ET Euroopa Liidu Teataja L 258/24

KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2017/1795,

5. oktoober 2017,

millega kehtestatakse Brasiiliast, Iraanist, Ukrainast ja Venemaalt pärit teatavate rauast, legeerimata terasest või muust legeerterasest kuumvaltsitud lehttoodete impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja lõpetatakse uurimine Serbiast pärit teatavate rauast, legeerimata terasest või muust legeerterasest kuumvaltsitud lehttoodete impordi suhtes

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2016. aasta määrust (EL) 2016/1036 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 4,

olles konsulteerinud liikmesriikidega

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

1.1. Algatamine

(1) 7. juulil 2016 algatas Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/1036 artikli 5 alusel (edaspidi „alusmäärus“) dumpinguvastase uurimise seoses Brasiiliast, Iraanist, Serbiast, Ukrainast ja Venemaalt (edaspidi „asjaomased riigid“) pärit rauast, legeerimata terasest või muust legeerterasest kuumvaltsitud lehttoodete impordiga liitu. Komisjon avaldas algatamisteate Euroopa Liidu Teatajas (2) (edaspidi „algatamisteade“).

(2) Uurimine algatati kaebuse alusel, mille esitas 23. mail 2016 Euroopa teraseühendus (edaspidi „Eurofer“ või „kaebuse esitaja“) nende tootjate nimel, kelle toodang moodustab üle 90 % liidu teatavate rauast, legeerimata terasest või muust legeerterasest kuumvaltsitud lehttoodete kogutoodangust.

1.2. Huvitatud isikud

(3) Algatamisteates kutsus komisjon huvitatud isikuid uurimises osalemiseks endast teada andma. Ta teatas eraldi kaebuse esitajale, teistele teadaolevatele liidu tootjatele, teadaolevatele eksportivatele tootjatele ning asjaomaste riikide ametiasutustele, teadaolevatele importijatele, tarnijatele ja kasutajatele, kauplejatele ning asjaga teadaolevalt seotud ühendustele uurimise algatamisest ja kutsus neid üles selles osalema.

(4) Huvitatud isikutele anti võimalus teha oma seisukohad kirjalikult teatavaks ning taotleda komisjonilt ja/või kaubandusmenetluses ärakuulamise eest vastutavalt ametnikult enda ärakuulamist. Kõigile huvitatud isikutele, kes seda taotlesid ja teatasid konkreetsed põhjused, miks neid tuleks ära kuulata, anti selleks võimalus.

1.3. Väljavõtteline uuring

(5) Komisjon andis algatamisteates teada, et ta võib teha huvitatud isikute väljavõttelise uuringu kooskõlas alusmääruse artikliga 17.

a) Liidu tootjate valimi moodustamine

(6) Komisjon teatas algatamisteates, et on moodustanud liidu tootjatest esialgse valimi. Komisjon moodustas valimi suurima tüüpilise tootmis- ja müügimahu alusel, võttes seejuures arvesse geograafilist jaotust. Komisjon palus huvitatud isikutel esitada esialgse valimi kohta märkusi, kuid ei saanud ühtki märkust.

(7) Seetõttu koosnes lõplik valim kuuest liidu tootjast, kes asuvad viies liikmesriigis. See moodustab üle 45 % liidu tootmismahust.

b) Sõltumatute importijate väljavõtteline uuring

(8) Komisjon palus sõltumatutel importijatel esitada algatamisteates täpsustatud teave, et otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ning vajaduse korral moodustada valim. Kõik seitse teavet esitanud importijat olid kuumvaltsitud lehtterase importijate konsortsiumi (edaspidi „konsortsium“) liikmed. Konsortsiumi asutasid uurimise eesmärgil ajutiselt enam kui 30 kasutajat ja sõltumatut importijat, kes asusid peamiselt Itaalias. Sinna kuulusid esmajoones VKEd.

(9) Konsortsiumi liige Stemcor London Ltd oli vabatahtlikult nõus täielikult koostööd tegema, esitades vastused küsimustikule. Selle sõltumatu importija asukoht oli Ühendkuningriigis Londonis ja ta kauples uurimisperioodil vaatlusaluse tootega enam kui 30 miljoni naelsterlingi väärtuses. Tema juures käidi kohapeal.

c) Eksportivate tootjate väljavõtteline uuring

(10) Kuna Iraanis, Serbias, Ukrainas ja Venemaal on teadaolevate eksportivate tootjate arv väike, ei nähtud ette väljavõttelist uuringut nende riikide jaoks.

(11) Arvestades võimalikku suurt eksportivate tootjate arvu Brasiilias, palus komisjon kõigil Brasiilia eksportivatel tootjatel esitada algatamisteates täpsustatud teave, et otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ning vajaduse korral moodustada valim. Lisaks palus komisjon Brasiilia esindusel Euroopa Liidu juures teha kindlaks muud eksportivad tootjad, kes võiksid olla uurimises osalemisest huvitatud, ja/või võtta nendega ühendust.

(12) Viis tootjat esitasid teavet ja olid nõus enda kaasamisega valimisse. Komisjon leidis, et kaks neist äriühingutest on omavahel seotud, ja seetõttu käsitati neid ühe eksportiva tootjana (tootjate rühmana).

(13) Komisjon moodustas alusmääruse artikli 17 lõike 1 kohaselt valimi kolmest eksportivast tootjast, võttes aluseks suurima tüüpilise liitu suunatud ekspordi mahu, mida oli tema käsutuses oleva aja jooksul võimalik uurida. Kooskõlas alusmääruse artikli 17 lõikega 2 konsulteeriti valimi moodustamisel kõigi teadaolevate eksportivate tootjate ja Brasiilia ametiasutustega. Ühtegi märkust ei esitatud.

(14) Nagu teatasid neli koostööd teinud eksportivat tootjat, esindab koostatud valim 97,3 % Brasiilia koguekspordist liitu.

1.4. Küsimustiku vastused

(15) Komisjon saatis küsimustikud kaebuse esitajale, kõigile valimisse kaasatud liidu tootjatele, kõigile teadaolevatele Iraani, Serbia, Ukraina ja Venemaa eksportivatele tootjatele ning kolmele valimisse kaasatud tootjale Brasiilias, kasutajatele ja importijatele, kes andsid endast teada algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.

(16) Küsimustiku vastused saadi Euroferilt, kuuelt valimisse kaasatud liidu tootjalt ja nendega seotud terasetöötlemiskeskustelt, ühelt kasutajalt konsortsiumi nimel, ühelt valimisse kaasatud sõltumatult importijalt ja asjaomaste riikide üheksalt eksportivate tootjate rühmalt.

(17) Lisaks esitas konsortsium pärast käesoleva menetluse algatamist märkusi. Samuti esitasid pärast menetluse algatamist märkusi mitu teist kasutajat, peamiselt Poolast ja Balti riikidest, Läti tööandjate liit ning Läti masinaehituse ja metallitööstuse ühendus.

1.5. Kontrollkäigud

(18) Komisjon kogus ja kontrollis kogu teavet, mida ta pidas vajalikuks dumpingu kindlakstegemise, dumpingust tuleneva kahju ja liidu huvide seisukohast. Alusmääruse artikli 16 kohased kontrollkäigud tehti järgmiste äriühingute valdustesse. Liidu tootjad: — ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Saksamaa; — Tata Steel IJmuiden BV, Velsen-Noord, Madalmaad; — Tata Steel UK Limited, Port Talbot, Lõuna-Wales, Ühendkuningriik; — ArcelorMittal Mediterranee SAS, Fos-sur-Mer, Prantsusmaa; — ArcelorMittal Atlantique Et Lorraine, Dunkerque, Prantsusmaa; — ArcelorMittal España SA, Gozón, Hispaania. Kasutaja: — Marcegaglia Carbon Steel Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Itaalia. Sõltumatu importija: — Stemcor London Ltd, London, Ühendkuningriik. Iraani eksportiv tootja: — Mobarakeh Steel Company, Mobarakeh, Eșfahān, Iraan. Seotud kaupleja liidus: — Tara Steel Trading GmbH, Düsseldorf, Saksamaa. Venemaa eksportivad tootjad: — Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron & Steel Works (edaspidi „PJSC MMK“ või „MMK“), Magnitogorsk; — Novolipetsk Steel (edaspidi ka „NLMK“), Lipetsk; — PAO Severstal (edaspidi „Severstal“), Tšerepovets. Seotud terasetöötlemiskeskus/kaupleja/importija liidus: — SIA Severstal Distribution, Riia, Läti. Seotud kauplejad/importijad väljaspool liitu: — NOVEX Trading (Šveits) SA (edaspidi „Novex“), Lugano, Šveits; — MMK Steel Trade AG, Lugano, Šveits, — Severstal Export GmbH (edaspidi „SSE“), Lugano, Šveits. Serbia eksportiv tootja: — Železara Smederevo d.o.o., Smederevo, Serbia. Seotud importija liidus: — Pikaro, s.r.o., Košice, Slovakkia. Ukraina eksportivad tootjad: Metinvest Group — Integrated Iron and Steel Works „Zaporizhstal“, PJSC, Zaporižžja, Ukraina; — Ilyich Iron and Steel Works of Mariupol, PJSC, Mariupol, Ukraina (kaugkontroll Metinvest International SA Šveitsi kontorist Genfis). Ukraina seotud kaupleja: — Limited Liability Company Metinvest-SMC, LLC, Kiiev, Ukraina. Seotud kaupleja väljaspool liitu: — Metinvest International SA, Genf, Šveits. Seotud importija liidus: — Ferriera Valsider S.p.A, Vallese di Oppeano VR, Itaalia. Brasiilia eksportivad tootjad: — ArcelorMittal Brasil S.A, Serra, Brasiilia; — Companhia Siderúrgica Nacional, São Paulo, Brasiilia; — Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A., Belo Horizonte, Brasiilia. Seotud terasetöötlemiskeskus/kaupleja/importija liidus: — Lusosider Aços Planos S.A, Lissabon, Portugal.

1.6. Uurimisperiood ja vaatlusalune periood

(19) Dumpingu ja kahju uurimine kestis 1. juulist 2015 kuni 30. juunini 2016 (edaspidi „uurimisperiood“). Kahju hindamise seisukohalt oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2013 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood“).

1.7. Impordi registreerimine

(20) 11. oktoobril 2016 esitas kaebuse esitaja alusmääruse artikli 14 lõike 5 kohaselt taotluse, et registreerida teatavate rauast, legeerimata terasest või muust legeerterasest kuumvaltsitud lehttoodete import asjaomastest riikidest. 21. novembril 2016 esitas kaebuse esitaja oma registreerimistaotlusega seoses uued impordiandmed. Pärast taotluse ja tõendavate andmete hoolikat analüüsimist jõudis komisjon järeldusele, et registreerimise tingimused olid täidetud üksnes Brasiiliast ja Venemaalt tuleva impordi puhul.

(21) Seepärast avaldas komisjon 6. jaanuaril 2017 oma rakendusmääruse, millega kehtestatakse alates 6. jaanuarist 2017 registreerimisnõue Venemaalt ja Brasiiliast pärit teatavate rauast, legeerimata terasest või muust legeerterasest kuumvaltsitud lehttoodete impordi suhtes (3).

1.8. Järgnenud menetlus

(22) 4. aprillil 2017 teavitas komisjon teabedokumendi (edaspidi „teabedokument“) kaudu kõiki huvitatud isikuid, et ta jätkab uurimist, kehtestamata ajutisi meetmeid asjaomastest riikidest pärit vaatlusaluse toote importimise suhtes liitu. Teabedokument sisaldas olulisi fakte ja kaalutlusi, mille põhjal otsustas komisjon uurimist jätkata, kehtestamata ajutisi meetmeid.

(23) Teabedokumendi avalikustamise järel esitasid huvitatud isikud kirjalikku teavet, tehes märkusi avalikustatud teabe ja järelduste kohta. Ärakuulamist taotlenud huvitatud isikutele võimaldati ka ärakuulamine.

(24) 4. mail 2017 toimus kaebuse esitaja ärakuulamine kaubandusmenetlustes ärakuulamise eest vastutava ametniku juuresolekul. 15. mail 2017 kuulati ära kaks Venemaa eksportivat tootjat, nimelt MMK ja PAO Severstal. 1. juunil 2017 kuulati ära konsortsium. 8. juunil 2017 toimus teine kaebuse esitaja ärakuulamine. 13. juunil 2017 kuulati ära Ukraina eksportiv tootja Metinvest Group.

(25) Enne lõpliku otsuse tegemist kaalus komisjon kõiki huvitatud isikute suulisi ja kirjalikke märkusi teabedokumendi kohta. Neid märkusi käsitletakse käesolevas määruses.

(26) Lisaks palus komisjon kasutajatel, kes andsid endast teada algatamise etapis, esitada rohkem andmeid masinaehitussektori ja teiste sektorite kohta, et hinnata meetmete võimalikku mõju järgtööstusele, täpsemalt muudele sektoritele peale torutootmise. Samuti palus komisjon huvitatud isikutel esitada märkusi võimalike meetmete sobiva liigi kohta.

(27) Pärast teabedokumendi avalikustamist andsid endast teada veel 18 kasutajat, kes taotlesid huvitatud isikuna registreerimist. Huvitatud isikuna registreeriti 18st 17. Neist 18 kasutajast seitse palusid anonüümsust, sest nad kartsid vastumeetmeid. Seitsmest kuue taotlus rahuldati. Ülejäänud ühte kasutajat ei registreeritud huvitatud isikuna, sest hoolimata mitmest meeldetuletusest ei põhjendanud ta oma anonüümseks jäämise taotlust.

(28) Lisaks jätkas komisjon niisuguse teabe otsimist ja kontrollimist, mida ta pidas oma lõplike järelduste tegemisel oluliseks. Selleks saatis komisjon uurimisperioodijärgsed lisaküsimustikud kuuele valimisse kaasatud liidu tootjale, 74 kasutajale (sealhulgas konsortsiumi liikmed) ja 12 kasutajate ühendusele.

(29) Uurimisperioodijärgse küsimustiku vastused saadi kõigilt kuuelt liidu tootjalt ja 23 kasutajalt. Peale selle esitasid lisateavet 12st kasutajate ühendusest kaks. Veel anti kaebuse esitajale, ühele liidu tootjale (4) ja valitud kasutajatele (peamiselt (5) geograafilise jaotuse alusel) teada, et komisjoni talitused tulevad kohapeale asjaomaseid andmeid kontrollima.

(30) Seejärel tehti 2017. aasta 29. maist kuni 9. juunini viis lisakontrollkäiku järgmiste huvitatud isikute valdustesse Euroopa Liidus: — ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Saksamaa (liidu tootja); — HUS Ltd, Plovdiv, Bulgaaria (kasutaja, konsortsiumi liige, nagu on märgitud põhjenduses (8); — Technotubi SpA, Alfianello, Itaalia (kasutaja, konsortsiumi liige); — üks Itaalia kasutaja, kes ei ole konsortsiumi liige ja kes taotles anonüümsust; — Eurofer.

