4)

V lisa muudetakse järgmiselt: a) 2. peatükki muudetakse järgmiselt: i) punkti 2.1.3 teise lõiku lisatakse järgmine alapunkt: „iv) kui toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalist või -esemest, mille vastavust nõuetele tuleb kontrollida, saab oma lõppkasutuse etapis toidutöötlemisseade või selle osa, võib migratsioonikatsed teha, määrates konkreetse aine migratsiooni seadmega tervikuna või selle osaga valmistatud või töödeldud toidusse või toidu mudelainesse, järgides allpool esitatud tingimusi: — katse ajal töödeldakse toitu või toidu mudelainet seadme või selle osaga halvimates eeldatavates tingimustes, mida on võimalik saavutada, kui seadet või selle osa kasutatakse kasutusjuhendi kohaselt, ning — migratsioon säilitamiseks kasutatavatest osadest (nt mahutid, kapslid või padjakesed), mis on toidu töötlemise ajal seadme osad, määratakse nende kasutamisele vastavates tingimustes, välja arvatud juhul, kui kogu seadme katsetamise tingimused on nende puhul samuti representatiivsed. Kui migratsioonikatse tehakse eespool nimetatud tingimustes ja migratsioon seadmest tervikuna ei ületa migratsiooni piirnorme, käsitatakse seadme plastosi või selles leiduvaid plastmaterjale artikli 11 lõikele 1 vastavana. Säilitamiseks või etteandmiseks kasutatavate osade (nt mahutid, kapslid või padjakesed) katsetamine peab toimuma nende kasutamist iseloomustavates tingimustes, sealhulgas nendes osades säilitatava toidu eeldatavates säilitustingimustes. Artiklis 16 osutatud tõendavates dokumentides peab kogu toidutöötlemis- ja/või toidutootmisseadme või selle osade katsetamine olema selgelt dokumenteeritud. Neis tuleb tõendada, et katse oli ettenähtud kasutuse suhtes representatiivne, ja kirjeldada, milliste ainete migratsiooni katsed tehti, ning esitada kõik katsetulemused. Eraldiseisvate plastosade tootja tagab nende ainete migratsiooni puudumise, mille puhul määruses on sätestatud, et nende migratsioon ei tohi ületada artikli 11 lõike 4 kohast avastamispiiri. Määruse kohaselt valmisseadme või selle osa tootjale esitatavates vastavusdokumentides loetletakse kõik ained, mille suhtes kohaldatakse migratsiooni piirnorme, mida tarnitud osa või materjali eeldatava kasutamise korral võidakse ületada. Kui tulemus ei ole määrusega kooskõlas, tehakse dokumentaalsete tõendite abil või analüüsi teel kindlaks, kas mittevastavus tuleneb plastosast, mille suhtes määrust kohaldatakse, või muust materjalist osast, mille suhtes määrust ei kohaldata. Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 1935/2004 artikli 3 kohaldamist, saab määruse nõuetele mittevastavust kinnitada ainult juhul, kui migratsiooni allikaks on plastosa.“; ii) punkt 2.1.6 asendatakse tervikuna järgmisega: „2.1.6. Korduvkasutatavad materjalid ja esemed Kui materjal või ese on ette nähtud toiduga korduvaks kokkupuutumiseks, tehakse sama näidisega migratsioonikatset kolm korda, kasutades iga kord uut toidu mudelaine kogust. Teises katses peab konkreetse aine migratsioon olema väiksem kui esimeses katses täheldatud ja kolmandas katses peab see olema väiksem kui teises katses. Materjali või eseme vastavust nõuetele kontrollitakse kolmandal katsel leitud migratsioonitaseme ning materjali või eseme stabiilsuse alusel, mis on leitud esimese kuni kolmanda migratsioonikatse jooksul. Materjali stabiilsust käsitatakse ebapiisavana, kui ükskõik millisel kolmest