine on aktsepteeritav.

1.4.2. Katsetingimused

1.4.2.1. Lahusti/kandjaaine

Lahusti/kandjaaine ei tohiks uuritava ainega astuda keemilisse reaktsiooni ning see peaks sobima rakkude eluvõimelisuse ja S9 aktiivsusega. Kui kasutatakse tuntud lahustist/kandjaainest erinevat, siis peab nende kasutamine toetuma ühtesobivuse kohta käivatele andmetele. Soovitatav on võimaluse korral esimesena kaaluda vesilahusti/-kandjaaine kasutamist. Vees ebapüsivate ainete uurimisel kasutatavad orgaanilised lahustid peavad olema veevabad. Vett saab eemaldada molekulaarsõelte lisamisega.

1.4.2.2. Toimimiseks kasutatavad kontsentratsioonid

Suurima kontsentratsiooni määramisel on arvestatavad kriteeriumid tsütotoksilisus, lahustuvus katsesüsteemis ning pH või osmolaalsuse muutused.

Tsütotoksilisus määratakse põhikatses kindlaks nii metaboolse aktiveerimisega kui ka ilma selleta, kasutades sobivaid rakkude puhtuse ja kasvu indikaatoreid, nt konfluentsuse astet, eluvõimeliste rakkude arvu või mitootilist indeksit. Tsütotoksilisust ja lahustuvust võib olla kasulik määrata eelkatses.

Tuleks kasutada vähemalt kolme analüüsitavat kontsentratsiooni. Kui esineb tsütotoksilisust, peaksid need kontsentratsioonid katma vahemiku suurimast kontsentratsioonist vähimani või sellise kontsentratsioonini, mille korral mürgisus puudub; mis tavaliselt tähendab seda, et kontsentratsioonide erinevus üksteisest võib olla mitte rohkem kui vahemikus 2 kuni Ö10 asuv koefitsient korda. Rakkude kogumise ajal peaks suurima kontsentratsiooni korral ilmnema märkimisväärne konfluentsuse astme, rakkude arvu või mitootilise indeksi (kõigi osas rohkem kui 50 %) vähenemine. Mitootiline indeks on üksnes tsütotoksiliste/tsütostaatiliste mõjude kaudne mõõt ja sõltub töötlemisele järgnevast ajast. Mitootilist indeksit tunnustatakse siiski suspensioonkultuuride puhul, milles muude toksilisust mõõtvate vahendite kasutamine võib olla tülikas ja ebapraktiline. Teavet rakutsükli kineetika kohta, nagu näiteks keskmist generatsiooniaega (AGT), tuleks kasutada lisateabena. AGT on siiski üldine keskmine, mis alati ei too esile hilistunud alampopulatsioonide olemasolu, ning isegi keskmise generatsiooniaja kerge pikenemine võib lükata aberratsioonide optimaalse tõestamisaja palju hilisemaks.

Suhteliselt mittetoksiliste ainete puhul peaks suurim testkontsentratsioon olema 5 μl/ml, 5 mg/ml või 0,01 M, sõltuvalt sellest, milline neist on väikseim.

Suhteliselt lahustumatute ainete puhul, mis ei ole lahustumispiirile vastavast kontsentratsioonist madalamatel kontsentratsioonidel toksilised, peaks suurim kasutatud annus olema lahustumispiiri ületav kontsentratsioon viimases kasvukeskkonnas manustamisperioodi lõpus. Mõnedel juhtudel (nt siis, kui toksilisus esineb üksnes madalaimast lahustumatuskontsentratsioonist kõrgematel kontsentratsioonidel), on soovitav katseid teha rohkem kui ühe kontsentratsiooniga, millel on nähtav sadestus. On kasulik hinnata lahustuvust töötlemise alguses ja lõpus, kuna lahustuvus katsesüsteemis muutub töötlemise ajal rakkude, S9-seerumi jms mõjul. Lahustumatust saab avastada palja silmaga. Sadestus ei tohiks mõjutada tulemust.

1.4.2.3. Negatiivsed ja positiivsed kontrollkatsed

Igas uuringus kasutatakse paralleelseid positiivseid ja negatiivseid (lahusti või kandjaaine) kontrollkatseid koos metaboolse aktiveerimisega või ilma selleta. Kui kasutatakse metaboolset aktiveerimist, käsitletakse positiivse kontrollainena sellist kemikaali, mis eeldab aktiveerimist mutageense reaktsiooni saamiseks.

Positiivsed kontrollkatsed peaksid kasutama tuntud elastogeeni toimimistasemetel, mis ootuspäraselt peaks reprodutseeritavust ja avastatavust suurendama fooniga võrreldes, mis näitab katsesüsteemi tundlikkust.

Kontsentratsioonid positiivsetes kontrollkatsetes valitakse sellised, et mõjud on selged, kuid neist ei ilmne riideris kohe kodeeritud objektiklaaside identsus. Positiivsete kontrollainete näited:

Metaboolse aktiveerimise tingimus | Aine | CASi nr | EINECSi nr |

Eksogeense metaboolse aktiveerimise puudumine | Metüül-metaansulfonaat | 66-27-3 | 200-625-0 |

Etüül-metaansulfonaat | 62-50-0 | 200-536-7 |

N-etüül-N-nitroso-karbamiid | 759-73-9 | 212-072-2 |

Mitomütsiin-C | 50-07-7 | 200-008-6 |

4-nitro-kinoliin-N-oksiid | 56-57-5 | 200-281-1 |

Eksogeense metaboolse aktiveerimise olemasolu | Benso(a)püreen | 50-32-8 | 200-028-5 |

Tsüklofosfamiid | 50-18-0 | 200-015-4 |

Tsüklofosfamiid monohüdraat | 6055-19-2 | |

Võidakse kasutada muid sobivaid positiivseid kontrollaineid. Samasse keemiliste ainete klassi kuuluvate positiivsete kontrollkemikaalide kasutamist tuleks kaaluda, kui sellised ained on kättesaadavad.