(31) Kõiki huvitatuid isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal komisjon kavatses kehtestada lõplikud dumpinguvastased meetmed. Pärast lõplikku avalikustamist anti neile ka võimalus esitada teatava ajavahemiku jooksul oma märkused.

(32) 17. juuli 2017. aasta lõpliku avalikustamise (edaspidi „lõplik avalikustamine“) järel toimus 27. juulil 2017 veel üks kaebuse esitaja ärakuulamine selle eest vastutava ametniku juures. Sellel ärakuulamisel tõstatas Eurofer paar menetluslikku ja sisulist küsimust.

(33) Esimesena nimetatud küsimuses väitis kaebuse esitaja, et komisjon ei täitnud kaubandusmenetluses ärakuulamise eest vastutava ametniku soovitusi, mille viimane oli esitanud pärast ärakuulamist 4. mail 2017 (vt põhjendus (24)). 23. juuni 2017. aasta aruandes avaldas ärakuulamise eest vastutav ametnik arvamust, et talitused peaksid avalikustama dumpingu- ja kahjumarginaalid enne liidu huvide analüüsimist, „ilma et arvutustes kasutataks tegelikke andmeid“ (6). Lisaks soovitas ta tungivalt, et komisjoni talitused „avalikustaksid huvitatud isikutele õigel ajal lõpliku dokumendi, andes märkuste esitamiseks piisavalt aega – vähemalt 30 päeva tavapärase 10 päeva asemel“ (7).

(34) Komisjon märkis, et ta sai ärakuulamise eest vastutava ametniku soovitused 23. juunil 2017, mil lähenes lõpliku avalikustamise kuupäev (17. juuli 2017). Kahjumarginaali kohta otsustas komisjon, et lisasamm, mille käigus avalikustatakse juuni lõpus esialgsed kontrollimata andmed ilma aluseks olevate arvutusteta, ei ole eriti otstarbekas, kui huvitatud isikud pidid saama kahjumarginaali täielikud arvutused nagunii lähitulevikus täieliku lõpliku avalikustamise teel. 27. juuli 2017. aasta ärakuulamisel kinnitas Eurofer, et ta on saanud üldisest avalikustamisdokumendist põhjalikku teavet kahjumarginaali kohta ja et see küsimus on muutunud tähtsusetuks. Lõpliku avalikustamisega seotud märkuste esitamise tähtaja kohta sätestatakse alusmääruse artikli 20 lõikes 5, et märkusi, mis esitatakse pärast lõplikku avalikustamist, võib arvesse võtta ainult juhul, kui need esitatakse komisjoni poolt iga juhtumi kohta eraldi seatava aja jooksul, mille pikkus on vähemalt 10 päeva. Lõplik avalikustamine huvitatud isikutele toimus 17. juulil 2017 ja märkuste esitamise tähtaeg oli 7. august 2017, st selleks anti kolm nädalat. Kuigi see tähtaeg oli lühem kui ärakuulamise eest vastutava ametniku soovitatud 30 päeva, andis see siiski kaks korda rohkem aega kui kohustuslik miinimum. Seetõttu leidis komisjon, et ta on sisuliselt täitnud ärakuulamise eest vastutava ametniku soovituse anda piisavalt aega tarvilike märkuste esitamiseks dokumendi kohta, milles korrati suures osas teavet, mida komisjon oli 4. aprilli teabedokumendis juba osalistega jaganud (vt põhjendus (22)).

(35) Mis puudutab ärakuulamise eest vastutava ametniku juures tõstatatud sisulisi küsimusi, otsustas komisjon käsitleda neid käesoleva määruse allpool esitatud asjaomastes osades, sest need tõstatati uuesti lõpliku avalikustamise kohta saadud märkustes.

(36) 3. augustil 2017 kuulati ära Iraani eksportiv tootja, nimelt ettevõtja Mobarakeh Steel Company. See Iraani eksportiv tootja tõstatas ärakuulamisel küsimuse tema dumpinguarvutuses tehtud tehnilise vea kohta. Eksportiv tootja selgitas, et teatavaid väärtusi ümardati ekslikult, tõenäoliselt nende pikkuse tõttu.

(37) Komisjon analüüsis seda väidet ja jõudis järeldusele, et Iraani eksportiva tootja kohta tehtud dumpinguarvutuses on tõepoolest tehniline viga, mis tuleb parandada. Seega tuli uuesti teha dumpinguarvutus ja arvutada sellel põhinevad minimaalsed impordihinnad ning see andis järgmise tulemuse: Mobarakeh Steel Company läbivaadatud dumpinguvastane tollimaks oli 17,9 % ja järelikult oli läbivaadatud minimaalne impordihind, mida kohandati toorainehindade tõusu järgi, 468,49 eurot tonni eest.

(38) Sellega seoses teavitati kõiki osalisi sellest parandusest 4. augusti 2017. aasta uuel lõplikul avalikustamisel ja neil paluti selle kohta märkusi esitada.

(39) Enne lõpliku otsuse tegemist kaalus komisjon kõiki huvitatud isikute suulisi ja kirjalikke märkusi lõpliku avalikustamise ja uue lõpliku avalikustamise kohta. Neid märkusi käsitletakse käesolevas määruses ja asjakohasel juhul muudetakse nende alusel järeldusi.

2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE

2.1. Vaatlusalune toode

(40) Kuumvaltsitud lehtterastooteid toodetakse kuumvaltsimise teel; see on metalli paksust vähendav ja ühtlustav metalli vormimise protsess, mille käigus kuum metall juhitakse ühe või mitme kuumvaltsimisrullide paari vahelt läbi ja mille puhul on metalli temperatuur kõrgem selle rekristalliseerumistemperatuurist. Selliseid tooteid võidakse tarnida mitmel kujul: rullidena (õlitatud või mitte, dekapeeritud või dekapeerimata), mõõtulõigatult (lehtedena) või kitsaste ribadena.

(41) Kuumvaltsitud lehtterastoodetel on kaks peamist kasutusotstarvet. Esiteks on need lähtematerjaliks mitmesuguste tooteahela järgmise etapi lisandväärtusega toodete tootmisel, alustades külmvaltsitud (8) leht- ja kaetud terastoodetest. Teiseks kasutatakse neid tööstusliku lähtematerjalina, mida lõppkasutajad ostavad erinevate rakenduste jaoks, sh ehitamine (terastorude tootmine), laevaehitus, gaasiballoonid, autod, surveanumad ja energiasektori torujuhtmed.

(42) Hiina Rahvavabariigist pärit teatavate rauast, legeerimata terasest või muust legeerterasest kuumvaltsitud lehttoodete importi käsitlevas dumpinguvastases menetluses (9) välistas komisjon toote määratlusest tööriistaterase ja kiirlõiketerase.

(43) Kuna toote määratluse ja samasuguse toote kohta ei esitatud selle konkreetse uurimise käigus ühtegi märkust ja selleks, et teatavaid rauast, legeerimata või muust legeerterasest kuumvaltsitud lehttooteid käsitlevates eri menetlustes oleks sama toote määratlus, otsustas komisjon tööriistaterase ja kiirlõiketerase toote määratlusest ka käesoleva juhtumi puhul välistada.

(44) Huvitatud isikuid teavitati sellest välistamisest teabedokumendis. Komisjonile ei laekunud selle kohta mingeid märkusi.

(45) Vaatlusalune toode (kuumvaltsitud lehtteras) on seega määratletud kui teatav rauast, legeerimata terasest või legeerterasest lehtvaltstoode, mis on rullidena või mitte (sealhulgas mõõtu lõigatud tooted ja kitsad ribad), kuumvaltsitud, kuid edasi töötlemata, plakeerimata, pindamata või muul viisil katmata, ning mis on pärit Brasiiliast, Iraanist, Ukrainast ja Venemaalt. Vaatlusaluste toodete hulka ei kuulu: — roostevabast terasest tooted ja elektrotehnilisest räniterasest suundorienteeritud struktuuriga tooted, — tööriistaterasest ja kiirlõiketerasest tooted, — ilma reljeefse mustrita, üle 10 mm paksusega ja vähemalt 600 mm laiusega tooted, mis ei ole rullis, ning — ilma reljeefse mustrita, vähemalt 4,75 mm ja kuni 10 mm paksusega ning vähemalt 2 050 mm laiusega tooted, mis ei ole rullis. Vaatlusalune toode kuulub praegu CN-koodide 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 ja 7226 91 99 alla.

2.2. Samasugune toode

(46) Uurimine näitas, et järgmistel toodetel on samad füüsikalised põhiomadused ja sama põhiline kasutusotstarve: a) vaatlusalune toode; b) toode, mida toodetakse ja müüakse asjaomaste riikide siseturul; c) toode, mida toodab liidu tootmisharu ja mida müüakse liidu turul.

(47) Kuna märkusi ei esitatud, järeldas komisjon, et asjaomastes riikides toodetav ja müüdav ning liidu tootmisharu toodetav ja müüdav vaatlusalune toode on alusmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses samasugused.

3. DUMPING

3.1. Üldmetoodika

(48) Selles punktis esitab komisjon dumpinguarvutustes kasutatud üldmetoodika. Vajaduse korral käsitletakse arvutustega seotud riigi- või äriühingupõhiseid küsimusi riigipõhistes punktides allpool.

3.1.1. Normaalväärtus

(49) Kõigepealt uuris komisjon, kas iga koostööd tegeva eksportiva tootja omamaise müügi kogumaht oli alusmääruse artikli 2 lõike 2 kohaselt tüüpiline. Omamaine müük on tüüpiline, kui samasuguse toote omamaise müügi kogumaht siseturu sõltumatutele klientidele moodustab uurimisperioodil kogumahu poolest eksportiva tootja kohta vähemalt 5 % kogu tema vaatlusaluse toote eksportmüügist liitu. Muude kui tüüpilistes kogustes müüdavate tooteliikide (st nende, mille omamaine müük jäi alla 5 % liitu suunatud eksportmüügist või mida siseturul ei müüdudki) normaalväärtus arvutati tooteliigi tootmiskulude alusel, millele lisati müügi-, üld- ja halduskulud ning kasum. Selleks kasutati vaatlusaluste tooteliikide puhul tavapärase kaubandustegevuse käigus tehtud omamaise müügi korral saadud kasumit tooteliigi kohta. Kõigi teiste tehingute puhul, mida ei tehtud tavapärase kaubandustegevuse käigus, kasutati keskmist kasumit. Seejärel tegi komisjon kindlaks siseturul müüdavad tooteliigid, mis olid identsed või võrreldavad liitu ekspordiks müüdavate tooteliikidega, ja uuris, kas iga koostööd tegeva eksportiva tootja omamaine müük oli iga tooteliigi puhul tüüpiline alusmääruse artikli 2 lõike 2 kohaselt. Tooteliigi omamaine müük on tüüpiline, kui selle tooteliigi omamaine müük sõltumatutele klientidele moodustab kogumahu poolest uurimisperioodil vähemalt 5 % identse või võrreldava tooteliigi liitu suunatud koguekspordi müügimahust.

(50) Järgmiseks tegi komisjon iga tooteliigi puhul kindlaks, kui suur osa müüdi uurimisperioodil kasumlikult siseturu sõltumatutele klientidele, et otsustada, kas kasutada normaalväärtuse arvutamiseks tegelikke omamaiseid müügihindu kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõikega 4.

(51) Normaalväärtuse aluseks oli tegelik omamaine hind tooteliigi kohta, olenemata sellest, kas müük oli kasumlik või mitte, kui: d) sellise tooteliigi müügimaht, mida müüakse arvestuslike tootmiskuludega võrdse või neist suurema netomüügihinnaga, moodustas rohkem kui 80 % selle tooteliigi müügi kogumahust ning e) selle tooteliigi kaalutud keskmine müügihind on ühiku tootmiskuluga võrdne või sellest suurem.

(52) Sellisel juhul oli normaalväärtus selle tooteliigi omamaise kogumüügi hindade kaalutud keskmine uurimisperioodil.

(53) Normaalväärtuse aluseks oli tegelik omamaine hind tooteliigi kohta üksnes tooteliigi kasumliku omamaise müügi puhul uurimisperioodil, kui: a) tooteliigi kasumlik müügimaht moodustab 80 % või vähem selle liigi müügi kogumahust või b) selle tooteliigi toodete kaalutud keskmine hind on väiksem kui ühiku tootmiskulu.

(54) Kui tavapärase kaubandustegevuse käigus ei toimunud samasuguse toote tooteliigi müüki või see oli ebapiisav või kui siseturul ei müüdud seda tooteliiki tüüpilises koguses, arvutas komisjon normaalväärtuse kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõigetega 3 ja 6.

(55) Normaalväärtus arvutamiseks liideti iga koostööd tegeva eksportiva tootja samasuguse toote keskmisele tootmiskulule uurimisperioodil: a) iga koostööd tegeva eksportiva tootja tavapärase kaubandustegevuse käigus samasuguse toote omamaise müügiga seoses kantud kaalutud keskmised müügi-, üld- ja halduskulud uurimisperioodil ning b) kaalutud keskmine kasum, mida iga koostööd tegev eksportiv tootja teenis tavapärase kaubandustegevuse käigus toimunud samasuguse toote omamaiselt müügilt uurimisperioodil.

3.1.2. Ekspordihind

(56) Eksportivad tootjad eksportisid liitu kas otse sõltumatutele klientidele või kauplejate ja/või importijatena tegutsevate seotud äriühingute kaudu.

(57) Kui eksportiv tootja eksportis vaatlusalust toodet otse liidus asuvatele sõltumatutele klientidele, sealhulgas kauplejate kaudu, tehti ekspordihind kindlaks vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 8 vaatlusaluse toote eest tegelikult makstud või makstavate hindade põhjal, kui vaatlusalune toode müüdi liitu ekspordiks.

(58) Kui eksportivad tootjad eksportisid vaatlusalust toodet liitu importijana tegutseva seotud äriühingu kaudu, arvutati ekspordihind vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 9 selle hinna alusel, millega imporditud toode esimest korda liidu sõltumatutele klientidele edasi müüdi. Kooskõlas sama artikliga arvutati ekspordihind ka juhul, kui vaatlusalust toodet ei müüdud edasi samal tingimusel, kui seda imporditi. Sellisel juhul kohandati hinda kõigi importimise ja edasimüügi vahel tekkinud kulude, sealhulgas ka müügi-, üld- ja halduskulude, ning kasumi põhjal.

3.1.3. Võrdlus

(59) Komisjon võrdles normaalväärtust ja eksportivate tootjate ekspordihinda tehasest hankimise tasandil.

(60) Õiglase võrdluse tagamiseks kohandas komisjon vajaduse korral normaalväärtust ja/või ekspordihinda, et võtta vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 10 arvesse hindu ja nende võrreldavust mõjutavaid erinevusi.