migratsioonikatsest täheldatakse avastamispiirist suuremat migratsiooni ja migratsiooni suurenemist esimesest katsest kolmandani. Ebapiisava stabiilsuse korral ei kinnitata materjali nõuetele vastavust isegi juhul, kui ühelgi kolmest katsest ei ületata migratsiooni konkreetset piirnormi. Kui on olemas veenvad teaduslikud tõendid selle kohta, et migratsioonitase teises ja kolmandas katses väheneb, ja kui esimeses katses migratsiooni piirnorme ei ületata, ei ole lisakatseid vaja. Olenemata eespool nimetatud normidest ei tohi materjali või eset kunagi käsitada määruse nõuetele vastavana, kui esimesel katse leitakse aine, mille migratsioon või eraldumine avastatavas koguses on artikli 11 lõike 4 kohaselt keelatud.“; b) 3. peatükki muudetakse järgmiselt: i) peatüki punktis 3.1 asendatakse tabel 3 ja sellele järgnevad neli lõiku järgmisega: „Tabel 3 Üldise migratsiooni katse standardtingimused Veerg 1 Veerg 2 Veerg 3 Katse tähis Kokkupuuteaeg päevades (p) või tundides (h) kokkupuutetemperatuuril (°C) Toiduga kokkupuutumise ettenähtud tingimused OM0 30 min temperatuuril 40 °C Kokkupuude külma või toatemperatuuril toiduga lühikest aega (≤ 30 min). OM1 10 p temperatuuril 20 °C Kokkupuude külmutatud ja jahutatud toiduga. OM2 10 p temperatuuril 40 °C Pikaajaline säilitamine toatemperatuuril ja alla selle, sealhulgas pakendamine kuumtäitmise tingimustes, ja/või kuumutamine temperatuurini T, kusjuures 70 °C ≤ T ≤ 100 °C, maksimaalselt t = 120/2^((T – 70)/10) minuti jooksul. OM3 2 h temperatuuril 70 °C Kõik kokkupuutetingimused, mis hõlmavad kuumtäitmist ja/või kuumutamist temperatuurini T, kusjuures 70 °C ≤ T ≤ 100 °C, maksimaalselt t = 120/2^((T – 70)/10) minuti jooksul, millele ei järgne pikaajalist säilitamist toatemperatuuril või jahutatuna. OM4 1 h temperatuuril 100 °C või tagasijooksu tingimustes Kuumutamine igat liiki toidu puhul temperatuuril kuni 100 °C. OM5 2 h temperatuuril 100 °C või tagasijooksu tingimustes või selle asemel 1 h temperatuuril 121 °C Kuumutamine kuni 121 °C. OM6 4 h temperatuuril 100 °C või tagasijooksu tingimustes Kõik sellise toiduga kokkupuutumise tingimused temperatuuril üle 40 °C, mille mudelaine on III lisa punkti 4 kohaselt A, B, C või D1. OM7 2 h temperatuuril 175 °C Kuumutamine rasvaste toitude puhul tingimustel, mis ületavad OM5 tingimusi. Katse OM7 hõlmab samuti toiduga kokkupuutumise tingimusi, mida on kirjeldatud katsetes OM0, OM1, OM2, OM3, OM4 ja OM5. See esindab halvimaid eeldatavaid tingimusi rasvase toidu mudelainete puhul, mis puutuvad kokku ainetega, mis ei ole polüolefiinid. Juhul kui tehniliselt ei ole võimalik teostada katset OM7 toidu mudelainega D2, võib katse asendada vastavalt punktis 3.2 sätestatule. Katse OM6 hõlmab samuti toiduga kokkupuutumise tingimusi, mida on kirjeldatud katsetes OM0, OM1, OM2, OM3, OM4 ja OM5. See esindab halvimaid eeldatavaid tingimusi toidu mudelainete A, B ja C puhul, mis puutuvad kokku ainetega, mis ei ole polüolefiinid. Katse OM5 hõlmab samuti toiduga kokkupuutumise tingimusi, mida on kirjeldatud katsetes OM0, OM1, OM2, OM3 ja OM4. See esindab halvimaid eeldatavaid tingimusi kõikide toidu mudelainete puhul, mis puutuvad kokku polüolefiinidega. Katse OM2 hõlmab samuti toiduga kokkupuutumise tingumusi, mida on kirjeldatud katsetes OM0, OM1 ja OM3.