Igal kogumisperioodil võetakse ka negatiivsetest kontrollkatsetest proovid, mis koosnevad üksnes kasvukeskkonnas olevast lahustist või kandjaainest ning mida on töödeldud samal viisil kui kasvukultuure. Lisaks sellele kasutatakse ka töötlemata kontrollproove, välja arvatud juhul, kui varasemad kontrollandmed näitavad, et valitud lahustil ei indutseeri kahjulikke ega mutageenseid mõjusid.

1.4.3 Menetlus

1.4.3.1. Töötlemine uuritava ainega

Paljunevaid rakke töödeldakse uuritava ainega nii metaboolse aktiveerimise süsteemis kui ka ilma selleta. Lümfotsüütide töötlemist alustatakse ligikaudu 48 tundi pärast mitogeenset stimulatsiooni.

1.4.3.2. Tavaliselt tuleks kasutada iga kontsentratsiooni korral paralleelseid kultuure ja see on rangelt soovitatav negatiivsete/lahusti kontrollkultuuride puhul. Kui varasemad andmed näitavad, et paralleelkultuuride vahel on väike erinevus (13) (14), siis võib olla vastuvõetav iga kontsentratsiooni korral ühe kultuuri kasutamine.

Gaasilisi või lenduvaid aineid uuritakse sobiva meetodi abil, näiteks suletud kasvuanumates (15) (16).

1.4.3.3. Kultuuride kogumisaeg

Esimeses katses alluvad rakud uuritava aine toimele nii metaboolse aktiveerimise teel kui ka ilma selleta 3–6 tunni jooksul ning proovid võetakse pärast töötlemise algust (12) ajal, mis vastab ligikaudu 1,5 normaalse rakutsükli kestusele. Kui kõnealusel meetodil saadakse negatiivsed tulemused nii aktiveerimisega kui ka ilma selleta, tehakse uus katse ilma aktiveerimiseta ja töötlemist jätkatakse kuni proovivõtmise hetkeni, mis vastab ligikaudu 1,5 normaalse rakutsükli kestusele. Teatud keemilisi aineid saab hõlpsamini avastada, kui töötlemis-/proovivõtuaeg on pikem kui 1,5 rakutsüklit. Metaboolse aktiveerimise korral saadud negatiivseid tulemusi tuleb kooskõlastada igal üksikjuhul eraldi. Neil juhtudel, kui negatiivsete tulemuste kooskõlastamist ei peeta vajalikuks, esitatakse põhjendus.

1.4.3.4. Kromosoomipreparaatide valmistamine

Rakukultuure töödeldakse Colcemid®–i või kolhitsiiniga tavaliselt 1–3 tundi enne kogumist. Iga rakukultuuri kogutakse ja töödeldakse eraldi kromosoomipreparaatide jaoks. Kromosoomipreparaatide valmistamise alla kuulub rakkude hüpotooniline töötlemine, fikseerimine ja värvimine.

1.4.3.5. Analüüs

Kõik objektiklaasid, sh positiivsete ja negatiivsete kontrollkatsete omad, kodeeritakse sõltumatult enne mikroskoopilist analüüsi. Kui fikseerimismenetlused viivad tihti metafaasis olevate rakkude suhte rikkumiseni ja kromosoomide kaotamiseni, peaksid seega loetud rakud sisaldama tsentromeere koguses, mis vastab modaalarvule ± 2 kõikide rakutüüpide korral. Iga kontsentratsiooni ja kontrollkatse puhul tuleb lugeda vähemalt 200 hästi levinud metafaasi, mis on võrdselt jaotunud paralleelkultuuride vahel, kui neid kasutatakse. Seda arvu saab vähendada, kui täheldatakse palju aberratsioone.

Kuigi katse eesmärk on avastada struktuursed kromosoomaberratsioonid, on tähtis registreerida ka polüploidsus ja endoreduplikatsioon, kui need esinevad.

2. TULEMUSED

2.1. TULEMUSTE TÖÖTLEMINE

Katseühikuks on rakk, mistõttu hinnatakse nende rakkude protsendimäära, milles on struktuurne kromosoomaberratsioon või struktuursed kromosoomaberratsioonid. Eri tüüpi struktuursed kromosoomaberratsioonid loetletakse koos nende arvukuse ja esinemissagedustega katse- ja kontrollkultuurides. Tühikud (gaps) registreeritakse eraldi ja nende kohta antakse teavet, aga üldiselt ei võeta neid aberratsioonide üldsageduse hulka.

Samuti registreeritakse kõikides töödeldud ja negatiivsetes kontrollkultuurides tehtud samaaegsed tsütotoksilisuse mõõtmised peamistes aberratsioonikatsetes.

Tulemused esitatakse iga üksiku kultuuri kohta. Lisaks esitatakse kokkuvõte kõikidest tulemustest tabeli kujul.

Selget positiivset vastust ei ole vaja verifitseerida. Ebaselgeid tulemusi tuleks selgitada täiendaval uurimisel muudetud katsetingimustes. Vajadust negatiivsete tulemuste kinnitamise järele on arutatud 1.4.3.3. Katse parameetrite muutmist hinnatud tingimuste vahemiku laiendamiseks tuleb arvesse võtta järelkatsetel. Katse parameetrite, mida võidakse muuta, hulka kuuluvad kontsentratsioonivahemik ja metaboolse aktiveerimise tingimused.

