ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(10)

ELi toimimise lepingu artikli 81 lõike 2 punkti h ja artikli 82 lõike 1 punkti c kohaselt toetab liit kohtunike ja õigusalatöötajate koolitust kui vahendit, millega arendada tsiviil- ja kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd, mis rajaneb kohtuotsuste ja õigusasutuste otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttel. Õigusvaldkonna spetsialistide koolitamine on oluline vahend, mille abil kujundada ühine arusaamine sellest, kuidas õigusriiki ja põhiõigusi kõige paremini rakendada ja tagada. See aitab ehitada Euroopa õigusruumi, luues liikmesriikide õigusvaldkonna spetsialistide hulgas ühise õiguskultuuri. On äärmiselt oluline tagada õiguse mittediskrimineeriv, korrektne, sidus ja järjepidev kohaldamine liidus ning vastastikune usaldus ja mõistmine õigusvaldkonna spetsialistide vahel piiriülestes menetlustes. Õigusprogrammiga toetatavad koolitusmeetmed peaksid tuginema põhjalikele koolitusvajaduste hindamistele, neis peaks kasutatama modernset koolitusmetoodikat, need peaksid hõlmama piiriüleseid üritusi, kuhu on kaasatud eri liikmesriikide õigusvaldkonna spetsialistid, sisaldama aktiivset õppimist ja võrgustiku loomise elemente ning olema jätkusuutlikud. Selliste meetmete hulka peaks kuuluma koolitus õigusterminoloogia, tsiviil- ja kriminaalõiguse, põhiõiguste, vastastikuse tunnustamise ja menetluslike tagatiste alal. Need meetmed peaksid samuti hõlmama kohtunikele, juristidele ja prokuröridele mõeldud koolitusi seoses probleemide ja takistustega, mis tekivad inimestel, kes puutuvad sageli kokku diskrimineerimisega või on kaitsetus olukorras, nagu näiteks naised, lapsed, vähemused, LGBTIQ-inimesed, puuetega inimesed ning soolise vägivalla, koduvägivalla või lähisuhtevägivalla ja muud liiki isikutevahelise vägivalla ohvrid. Koolituse korraldamisse tuleks vahetult kaasata nende inimeste esindus- või tugiorganisatsioonid ning võimaluse korral ka need inimesed ise. Võttes arvesse asjaolu, et naissoost kohtunikud on juhtivatel juriidilistel ametikohtadel alaesindatud, tuleks naissoost kohtunikke, naissoost prokuröre ja naisi muudel juriidilistel ametikohtadel julgustada sellistel koolitustel osalema.
Sooline vägivald ja vägivald riskirühmade (lapsed, noored ja muud riskirühmad, näiteks LGBTIQ-inimesed ning puuetega inimesed) vastu kujutab endast põhiõiguste tõsist rikkumist ning seda esineb kogu liidus, kõigis sotsiaalsetes ja majanduslikes oludes, ning sellel on tõsised tagajärjed ohvrite füüsilisele ja vaimsele tervisele ning ühiskonnale tervikuna. Kõige rohkem kannatavad nii kodus kui ka avalikus sfääris soolise vägivalla ja ahistamise all naised; seetõttu on sellise vägivalla ja ahistamise vastu võitlemine soolise võrdõiguslikkuse edendamisel üks otsustava tähtsusega meetmeid. Euroopa Nõukogu naistevastase vägivalla ja perevägivalla ennetamise ja tõkestamise konventsiooni (edaspidi „Istanbuli konventsioon“) määratluse kohaselt tähendab naistevastane vägivald kõiki soolise vägivalla akte, mille tulemusena tekitatakse või võidakse tekitada naisele füüsilist, seksuaalset, psühholoogilist või majanduslikku kahju või kannatusi, sealhulgas selliste aktidega ähvardamist, sundi või omavolilist vabaduse võtmist sõltumata sellest, kas see leiab aset avalikult või eraelus. Soolise vägivalla vastu võitlemiseks on vaja küsimusele läheneda mitmemõõtmeliselt, mis hõlmab tegelemist selle õiguslike, majanduslike, haridus- ja terviseaspektidega. Peale selle on vaja aktiivselt võidelda soostereotüüpide vastu juba varases eas, samuti kõigi vihakõne ja internetivägivalla vormide vastu. Seda arvesse võttes on jätkuvalt oluline toetada naiste õigusi kaitsvaid organisatsioone ja muid selles valdkonnas tegutsevaid osalisi. Ka lastel, noortel ja muudel riskirühmadel, nagu LGBTIQ-inimestel ja puuetega inimestel, on suurem oht sattuda vägivalla ohvriks, eelkõige perekondlikes ja lähisuhetes.