3.2. Brasiilia

(61) Uurimisperioodi ajal oli Brasiilias viis eksportivat tootjat. Pärast valimi koostamist selgitas üks eksportiv ettevõtja, Aperam Inox América do Sul S.A., komisjonile, et oma müügist Aafrikasse, mille puhul toimus vaid transiitvedu liidu kaudu, on ta ekslikult teatanud kui eksportmüügist liitu. Seega ei eksportinud ta uurimisperioodi ajal vaatlusalust toodet liitu. Samuti selgitas ta, et tal on ühisosalus ettevõtjaga ArcelorMittal Brasil S.A (edaspidi „AMB“). Selle alusel otsustas komisjon käsitada neid ettevõtjaid seotud ettevõtjatena. Ka äriühingutel Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A. (edaspidi „Usiminas“) ja Companhia Siderúrgica Nacional (edaspidi „CSN“) on ühisosalus. Usiminas väitis, et neid tuleks käsitada sõltumatute ettevõtjatena, sest praegu käib Brasiilia konkurentsiametis menetlus, mis takistab CSNil teostada mis tahes õigusi Usiminase suhtes. Komisjon kontrollis seda väidet ja Usiminase esitatud tõendeid ning tegi järelduse, et CSN ei saa Usiminase suhtes oma õigusi teostada. Komisjon nõustus selle väitega ja käsitas neid ettevõtjaid sõltumatute ettevõtjatena. Kumbki ettevõtja ei esitanud vastuväiteid, kui komisjon teavitas oma otsusest teabedokumendis, millega teatati ettevõtjatele ajutiste meetmete kehtestamata jätmisest. Otsus selle kohta, kas need kaks ettevõtjat on seotud või mitte, võib hilisemate läbivaatamiste käigus muutuda, kui Brasiilia konkurentsiamet langetab tulevikus teistsuguse otsuse.

(62) Siseturul müüsid kõik eksportivad tootjad samasugust toodet otse ning seotud ja sõltumatute kauplejate kaudu. Enamik müüdud samasuguseid tooteid töödeldi edasi toodeteks, mis jäid kas samasuguseks tooteks või millest tehti muid tooteahela järgmise etapi tooteid.

(63) Usiminas eksportis vaatlusalust toodet liitu otse sõltumatutele klientidele. Teised kaks eksportivat tootjat eksportisid liitu peamiselt töötlemata (pikisaagimata) rulle, mida nendega seotud ettevõtja liidus kas müüs edasi või töötles edasi.

3.2.1. Normaalväärtus

(64) Kolme eksportiva tootja puhul tehti normaalväärtus kindlaks vastavalt punktis 3.1.1 kirjeldatud üldmetoodikale.

(65) Nende kolme eksportiva tootja puhul oli normaalväärtuse aluseks omamaine hind vastavalt 14 %, 35 % ja 91 % liitu eksporditavate tooteliikide puhul, mis moodustas vastavalt 54 %, 78 % ja 99 % liitu suunatud eksportmüügi mahust. Ülejäänud tooteliikide normaalväärtus arvutati nii, nagu on kirjeldatud põhjendustes (54) ja (55).

(66) Pärast teabedokumendi avalikustamist väitis Usiminas, et müügi-, üld- ja halduskulude summat ei arvutatud tehasest hankimise tasandil ja et teatavad kulud ei olnud vaatlusaluse tootega seotud ning seetõttu oleks need tulnud müügi-, üld- ja halduskulude summast välja jätta.

(67) Komisjon nõustus selle väitega ja parandas selle põhjal müügi-, üld- ja halduskulude summat.

(68) Pärast teabedokumendi avalikustamist väitis CSN, et müügi-, üld- ja halduskulude summa kindlaksmääramisel oleks tulnud kasutada müügi-, üld- ja halduskulude tabeli viimast versiooni, mis esitati kontrollkäigu ajal. See versioon olnuks täpsem, sest ekspordiga seotud teatavad kulud paigutati ainult eksportmüügi, mitte omamaise müügi alla.

(69) Komisjon lükkas selle väite tagasi, sest ettevõtja esitatud müügi-, üld- ja halduskulude tabeli viimase versiooni jaotusmeetodit ei saa kontrollida, kuna see esitati kontrollkäigu lõpus. Selle asemel arvutas komisjon müügi-, üld- ja halduskulude summa varasema versiooni alusel, mis esitati kontrollkäigu ajal ja mida saab kontrollida. See versioon sisaldas siiski teatavaid vigu, mille komisjon parandas käsitsi ja avalikustas CSNile. Nende avalikustatud andmete kohta CSN rohkem märkusi ei esitanud. Arvutuses ei paigutanud komisjon ekspordikulu omamaise müügi alla. CSN ei vaidlustanud komisjoni kasutatud jaotusmeetodit.

3.2.2. Ekspordihind

(70) Kolme eksportiva tootja puhul tehti ekspordihind kindlaks vastavalt punktis 3.1.2 kirjeldatud üldmetoodikale.

(71) Usiminase puhul, kes müüs asjaomast toodet liitu otse sõltumatutele klientidele, tehti ekspordihind kindlaks vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 8.

(72) Teised kaks eksportivat tootjat müüsid vaatlusalust toodet liitu seotud isikute kaudu. Sellegipoolest tehti ka nende eksportivate tootjate puhul ekspordihind kindlaks kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 8, sest komisjonil oli võimalik kontrollida, kas seotud isikute vahelised hinnad vastasid reaalturuväärtusele ja kajastasid turuhindu.

3.2.3. Võrdlus

(73) Komisjon võrdles normaalväärtust ja eksportivate tootjate ekspordihinda tehasest hankimise tasandil.

(74) Õiglase võrdluse tagamiseks kohandas komisjon vajaduse korral normaalväärtust ja/või ekspordihinda, et võtta vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 10 arvesse hindade võrreldavust mõjutavaid erinevusi. Kohandusi tehti transpordi-, kindlustus-, käitlemis-, laadimis- ja lisakulude (vahemikus 3,4–4,6 %, väljendatuna netokäibes), allahindluste, hinnavähendite ja koguste (vahemikus 0,2–3,5 %, väljendatuna netokäibes) ning krediidikulude (vahemikus 1,8–2,3 %, väljendatuna netokäibes) põhjal.

(75) Kõik eksportivad tootjad esitasid alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti b kohase taotluse tollimaksu tagastamisega seotud kohandamiseks, väites, et teatavate toorainete suhtes kohaldatava tollimaksu tagastamise süsteemi olemasolu tähendaks, et kogu nende omamaine müük sisaldaks eksportmüügiga võrreldes kaudset maksu.

(76) Siiski ei suutnud eksportivad tootjad tõendada, et pelgalt tollimaksu tagastamise süsteemi olemasolu mõjutab hinna võrreldavust. Lisaks kinnitasid eksportivad tootjad kontrollkäigu ajal, et tollimaksu tagastamise süsteem ei mõjuta müügihinda. Seetõttu ei olnud võimalik kõnealuse väitega nõustuda.

(77) Usiminas soovis vastavalt alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti d alapunktile i kaubandustasandi kohandamist, väites, et kui kogu nende omamaine müük läks lõppkasutajale, siis kogu nende eksportmüük liitu läks seotud või sõltumatutele kauplejatele.

(78) Kahjuks ei suutnud see eksportiv tootja tõendada järjepidevaid ja selgepiirilisi hinnaerinevusi ei sise- ega ekspordituru erinevatel kaubandustasanditel. Seetõttu ei olnud võimalik kõnealuse väitega nõustuda.

(79) Pärast teabedokumendi avalikustamist väitis Usiminas, et normaalväärtuse arvutamisel tuleks maha arvata ka krediidikulust tulenev kohandus.

(80) Komisjon lükkas selle väite tagasi, sest krediidikulust tulenev kohandamine tähendab tegelike hindade kohandamist, et kajastada kokkulepitud laenuperioodi, sõltumata tegelikust maksetähtpäevast. See on puhtalt hinna kohandamine, mis ei ole normaalväärtuse kindlakstegemisel vajalik.

3.2.4. Dumpingumarginaal

(81) Eksportivate tootjate puhul võrdles komisjon samasuguse toote iga liigi kaalutud keskmist normaalväärtust vaatlusaluse toote vastava liigi kaalutud keskmise ekspordihinnaga kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõigetega 11 ja 12.

(82) Oma märkustes lõpliku avalikustamise kohta väitis CSN, et turuhinnast madalama hinna marginaali arvutamiseks kasutatud läbivaadatud CIF-väärtusi oleks tulnud kasutada ka dumpingumarginaali arvutamiseks. Selle väitega oldi nõus ja selle põhjal parandati dumpinguarvutust.

(83) Valimisse kaasamata koostööd tegevate eksportivate tootjate puhul arvutati kaalutud keskmine dumpingumarginaal kooskõlas alusmääruse artikli 9 lõikega 6. See marginaal määrati kolme valimisse kaasatud eksportiva tootja puhul kindlaks tehtud marginaalide põhjal.

(84) Brasiilia koostöötase on kõrge, sest koostööd tegevate eksportivate tootjate eksport moodustas uurimisperioodil peaaegu 100 % Brasiilia koguekspordist liitu. Seda arvestades otsustas komisjon kehtestada üleriigilise dumpingumarginaali, mida kohaldatakse kõigi teiste äriühingute suhtes samal tasemel, nagu on kehtestatud valimisse kaasatud kõige kõrgema dumpingumarginaaliga äriühingu, st Usiminase puhul.

(85) Dumpingumarginaalid, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksude tasumist, on järgmised. Äriühing Dumpingumarginaal ArcelorMittal Brasil S.A 16,3 % Aperam Inox América do Sul S.A. 16,3 % Companhia Siderúrgica Nacional 73,0 % Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A. 65,9 % Muu koostööd tegev äriühing (Gerdau Açominas S.A.) 49,3 % Kõik teised äriühingud 73,0 %

3.3. Iraan

(86) Iraanis on ainult üks vaatlusaluse toote eksportiv tootja, kes tegi käesolevas uurimises täielikku koostööd. Suurem osa tema müügist liitu oli otsemüük sõltumatutele ostjatele, mõningane osa müügist toimus aga Saksamaal asuva seotud kaupleja kaudu.

3.3.1. 3.3.1. Normaalväärtus

(87) Selle ainsa eksportiva tootja puhul tehti normaalväärtus kindlaks vastavalt punktis 3.1.1 kirjeldatud üldmetoodikale. Selle tulemusena põhines normaalväärtus 61 % tooteliikide puhul, mis moodustavad 67 % eksportiva tootja liitu suunatud ekspordi mahust, tavapärases kaubandustegevuses kasutatud omamaisel hinnal. Ülejäänud tooteliikide normaalväärtus arvutati. Kui aga tooteliigi kaalutud keskmine hind oli väiksem kui tootmise ühikukulu, arvutati normaalväärtus kooskõlas põhjenduses (55) sätestatud metoodikaga.

(88) Samuti väitis eksportiv tootja, et komisjon kasutas tavapärase kaubandustegevuse hindamisel ja normaalväärtuse arvutamisel müügi-, üld- ja halduskulude ebaõiget suhtarvu. Tegemist oli tõepoolest ümardamisveaga, mis seejärel parandati. See muudatus ei mõjutanud kuidagi põhjenduses (98) esitatud dumpingumarginaale.

3.3.2. Ekspordihind

(89) Ekspordihinna kindlakstegemiseks kasutati punktis 3.1.2 kindlaks määratud üldmetoodikat ja eeskätt alusmääruse artikli 2 lõiget 8.

3.3.3. Võrdlus

(90) Komisjon võrdles normaalväärtust ja koostööd tegeva ainsa eksportiva tootja ekspordihinda tehasest hankimise tasandil.

(91) Õiglase võrdluse tagamiseks kohandas komisjon vajaduse korral normaalväärtust ja/või ekspordihinda, et võtta vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 10 arvesse hindade võrreldavust mõjutavaid erinevusi. Kohandusi tehti transpordi-, kindlustus-, käitlemis-, laadimis- ja lisakulude (vahemikus 1–3 %), pakendamiskulude (vahemikus 0–1 %), krediidikulude (vahemikus 1–3 %), komisjonitasude (vahemikus 0,1–2 %), muude allahindluste (vahemikus 0–0,5 %) ja muude tegurite (vahemikus 0–1 %) põhjal. Artikli 2 lõike 10 punkti i kohaselt kohandati ka liidus asuva seotud kaupleja kaudu toimunud eksportmüüki (vahemikus 2–6 %).

(92) Oma märkustes lõpliku avalikustamise kohta väitis kaebuse esitaja, et need kohandused näivad olevat suured, ja palus komisjonil nende kohta lisaselgitusi anda. Komisjon ei saa ilma konfidentsiaalset äriteavet avalikustamata nende kohanduste kohta lisaandmeid avaldada. Komisjon analüüsis ja kontrollis kõiki neid kohandusi kooskõlas oma alusmääruse artikli 9 lõikest 6 tuleneva kohustusega.

(93) Oma märkustes teabedokumendi kohta väitis eksportiv tootja, et normaalväärtuse arvutamisel ei tuletanud teinud komisjon kuludega seotud mahaarvamisi. See väide on faktiliselt ebaõige, sest komisjon tegi need mahaarvamised. Eksportiv tootja kordas seda väidet oma märkuses lõpliku avalikustamise kohta. Komisjon selgitas selle aspektiga seotud metoodikat eksportivale tootjale ja rohkem märkusi ei saadud.

(94) Mahaarvamiste hindamisel vaatas komisjon läbi tõendid, mis on seotud tollimaksu tagastamise süsteemil põhineva kohandamisega. Komisjoni käsutuses olevad tõendid näitasid, et kuigi eksportiv tootja sai enda väitel tollimaksu tagasimakse, puuduvad tõendid, et ta üldse tollimaksu maksis, sest eksportiva tootja esitatud teabe kohaselt hangiti kõik peamised toorained riigisiseselt. Seetõttu ei tasutud „[tootes] füüsiliselt sisalduvate materjalide eest“ tollimaksu alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti b tähenduses, mis on kohandamise eeltingimus. Seepärast sellist kohandust ei tehtud.

3.3.4. Dumpingumarginaal

(95) Komisjon võrdles samasuguse toote iga liigi kaalutud keskmist normaalväärtust vaatlusaluse toote vastava liigi kaalutud keskmise ekspordihinnaga kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõigetega 11 ja 12.

(96) Oma märkustes lõpliku avalikustamise kohta juhtis eksportiv tootja tähelepanu tehnilisele veale dumpinguarvutuses. Komisjon parandas tehnilise vea, mille põhjustas teatavate pikkade arvväärtuste tarbetu ümardamine, ja muutis sellekohaselt oma arvutust. Kõiki huvitatud isikuid teavitati sellest muudatusest uuel lõplikul avalikustamisel.

(97) Iraani koostöötase oli väga kõrge, sest koostööd tegeva eksportiva tootja eksport moodustas uurimisperioodil ligikaudu 100 % koguekspordist liitu. Selle alusel määras komisjon üleriigilise dumpingumarginaali kindlaks samal tasandil kui ainsa eksportiva tootja puhul.