2.2. TULEMUSTE HINDAMINE JA TÕLGENDAMINE

On mitmeid kriteeriume positiivse tulemuse määramiseks, nagu nt kontsentratsioonist sõltuv kromosoomaberratsioone sisaldavate rakkude arvu suurenemine või selle reprodutseeruv kasv. Tulemuste bioloogilist tähtsust tuleks esmalt arvesse võtta. Statistilisi meetodeid võidakse kasutada abivahendina katsetulemuste hindamisel (3) (13). Statistiline olulisus ei saa olla ainus määrav tegur positiivse vastuse jaoks.

Polüploidsete rakkude arvu suurenemine võib viidata sellele, et katseainel on võime inhibeerida mitoosiprotsessi ja põhjustada numbrilisi kromosoomaberratsioone. Endoreduplitseeritud kromosoome sisaldavate rakkude arvu suurenemine võib viidata sellele, et uuritav aine võib takistada rakutsükli progressi (17) (18).

Uuritavat ainet, mille tulemused ei vasta eespool toodud kriteeriumidele, peetakse mittemutageenseks aineks käesolevas süsteemis.

Kuigi enamikel katsetel on selged positiivsed või negatiivsed tulemused, välistavad saadud tulemused harvadel juhtudel kindlate otsuste tegemise uuritava aine aktiivsuse kohta. Tulemused jäävad ebaselgeks või küsitavaks tehtud korduskatsete arvust hoolimata.

In vitro kromosoomaberratsiooni katse positiivsed tulemused viitavad sellele, et uuritav aine põhjustab struktuurseid kromosoomaberratsioone imetajate kultiveeritud keharakkudes. Negatiivsed tulemused viitavad sellele, et katsetingimuste põhjal ei põhjusta uuritav aine kromsoomaberratsioone imetajate kultiveeritud keharakkudes.

3. ARUANDLUS

KATSEARUANNE

Katsearuanne peab hõlmama järgmist teavet:

Lahusti/kandjaaine:

- kandjaaine valiku põhjendamine,

- uuritava aine lahustuvus ja püsivus lahustis/kandjaaines, kui on teada.

Rakud:

- rakkude tüüp ja allikas,

- karüotüübi omadused ja kasutatava rakutüübi sobivus,

- mükoplasma puudumine, vajaduse korral,

- teave rakutsükli pikkuse kohta,

- veredoonorite sugu, täisveri või eraldatud lümfotsüüdid, kasutatav mitogeen,

- passaažide arv, vajaduse korral,

- rakukultuuri säilitamise meetodid, vajaduse korral,

- kromosoomide modaalarv.

Katsetingimused:

- metafaasi peatav aine, selle kontsentratsioon ja rakule toime kestus,

- kontsentratsioonide ja rakukultuuride arvu valimise põhimõtted, sh nt tsütotoksilisuse andmed ja lahustuvuse piirangud, kui need on olemas,

- kasvukeskkonna koostis, CO2 kontsentratsioon, vajaduse korral,

- uuritava aine kontsentratsioon,

- lisatud kandjaaine ja uuritava aine maht,

- inkubatsioonitemperatuur,

- inkubatsiooniaeg,

- töötlemise kestus,

- rakutihedus külvamisel, vajaduse korral,

- metaboolse aktiveerimise süsteemi tüüp ja koostis, sh selle vastuvõetavuse kriteeriumid,

- positiivsed ja negatiivsed kontrollkatsed,

- objektiklaaside valmistamise meetodid,

- aberratsioonide loendamise kriteeriumid,

- analüüsitud metafaaside arv,

- toksilisuse mõõtmise meetodid,

- kriteeriumid, mille alusel uuringuid liigitatakse positiivseteks, negatiivseteks või ebaselgeteks.

Tulemused:

- toksilisuse tunnused, nt konfluentsuse aste, rakutsüklit käsitlev teave, rakkude loendused, mitootiline indeks,

- sadestumise tunnused,

- teave kasvukeskkonna pH ja osmolaalsuse kohta, kui see on määratud,

- aberratsioonide, sh tühikute määratlemine,

- kromosoomaberratsioone sisaldavate rakkude arv ja kromosoomaberratsioonide tüüp, mis on toodud eraldi iga katse- ja kontrollkultuuri kohta,

- ploidsuse muutused, kui neid esineb,

- doosi ja toime vaheline sõltuvus, võimaluse korral,

- võimalikud statistilised analüüsid,

- paralleelsete negatiivsete (lahusti/kandjaaine) ja positiivsete kontrollide tulemused,

- varasemate negatiivsete (lahusti/kandjaaine) ja positiivsete kontrollkatsete andmed, sh vahemik, keskväärtused ja standardhälbed.

Tulemuste arutelu.

Järeldused.

4. VIITED

(1) Evans, H. J. (1976), Cytological Methods for Detecting Chemical Mutagens, in: Chemical mutagens, Principles and Methods for their Detection, Vol. 4, Hollaender, A. (ed) Plenum Press, New York and London, pp. 1–29.

(2) Ishidate, M. Jr. and Sofumi, T. (1985), The In Vitro Chromosomal Aberration Test Using Chinese Hamster Lung (CHL) Fibroblast Cells in Culture, in: Progress in Mutation Research, Vol. 5, Ashby, J. et al., (eds) Elsevier Science Publishers, Amsterdam-New York-Oxford, pp. 427–432.

(3) Galloway, S. M., Armstrong, M. J., Reuben, C., Colman, S., Brown, B., Cannon, C., Bloom, A. D., Nakamura, F., Ahmed, M., Duk, S., Rimpo, J., Margolin, G. H., Resnick, M. A., Anderson, G. and Zeiger E. (1978), Chromosome aberration and sister chromatic exchanges in Chinese hamster ovary cells: Evaluation of 108 chemicals, Environs, Molec. Mutagen 10 (suppl.10), pp. 1–175.