“; ii) punktis 3.2 asendatakse tabelile eelnevad lõigud järgmisega: „Juhul kui tehniliselt ei ole võimalik teha katsetest OM0–OM6 üht või mitut katset toidu mudelainega D2, tuleb migratsioonikatsete tegemisel kasutada 95 % etanooli ja isooktaani. Kui temperatuur halvimates eeldatavates kasutustingimustes ületab 100 °C, tuleb teha migratsioonikatse ka toidu mudelainega E. Katset, mille tulemuseks on suurim üldine migratsioon, kasutatakse käesoleva määruse nõuetele vastavuse kinnitamiseks. Juhul kui tehniliselt ei ole võimalik teostada katset OM7 toidu mudelainega D2, valitakse asenduskatseks kas katse OM8 või OM9, võttes neist sobivama lähtuvalt katses kontrollitava materjali või eseme kavandatud ja eeldatavast kasutusest. Järgmiseks tehakse migratsioonikatse valitud katse mõlema katsetingimuste kombinatsiooniga, kasutades kummagi kombinatsiooni jaoks uut katsenäidist. Katsetingimusi, mille tulemuseks on suurem üldine migratsioon, kasutatakse käesoleva määruse nõuetele vastavuse kinnitamiseks.“; iii) punkt 3.3.2 asendatakse tervikuna järgmisega: „3.3.2. Korduvkasutatavad esemed ja materjalid Kohaldatavat üldise migratsiooni katset tehakse sama katsenäidisega kolm korda, kasutades iga kord uut toidu mudelaine kogust. Migratsiooni määramiseks kasutatakse analüüsimeetodit kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/625 (*2) artiklis 34 sätestatud nõuetega. Teises katses peab üldine migratsioon olema väiksem kui esimeses katses ja kolmandas katses peab see olema väiksem kui teises katses. Vastavust üldise ainete migratsiooni piirnormile kontrollitakse kolmandas katses kindlaks tehtud üldise migratsiooni taseme alusel. Kui tehniliselt ei ole võimalik kasutada sama katsenäidist kolm korda (nt õli puhul), võib üldise migratsiooni katse teha eri katsenäidistega kolme erineva ajavahemiku jooksul, mis on üks, kaks ja kolm korda pikemad kui katse puhul kohaldatav kokkupuuteaeg. Erinevust kolmanda ja teise katse tulemuste vahel loetakse üldist migratsiooni esindavaks tulemuseks. Nõuetele vastavust kontrollitakse selle erinevuse alusel, mis ei tohi ületada üldise ainete migratsiooni piirnormi. Lisaks peab teise ja esimese katse tulemuste erinevus olema väiksem kui esimese katse tulemus ning kolmanda ja teise katse tulemuste erinevus olema väiksem kui teise ja esimese katse tulemuste erinevus. Erandina esimesest lõigust piisab üksnes esimesest katsest, kui teaduslike tõendite alusel on kindlaks tehtud, et katsetatava materjali või eseme puhul üldine migratsioon teises ja kolmandas katses väheneb, ja kui üldise ainete migratsiooni piirnormi esimeses katses ei ületata. (*2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2017. aasta määrus (EL) 2017/625, mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu- ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise- ja taimekaitsevahendite alaste õigusnormide kohaldamine, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 999/2001, (EÜ) nr 396/2005, (EÜ) nr 1069/2009, (EÜ) nr 1107/2009, (EL) nr 1151/2012, (EL) nr 652/2014, (EL) 2016/429 ja (EL) 2016/2031, nõukogu määruseid (EÜ) nr 1/2005 ja (EÜ) nr 1099/2009 ning nõukogu direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ ja 2008/120/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004, nõukogu direktiivid 89/608/EMÜ, 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 91/496/EMÜ, 96/23/EÜ, 96/93/EÜ ja 97/78/EÜ ja nõukogu otsus 92/438/EMÜ (ametliku kontrolli määrus) (ELT L 95, 7.4.2017, lk 1).“"