(98) Dumpingumarginaalid, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksude tasumist, on järgmised. Äriühing Dumpingumarginaal Mobarakeh Steel Company 17,9 % Kõik teised äriühingud 17,9 %

(99) Oma märkustes teabedokumendi kohta väitis kaebuse esitaja, et tema kogutud andmete alusel arvutatud dumpingumarginaal oli palju suurem. Huvitatud isik palus komisjonil esitada lisaandmed selle kohta, kuidas dumpingumarginaal Iraani puhul arvutati.

(100) Komisjon tugines oma arvutuses äriühingut puudutavatele tegelikele andmetele, mida kontrolliti kohapeal. Kõnealusel huvitatud isikul ei olnud selle taseme teabele juurdepääsu ja see võib lahknevust selgitada. Komisjon ei saa ilma eksportiva tootja konfidentsiaalset äriteavet avalikustamata arvutuse kohta rohkem andmeid esitada.

(101) Oma märkustes uue lõpliku avalikustamise kohta palus kaebuse esitaja lisateavet selle tehnilise ümardamisvea kohta, väites, et dumpingumarginaali vähendamine 5 % võrra ei ole tõenäoliselt tingitud ümardamisveast.

(102) Komisjon ei saa avalikustada üksikasjalikku dumpinguarvutust kellelegi teisele peale otseselt seotud huvitatud isiku, sest sellega saaks avalikuks konfidentsiaalne äriteave. Nagu on selgitatud põhjenduses (96), oli viga seotud teatavate enam kui 13kohaliste pikkade arvväärtuste tarbetu ümardamisega (näiteks võeti väärtus 112 769 871 468,69 ekslikult arvutusse kui 1,13). Niisugused pikad arvväärtused puudutasid kõige tähtsamaid eksporditehinguid, mis konverteeriti dumpinguarvutuse jaoks Iraani omavääringusse. Seepärast vähenes dumpingumarginaal 5,1 % võrra.

3.4. Venemaa

(103) Venemaal on kolm vaatlusaluse toote eksportivat tootjat, kes tegid käesolevas uurimises täielikku koostööd. Nende arvele langeb uurimisperioodil peaaegu kogu vaatlusaluse toote import Venemaalt liitu.

3.4.1. Normaalväärtus

(104) Kõigi kolme eksportiva tootja puhul tehti normaalväärtus kindlaks vastavalt punktis 3.1.1 kirjeldatud üldmetoodikale. Selle tulemusena põhines enamiku liitu eksporditud tooteliikide normaalväärtus kõigi kolme eksportiva tootja puhul omamaisel hinnal (vastavalt 76 %, mis moodustab 98,9 % eksporditud kogusest, 49 %, mis on 86,7 % eksporditud kogusest, ja 73 %, mis on 96,6 % eksporditud kogusest).

(105) Ülejäänud tooteliikide normaalväärtus arvutati põhjendustes (54) ja (55) kirjeldatud metoodika kohaselt kas seetõttu, et omamaine müük puudus, või põhjusel, et siseturu müügimaht oli liiga väike, et seda tüüpiliseks pidada (vähem kui 75 tonni tooteliigi kohta).

3.4.2. Ekspordihind

(106) Eksportivad tootjad eksportisid liitu kas otse, liidus asuvate seotud importijate kaudu või Šveitsis asuvate seotud kauplejate/importijate kaudu. Šveitsi seotud äriühingud ostsid vaatlusalust toodet eksportivatelt tootjatelt ning müüsid seda edasi liitu ja teistesse riikidesse.

(107) Ekspordihinna kindlakstegemiseks kasutati punktis 3.1.2 kindlaks määratud üldmetoodikat.

(108) Pärast teabedokumendi avalikustamist vaidlustas Severstal alusmääruse artikli 2 lõike 9 kohase müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi põhjal tehtud kohanduste kohaldatavuse temaga seotud Šveitsi kaupleja/importija SSE kaudu toimunud müügi puhul.

(109) Tema arvates on kohandused tehingupõhiselt asjakohased ainult nende tehingute puhul, mille müügitingimustes nõutakse, et toode antaks üle pärast tollivormistust, st tehingu puhul, kus seotud isik tegutseb importijana. Suurema osa tema Šveitsis asuva kaupleja/importija kaudu toimuva müügi puhul ei nõuta aga tarnetingimustes, et Šveitsi kaupleja/importija vormistaks kaubad tollis. Samal ajal väitis Severstal, et temaga seotud Šveitsis asuvaid kauplejaid/importijaid tuleks pidada tootja ekspordivõrgu osaks, mitte importijateks.

(110) Komisjon lükkas selle väite tagasi. Uurimise käigus tehti kindlaks, et SSE tegi uurimisperioodil vaatlusaluse toote müümisel imporditoiminguid. Erinevad rahvusvahelised müügitingimused (CIF, CFR, FOB, DAP või CIF) ei muuda asjaolu, et SSE tegutses liidu turul seotud importijana. Kuna kaupleja/importija on seotud eksportiva tootjaga, nähakse alusmääruse artikli 2 lõikes 9 ette, et sellise kaupleja/importija andmed ei ole usaldusväärsed, ja seetõttu oli vajalik kohandamine.

(111) Veel leidis komisjon, et SSEd ei saa pidada tootja ekspordivõrgu osaks. Emaettevõtja ja Šveitsi tütarettevõtja vahel ei ole ELi suunatud müügi seisukohast ainuõiguslikku suhet. Uurimise käigus tehti kindlaks, et kontsernis oli veel teisigi müügiosakondi, kes tegelesid ekspordiga ELi. Täpsemalt öeldes oli Venemaa emaettevõtjal kolm kanalit, mille kaudu vaatlusalust toodet ELi eksportida, nimelt otsemüük, müük Lätis asuva töötlemiskeskuse kaudu ja müük Šveitsis asuva seotud kaupleja/importija kaudu.

(112) Seetõttu järeldas komisjon, et kõigi seotud Šveitsi kaupleja/importija kaudu tehtud müügitehinguliikidega seotud müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi põhjal tehtud kohandusi tuleks kohaldada vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 9.

(113) Avalikustamise järel väljendas Severstal veel kord oma tugevat vastuseisu sellele, et komisjon kohaldas alusmääruse artikli 2 lõiget 9. Lisaks väitis ta, et komisjonis valitseb ebajärjekindel kohtlemine, kui võrrelda teisi eksportivaid tootjaid, kellel on kas liidus või väljaspool liitu seotud importijaid/kauplejaid.

(114) Komisjon kinnitas oma seisukohta, et seotud kauplejaid/importijaid saab kohelda alusmääruse artikli 2 lõike 9 alusel, kui nad teevad imporditoiminguid, isegi kui nad asuvad väljaspool liitu. Nagu on märgitud põhjenduses (110), oli see nii SSE puhul, ent teiste eksportivate tootjatega seotud kauplejad/importijad olid olenevalt iga äriühingu eri funktsioonidest teistsuguses olukorras.

(115) Lisaks seadis Severstal kahtluse alla komisjoni otsuse, et SSEd ei saa pidada tema ekspordivõrgu osaks. Severstali arutluskäik, näiteks see, et emaettevõtjal on täielik kontroll SSE üle ning et kasum ja kahjum jaotatakse emaettevõtjale, ei kaalunud aga komisjoni jaoks üles põhjenduses (111) esitatud tegureid, mis osutasid vastupidisele. Seepärast ei saa pidada SSEd Severstali-siseseks ekspordiosakonnaks.

(116) Ka eksportiv tootja NLMK vaidlustas pärast teabedokumendi avaldamist alusmääruse artikli 2 lõike 9 kohase müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi põhjal tehtud kohanduste kohaldatavuse temaga seotud Šveitsi tütarettevõtja Novex kaudu toimunud müügi puhul.

(117) Ta väitis, et Novex ei tegutsenud seotud importijana, kuivõrd ta ei importinud vaatlusalust toodet liitu. Kuna artikli 2 lõike 9 kohaldamine eeldab, et seotud isik peab tegutsema importijana, ei saaks Novexi ekspordihinna suhtes artikli 2 lõike 9 kohast kohandust kohaldada.

(118) Selle väite toetuseks kinnitas NLMK, et eksporditurgudel müüb ta raua- ja terasetooteid süstemaatiliselt kahe seotud kaupleja kaudu, kelleks on Novex Šveitsis ja Novexco (Cyprus) Limited Küprosel. Novex vastutab liitu suunatud eksportmüügi eest ja Novexco müüb ülejäänud maailmas. Need äriühingud tegutsevad NLMK eksportmüügiosakonnana ja NLMK Groupis ei ole ühtegi teist üksust või osakonda, mis vastutaks sellise eksportmüügiga tegelemise eest. NLMK ei ekspordi raua- ja terasetooteid otse.

(119) Novex ja Novexco on 100 % NLMK tütarettevõtjad, kellele NLMK on usaldanud mitte üksnes vaatlusaluse toote, vaid ka NLMK kogu ülejäänud tooteportfelli eksportmüügi. Need kaks seotud äriühingut tegutsevad NLMK majandusliku kontrolli all nii tulenevalt NLMK Groupi kapitalistruktuurist kui ka majanduslikust seisukohast. Oluline on see, et Novex ja Novexco turustavad vaid neid tooteid, mis pärinevad nendega seotud äriühingutest NLMK Groupi sees. Seega puudub neil iseseisev majandustegevus, mida võiks ellu viia sõltumatult väljaspool NLMK Groupi.

(120) Kuigi kogu NLMK raua- ja terasetoodete eksportmüük toimub Novexi ja Novexco kaudu, ei tegutse need seotud äriühingud tavaliselt nende toodete importijatena ELi või mujale, välja arvatud suundorienteeritud struktuuriga elektrotehniliste terasetoodete puhul, mida müüakse DDP-tarnetingimustel. Kogu muu Novexi ja Novexco eksportmüük põhineb tarnetingimustel, mille kohaselt nad ei tegutse asjaomaste raua- ja terasetoodete importijatena.

(121) Seetõttu leidis NLMK, et Novexit ei saa kvalifitseerida asjaomaste toodete importijaks, kuivõrd ta ei täida kauba tollivormistuse ega muid funktsioone, mida teeb importija.

(122) Veel väitis NLMK, et Novexi töötajad osalevad NLMK Groupi strateegilise müügi planeerimise komisjonis ning aitavad oma eksporditurgude alaste teadmistega kaasa kontserni müügiplaneerimisele ja hinnakujundusele. Seega ei ole NLMK mitte ainult täiesti teadlik Novexi hinnast esimesele sõltumatule kliendile, vaid selline hind kehtestatakse NLMK ja Novexi töötajate koostöös. Samal ajal on vaatlusaluse toote sektoris peamised kliendid – vähemalt NLMK ekspordi puhul liitu – kaubandusettevõtted, kes eelistavad kulude optimeerimiseks toodete tollivormistuse ise teha. Samuti võimaldab vaatlusaluse toote ostmine FOB-tarnetingimustel, ekspordisadama või CIF-tarnetingimustel müüa kaubandusettevõtetel last lühikese etteteatamisega mis tahes sihtkohta, kus pakutakse parimat hinda, ja see ei pruugi olla ilmtingimata liidus. Seepärast on kauplejatel vähe kasu sellest, kui toote puhul ette nähtud tollivormistuse teeb liitu tarnija.

(123) Kokkuvõttes leidis NLMK, et kuigi suundorienteeritud struktuuriga elektrotehnilisi terasetooteid tarnitakse enamasti töötlejatele otse, tarnitakse muid raua- ja terasetooteid peamiselt sõltumatutele kauplejatele liidus. Klientide eriliigilisus põhjustab erinevusi kokkulepitud Incotermi tarneklauslites ja vastavas rollis, mida täidavad Novex ja Novexco. Selle tulemuseks on olukord, kus NLMK väitel ei kajasta suundorienteeritud struktuuriga elektrotehnilisi terasetooteid käsitlevas uurimises täheldatud olukord Novexi tegelikku rolli, mida ta täidab vaatlusaluse toote või muude raua- ja terasetoodete puhul. NLMK jõudis järeldusele, et Novexit tuleks pidada NLMK-siseseks müügiosakonnaks.

(124) Komisjon tuletas meelde, et selle hindamisel, kas tootjat ja temaga seotud kauplejat tuleks vaadelda ühe majandusüksusena ja seotud kauplejat tootja enda müügiosakonnana või mitte, tuleb arvesse võtta seotud kaupleja üldisi funktsioone ning seetõttu ka vaatlusalusest tootest erinevate toodetega seotud tegevust (10).

(125) Kuigi uurimine kinnitas, et Novex ei tegelenud uurimisperioodil vaatlusaluse toote impordiga, tuleks käesoleva juhtumi korral märkida Novexi kvalifitseerumise kohta järgmist. Novex on asutatud kauplejana Šveitsi õiguse alusel (11). Oma põhikirja kohaselt on äriühingu eesmärk terasetoodete ja toorainete ost, müük ja turustamine Šveitsis ja välismaal. Kaubeldavate toodete tarnijate kohta ametlikku piirangut ei ole. Lisaks allkirjastasid NLMK ja Novex ulatuslikud raamlepingud, mis hõlmavad pooltevahelist müüki ja ostmist. Näiteks sätestatakse nendes lepingutes mittevastavate toodetega seotud nõuete üksikasjalikud menetlused, nähakse ette karistused maksete või kaupade tarnimise hilinemise korral, samuti kolmanda isiku vahendustegevus vaidluste korral. Komisjon märkis veel, et Novexi 2015. aasta finantsaruannete kohaselt on tema põhitegevusala terasega kauplemine, sealhulgas igasugune intresside saamisega seotud tegevus, ning et märkimisväärne osa tema teraseostudest on pärit NLMK Groupi äriühingutest.

(126) Lisaks tunnistas NLMK ise 7. juunil 2017 esitatud teabes, et suundorienteeritud struktuuriga elektrotehniliste terasetoodete puhul tegutseb Novex seotud importijana, mis kinnitab järeldust, et Novex ei sarnane NLMK-sisese müügiosakonnaga.

(127) Nendel põhjustel järeldas komisjon, et Novexi ja NLMK suhe ei kujuta endast ühtse ja sisemise müügiosakonna seost, mis võiks muuta need kaks juriidilist isikut üheks majandusüksuseks, vaid selle asemel loeti ta võrdseks esindajaga, kes töötab komisjonitasu alusel alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i tähenduses.

(128) Lõpliku avalikustamise järel kordas NLMK oma väidet, et tema ja temaga seotud kaupleja Novex moodustavad ühe majandusüksuse. Talle tundus, et komisjon ei võta arvesse kahe üksuse omavahelise seose majanduslikku tegelikkust. Eelkõige avaldas ta kriitikat, et komisjoni vaatenurk Novexi suhtes on formaalne ja teoreetiline. Novex ei olnud kaubandusettevõttena registreeritud ja ametliku piirangu puudumine ei olnud oluline, sest tema hanked ei tulnud tegelikult muudest allikatest. Pealegi, isegi kui NLMK ja Novexi vahel oleks sõlmitud leping, valitseks kahe üksuse vahel tegelik solidaarsus. Väidetavalt konsolideeriti Novexi tulemused täielikult kontserni raamatupidamises.