(4) Scott, D., Galloway, S. M., Marshall, R. R., Ishidate, M. Jr., Brusick, D., Ashby, J. and Myhr, B. C. (1991), Genotoxicity under Extreme Culture Conditions. A report from ICPEMC Task Group 9, Mutation Res., 257, pp. 147–204.

(5) Morita, T., Nagaki, T., Fukuda, I. and Okumura, K., (1992), Clastogenicity of low pH to Various Cultured Mammalian Cells, Mutation Res., 268, pp. 297–305.

(6) Ames, B. N., McCann, J. and Yamasaki, E. (1975), Methods for Detecting Carcinogens and Mutagens with the Salmonella/Mammalian Microsome Mutagenicity Test, Mutation Res., 31, pp. 347–364.

(7) Maron, D. M. and Ames, B. N. (1983), Revised Methods for the Salmonella Mutagenicity Test, Mutation Res., 113, pp. 173–215.

(8) Natarajan, A. T., Tates, A. D., van Buul, P. P. W., Meijers, M. and de Vogel, N. (1976), Cytogenetic Effects of Mutagen/Carcinogens after Activation in a Mircrosomal System In Vitro, I. Induction of Chromosome Aberrations and Sister Chromatid Exchange by Diethylnitrosamine (DEN) and Dimethylnitrosamine (DMN) in CHO Cells in the Presence of Rat–Liver Microsomes, Mutation Res., 37, pp. 83–90.

(9) Matsuoka, A., Hayashi, M. and Ishidate, M. Jr. (1979), Chromosomal Aberration Tests on 29 Chemicals Combined with S9 Mix In Vitro, Mutation Res., 66, pp. 277–290.

(10) Elliot, B. M., Combes, R. D., Elcombe, C. R., Gatehouse, D. G., Gibson, G. G., Mackay, J. M. and Wolf, R. C. (1992), Report of UK Environmental Mutagen Society Working Party. Alternative to Aroclor 1254-induced S9 in In Vitro Genotoxicity Assays, Mutagenesis, 7, pp. 175–177.

(11) Matsushima, T., Sawamura, M., Hara, K. and Sugimura, T. (1976), A. Safe Substitute for Polychlorinated Biphenyls as an Inducer of Metabolic Activation Systems, in: de Serres, F. J. Fouts, J. R. Bend, J. R. and Philpot, R. M. (eds), In Vitro Metabolic Activation in Mutagenesis Testing, Elsevier, North-Holland, pp. 85–88.

(12) Galloway, S. M., Aardema, M. J., Ishidate, M. Jr., Ivett, J. L., Kirkland, D. J. Morita, T., Mosesso, P., Sofumi, T. (1994), Report from Working Group on in In Vitro Tests for Chromosomal Aberrations, Mutation Res., 312, pp. 241–261.

(13) Richardson, C., Williams, D. A., Allen, J. A., Amphlett, G., Chanter, D. O. and Phillips, B. (1989), Analysis of Data from In Vitro Cytogenetic Assays, in: Statistical Evaluation of Mutagenicity Test Data, Kirkland, D. J., (cd) Cambridge University Press, Cambridge, pp. 141–154.

(14) Soper, K. A. and Galloway, S. M. (1994), Replicate Flasks are not Necessary for In Vitro Chromosome Aberration Assays in CHO Cells, Mutation Res., 312, pp. 139–149.

(15) Krahn, D. F., Barsky, F. C. and McCooey, K. T. (1982), CHO/HGPRT Mutation Assay: Evaluation of Gases and Volatile Liquids, in: Tice, R. R., Costa, D. L., Schaich, K. M. (eds), Genotoxic Effects of Airborne Agents, New York, Plenum, pp. 91–103.

(16) Zamora, P. O., Benson, J. M., Li, A. P. and Brooks, A. L. (1983), Evaluation of an Exposure System Using Cells Grown on Collagen Gels for Detecting Highly Volatile Mutagens in the CHO/HGPRT Mutation Assay, Environmental Mutagenesis, 5, pp. 795–801.

(17) Locke-Huhle, C. (1983), Endoreduplication in Chinese hamster cells during alpha-radiation induced G2 arrest, Mutation Res., 119, pp. 403–413.

(18) Huang, Y., Change, C. and Trosko, J. E. (1983), Aphidicolin-induced endoreduplication in Chinese hamster cells, Cancer Res., 43, pp. 1362–1364."

--------------------------------------------------

LISA 4B

"B.11. MUTAGEENSUS — KROMOSOOMABERRATSIOONKATSE IMETAJATE LUUÜDIS IN VIVO

1. MEETOD

Käesolev meetod lähtub juhendist OECD TG 475, Mammalian Bone Marrow Chromosome Aberration Test (1997).

1.1. SISSEJUHATUS

Imetajate in vivo kromosoomaberratsioonkatset kasutatakse uuritava aine põhjustatud strukturaalsete kromosoomaberratsioonide avastamiseks imetajate, tavaliselt näriliste luuüdirakkudes (1) (2) (3) (4). Strukturaalsed kromosoomaberratsioonid võivad olla kahte tüüpi: kromosoom- või kromatiidaberratsioonid. Polüploidsuse suurenemine võib viidata sellele, et kemikaal võib esile kutsuda numbrilisi aberratsioone. Keemiliste mutageenide põhjustatud aberratsioonid on enamuses kromatiidaberratsioonid, aga esineb ka kromosoomaberratsioone. Kromosoommutatsioonid ja nendega seotud juhud põhjustavad paljusid inimeste geneetilisi haigusi ja on olemas olulisi tõendeid selle kohta, et kromosoommutatsioonid ja nendega seotud juhud, mis põhjustavad muutusi keharakkude onkogeenides ja kasvaja supressorgeenides, osalevad vähktõve tekkes inimestel ja katseloomadel.