Tuleks võtta meetmeid, et edendada ohustatud isikute, eelkõige laste, sealhulgas nende, kes on jäänud orvuks perevägivalla tagajärjel või muul põhjusel, ja teiste eriti kaitsetus olukorras olevate laste õigusi ning toetada laste kaitsmist ja tagada nende õigus arengule ja väärikusele. Liidu prioriteedid on võidelda vägivalla kõikide vormide vastu, eelkõige soolise vägivalla vastu, edendada selle ennetusmeetmeid ning kaitsta ja toetada ohvreid, aidates seeläbi tagada üksikisikute põhiõigusi ja soolist võrdõiguslikkust. Neid prioriteete tuleks programmiga toetada. Rõhutatakse, kui oluline on eraldada programmiga rahalisi vahendeid kodanikuühiskonna organisatsioonidele, kes kõigis liikmesriikides edendavad soolist võrdõiguslikkust, võitlevad soolise vägivalla vastu ja edendavad naiste õigusi, sealhulgas seksuaal- ja reproduktiivtervist ja seonduvaid õigusi ning LGBTIQ-inimeste õigusi. Kõigi nende meetmete eesmärk on edendada liidu põhiväärtusi ja seetõttu tuleks neid eranditult toetada kogu liidus.
(13)

Komisjon tegi fondi vahehindamise, et hinnata, kuidas ja millises ulatuses on selle eesmärgid saavutatud. Fond osutus tulemuslikuks, sest sellega saavutati suurem koondatud töötajate tööturule naasmise määr kui eelmisel programmitöö perioodil. Samuti leiti hindamisel, et fond lõi liidu lisaväärtust. Eelkõige kehtib see fondi kvantitatiivse mõju kohta, mis tähendab, et fondi abi ei suurendanud mitte ainult pakutavate teenuste arvu ja mitmekesisust, vaid ka kõnealuste teenuste intensiivsust. Lisaks on fondi sekkumismeetmed väga nähtavad ning näitavad üldsusele vahetult liidu lisaväärtust. Samal ajal tuvastati mitmesuguseid probleeme. Leiti, et kasutuselevõtmise menetlus oli liiga pikk. Lisaks on mitu liikmesriiki teatanud, et neil tekkis probleeme koondamisi põhjustanud sündmuste kohta põhjaliku taustaanalüüsi tegemisel. Peamine põhjus, mis takistas liikmesriike toetust taotlemast, olid nende finants- ja institutsioonilise suutlikkusega seotud probleemid. Seda võis lihtsalt põhjustada personali vähesus – praegu võivad liikmesriigid küsida tehnilist abi ainult siis, kui nad rakendavad fondi toetust. Kuna koondamised võivad toimuda ootamatult, on tähtis tagada, et liikmesriigid oleksid valmis kohe reageerima ja saaksid esitada taotluse viivituseta. Lisaks paistab, et teatavates liikmesriikides on vaja teha palju rohkem tööd institutsioonilise suutlikkuse suurendamiseks, et tagada EGFi sekkumiste tõhus ja tulemuslik rakendamine. Ka peeti 500 koondatud töötaja künnist liiga kõrgeks, eelkõige väiksema asustustihedusega piirkondades.
(56)

Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused võtta vastu rakendusakte, millega kehtestatakse kooskõlas käesolevas määruses ette nähtud kriteeriumidega iga-aastased tööprogrammid, kiidetakse heaks teatavad rahastamiskõlblikud meetmed ning kehtestatakse tehnilisi ja haldusküsimusi käsitlevad reeglid, mis on vajalikud terviseprogrammi meetmete rakendamiseks, ning andmete kogumise ühtsed vormid, mis on vajalikud terviseprogrammi rakendamise seireks. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (26). Kõnealuste rakendusaktide vastuvõtmiseks tuleks kasutada kontrollimenetlust, kuna need on seotud terviseprogrammiga, millel on suur mõju.
(1)