(129) Komisjon lükkas need väited tagasi. Et hinnata Novexi ja NLMK vahelist seost, ei saa teoreetilise või formaalsena kõrvale jätta kahe üksuse vahelist müüki ja ostu reguleeriva raamlepingu olemasolu. Pigem näitab see, et kahel üksusel on eri ülesanded ja nende vahel ei ole alluvussuhet. Lisaks on ebatavaline, et asutusesisene müügiosakond tegeleb impordiga, mida Novex vähemalt ühe terasetoote (suundorienteeritud struktuuriga elektrotehnilised terasetooted) puhul tegi. Lõpuks võis Novex igal ajal otsustada, et ostab kuumvaltsitud lehtterast muudest allikatest, mida struktuurisisene eksportmüügiosakond ei saaks teha. Seepärast jäi komisjon oma seisukoha juurde, et alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i kohane kohandamine on põhjendatud.

(130) Ka MMK vaidlustas esimest korda pärast lõplikku avalikustamist alusmääruse artikli 2 lõike 9 kohaldamise oma seotud kaupleja MMK Trade Steel AG suhtes. Korrates Severstali õiguslikke seisukohti, väitis ta samuti, et emaettevõtjale kuuluv täielik kontroll ning kasumi ja kahjumi jaotamine Venemaa emaettevõtjale näitavad, et MMK Trade Steel AG oli osa ühtsest ekspordivõrgust.

(131) Komisjon kordas oma õiguslikku seisukohta, et seotud kauplejaid/importijaid saab kohelda alusmääruse artikli 2 lõike 9 alusel, kui nad tegelevad impordiga, isegi kui nad asuvad väljaspool liitu. Nagu Hiina Rahvavabariigist pärit külmvaltsitud lehtterastooteid käsitlevas uurimises on juba leitud, kuulus MMK Trade Steel AG sellesse kategooriasse (12).

(132) Järelikult ei saanud komisjon nõustuda ka väitega, et MMK ja MMK Trade Steel AG moodustavad ühe majandusüksuse. Igal juhul tegutses MMK-l Venemaal ka oma ekspordiosakond ja osa oma terasest müüs ta Euroopasse otse. Seega ei saa MMK Trade Steel AG-d pidada MMK-siseseks ekspordiosakonnaks.

3.4.3. Võrdlus

(133) Komisjon võrdles normaalväärtust ja eksportivate tootjate ekspordihinda tehasest hankimise tasandil.

(134) Õiglase võrdluse tagamiseks kohandas komisjon vajaduse korral normaalväärtust ja/või ekspordihinda, et võtta vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 10 arvesse hindade võrreldavust mõjutavaid erinevusi. Kohandusi tehti füüsikaliste omaduste (vahemikus 0–2 %), transpordi-, kindlustus-, käitlemis-, laadimis- ja lisakulude (vahemikus 1–8 %), pakendamiskulude (vahemikus 0–1 %), krediidikulude (vahemikus 0–2 %), komisjonitasude (vahemikus 0–4 %) ja muude tegurite (vahemikus 0–1 %) põhjal.

(135) Pärast teabedokumendi avalikustamist väitis Severstal, et mõningate müügi-, üld- ja halduskuludega, nimelt finantstulu ja transpordikuludega seotud kohandused olid valesti tehtud.

(136) Äriühingu väitel oleks müügi-, üld- ja halduskulude protsendi kindlakstegemisel tulnud arvesse võtta finantstulu. Lisaks oli see Šveitsis asuva seotud tütarettevõtja tulu samal ajal Severstali kulu, nagu on näidatud küsimustiku vastuste G-PL tabelis, mida jällegi võeti arvesse selle kindlakstegemisel, kas müük siseturul toimus tavapärase kaubandustegevuse käigus.

(137) Komisjon lükkas selle väite tagasi. Severstal toodab ja müüb suures valikus tooteid ning ta ei suutnud tõendada, et kõnealune finantstulu, mis on Šveitsi tütarettevõtjalt emaettevõtjale laiendatud üldine laen, oli seotud vaatlusaluse tootega.

(138) Pärast avalikustamist kordas Severstal oma väidet ja kinnitas, et eespool nimetatud finantstulu on „intressid laenudelt, mida anti Severstali pika tootmistsükliga toodetele, mille hulka vaatlusalune toode kuulub“. Lisaks palus ta eraldada asjaomase summa üksnes vaatlusaluse toote jaoks. Komisjoni arvates ei saanud seda väidet aga kaaluda, sest puudusid täpsemad andmed selle kohta, miks „pika tootmistsükliga toodete“ jaoks antud üldine laen oli seotud ka vaatlusaluse tootega.

(139) Mis puudutab transpordikulu kohandamist, siis väitis Severstal, et komisjon arvestas müügi-, üld- ja halduskulude osana maha transpordikulude vale summa.

(140) Komisjon nõustus Severstali väitega transpordikulude kohta ja kasutas arvutustes äriühingu teatatud tegelikke transpordikulusid. Topeltarvestamise vältimiseks seati need 0-tasemele, sest neid oli juba arvestatud mahaarvamiste arvutuses.

3.4.4. Dumpingumarginaal

(141) Eksportivate tootjate puhul võrdles komisjon samasuguse toote iga liigi kaalutud keskmist normaalväärtust vaatlusaluse toote vastava liigi kaalutud keskmise ekspordihinnaga kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõigetega 11 ja 12.

(142) Venemaa koostöötase on kõrge, sest koostööd tegevate eksportivate tootjate eksport moodustas uurimisperioodil peaaegu 100 % Venemaa koguekspordist liitu. Seetõttu otsustas komisjon kehtestada üleriigilise dumpingumarginaali, mida kohaldatakse kõigi teiste äriühingute suhtes samal tasemel, nagu on kehtestatud kõige suurema dumpingumarginaaliga äriühingu, st Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron & Steel Works (PJSC MMK) kontserni puhul.

(143) Dumpingumarginaalid, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksude tasumist, on järgmised. Äriühing Dumpingumarginaal Public Joint Stock Company Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK) 33,0 % PAO Severstal 5,3 % Novolipetsk Steel 15,0 % Kõik teised äriühingud 33,0 %

3.5. Serbia

(144) Serbias on ainult üks vaatlusaluse toote eksportiv tootja, kes tegi käesolevas uurimises täielikku koostööd. Suurem osa tema müügist liitu oli otsemüük sõltumatutele ostjatele, mõningane osa müügist toimus aga Slovakkias asuva seotud importija kaudu.

3.5.1. Normaalväärtus

(145) Selle ainukese eksportiva tootja puhul tehti normaalväärtus kindlaks vastavalt punktis 3.1.1 kirjeldatud üldmetoodikale. Selle tulemusena põhines normaalväärtus 23 % tooteliikide puhul, mis moodustavad 71 % eksportiva tootja liitu suunatud ekspordi mahust, tavapärases kaubandustegevuses kasutatud omamaisel hinnal. Kui tooteliigi omamaine müük sõltumatutele klientidele moodustas uurimisperioodil kogumahu poolest vähem kui 5 % identsete või võrreldavate tooteliikide liitu suunatud eksportmüügi kogumahust, kasutati selle tooteliigi normaalväärtuse arvutamiseks selle tooteliigi müügi-, üld- ja halduskulusid ja kasumit, mitte müügi-, üld- ja halduskulude kaalutud keskmist ja kasumit. Kui aga tooteliigi kaalutud keskmine hind oli väiksem kui tootmise ühikukulu, arvutati normaalväärtus kooskõlas põhjenduses (55) sätestatud metoodikaga.

3.5.2. Ekspordihind

(146) Ekspordihinna kindlakstegemiseks kasutati punktis 3.1.2 kindlaks määratud üldmetoodikat ja eeskätt alusmääruse artikli 2 lõiget 8. Seotud importija kaudu toimuva müügi puhul arvutati ekspordihind alusmääruse artikli 2 lõike 9 alusel.

3.5.3. Võrdlus

(147) Komisjon võrdles normaalväärtust ja koostööd tegeva ainsa eksportiva tootja ekspordihinda tehasest hankimise tasandil.

(148) Õiglase võrdluse tagamiseks kohandas komisjon vajaduse korral normaalväärtust ja/või ekspordihinda, et võtta vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 10 arvesse hindade võrreldavust mõjutavaid erinevusi. Kohandusi tehti transpordi-, kindlustus-, käitlemis-, laadimis- ja lisakulude (vahemikus 5–9 %), krediidikulude (vahemikus 0–1,5 %), pangatasude (vahemikus 0–1 %) ja komisjonitasude (vahemikus 0,5–2 %) põhjal.

3.5.4. Dumpingumarginaal

(149) Komisjon võrdles samasuguse toote iga liigi kaalutud keskmist normaalväärtust vaatlusaluse toote vastava liigi kaalutud keskmise ekspordihinnaga kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõigetega 11 ja 12.

(150) Serbia koostöötase oli väga kõrge, sest koostööd tegeva eksportiva tootja eksport moodustas uurimisperioodil ligikaudu 100 % koguekspordist liitu. Selle alusel määras komisjon üleriigilise dumpingumarginaali kindlaks samal tasandil kui ainsa eksportiva tootja puhul.

(151) Dumpingumarginaalid, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksude tasumist, on järgmised. Äriühing Dumpingumarginaal Železara Smederevo d.o.o. 38,7 % Kõik teised äriühingud 38,7 %

3.6. Ukraina

(152) Ukrainas on üks rühm, mis koosneb vaatlusaluse toote kolmest seotud eksportivast tootjast (käesolevas punktis nimetatakse neid ühiselt „eksportivaks tootjaks“) ja mis tegi käesolevas uurimises täielikult koostööd. Kaks tootmisüksust asuvad Mariupolis Donetski piirkonnas, mis oli uurimise ajal konfliktipiirkond. Eksportiva tootja taotluse alusel otsustas komisjon arvutustest välja jätta neist tootmisüksustest ühe, mille eksport liitu oli mahu poolest väike.

(153) Oma märkustes teabedokumendi kohta palus kaebuse esitaja selgitada komisjonil oma otsust jätta üks Ukraina äriühing dumpingumarginaali arvutusest välja.

(154) Komisjon jättis äriühingu välja sellepärast, et tema väike müügiosa rühma müügis ei oleks dumpingumarginaali mõjutanud. Lisaks oli asjaomaste andmete kontrollimine võimatu, sest piirkonnas oli sõjategevus. Komisjon käsitles seda olukorda force majeure'ina.

(155) Siseturul müüs eksportiv tootja samasugust toodet otse ja seotud kaupleja kaudu.

(156) Eksportiva tootja kogu müük liitu toimus Šveitsis asuva seotud kaupleja kaudu. See kaupleja müüs vaatlusalust toodet nii liidus asuvatele seotud kui ka sõltumatutele importijatele.

3.6.1. Normaalväärtus

(157) Eksportiva tootja puhul tehti normaalväärtus kindlaks vastavalt punktis 3.1.1 kirjeldatud üldmetoodikale. Ühe tootmisüksuse puhul põhines normaalväärtus ainult tavapärase kaubandustegevusega seotud omamaistel hindadel. Teise tootmisüksuse puhul põhines normaalväärtus osaliselt tavapärase kaubandustegevusega seotud omamaistel hindadel (38 % tooteliikide jaoks, mis moodustavad 12 % sellest üksusest liitu suunatud ekspordi kogumahust) ja osaliselt see arvutati. Kui tooteliigi omamaine müük sõltumatutele klientidele moodustas uurimisperioodil kogumahu poolest vähem kui 5 % identsete või võrreldavate tooteliikide liitu suunatud eksportmüügi kogumahust, kasutati selle tooteliigi normaalväärtuse arvutamiseks selle tooteliigi müügi-, üld- ja halduskulusid ja kasumit, mitte müügi-, üld- ja halduskulude kaalutud keskmist ja kasumit. Kui aga tooteliigi kaalutud keskmine hind oli väiksem kui tootmise ühikukulu, arvutati normaalväärtus kooskõlas põhjenduses (55) sätestatud metoodikaga.

(158) Eksportiv tootja nõudis tootmiskulude kohandamist ühe konfliktipiirkonnas asuva tootmisüksuse, nimelt Ilyich Iron and Steel Works of Mariupoli (edaspidi „Ilyich“) puhul tavapäratute tootmiskulude tõttu, mida põhjustasid otseselt ja kaudselt sõjalised operatsioonid piirkonnas. Eksportiv tootja tegi ettepaneku võrrelda kohandamismäära kindlakstegemiseks Ilyichi ühikukulude muutumist ühikuhindade muutumisega konfliktist mõjutamata tootmisüksuses, nimelt Iron and Steel Works Zaporizhstalis (edaspidi „Zaporizhstal“). Et teha kindlaks see, mida eksportiv tootja nimetas ühikukuluks, võttis eksportiv tootja iga tootmisüksuse puhul kõigi müüdud kaupade kulud ja jagas need samal kalendriaastal toodetud kuumvaltsitud terasetoodete mahuga. Eksportiv tootja järgis seda meetodit 2013. aastast (konfliktieelne aeg) kuni 2015. aastani ja tegi selle alusel ettepaneku kohandada Ilyichi kulusid teatava protsendi ulatuses allapoole.

(159) Pärast hoolikat kaalumist leidis komisjon, et kohanduse kvantifitseerimiseks pakutud meetod ei ole sobiv. Esiteks ei olnud see, mida nimetati ühikukuluks, kuumvaltsitud lehtterase ühiku kulu, sest see sisaldas kõigi müüdud kaupadega seotud kulusid, mis hõlmasid muid kaupu. Kõnealused muud kaubad moodustasid märkimisväärse osa Zaporizhstali toodangust ja veelgi suurema osa Ilyichi toodangust. Kohanduse kvantifitseerimise meetodi puhul ei võetud täielikult arvesse muud toodangut ja kulude muutumist. Ajavahemikul, mida eksportiv tootja soovitas selle meetodi puhul kasutada, ei püsinud muu toodang ja kulud muutumatuna. Eksportiv tootja möönis tegelikult enda esitatud märkustes, et aastatel 2012–2016 suurenes mõningate muude toodete tootmine Ilyichis märgatavalt. Kohanduse kvantifitseerimise meetodiga kanti need kasvavad kulud üle kuumvaltsitud lehtterase vähenevale toodangule, mille tõttu suurenes – ilmselt olulisel määral – see, mida eksportiv tootja nimetas ühikukuluks. Teiseks, isegi kui kulu, mida eksportiv tootja soovitas kasutada, oli kuumvaltsitud lehtterastoodete tegelik tootmiskulu, tegi ta ettepaneku võrrelda toodangu kogust müügikuluga, milles ei võetud arvesse laoseisu muutumist. Eksportiv tootja oleks pidanud võrdlema kas toodangu kogust tootmiskuludega või müüdud kogust müügikuludega. Kolmandaks võrreldi kohanduse kvantifitseerimise meetodiga suundumusi kuni 2015. aastani ja tehti ettepanek kohaldada selle arvutuse tulemust – st vähendamist – uurimisperioodi (1. juuli 2015 kuni 30. juuni 2016) käsitlevate andmete suhtes. See ei ole õige, sest see meetod oleks pidanud käsitlema suundumusi kuni uurimisperioodini.