Kõnealuses katses kasutatakse tavaliselt närilisi. Kõnealuses katses on sihtkoeks luuüdi, kuna selle verevarustus on väga rikkalik ja see sisaldab rakupopulatsiooni, mille rakutsükkel on kiire ning mida on kerge isoleerida ja töödelda. Käesoleva meetodi puhul ei kasutata muid liike ega sihtkudesid.

Käesolev kromosoomaberratsioonkatse on eriti oluline mutageensuse ohu hindamisel, kuna see võimaldab arvesse võtta in vivo metabolismi, farmakokineetika ja DNA parandamisprotsesside tegureid, kuigi need võivad erineda liigiti ja kudede vahel. In vivo katset võidakse samuti kasutada in vitro katses avastatud mutageense mõju täiendaval uurimisel.

Kui on tõendeid selle kohta, et uuritav aine või reageerimisvõimeline metaboliit ei pääse sihtkoesse, ei ole sobiv kasutada käesolevat katset.

Vt ka üldist sissejuhatust B osas.

1.2. MÕISTED

Kromatiidaberratsioon : strukturaalne kromosoomikahjustus, mis ilmneb üksikute kromatiidide katkemises või kromatiidide vahelises katkemises ja taasühinemises.

Kromosoomaberratsioon : strukturaalne kromosoomikahjustus, mis ilmneb mõlema kromosoomi katkemises või mõlema kromatiidi katkemises ja taasühinemises samas kohas.

Endoreduplikatsioon : protsess, milles pärast DNA replikatsiooni S-perioodi tuum ei lähe mitoosi, vaid algab uus S-periood. Selle tulemusena tekivad kromosoomid, milles on 4, 8, 16, … kromatiidi.

Tühik : akromaatiline kahjustus, mis on väiksem kui kromatiidi laius ja millel on kromatiidide orientatsiooni erinevus minimaalne.

Numbriline aberratsioon : kasutatud rakkude tüüpilisest normaalsest kromosoomiarvust erinev kromosoomide arv.

Polüploidsus : haploidse kromosoomiarvu (n) kordsus, v.a diploidne arv (nt 3n, 4n jne).

Struktuurne aberratsioon : kromosoomistruktuuri muutus, mis on avastav raku jagunemise metafaasi etapi mikroskoopilisel uurimisel ja mida täheldatakse deletsiooni ja fragmentidena, kromosoomisiseste või -väliste muutustena.

1.3. KATSEMEETODI PÕHIMÕTE

Loomad allutatakse uuritava aine toimele, kasutades sobivat toimimisviisi, ja tapetakse sobiva aja möödudes töötlemisest. Enne tapmist töödeldakse loomi metafaasi peatava ainega (nt kolhitsiini või Colcemid® -ga). Seejärel tehakse luuüdirakkudest kromosoomipreparaadid ja need värvitakse ning metafaasi rakkude kromosoomaberratsioone analüüsitakse.

1.4. MEETODI KIRJELDUS

1.4.1 Preparaadid

1.4.1.1. Loomaliikide valik

Tavaliselt kasutatakse rotte, hiiri ja hiina hamstreid, kuigi võib kasutada mis tahes sobivaid imetajate liike. Rakendatakse noorte tervete loomade tavaliselt kasutatavaid laboritüvesid. Uuringut alustades peaks loomade massi muutus olema minimaalne ja ei tohiks ületada ±20 % iga soo keskmisest massist.

1.4.1.2. Pidamis- ja söötmistingimused

Üldise sissejuhatuse B osas toodud üldtingimusi kohaldatakse, kuigi otstarbekas niiskusesisaldus peaks olema 50–60 %.

1.4.1.3. Loomade ettevalmistamine

Terved noored täiskasvanud loomad määratakse juhuvaliku alusel kontroll- ja katserühma. Puurid asetatakse nii, et puuri asetamisest tingitud mõjud on võimalikult väikesed. Loomad identifitseeritakse individuaalselt. Loomi harjutatakse laboritingimustega vähemalt viie päeva jooksul.

1.4.1.4. Annuste ettevalmistamine

Tahked uuritavad ained tuleb lahustada või suspendeerida sobivates lahustites või kandjaainetes ja vajadusel lahjendada enne loomadele andmist. Vedelaid uuritavaid aineid võib doseerida vahetult või lahjendada enne doseerimist. Tuleks kasutada uuritava aine värskeid preparaate, välja arvatud siis, kui andmed püsivuse kohta näitavad, et säilitamine on aktsepteeritav.

1.4.2. Katsetingimused

1.4.2.1. Lahusti/kandjaaine

Lahusti/kandjaaine ei tohi avaldada toksilist mõju kasutatava annuse korral ja ei tohi anda keemilist reaktsiooni uuritava ainega. Kui kasutatakse tuntud lahustist/kandjaainest erinevat, siis peab nende kasutamine toetuma ühtesobivuse kohta käivatele andmetele. Soovitatav on võimaluse korral esimesena kaaluda vesilahusti/-kandjaaine kasutamist.

1.4.2.2. Kontrollkatsed

Käesolevasse katsesse kaasatakse mõlema sugupoole korral paralleelsed positiivsed ja negatiivsed (lahusti/kandjaaine) kontrollkatsed. Kontrollrühma loomi käsitletakse sarnaselt katserühma loomadega, kuid neid ei töödelda uuritava ainega.