COVID-19 pandeemia on maailma ja liidu majandusele suur šokk, millel on ulatuslik sotsiaalne ja majanduslik mõju kõigile liikmesriikidele ja piirkondadele. Selle tõkestamiseks vajalike meetmete tõttu on majandustegevus liidus oluliselt vähenenud. Prognooside kohaselt kahaneb liidu SKP 2020. aastal umbes 7,4 % ehk palju rohkem kui 2009. aasta finantskriisi ajal. Oluliselt on vähenenud ka investeeringud. Nõrgad kohad, näiteks liigne sõltuvus piiratud arvust välistest tarneallikatest ja elutähtsa taristu puudumine, on vaja kõrvaldada, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd), sealhulgas mikroettevõtjate puhul, näiteks mitmekesistades ja tugevdades strateegilisi väärtusahelaid, et parandada liidu reageerimist hädaolukordadele ja tõsta selle majanduse üldist vastupanuvõimet, jäädes samal ajal avatuks liidu normidele vastavale konkurentsile ja kaubavahetusele. Kuigi investeeringute suhe SKPsse taastus liidus enne pandeemiat, jäi see juba siis alla taseme, mida oleks võinud oodata tugeva elavnemise perioodil, ja ei olnud piisav, et kompenseerida 2009. aasta kriisile järgnenud aastatepikkust alainvesteerimist. Veelgi olulisem on, et praegune ja prognoositav investeeringute tase ei kata liidu struktuurset investeerimisvajadust pikaajalise majanduskasvu taastamiseks ja säilitamiseks tehnoloogiliste muutuste ja ülemaailmse konkurentsivõime seisukohast, sealhulgas investeeringuid innovatsiooni, oskustesse, taristusse ning VKEdesse, ning vajadust tegeleda peamiste ühiskondlike probleemidega nagu kestlikkus ja elanikkonna vananemine. Seepärast on liidu poliitiliste eesmärkide saavutamiseks ning majanduse kiireks, kestlikuks, kaasavaks, pikaajaliseks ja elujõuliseks taastumiseks vaja toetada turutõrgete kõrvaldamist ja mitteoptimaalsete investeerimisolukordade lahendamist, et vähendada investeerimispuudujääki sihtsektorites.
(11)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1071/2009 (11) on sätestatud ühiseeskirjad autoveo-ettevõtja tegevusalal tegutsemise tingimuste kohta. COVID-19 pandeemia ja sellega seotud rahvatervise kriisi jätkumine pärast 31. augustit 2020, on kaasa toonud selle, et mõned veoettevõtjad ei vasta enam nende käsutuses või nende kasutuses oleva sõiduki või sõidukitega seotud nõuetele. Neil asjaoludel on ka tõsised tagajärjed sektori finantsolukorrale ja mõned veoettevõtjad ei täida enam finantssuutlikkuse nõuet. Arvestades rahvatervise kriisist tulenevat vähenenud majandusaktiivusust, eeldatakse, et ettevõtjatel võtab tavapärasest kauem aega, et tõendada, et nad täidavad taas püsivalt nende käsutuses või nende kasutuses oleva sõiduki või sõidukitega seotud nõudeid, ning finantssuutlikkuse nõuet. Seetõttu on asjakohane pikendada määruse (EÜ) nr 1071/2009 artikli 13 lõike 1 punktides b ja c kehtestatud maksimaalseid tähtaegu 6 kuult 12 kuule asjaomaste autoveo-ettevõtjate vastavuse hindamiseks artikli 5 punktides b ja c osutatud nõuetele, mis on seotud nende käsutuses või nende kasutuses oleva sõiduki või sõidukitega, ning finantssuutlikkuse nõudele, kui kõnealused hindamised hõlmavad kas tervikuna või osaliselt ajavahemikku alates 1. septembrist 2020 kuni 30. juunini 2021. Kui mõne nimetatud nõude täitmata jätmine on juba tuvastatud ja pädeva asutuse kehtestatud tähtaeg ei ole veel möödunud, peaks pädeval asutusel olema võimalik seda tähtaega pikendada kokku 12 kuuni.
(3)