(160) Oma märkustes teabedokumendi kohta ei käsitlenud eksportiv tootja kohanduse kvantifitseerimise meetodi eespool kirjeldatud puudusi. Selle asemel võrdles ta kahe tootmisüksuse tootmiskulu tooteliigi kohta uurimisperioodi vältel, väites, et selle toimingu tulemus on sarnane tulemusega, mis saavutati kohanduse kvantifitseerimise meetodiga. Eksportiv tootja jättis aga tähelepanuta asjaolu, et kohanduse kvantifitseerimise meetodi pakkumise põhjus oligi see, et kahe tootmisüksuse kulusid ei saa mingil aastal lihtsalt niisama võrrelda, sest need olid enne konflikti algust erinevad. Nimelt oli nn ühikukulu kvantifitseerimismeetodi puhul kasutatud andmete kohaselt 2013. aastal Ilyichis palju suurem kui Zaporizhstalis. See erinevus ei ole suhtarvuna väljendades suurem kui uurimisperioodi aegne kahe tootmisüksuse tootmiskulu erinevus tooteliigi kohta, mida eksportiv tootja soovis kasutada meetodi toetamiseks.

(161) Lõpliku avalikustamise kohta esitatud märkustes väitis eksportiv tootja, et komisjon ei pidanud eksportiva tootjaga sisukat mõttevahetust ega küsinud või täpsustanud lisateavet, mida ta võis pidada väite nõuetekohaseks hindamiseks vajalikuks. Ainus kord, mil komisjon täpsustas, millist teavet ja metoodikat on nõude hindamiseks vaja, oli eksportiva tootja sõnul lõplikul avalikustamisel 17. juulil 2017.

(162) Komisjon märkis, et see väide on faktiliselt vale. Kavandatud kohandamismeetodi puuduste üksikasjalik selgitus edastati eksportivale tootjale teabedokumendi 4. lisas 4. aprillil 2017. Selle üksikasjaliku kirjelduse lisamise põhjus oli anda eksportivale tootjale võimalus ja piisavalt aega nende puuduste kõrvaldamiseks. Nagu on märgitud eespool põhjenduses (160), ei teinud eksportiv tootja seda.

(163) Märkustes lõpliku avalikustamise kohta väitis eksportiv tootja, et eespool põhjenduses (159) nimetatud muud tooted peale kuumvaltsitud terastoodete ei moodusta olulist osa Zaporizhstali ja Ilyichi toodangust. Oma väite kinnituseks viitas eksportiv tootja andmetele, mille ta esitas 16. veebruaril 2017 komisjonile Ilyichi tootmiskoguste kohta.

(164) Selle kohta märkis komisjon, et eksportiva tootja viidatud andmed esitati pärast seda, kui kontrollkäik oli juba toimunud, ja seega ei olnud võimalik neid kontrollida. Lisaks käsitlevad andmed tootmiskogust tonnides ega puuduta selle kulusid ega väärtust. Toodetud kogus ei kajasta tootmiskulusid, eriti kui arvestada, et muud tooted hõlmavad rohkem lisandväärtusega ja seega lisakuludega tooteid, nagu külmvaltsitud ja tsingitud teras. Mis puudutab andmeid, mida komisjon oma väidete puhul kasutas, siis esitas eksportiv tootja oma vastuses dumpinguvastasele küsimustikule käibeandmed nii kogu tehase, selle asjaomase osakonna kui ka vaatlusaluse toote kohta. Komisjon kontrollis neid käibeandmeid kontrollkäigu ajal ja neid kasutati kulude puhul näitajana, millest nähtus, et muud tooted peale kuumvaltsitud terastoodete moodustasid Ilyichi toodangust olulise osa.

(165) Järgmistes märkustes lõpliku avalikustamise kohta ei nõustunud eksportiv tootja komisjoni eespool põhjenduses (159) esitatud märkusega muude kui kuumvaltsitud terastoodete valmistamise kasvu kohta, mis suurendab põhjendamatult meetodis kasutatud nn ühikukulusid. Eksportiv tootja väitis, et Ilyichi müüdud kaupade kogukulu üldine kasv ei vasta komisjoni loogikale, mille kohaselt muude toodete toodangu mahu kasv võib suurendada kuumvaltsitud terastoodete kohta arvutatud nn ühikukulu.

(166) Komisjon ei nõustunud selle märkusega. Nagu eespool märgitud, jagas eksportiv tootja nn ühikukulu kindlakstegemiseks müüdud kaupade kogukulu (sealhulgas muude kui kuumvaltsitud terastoodete kulud) tehases asjaomasel perioodil valmistatud kuumvaltsitud terastoodete kogusega. Nagu eksportiv tootja tunnistas, suurenes meetodis arvessevõetud perioodil mõningate kuumvaltsitud terastoodetest erinevate toodete kogus märgatavalt. Sellest tulenev nende toodete tootmiskulude kasv kanti eksportiva tootja pakutud meetodi järgi üle kuumvaltsitud terastoodetele, mis suurendas nn ühikukulu (st kergitas nn ühikukulu kogu asjaomase perioodi jooksul), mille põhjal pakkus eksportiv tootja välja kulude kohandamise Ilyichis. See kehtib sõltumata sellest, kas tehase müüdud kaupade üldkulud suurenesid, vähenesid või jäid samaks.

(167) Mis puudutab komisjoni põhjenduses (159) esitatud märkust, et meetodi puhul oleks tulnud järgida suundumusi kuni uurimisperioodini, siis väitis eksportiv tootja oma märkustes lõpliku avalikustamise kohta, et ta ei saanud esitada selle meetodi puhul kasutamiseks uurimisperioodi käsitlevaid andmeid, sest 2016. aasta auditeeritud aruanne ei olnud kuni viimase ajani kättesaadav.

(168) Selle kohta märkis komisjon, et dumpinguvastase küsimustiku täitmise eesmärgil suutis eksportiv tootja esitada suure hulga uurimisperioodi käsitlevaid andmeid. Seetõttu ei ole selge, miks ta ei saanud esitada uurimisperioodi käsitlevaid andmeid pakutud meetodi põhjendamiseks, seda enam et eespool põhjenduses (162) märgitut arvestades oli eksportival tootjal selle tegemiseks nii võimalus kui ka aeg.

(169) Lõpuks rõhutas eksportiv tootja lõpliku avalikustamise kohta esitatud märkustes, et uurimisperioodi aegne kahe tootmisüksuse vaheline tootmiskulu erinevus tooteliigi kohta, mida on käsitletud eespool põhjenduses (160), toetab kohandamismeetodit, sest see erinevus on sarnane meetodi kohaselt saadud erinevusega.

(170) Komisjon ei nõustunud selle märkusega. Oma märkustes ei käsitlenud eksportiv tootja asjaolu, et vastavalt kvantifitseerimismeetodis kasutatud andmetele oli Ilyichi nn ühikukulu 2013. aastal (st tavapärases konfliktieelses olukorras) palju suurem kui Zaporizhstali nn ühikukulu. See erinevus on suhtarvuna väljendades suurem kui uurimisperioodi aegne kahe tootmisüksuse tootmiskulu erinevus tooteliigi kohta. See tähendab, et Ilyichi ja Zaporizhstali ühikukulude erinevus on 2013. aasta ja uurimisperioodi vahel kas vähenenud (st Iljitši ühikukulu on vähenenud võrreldes Zaporizhstali omaga) või on meetodis kasutatud nn ühikukulu täiesti ebausaldusväärne. Nagu on selgitatud eespool põhjenduses (159), on vähemalt viimati mainitu õige, sest meetodi kohaseid nn ühikukulusid moonutab see, et lisatud on muude toodete müügikulu, mis muutus asjaomasel perioodil mõlemas tootmisüksuses erinevalt. Järelikult ei kinnita uurimisperioodi aegne tootmiskulu erinevus tooteliigi kohta eksportiva tootja pakutud meetodi täpsust.

(171) See väide lükati eespool kirjeldatud põhjustel tagasi.

(172) Zaporizhstal kinnitas oma finantsaruannetes suurt kahju, mida põhjustas välisvaluuta vahetuskursi erinevuste tõttu muus vääringus kui Ukraina grivnas toimunud tehingute teisendamine. Eksportiv tootja väitis, et need kulud, mis ei tekkinud tavapärase kaubandustegevuse käigus, tuleks kindlaks määrata alusmääruse artikli 2 lõike 6 punkti c kohaselt ja kehtestada tuleks ülempiir, mis kajastab äriühingu tavalisi tegevustingimusi.

(173) Komisjon ei nõustunud selle väitega. Seda kahju kajastati nõuetekohaselt äriühingu raamatupidamisarvestuses ja see tekkis uurimisperioodil. Komisjon lükkas selle väite seetõttu tagasi, pidades seda kahju äriühingu tegevusega seotud müügi-, üld- ja halduskulude osaks ning lisades selle normaalväärtuse arvutusse.

(174) Märkustes teabedokumendi kohta kinnitas eksportiv tootja, et Zaporizhstali müügi-, üld- ja halduskulude arvutamisel kasutatud finantskulusid kajastati nõuetekohaselt äriühingu raamatupidamisarvestuses ja need tekkisid uurimisperioodil. Seejärel kordas eksportiv tootja oma väidet, et kõnealused müügi-, üld- ja halduskulud oleksid pidanud põhinema alusmääruse artikli 2 lõike 6 punktil c, sest osa nendest finantskuludest ei olnud seotud toodete valmistamise ja/või müügiga. Selle väite tõestuseks esitas eksportiv tootja tükk aega pärast kontrollkäigu toimumist ja algse väite esitamist uue andmekogumi. Lõpuks juhtis eksportiv tootja tähelepanu mitmele alusmääruse sättele, milles käsitletakse müügi-, üld- ja halduskulude arvutamist ja nõutakse, et selline arvutus oleks põhjendatud.

(175) Komisjon ei nõustunud selle analüüsiga. Alusmääruse artikli 2 lõike 6 kohaselt põhinevad müügi-, üld- ja halduskulud tegelikel andmetel toote valmistamise ja müügi kohta. Artikli 2 lõike 6 punkti c võib kasutusele võtta alles siis, kui selliseid summasid ei ole võimalik kindlaks määrata. Nagu eksportiv tootja tunnistas, on tegelikud müügi-, üld- ja halduskulud kirjas tema raamatupidamisaruannetes ja sisaldavad kõnealuseid finantskulusid. Väide, et osa finantskulusid ei ole seotud toodete valmistamise ja/või müügiga, tuleb tagasi lükata. Esiteks ei ole uurimise praeguses etapis võimalik kontrollida andmeid, mille eksportiv tootja selle väite kinnituseks esitas. Eksportival tootjal oli piisavalt aega ja eelteavet selle teabe esitamiseks siis, kui toimus kontrollimine, kuid ta ei kasutanud seda võimalust. Teiseks tegeleb Zaporizhstal ainult oma toodete valmistamise ja müügiga. Eksportiv tootja ei ole kordagi esitanud tõendeid, mis tõendaksid vastupidist. Viide nõudele, et müügi-, üld- ja halduskulude arvutamine peab olema põhjendatud, on asjakohatu, sest komisjon ei arvutanud kõnealuseid müügi-, üld- ja halduskulusid, vaid määras need kindlaks kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõikega 6. Seepärast lükati see väide tagasi.

(176) Märkustes lõpliku avalikustamise kohta väitis eksportiv tootja, et kõnealused kulud olid seotud tehase üldise majandustegevusega, kuid mitte tegevusega, mis hõlmab vaatlusaluse toote valmistamist ja müüki. Eksportiv tootja väitis veel, et komisjon ei käsitlenud tõendeid, mis puudutasid tema taotlust need kulud välja jätta. Seejärel väitis eksportiv tootja, et komisjon eiras isegi pelgalt asjaolu, et väite tõestuseks üldse tõendeid esitati, märkides, et ei ole esitatud ühtegi tõendit, mis lükkaks ümber selle, et Zaporizhstal tegeleb ainult oma toodete valmistamise ja müügiga. Lõpuks märkis eksportiv tootja seoses komisjoni märkusega mõningate finantskulude väljajätmist toetava uue andmekogumi kohta, et see väide esitati iseenesest vastusena dumpinguvastasele küsimustikule ning et asjaomased andmed olid koos vastusega esitatud auditeeritud aruandes.

(177) Vastuseks eespool esitatule märkis komisjon, et eksportiv tootja esitas seoses kõnealuse väitega kaks taotlust. Esimene taotlus, mis esitati vastustes dumpinguvastasele küsimustikule ja mida seejärel põhjendati Zaporizhstali 5. jaanuari 2017. aasta teates, käsitles tema finantskulude kohandamist varasemale tasemele tavapärastel tegutsemistingimustel. Teine taotlus, mis esitati esimest korda 2. mail 2017 märkustes teabedokumendi kohta pärast Zaporizhstalis tehtud kontrolle, käsitles kohandamist müügi-, üld- ja halduskulude põhjal selliste kulude väljajätmise teel, mis väidetavalt ei olnud seotud vaatlusaluse toote valmistamise ja/või müügiga.

(178) Nagu on selgitatud eespool põhjenduses (175), ei saa komisjon kohandada Zaporizhstali finantskulusid varasemale tasemele tavapärastel tegutsemistingimustel, sest vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 6 peavad müügi-, üld- ja halduskulud põhinema tegelikel andmetel toote valmistamise ja müügi kohta. Need andmed olid komisjonil olemas ja neid kasutati asjaomases arvutuses. Eksportiva tootja märkustes lõpliku avalikustamise kohta selles küsimuses muid väiteid ei esitatud, seetõttu ei ole edasine selgitamine vajalik.

(179) Mis puudutab teist taotlust, st Zaporizhstali normaalväärtuse kohandamist, et jätta välja kulud, mis ei ole väidetavalt vaatlusaluse toote valmistamise ja/või müügiga seotud, märkis komisjon, et teabedokumendi kohta esitatud märkustest ei selgu, et need kulud ei ole vaatlusaluse toote valmistamise ja/või müügiga otseselt või kaudselt seotud. Nagu eespool märgitud, piirdub Zaporizhstali tegevus komisjoni teadmist mööda tema toote valmistamise ja müügiga. Seetõttu oleksid tema finantskulud üldiselt nii või teisiti selle tegevusega seotud. On tõsi, et kirjed, mida eksportiv tootja nimetas teabedokumendi kohta esitatud märkustes vaatlusaluse toote valmistamise ja/või müügiga mitteseotuks, hõlmavad rahavooga seotud investeeringuid, laene toorainet tootvatele tütarettevõtjatele või töötajate hüvitistest tulenevaid kohustusi. Näib, et need kulud on vaatlusaluse toote valmistamise ja/või müügiga vähemalt kaudselt seotud.