Positiivsed kontrollkatsed ei tohiks põhjustada struktuurseid aberratsioone in vivo kokkupuutetasemel, mis peaksid põhjustama avastatavat suurenemist fooniga võrreldes. Positiivsete kontrollainete annused valitakse sellised, et mõjud on selged, kuid neist ei ilmne riideris kohe kodeeritud objektiklaaside identsus. On aktsepteeritav, et positiivses kontrollkatses võib kasutada uuritava aine manustamisviisist erinevat viisi ja proovid võetakse üksnes korra. Samasse keemiliste ainete klassi kuuluvate positiivsete kontrollkemikaalide kasutamist võib kaaluda, kui selline aine on kättesaadav. Positiivsete kontrollainete näited:

Aine | CAS nr | EINECS nr |

Etüül-metaansulfonaat | 62-50-0 | 200-536-7 |

N-etüül-N-nitroso-karbamiid | 759-73-9 | 212-072-2 |

Mitomütsiin-C | 50-07-7 | 200-008-6 |

Tsüklofosfamiid | 50-18-0 | 200-015-4 |

Tsüklofosfamiid monohüdraat | 6055-19-2 | |

Trietüleen-melamiin | 51-18-3 | 200-083-5 |

Üksnes lahusti või kandjaainega töödeldud või muul katserühmaga sarnasel viisil töödeldud negatiivsetest kontrollkatsetest võetakse proovid igal proovivõtukorral, välja arvatud siis, kui varasemad kontrollitulemused näitavad vastuvõetavat loomadevahelist varieerumist ja kromosoomaberratsioone sisaldavate rakkude esinemissagedust. Kui negatiivsetest kontrollkatsetest võetakse üksnes üks proov, on kõige sobivam võtta see esimesel proovivõtukorral. Lisaks sellele kasutatakse ka töötlemata kontrollproove, välja arvatud juhul, kui varasemad või avaldatud kontrollandmed näitavad, et valitud lahusti/kandjaaine ei indutseeri kahjulikke ega mutageenseid mõjusid.

1.5. MENETLUS

1.5.1. Loomade arv ja sugu

Nii katse- kui kontrollrühmas on mõlemast soost vähemalt viis analüüsitavat looma. Kui uuringu ajal on kättesaadavad tulemused sama liigi sama vastuvõtlikkuse liini kasutades tehtud uuringute kohta, mille tulemused näitavad, et toksilisuse osas ei ole olulisi erinevusi sugupoolte vahel, siis piisab vaid ühe sugupoolega katsete tegemisest. Kui inimese vastuvõtlikkus kemikaalidele on soospetsiifiline, nagu näiteks mõnede ravimite puhul, tehakse katse sobivast soost loomadega.

1.5.2. Katse kava

Uuritavad ained tuleb eelistatavalt manustada ühekordsete annustena. Uuritavaid aineid võib manustada ka jagatud annustena, näiteks kaks annust ühel päeval kuni mõnetunnise vahega, et hõlbustada suurte ainekoguste manustamist. Muud manustamisrežiimid peaksid olema teaduslikult tõestatud.

Proovid võetakse kahel korral samal päeval pärast manustamist. Näriliste puhul esimene proovivõtuaeg on 1,5 normaalset rakutsüklit (rakutsükkel kestab tavaliselt 12–18 tundi) pärast manustamist. Kuna aeg uuritava aine sissevõtmise ja metabolismi vahel ja selle mõju rakutsükli kineetikale saavad mõjutada kromosoomaberratsiooni avastamise optimaalset aega, on soovitav 24 tundi pärast esimese proovi võtmist koguda hilisem proov. Kui uuritavat ainet antakse kauem kui üks päev, tuleks võtta üks proov pärast viimast manustamist ajal, mis vastab 1,5 normaalse rakutsükli kestusele.

Enne tapmist süstitakse loomade kõhukelmesse sobiv annus metafaasi peatavat ainet (nt Colcemid®−i või kolhitsiini). Loomadelt võetakse seejärel proovid sobiva intervalli järel. Hiirte puhul on see intervall ligikaudu 3–5 tundi; hiina hamstrite korral ligikaudu 4–5 tundi. Rakud kogutakse luuüdist ja neid analüüsitakse kromosoomaberratsioonide tuvastamiseks.

1.5.3. Annused

Kui sobivate andmete puudumisel tehakse annuse vahemiku määramiseks uuring, siis tehakse uuring samas laboris, kasutades samu liike, tüvesid, sugu ja manustamiskava kui põhiuuringus (5). Kui esineb mürgisus, kasutatakse esimeses proovivõtus kolme erinevat annust. Need annused peaksid hõlmama vahemikku suurimast kuni väiksema mürgisuseni või mürgisuse puudumiseni. Hilisemal proovivõtuajal on vaja kasutada üksnes suurimat annust. Suurim annus on määratletud annusena, mis põhjustab selliseid mürgistusnähte, et samale manustamisrežiimile põhinevate suuremate annusetasemete kasutamine võib põhjustada surma. Ained, millel on spetsiifilised bioloogilised mõjud väikeste mittetoksiliste annustena (nt hormoonid ja mitogeenid), võivad olla erandiks annuse määramise kriteeriumidele ja neid tuleks hinnata iga üksikjuhtumi puhul eraldi. Suurimat annust võidakse samuti määratleda annusena, mis põhjustab mõningaid mürgisusele viitavaid muutusi luuüdis (nt mitootiline indeks väheneb üle 50 %).

1.5.4. Piirkatse

Kui katse ühe annusega, milleks on vähemalt 2000 mg/kg kehamassi kohta ja mida manustatakse ühekordse annusena või kahe annusena samal päeval, ei põhjusta täheldatavaid toksilisi mõjusid ja kui genotoksilisus ootuspäraselt põhineb struktuurselt lähedaste ainete andmetel, siis ei peeta kolme annuse taset käsitlevat täielikku uuringut vajalikuks. Kauem kestvate uuringute korral on piirannus 2000 mg/kg kehamassi kohta päevas kuni 14 päeva kestval manustamisel ja 1000 mg/kg kehamassi kohta päevas, kui manustamine kestab kauem kui 14 päeva. Inimeste ootuspärane vastuvõtlikkus võib viidata piirkatses kasutavatest annustest suuremate annuste kasutamise vajadusele.