COVID-19 puhang 2020. aasta alguses on muutnud majanduslikke ja sotsiaalseid väljavaateid järgnevateks aastateks liidus ja maailmas. Kriisi oludes on liidus esile kerkinud uued prioriteedid, mis on eeskätt suunatud taastumisele ja vastupanuvõime tagamisele. Nende prioriteetide tõttu on liidul vaja tegutseda kiiresti ja koordineeritult, et tulla toime majanduslike, sotsiaalsete ja tervisega seotud tagajärgedega liikmesriikides ning samuti leevendada kriisi sotsiaalset mõju ja majanduslangust. Eelkõige on COVID-19 kriisi majanduslikud tagajärjed tabanud eriti rängalt naisi. COVID-19 kriis ning ka eelmine majandus- ja finantskriis on näidanud, et kindlatele ja kestlikele majandus- ja sotsiaalstruktuuridele rajanevate usaldusväärsete ning vastupanuvõimeliste majandus- ja finantssüsteemide arendamine aitab liikmesriikidel šokkidele tulemuslikumalt reageerida ja neist kiiremini taastuda. Samuti on selgelt ilmnenud tervishoiusüsteemide, oluliste avalike teenuste ja tõhusate sotsiaalkaitsemehhanismide valmisoleku vajadus. Majanduskasvu elavdavad, kestlikud, arukad ja sotsiaalselt vastutustundlikud reformid ja investeeringud, usaldusväärne eelarvepoliitika ning kvaliteetsete töökohtade loomine uutele väljakutsetele vastamiseks, majanduse struktuuriliste nõrkuste kõrvaldamiseks ning majanduse vastupanuvõime suurendamiseks on seetõttu kesksel kohal majanduse ja ühiskonna kestlikul taastumisel ning liidusiseste majanduslike, sotsiaalsete ja territoriaalsete erinevuste ületamisel. Seda tuleks teha liidu kodanike heaolu huvides ja kooskõlas asjakohaste põhiõigustega.
(9)

Võttes arvesse asjaolu, et resolutsioone tõenäoliselt IATTCi aastakoosolekutel muudetakse, ning et tagada nende kiire ülevõtmine liidu õigusesse, tugevdada võrdseid tingimusi ja toetada veel enam kalavarude pikaajalist säästvat majandamist, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte järgmiste aspektide kohta: haipüüginööride tehniline kirjeldus, keeluajad, peibutuspüügivahendeid käsitlevate aruannete tähtajad, peibutuspüügivahendite konstruktsiooni ja kasutamist käsitlevad sätted, andmete kogumise tähtajad, merelindude kaitsealad ja leevendusmeetmed, teaduslik vaatlemine, piirkondliku laevade registriga seotud teave, viide tabelile logiraamatute ja lossimisdokumentide andmete esitamiseks, suursilm-tuuni statistiline dokument, mitu aruandlustähtaega ning kilpkonnade suremust käsitlevad suunised. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes (9) sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.
Selleks et luua mõjusad ennetavad stiimulid ja tagada kahjumi õiglane jaotamine, peaks finantsseisundi taastamise kava tagama, et finantsseisundi taastamise vahendite rakendamine tasakaalustab asjakohaselt kahjumi jaotamise kesksete vastaspoolte, kliirivate liikmete ja kohaldatavuse korral nende klientide vahel. Üldpõhimõte peaks olema jaotada finantsseisundi taastamisel kahjum kesksete vastaspoolte, kliirivate liikmete ja kohaldatavuse korral nende klientide vahel vastavalt sellele, mil määral nad vastutavad kesksele vastaspoolele üle kantud riski eest ning milline on nende suutlikkus selliseid riske kontrollida ja juhtida. Finantsseisundi taastamise kava peaks tagama, et nii kohustuste mittetäitmise juhtumitest kui ka muudest kui kohustuste mittetäitmise juhtumitest tingitud kahju katmiseks kasutatakse keskse vastaspoole kapitali, enne kui kahjum jaotatakse kliirivate liikmete vahel. Nõuetekohase riskijuhtimise stiimulina ning et veelgi vähendada maksumaksjatele avalduvat kahjuriski, peaks keskne vastaspool kasutama finantsseisundi taastamise meetmena osa oma määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 43 osutatud eelrahastatud sihtotstarbelistest omavahenditest – mis võivad hõlmata mis tahes kapitali, mida keskne vastaspool hoiab lisaks oma miinimumkapitalinõuetele, et täita määruse (EL) nr 648/2012 artikli 16 lõike 3 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktis osutatud teatamiskünnis –, enne kui ta kasutab muid finantsseisundi taastamise meetmeid, mis nõuavad rahalist panust kliirivatelt liikmetelt.