(180) Selle küsimuse edasine kontrollimine oli võimatu, sest see taotlus esitati alles 2. mail 2017, tükk aega pärast asjaomase kontrollkäigu tegemist (mis toimus 24. novembril 2016). 5. jaanuari 2017. aasta teates, mis esitati samuti pärast asjaomast kontrollkäiku, mainis eksportiv tootja, et teatavad laenudega seotud finantskulud võeti kasutusele üldistel eesmärkidel ning need ei olnud vaatlusaluse toote valmistamise ja müügiga seotud. Täpsemaid andmeid selle küsimuse kohta tol korral ei esitatud, sest eksportiv tootja ei taotlenud nende laenude väljajätmist, kuid jäi oma nõude juurde kohandada Zaporizhstali finantskulusid varasemale tasemele tavapärastes tegutsemistingimustes.

(181) Selle kohta väitis eksportiv tootja lõpliku avalikustamise kohta esitatud märkustes, et Zaporizhstalis tehtud kontrollkäigu ajal esitati komisjonile „audiitori aruannete täielik ja põhjalik versioon, mis tõstatab selgelt küsimuse tehase lisanduvate finantskulude kohta, mis ei ole seotud vaatlusaluse toote valmistamise ja müügiga“. Seejärel väitis eksportiv tootja, et komisjon oleks võinud kasutada seda võimalust Zaporizhstali esitatud tõendite kontrollimiseks ja vajaduse korral lisaselgituste küsimiseks.

(182) Esiteks märkis komisjon, et nagu eksportiv tootja osutas, ei esitatud Zaporizhstali täielikke aastaaruandeid enne kontrollkäiku, kuigi neid nõutakse dumpinguvastases küsimustikus. Seejärel nentis komisjon, et nagu eksportivale tootjale 27. oktoobri 2016. aasta kontrollimisele eelnevas kirjas teatati, oli kontrollkäigu eesmärk kontrollida küsimustiku vastustes esitatud teavet, võrreldes selles esitatud andmeid alusdokumentide, kulu- ja finantsarvestusega ning auditeeritud finantsaruannetega. Mõningate Zaporizhstali vaatlusaluse toote valmistamise ja müügiga väidetavalt mitteseotud finantskulude küsimust ei tõstatatud enne 2. maid 2017 ja seda üksnes puudutati 5. jaanuari 2017. aasta teatises. Mõlemat tehti pärast seda, kui kontrollkäigud Zaporizhstali valdustesse olid juba tehtud. Seetõttu ei olnud ega saanudki komisjoni nimetatud kontrollkäigu tööprogrammis olla kõnealuse küsimuse uurimist ja nende kulude kontrollimist. Väitega, et valmistamise või müügiga mitteseotud finantskulude küsimuse tõstatas lihtsalt asjaolu, et need kulud olid auditeeritud aruannetes kajastatud, eiratakse kontrollkäigu eesmärki ja komisjoni rolli selles, millest teavitati eksportivat tootjat kontrollkäigueelses kirjas enne selle algust. Kui vaadelda seda koos asjaoluga, et täielikud auditeeritud aruanded esitati alles kontrollkäigu ajal ja, nagu eespool mainitud, ei ole kaugeltki selge, et asjaomased kulud ei ole seotud vaatlusaluse toote valmistamise ja müügiga, sunnib see väite selle osa tagasi lükkama.

(183) See väide lükati eespool kirjeldatud põhjustel tagasi.

3.6.2. Ekspordihind

(184) Ekspordihinna kindlakstegemiseks kasutati punktis 3.1.2 kindlaks määratud üldmetoodikat ja eeskätt alusmääruse artikli 2 lõiget 8. Seotud importijate kaudu toimuva müügi puhul arvutati ekspordihind alusmääruse artikli 2 lõike 9 alusel.

(185) Eksportiv tootja väitis, et Šveitsi kaupleja Metinvest International SA (edaspidi „MISA“) tegutses pelgalt tootmisüksuste ekspordiosakonnana, sest ta ei tegelenud liitu tarnitud kaupade tollivormistusega. Lisaks väitis eksportiv tootja, et müügi-, üld- ja halduskulude ja kasumi (või nominaalse komisjonitasu) põhjal ei tohiks mahaarvamist teha, sest alusmääruse artikli 2 lõiget 9 ei saa käesoleval juhul kohaldada, arvestades et kaupleja ei asu liidus.

(186) Komisjon ei arvutanud Šveitsi kaupleja kaudu sõltumatutele ostjatele toimunud eksportmüügi ekspordihinda alusmääruse artikli 2 lõike 9 kohaselt. Isegi kui tollivormistuse kohustus lasub ostjal, ei muuda see asjaolu, et müüb seotud kaupleja, kes kannab müügi-, üld- ja halduskulud ja kelle eesmärk on tavaliselt oma teenustelt kasumit teenida. Nagu on märgitud põhjenduses (194), leidis komisjon seetõttu, et alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i kohane kohandamine on õigustatud.

(187) Oma märkustes teabedokumendi kohta väitis eksportiv tootja, et MISA ei ole kasumit taotlev kaupleja, vaid seotud äriühing, kellele on antud ülesanded, mis kuuluvad tavaliselt ettevõttesisese eksportmüügiosakonna kohustuste hulka.

(188) Komisjon ei nõustunud enda käsutuses olevate tõendite põhjal selle väitega. MISA on kasumit taotlev äriühing, kes kirjeldab ennast kui ettevõtet, kes soovib saavutada õiget tasakaalu kasumlikkuse, kliendi rahulolu ja riskijuhtimise vahel. MISA tegevus ei piirdu Metinvest Groupi toodete müügiga. MISA-l ja tootmisüksustel on eri omanikud. Pealegi sõlmib MISA tootmisüksustega üksikasjalikke ostu-müügilepinguid. Need lepingud sisaldavad klausleid karistuste kohta, kui mingid kohustused jäetakse täitmata või neid ei täideta nõuetekohaselt, samuti vaidluste lahendamise kohta kolmanda isiku osalusel, mis on tavapärasem sõltumatute kauplejate vahelistes suhetes, mitte ühe äriühingu tootmis- ja müügiosakonna vahel. Nende tõendite alusel teeb komisjon järelduse, et MISA suhe nende kahe tootmisüksusega on pigem esindussuhe kui struktuurisisese müügiosakonna suhe. Nagu on selgitatud põhjenduses (194), on asjaomane kohandamine õigustatud alati, kui MISA osaleb tehingus.

(189) Kuna MISA kaudu toimunud müügi suhtes kohaldati alusmääruse artikli 2 lõiget 8, tegi eksportiv tootja oma märkustes lõpliku avalikustamise kohta selle põhjal järelduse, et komisjon nõustub, et MISA tegutseb kontserni eksportmüügiosakonnana. Samal ajal ei olnud eksportiv tootja aga nõus alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i kohaldamisega, väites, et MISA ei tegutse esindaja ega kauplejana. Selle asjaolu rõhutamiseks kinnitas eksportiv tootja, et tooteid, mida ei valmista kontsern, müüb MISA üksnes tähtsusetus koguses ja nende näol on tegemist nišitoodetega. Seejärel väitis eksportiv tootja, et MISA soov leida õiget tasakaalu kasumlikkuse, kliendi rahulolu ja riskijuhtimise vahel, üksikasjalike müügi- ja ostulepingute allkirjastamine tootmisüksustega või see, et tal on oma direktor ja töötajad, kes ei ole samad mis Ukraina tehastes, on nõuded, mis tulenevad vajalike õigusnormide täitmisest Ukrainas ja Šveitsis.

(190) Nagu eespool on selgitatud, ei nõustunud komisjon sellega, et MISA tegutseb kontserni eksportmüügiosakonnana. MISA tegutses seotud kauplejana ja seetõttu kohaldas komisjon aluslepingu artikli 2 lõiget 8 koostoimes artikli 2 lõike 10 punktiga i. Lisaks müüb MISA rohkemgi kui tähtsusetut osa nišitoodeteid, mida ei valmista kontsern, kuigi juba ainuüksi see on selle otsuse seisukohast suure tähtsusega. Samuti müüb MISA kontsernile suures koguses kolmandate isikute tooteid. Eespool põhjenduses (188) kirjeldatud tõendite kohta väitis eksportiv tootja vaid, et need aspektid on õigusaktidega ette nähtud ega välista MISA positsiooni ekspordiosakonnana. Täpsemat teavet selle kohta, milline õigusakt millist aspekti nõuab, ei esitatud. Pealegi ei selgitanud eksportiv tootja, miks ei välista MISA positsiooni ekspordiosakonnana sellised aspektid nagu kasumi taotlemine (mille eksportiv tootja oli eelnevalt oma märkustes teabedokumendi kohta vaidlustanud) või lepingud, mis sisaldavad klausleid karistuste kohta, kui mingid kohustused jäetakse täitmata või neid ei täideta nõuetekohaselt, samuti vaidluste lahendamise kohta kolmanda isiku osalusel. Seepärast ei ole selle punkti kohta lisamärkusi vaja.

(191) See väide lükati eespool kirjeldatud põhjustel tagasi.

3.6.3. Võrdlus

(192) Komisjon võrdles normaalväärtust ja ainsa eksportiva tootja ekspordihinda tehasest hankimise tasandil.

(193) Õiglase võrdluse tagamiseks kohandas komisjon vajaduse korral normaalväärtust ja/või ekspordihinda, et võtta vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 10 arvesse hindade võrreldavust mõjutavaid erinevusi. Kohandusi tehti imporditasude (vahemikus 0,1–0,7 %), transpordi-, kindlustus-, käitlemis-, laadimis- ja lisakulude (vahemikus 1–8 %), pakendamiskulude (vahemikus 0–0,1 %), krediidikulude (vahemikus 0–0,7 %), müügijärgsete kulude (vahemikus 0,1–0,4 %), pangatasude (vahemikus 0–0,3 %) ja komisjonitasude (vahemikus 0–0,2 %) põhjal.

(194) Kuna kogu müük liitu toimus Šveitsi seotud kaupleja kaudu, tehti alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i alusel asjakohane kohandamine.

(195) Eksportiv tootja nõudis alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti d alapunkti i kohast kaubandustasandi erinevusest tulenevat kohandamist, väites, et samasuguse toote müügikanalid siseturul erinevad märkimisväärselt nendest, mida kasutatakse vaatlusaluse toote müümisel liitu, ning seega avaldab see mõju hindade võrreldavusele. Samuti väitis ta, et eri kaubandustasanditel on kasutusvaldkonnad ja hinnad siseturul ja eksportimisel liitu järjepidevalt ja selgepiiriliselt erinevad.

(196) Eksportiv tootja ei esitanud tõendeid müüja kasutusvaldkondade ja hindade järjepidevate ja selgepiiriliste erinevuste kohta ekspordiriigi siseturu eri kaubandustasanditel. Eksportiva tootja esitatud andmed seda järeldust ei kinnitanud. Seepärast lükkas komisjon selle väite tagasi.

(197) Oma märkustes teabedokumendi kohta väljendas eksportiv tootja selle põhjenduse suhtes tugevat vastuseisu, nimetades seda meelevaldseks ja põhjendamatuks. Ent ta ei esitanud ühtegi tõendit selle kohta, et müüja kasutusvaldkonnad ja hinnad on ekspordiriigi siseturu eri kaubandustasanditel järjepidevalt ja selgepiiriliselt erinevad. Selle asemel keskendus ta üksnes selle nõude esimesele osale, väites, et eri turgudel on eri tasandite müügitegevuses kasutusvaldkonnad ja hinnad järjepidevalt ja selgepiiriliselt erinevad, jättes tähelepanuta nõude, et seda tuleks siseturu puhul tõendada. Komisjon kontrollis müüja hindu siseturu eri kaubandustasanditel ega suutnud täheldada järjepidevaid ja selgepiirilisi erinevusi.

(198) Eksportiv tootja väitis, et kui komisjoni arvates ei ole alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti d alapunkt i kohaldatav, oleks ta pidanud toetuma alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti d alapunktile ii. Seda tehes ei esitanud eksportiv tootja peale ähmase viite esmapilgul usutavatele tõenditele ühtegi põhjendust, miks tuleks seda sätet kohaldada. Asjaomased kaubandustasandid olid siseturul olemas ja ei ole selget tõestust, et teatavad kasutusvaldkonnad oleksid seotud muude kaubandustasanditega kui see, mida tuleb võrdluses kasutada. Seepärast on nimetatud säte kõnealusel juhul kohaldamatu.

(199) Märkuses lõpliku avalikustamise kohta väitis eksportiv tootja, et komisjon rääkis oma arutluskäigus iseendale vastu, märkides, et kuigi eri kaubandustasandid on siseturul olemas, ei tõendanud eksportiv tootja müüja kasutusvaldkondade ja hindade järjepidevaid ja selgepiirilisi erinevusi nendel tasanditel.

(200) Komisjon ei näinud selles väites vastuolu.

(201) Peale selle väitis eksportiv tootja, et 5. jaanuari 2017. aasta teatises komisjonile esitas ta siseturu eri kaubandustasandite analüüsi ja võrdluse, määrates kindlaks kaubandustasandid siseturul, võrreldes neid ja näidates nende tasandite vahelisi järjepidevaid hinnaerinevusi.

(202) Komisjon juhtis vastates tähelepanu sellele, et asjaomases teatises võrdles äriühing ühe oma tootmisüksuse erinevaid omamaiseid müügikanaleid, mitte kaubandustasandeid. Selles juba vigases võrdluses väitis eksportiv tootja veel, et kanal, mida saab liidu müügikanaliga kõige täpsemalt võrrelda, on otsekanal, st kanal, milles ei osale tema omamaine kaupleja. Tõendeid selle kohta, miks see peaks nii olema, ta ei esitanud, eriti kui arvestada, et ta müüb liitu Šveitsis asuva seotud kaupleja, st MISA kaudu. Seetõttu jäi komisjon seisukohale, et eksportiv tootja ei tõendanud müüja kasutusvaldkondade ja hindade järjepidevaid ja selgepiirilisi erinevusi ekspordiriigi siseturu eri kaubandustasanditel.

(203) Oma märkustes lõpliku avalikustamise kohta väitis eksportiv tootja veel seda, et komisjon ei pööranud tähelepanu asjaolule, et ta esitas oma seotud äriühingu MISA läbivaadatud eksportmüügi loetelu. Selles loetelus käsitles eksportiv tootja komisjoni märkust suure hulga tehingute kaubandustasandite kindlakstegemise kohta, mis oli dumpinguvastase küsimustiku esialgses vastuses ebatäpne. Eksportiva tootja väitel ei saa öelda, et teave esitati uurimise käigus liiga hilja, sest komisjon oleks saanud seda vajaduse korral kontrollida oma kontrollkäigu ajal äriühingu seotud üksustesse liidus.