1.5.5. Manustamine

Uuritavat ainet manustatakse tavaliselt söögitoru kaudu või sobiva intubeerimiskanüüli abil või süstides kõhuõõnde. Samuti võib muid manustamisviise aktsepteerida, kui need on põhjendatud. Vedeliku suurim maht, mida saab söögitoru kaudu või süstides ühel korral manustada, sõltub katselooma suurusest. Maht ei tohiks ületada 2 ml/100 g kehamassi kohta. Suuremate mahtude kasutamine peab olema põhjendatud. Välja arvatud ärritavad või söövitavad ained, mille mõjud tavaliselt teravnevad suuremate kontsentratsioonide korral, tuleks vähendada katses kasutatavate mahtude varieeruvust, reguleerides kontsentratsioone nii, et kogumaht kõikide annuste korral jääks samaks.

1.5.6. Kromosoomipreparaat

Vahetult pärast tapmist kogutakse luuüdi, seda töödeldakse hüpotoonilise lahusega ja fikseeritakse. Seejärel kantakse rakud objektiklaasidele ja värvitakse.

1.5.7. Analüüs

Mitootiline indeks tuleks määrata tsütotoksilisuse määrana vähemalt 1000 rakust looma kohta kõikides katseloomades (sh positiivsed kontrollid) ja töötlemata negatiivsetes kontroll-loomades.

Vähemalt 100 rakku tuleks iga looma puhul analüüsida. Seda arvu saab vähendada, kui täheldatakse palju aberratsioone. Kõik objektiklaasid, sh positiivsete ja negatiivsete kontrollkatsete omad, kodeeritakse sõltumatult enne mikroskoopilist analüüsi. Kui objektiklaasi valmistamise menetlused viivad tihti metafaasis olevate rakkude suhte rikkumiseni ja kromosoomide kaotamiseni, peaksid seega loendatud rakud sisaldama tsentromeere koguses, mis vastab modaalarvule 2n ± 2.

2. TULEMUSED

2.1. TULEMUSTE TÖÖTLEMINE

Andmed üksikute loomade kohta esitatakse tabeli kujul. Katseühikuks on loom. Iga looma puhul tuleks hinnata loendatud rakkude arvu, aberratsioonide arvu raku kohta ja struktuurse(te) kromosoomaberratsiooni(de)ga rakkude protsendimäära. Eri tüüpi struktuursed kromosoomaberratsioonid tuleks loetleda koos nende arvukuse ja esinemissagedustega katse- ja kontrollkultuurides. Tühikud (gaps) registreeritakse eraldi ja nende kohta antakse teavet, aga üldiselt ei võeta neid aberratsioonide üldsageduse hulka. Kui pole tõestust toime erinevuse kohta sugude vahel, võidakse kombineerida mõlema sugupoole andmed statistiliseks analüüsiks.

2.2. TULEMUSTE HINDAMINE JA TÕLGENDAMINE

Positiivse tulemuse saamiseks on mitmeid kriteeriume, nt kromosoomaberratsioone sisaldavate rakkude suhtelise arvu suurenemine annusest tingituna või kromosoomaberratsioone sisaldavate rakkude arvu selge suurenemine ühes annuse rühmas ühel proovivõtuajal. Tulemuste bioloogilist tähtsust tuleks esmalt arvesse võtta. Statistilisi meetodeid võidakse kasutada abivahendina katsetulemuste hindamisel.6 Statistiline olulisus ei saa olla ainus määrav tegur positiivse vastuse jaoks. Ebaselgeid tulemusi tuleks selgitada täiendaval uurimisel muudetud katsetingimustes.

Polüploidsuse suurenemine võib viidata sellele, et uuritav aine võib esile kutsuda numbrilisi aberratsioone. Endoreduplikatsiooni suurenemine võib viidata sellele, et uuritaval ainel on võime inhibeerida rakutsükli kulgemist (7) (8).

Uuritavat ainet, mille korral saadud tulemused ei vasta eespool toodud kriteeriumidele, peetakse käesolevas katses mittemutageenseks aineks.

Kuigi enamikus katsetes saadakse selged positiivsed või negatiivsed tulemused, välistavad harvadel juhtudel saadud tulemused uuritava aine aktiivsuse kohta kindlate otsuste tegemise. Tulemused jäävad ebaselgeks või küsitavaks tehtud katsete arvust sõltumata.

In vivo kromosoomaberratsioonkatsel saadud positiivsed tulemused viitavad sellele, et aine põhjustab kromosoomaberratsioone testitud liikide luuüdis. Negatiivsed tulemused viitavad sellele, et antud katsetingimustes ei põhjusta aine kromosoomaberratsioone testitud liikide luuüdis.

Tõenäosust, et uuritav aine või selle metaboliidid jõuavad üldisesse vereringesse või eriti sihtkoesse (nt süsteemne toksilisus), tuleks arutada.

3. ARUANDLUS

KATSEARUANNE

Katsearuanne peab sisaldama järgmist teavet:

Kandjaaine:

- kandjaaine valiku põhjendamine,

- uuritava aine lahustuvus ja püsivus lahustis/kandjaaines, kui see on teada.

Katseloomad:

- kasutatud liigid/tüved,

- loomade arv, vanus ja sugu,

- päritolu, pidamistingimused, toitumine jne,

- loomade individuaalne mass katse alustamisel, sh kehamassi vahemik, keskväärtused ja standardhälve iga rühma kohta.