(204) Komisjon ei nõustunud selle väitega. Pärast MISA kontrollimist esitati MISA müügiloetelu kohta lisateavet. Et tagada täpselt sellise olukorra vältimine, tuletas komisjon enne kontrollkäiku MISA valdustesse oma 17. jaanuari 2017. aasta teatises äriühingule meelde, et kui mõni väide või selle mis tahes aspekt vajab kontrollimist, tuleb see esitada mõistlikul ajal enne kontrollkäiku, nii et juhtumiga tegelev töörühm saaks kontrollkäigu asjaomase osa ette valmistada. Isegi kui komisjonil oli võimalik neid andmeid MISA valdustes kontrollida, ei muuda see eespool nimetatud tõsiasja, et eksportiv tootja ei tõendanud müüja kasutusvaldkondade ja hindade järjepidevaid ja selgepiirilisi erinevusi ekspordiriigi siseturu eri kaubandustasanditel.

(205) Märkustes lõpliku avalikustamise kohta kordas eksportiv tootja ka väidet, et kui komisjoni arvates ei kajastanud tõendid, mille äriühing esitas alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti d alapunkti i kohase nõude toetuseks, müüja kasutusvaldkondade ja hindade järjepidevaid ja selgepiirilisi erinevusi siseturu eri kaubandustasanditel, oleks komisjon võinud kasutada neidsamu tõendeid artikli 2 lõike 10 punkti d alapunkti ii kohase erikohanduse kohaldamiseks, mida tehakse juhul, kui „siseturul puuduvad asjakohased tasandid“. Nagu eespool märgitud, leidis komisjon siiski, et asjaomased kaubandustasandid olid siseturul olemas. Eksportiv tootja ei tõendanud, et nendel tasanditel esinevad müüja kasutusvaldkondade ja hindade järjepidevad ja selgepiirilised erinevused, kuid see ei muuda asjaolu, et need tasandid olid siseturul olemas. Seetõttu ei olnud alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti d alapunkti ii kohaldamise tingimused täidetud.

(206) See väide lükati eespool kirjeldatud põhjustel tagasi.

(207) Samuti väitis eksportiv tootja, et õiglase võrdluse huvides tuleks normaalväärtust kohandada samasuguse toote transpordikulude arvestuses tootmisüksuse ja sellega seotud omamaise kaupleja vahel.

(208) Alusmääruse artikli 2 lõike 10 punkti e kohaselt kohandatakse erinevusi, mis on otseselt seotud vaatlusaluse ja/või samasuguse toote eksportiva tootja valdustest sõltumatule ostjale toimetamisel tekkinud kuludega, kui kõnesolevad kulud sisalduvad nõutavates hindades. See säte ei hõlma kahe seotud isiku vahelise transpordi kulusid, mida ei kajastata ilmselt sõltumatult ostjalt küsitavas hinnas. Seetõttu lükkas komisjon kõnealuse taotluse tagasi.

3.6.4. Dumpingumarginaal

(209) Pärast teabedokumendi avalikustamist esitas eksportiv tootja seotud importijate müügi kohta uue andmekogumi. Seejärel kontrollis komisjon neid andmeid. Need uued arvud mõjutasid teabedokumendis algul kindlaks määratud dumpinguarvutust.

(210) Eksportiva tootja puhul võrdles komisjon samasuguse toote iga liigi kaalutud keskmist normaalväärtust vaatlusaluse toote vastava liigi kaalutud keskmise ekspordihinnaga kooskõlas alusmääruse artikli 2 lõigetega 11 ja 12.

(211) Ukraina koostöötase oli väga kõrge, sest koostööd tegeva eksportiva tootja eksport moodustas uurimisperioodil enam kui 95 % koguekspordist liitu. Selle alusel määras komisjon üleriigilise dumpingumarginaali kindlaks samal tasandil kui ainsa eksportiva tootja puhul.

(212) Dumpingumarginaalid, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksude tasumist, on järgmised. Äriühing Dumpingumarginaal Metinvest Group 19,4 % Kõik teised äriühingud 19,4 %

4. KAHJU

4.1. Liidu tootmisharu ja liidu toodangu määratlus

(213) Käesoleva uurimise raames esitasid liidus tootmis- ja müügiandmeid 17 äriühingut, kes teatasid, et nad valmistasid uurimisperioodil samasugust toodet. Kaebuse esitajalt saadud teabe põhjal moodustab nende 17 äriühingu toodang umbes 90 % samasuguse toote kogutoodangust liidus.

(214) Lisaks nendele 17 äriühingule oli veel viis äriühingut, kes valmistasid uurimisperioodil samasugust toodet.

(215) Üks huvitatud isik väitis, et Itaalia tootja Ilva andmete kaasamine moonutaks kogu liidu terasetööstuse kahju ulatust, arvestades selle äriühingu eriolukorda, (13) ja seetõttu tuleks see Itaalia tootja välja jätta. Alusmääruse artikli 4 lõike 1 kohaselt viitab aga mõiste „liidu tootmisharu“ samasuguste toodete tootjaile tervikuna või põhiosale neist. Kuna komisjonil ei olnud mingit põhjust piirduda oma analüüsis põhiosaga, pidi ta analüüsima tootmisharu tervikuna, sealhulgas Ilvat. Seepärast lükati see väide tagasi.

(216) Uurimisperioodil oli liidu kogutoodang hinnanguliselt ligikaudu 72,9 miljonit tonni. Komisjon tegi selle arvu kindlaks kaebuse esitajalt ja kõikidelt teadaolevatelt liidu tootjatelt saadud teabe alusel. Nagu on märgitud põhjenduses (7), kaasati valimisse kuus liidu tootjat, kelle toodang moodustab liidus üle 45 % samasuguse toote kogutoodangust, ja seda peeti esindavaks valimiks.

(217) Liidu tootjate ärimudelid ja nende vertikaalse integratsiooni tase on erinevad. Sellest hoolimata saab liidu tootmisharu üldiselt iseloomustada tootmisharuna, mis on suurel määral vertikaalselt integreeritud, nagu on lähemalt selgitatud põhjenduses (219).

4.2. Liidu tarbimine

(218) Nagu on märgitud eespool põhjenduses (45), kuulub vaatlusalune toode mitme CN-koodi, sealhulgas teatavate ex-koodide alla. Et liidu tarbimist mitte alahinnata ning võtta arvesse selliste koodide ilmselt väikest mõju kogutarbimisele, on ex CN-koodide alla kuuluv impordimaht liidu tarbimise arvutamisel täielikult arvesse võetud.

(219) Kuna liidu tootmisharu on enamjaolt vertikaalselt integreeritud ja vaatlusalust toodet käsitatakse esmase materjalina mitmesuguste järgmise etapi lisandväärtusega toodete valmistamisel, alustades külmvaltsitud toodetega, analüüsiti eraldi tootmisharusisest tarbimist ja tarbimist vabaturul.

(220) Tootmisharusisese ja vabaturu eristamine on kahju analüüsimisel oluline. Lisaks määratakse siirdehinnad tootmisharusisesel turul kindlaks kontsernisiseselt vastavalt mitmesugustele hinnakujunduspõhimõtetele. Liidu vabaturule minev toodang seevastu konkureerib otseselt vaatlusaluse toote impordiga ja selle hinnad on vabaturuhinnad.

(221) Et anda liidu tootmisharust võimalikult terviklik ülevaade, hankis komisjon andmeid kogu samasuguse tootega seotud tegevuse kohta ja tegi kindlaks, kas toodang on ette nähtud tootmisharusiseseks kasutamiseks või vabaturule. Komisjon leidis, et uurimisperioodil oli ligikaudu 58 % liidu tootjate kogutoodangust ette nähtud tootmisharusiseseks kasutamiseks.

(222) Pärast teabedokumendi avalikustamist märkis Serbia eksportiv tootja, et vaatlusaluse toote tarbimine vabaturul vähenes 2015. aasta ja uurimisperioodi vahel enam kui 1,2 miljoni tonni võrra ja et see näitab väga suurt langust liidu tarbimises 2015. aasta teisel poolel. Seepärast palus ta komisjonil lisaks uurida, kas liidu tootmisharu esitatud andmed vabaturu kohta on ikka tõesed.

(223) Komisjon analüüsis liidu tootmisharu esitatud müügi- ja tarbimisandmeid ja kinnitas, et liidu tootmisharu esitatud andmed vabaturul toimuva tarbimise kohta on tõesed ja usaldusväärsed.

4.2.1. Tootmisharusisene tarbimine liidu turul

(224) Tootmisharusisese tarbimise kindlakstegemisel liidus võttis komisjon aluseks kõigi teadaolevate liidu tootjate tootmisharusisese kasutamise ja tootmisharusisese müügi liidu turul. Selle põhjal muutus tootmisharusisene tarbimine liidus järgmiselt. Tabel 1 Tootmisharusisene tarbimine liidu turul (tonnides) 2013 2014 2015 Uurimisperiood Tootmisharusisene tarbimine 42 418 062 42 887 175 42 271 071 42 454 866 Indeks (2013 = 100) 100 101 100 100 Allikas: Euroferi vastus küsimustikule.

(225) Vaatlusalusel perioodil püsis tootmisharusisene tarbimine liidu turul stabiilne.

4.2.2. Tarbimine liidu vabaturul

(226) Liidu vabaturul toimuva tarbimise kindlakstegemisel võttis komisjon aluseks a) kõikide teadaolevate liidu tootjate müügi liidu turul ja b) impordi liitu kõikidest kolmandatest riikidest vastavalt Eurostati andmetele, võttes sealjuures arvesse ka asjaomastes riikides koostööd teinud eksportivate tootjate esitatud andmeid. Selle põhjal muutus vabaturul tarbimine liidus järgmiselt. Tabel 2 Tarbimine vabaturul (tonnides) 2013 2014 2015 Uurimisperiood Tarbimine vabaturul 32 292 192 33 139 474 35 156 318 33 930 726 Indeks (2013 = 100) 100 103 109 105 Allikas: Euroferi vastus küsimustikule.

(227) Vaatlusalusel perioodil suurenes liidu vabaturul tarbimine ligikaudu 5 %. See tõus on tingitud peamiselt järgtööstuse majanduslikust taastumisest.

4.3. Asjaomastest riikidest pärit impordi mõju kumulatiivne hindamine ning selle impordi maht ja hind

4.3.1. Asjaomastest riikidest pärit impordi mõju kumulatiivne hindamine

(228) Komisjon uuris, kas asjaomastest riikidest pärit vaatlusaluse toote importi tuleks kooskõlas alusmääruse artikli 3 lõikega 4 hinnata kumulatiivselt.

(229) Nimetatud säte näeb ette, et rohkem kui ühest riigist pärit importi hinnatakse kumulatiivselt ainult sel juhul, kui on kindlaks tehtud, et a) igast riigist pärineva impordi puhul kindlaksmääratud dumpingumarginaal on suurem artikli 9 lõikes 3 määratletud miinimumtasemest ja et igast kõnesolevast riigist pärit impordi maht ei ole tähtsusetu ning b) impordi mõju kumulatiivne hindamine on importtoodete ja samasuguse liidu toote vahelise konkurentsi tingimusi arvestades asjakohane.

(230) Asjaomastest riikidest pärit impordi kindlakstehtud dumpingumarginaalid on loetletud punktis 3 „Dumping“. Kõik kõnealused marginaalid ületavad alusmääruse artikli 9 lõikes 3 sätestatud miinimumtaset.

(231) Brasiiliast, Iraanist, Ukrainast ja Venemaalt pärit impordi maht ei olnud hinnangu kohaselt alusmääruse artikli 3 lõike 4 tähenduses tähtsusetu. Brasiilia, Iraani, Venemaa ja Ukraina turuosad uurimisperioodil olid vastavalt 1,79, 3,32, 4,29 ja 3,17 %, nagu on kirjas tabelis 3.

(232) Teisalt tehti kindlaks, et Serbiast pärit impordi maht oli alusmääruse artikli 3 lõike 4 tähenduses tähtsusetu. Nimelt vähenes Serbiast pärit impordi maht 427 558 tonnilt 2015. aastal 354 000 tonnini uurimisperioodil, mis tähendab vaid 1,04 % suurust turuosa. Komisjoni tava on pidada tähtsusetuks turuosa, mis jääb allapoole alusmääruse kohaselt algatamisetapis kehtestatud 1 % taset. Kõnealusel juhul leidis komisjon aga, et ka 1,04 % on tähtsusetu, sest 0,04 % tuleks pidada ebaoluliseks, eriti kuna Serbia impordimaht on suhtelises arvestuses ülejäänud neljast riigist igaühe mahust palju väiksem. Serbia impordimaht on tõesti peaaegu poole väiksem kui Brasiilial, mis on järgmine väikseima impordimahuga riik. Tabel 3 Impordimaht (tonnides) ja turuosa 2013 2014 2015 Uurimisperiood BRASIILIA Brasiiliast pärit impordi maht 41 895 108 973 580 525 608 541 Brasiilia turuosa 0,13 % 0,33 % 1,65 % 1,79 % IRAAN Iraanist pärit impordi maht 125 202 527 161 1 015 088 1 127 659 Iraani turuosa 0,39 % 1,59 % 2,89 % 3,32 % VENEMAA Venemaalt pärit impordi maht 1 334 322 1 376 412 1 714 880 1 455 436 Venemaa turuosa 4,13 % 4,15 % 4,88 % 4,29 % SERBIA Serbiast pärit impordi maht 155 055 211 835 427 558 354 145 Serbia turuosa 0,48 % 0,64 % 1,22 % 1,04 % UKRAINA Ukrainast pärit impordi maht 905 397 939 545 1 084 477 1 075 244 Ukraina turuosa 2,80 % 2,84 % 3,08 % 3,17 % ASJAOMASED RIIGID Asjaomastest riikidest pärit impordi maht 2 561 872 3 163 926 4 822 529 4 621 026 Asjaomaste riikide turuosa 7,93 % 9,55 % 13,72 % 13,62 % Indeks (2013 = 100) 100 120 173 172 Allikas: Eurostat. Turuosa kindlakstegemiseks võrreldi impordimahtu tarbimisega liidu vabaturul, nagu on esitatud tabelis 2.

(233) Pärast lõplikku avalikustamist ja 27. juuli 2017. aasta ärakuulamisel väitis kaebuse esitaja, et Serbia eksporti tuleks hinnata kumulatiivselt nelja muu riigi impordiga, sest Serbia eksport ületas 1 % miinimumtaset. Tema arvates ei võimalda 1 % tase teha mingeid erandeid, olgu lisaprotsent kui tahes väike.

(234) Komisjon lükkas selle väite tagasi. Otsus selle kohta, kas importi peaks või ei peaks hindama kumulatiivselt, peab põhinema kõigil alusmääruse artikli 3 lõikes 3 sätestatud kriteeriumidel. Alusmääruse artikli 3 lõikes 4 ei anta ühelegi nendest eraldi kriteeriumidest erilist kaalu. Kuigi on tõsi, et riigist pärit importi ei saa kumuleerida, kui selle maht on tähtsusetu, ei tähenda vastupidine, et seda tuleb ipso facto kumuleerida. Lisaks ei ole alusmäärusega sõnaselgelt kehtestatud mingit tähtsusetuse määra. Kuigi tähtsusetu impordimahu puhul võib juhinduda alusmääruse artikli 5 lõikest 7, ei sisalda artikli 3 lõige 4