Katsetingimused:

- positiivsed ja negatiivsed (kandjaaine/lahusti) kontrollkatsed,

- annuse vahemiku määramise uuringu andmed, kui need on läbi viidud,

- manustamise tasemete valimispõhimõtted,

- uuritava aine ettevalmistamise üksikasjad,

- uuritava aine manustamise üksikasjad,

- manustamistee põhjendus,

- meetodid, mis verifitseerivad, et uuritav aine jõuab üldisesse vereringesse või sihtkoesse, vajaduse korral,

- toidu/joogivee hulka segatud uuritava aine kontsentratsiooni (ppm) teisendamine tegelikuks annuseks (mg/kg kehamassi kohta päevas), vajaduse korral,

- üksikasjad toidu- ja veekvaliteedi kohta,

- manustamis- ja proovivõtukavade üksikasjalik kirjeldus,

- toksilisuse mõõtmise meetodid,

- metafaasi peatav aine, selle kontsentratsioon ja töötlemise kestus,

- objektiklaaside ettevalmistamise meetodid,

- aberratsioonide loendamise kriteeriumid,

- analüüsitud rakkude arv looma kohta,

- kriteeriumid, mille alusel uurimusi liigitatakse positiivseteks, negatiivseteks või ebaselgeteks.

Tulemused:

- toksilisuse tunnused,

- mitootiline indeks,

- aberratsioonide tüüp ja arv, antud iga looma kohta eraldi,

- aberratsioonide üldarv rühma kohta ning keskväärtused ja standardhälbed,

- aberratsioone sisaldavate rakkude arv rühma kohta ning keskväärtused ja standardhälbed,

- ploidsuse muutused, kui neid esineb,

- doosi ja toime vaheline sõltuvus, võimaluse korral,

- võimalikud statistilised analüüsid,

- paralleelsed negatiivsed kontrollandmed,

- varasemad negatiivsed kontrollandmed ning vahemikud, keskväärtused ja standardhälbed,

- paralleelsed positiivsed kontrollandmed,

Tulemuste arutelu.

Järeldused.

4. VIITED

(1) Adler, I. D. (1984), Cytogenetic Tests in Mammals, in: Mutagenicity Testing: a Practical Approach, S. Venitt and J. M. Parry (eds), IRL Press, Oxford, Washington D. C., pp. 275–306.

(2) Preston, R. J., Dean, B. J., Galloway, S., Holden, H., McFee, A. F. and Shelby, M. (1987), Mammalian In Vivo Cytogenetic Assays: Analysis of Chromosome Aberrations in Bone Marrow Cells, Mutation Res., 189, pp. 157–165.

(3) Richold, M., Chandley, A., Ashby, J., Gatehouse, D. G., Bootman, J. and Henderson, L. (1990), In vivo Cytogenetic Assays, in: D. J. Kirkland (ed.), Basic Mutagenicity Tests, UKEMS Recommended Procedures. UKEMS Sub-Committee on Guidelines for Mutagenicity Testing. Report, Part I revised, Cambridge University Press, Cambridge, New York, Port Chester, Melbourne, Sydney, pp. 115–141.

(4) Tice, R. R., Hayashi, M., MacGregaro, J. T., Anderson, D., Blakey, D. H., Holden, H. E., Kirsch-Volders, M., Oleson Jr., F. B., Pacchierotti, F., Preston, R. J., Romagna, F., Shimada, H., Sutou, S. and Vannier, B. (1994), Report from the Working Group on the in Vivo Mammalian Bone Marrow Chromosomal Aberration Test, Mutation Res., 312, pp. 305–312.

(5) Fielder, R. J., Allen, J. A., Boobis, A. R., Botham, P. A., Doe, J., Esdaile, D. J., Gatehouse, D. G., Hodson-Walker, G., Morton, D. B., Kirkland, D. J. and Richold, M. (1992), Report of British Toxicology Society/UK Environmental Mutagen Society Working Group: Dose setting in In Vivo Mutagenicity Assays, Mutagenesis, 7, pp. 313–319.

(6) Lovell, D. P., Anderson, D., Albanese, R., Amphlett, G. E., Clare, G., Ferguson, R., Richold, M., Papworth, D. G. and Savage, J. R. K. (1989), Statistical Analysis of In Vivo Cytogenetic Assays, in: UKEMS Sub-Committee on Guidelines for Mutagenicity Testing, Report Part III. Statistical Evaluation of Mutagenicity Test Data, D. J. Kirkland (ed.) Cambridge University Press, Cambridge, pp. 184–232.

(7) Locke-Huhle, C. (1983), Endoreduplication in Chinese hamster cells during alpha-radiation-induced G2 arrest, Mutation Res., 119, pp. 403–413.

(8) Huang, Y., Change, C. and Trosko, J. E. (1983), Aphidicolin-induced endoreduplication in Chinese hamster cells, Cancer Res., 43, pp. 1362–1364."

--------------------------------------------------

LISA 4C

"B.12. MUTAGEENSUS — PISITUUMA KATSE IMETAJATE ERÜTROTSÜÜTIDES IN VIVO

1. MEETOD

Käesolev meetod lähtub juhendist OECD TG 474, Mammalian Erythrocyte Micronucleaus Test (1997).

1.1. SISSEJUHATUS

Imetajate pisituuma katset in vivo kasutatakse uuritava aine põhjustatud kromosoomikahjustuse või mitoosiaparaadi kahjustuse avastamiseks erütroblastides, analüüsides loomade, tavaliselt näriliste luuüdist ja/või perifeersetest vererakkudest võetud erütrotsüüte.

Pisituuma katse eesmärk on identifitseerida ained, mis põhjustavad tsütogeenset kahjustust, mille tulemuseks on kromosoomiloive fragmente või terveid kromosoome sisaldava pisituuma moodustamine.

Kui luuüdi erütroblas