Need täiendavad eelrahastatud sihtotstarbelised omavahendid, mis on eraldiseisvad määruse (EL) nr 648/2012 artikli 45 lõikes 4 osutatud eelrahastatud omavahenditest, ei tohiks moodustada vähem kui 10 % ega rohkem kui 25 % määruse (EL) nr 648/2012 artikli 16 lõike 2 kohaselt arvutatud riskipõhistest kapitalinõuetest, olenemata sellest, kas need nõuded on väiksemad või suuremad kui nimetatud määruse artikli 16 lõikes 1 osutatud algkapital.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2021/2304,

18. oktoober 2021,

millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2018/848 eeskirjadega, mille kohaselt antakse välja lisasertifikaadid selle tõenduseks, et eksporditavate loomsete saaduste mahepõllumajanduslikul tootmisel ei ole kasutatud antibiootikume

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrust (EL) 2018/848, mis käsitleb mahepõllumajanduslikku tootmist ja mahepõllumajanduslike toodete märgistamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 834/2007, (1) eriti selle artikli 44 lõiget 2,

ning arvestades järgmist:

Teatavad kolmandad riigid nõuavad, et mahepõllumajanduslikke loomseid saadusi toodetakse antibiootikume kasutamata. Et hõlbustada juurdepääsu nende riikide turgudele, peaksid selliseid saadusi eksportida soovivad liidu ettevõtjad või ettevõtjate rühmad saama ametliku dokumendiga tõendada, et antibiootikume ei ole kasutatud.

Määruse (EL) 2018/848 artikli 35 kohaselt peavad pädevad asutused või asjakohasel juhul kontrolliasutused või kontrollorganid andma sertifikaadi igale ettevõtjale või ettevõtjate rühmale, kes on kõnealuse määruse kohaselt teatanud oma tegevusest ja järgib seda määrust. Selle tõenduseks, et mahepõllumajanduslikud loomsed saadused on toodetud antibiootikume kasutamata, peaks ettevõtjal või ettevõtjate rühmal olema võimalik taotleda kõnealustelt pädevatelt asutustelt või asjakohasel juhul kontrolliasutustelt või kontrollorganitelt lisasertifikaadi väljaandmist. Tuleks kehtestada selle lisasertifikaadi näidis.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Lisasertifikaat selle tõenduseks, et eksporditavate loomsete saaduste mahepõllumajanduslikul tootmisel ei ole kasutatud antibiootikume

Kui ettevõtja või ettevõtjate rühm, kellel juba on määruse (EL) 2018/848 artiklis 35 osutatud sertifikaat, seda taotleb, annab asjaomane pädev asutus või asjakohasel juhul asjaomane kontrolliasutus või kontrollorgan välja lisasertifikaadi selle tõenduseks, et ettevõtja või ettevõtjate rühm on tootnud mahepõllumajanduslikud loomsed saadused antibiootikume kasutamata, juhul kui sellist sertifikaati on vaja kõnealuste saaduste liidust eksportimiseks. Lisasertifikaadi näidis on esitatud käesoleva määruse lisas.
töödeldud toodete puhul seda, et kõik selliste toodete mahepõllumajanduslikud koostisosad on tootnud ettevõtjad või ettevõtjate rühmad, kelle on kolmandas riigis sertifitseerinud kontrolliasutus või kontrollorgan, mida on tunnustatud kooskõlas määruse (EL) 2018/848 artikliga 46 või millele on osutatud kõnealuse määruse artiklis 57, või määruse (EL) 2018/848 artikli 47 või 48 kohaselt tunnustatud kolmas riik, või kas need on toodetud ja sertifitseeritud liidus kooskõlas kõnealuse määrusega.
(1)

Määruse (EL) 2018/848 artikli 45 lõike 1 kohaselt võib toodet importida kolmandast riigist, et viia see liidu turule mahepõllumajandusliku või üleminekuaja tootena. Seepärast on vaja kehtestada teatavate ettevõtjate jaoks liidus üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad saadetisi liitu sisenemisel ja pärast saadetise või selle osa liidus vabasse ringlusse lubamist. Need ettevõtjad on importijad, kes esitavad saadetise liidus vabasse ringlusse lubamiseks, või nende nimel tegutsevad ettevõtjad, ning esimesed kaubasaajad ja kaubasaajad, kes saadetise või osa saadetisest vastu võtavad.
Samal ajal on oluline täpsustada ERFi ja Ühtekuuluvusfondi kohaldamisalast välja jäävad tegevused, sealhulgas investeeringud selliste kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ (16) I lisas loetletud tegevustest, eesmärgiga hoiduda selle direktiiviga juba ette nähtud rahastamise dubleerimisest, või investeeringud komisjoni määruses (EL) nr 651/2014 (17) määratletud raskustes olevatesse ettevõtjatesse, välja arvatud juhul, kui see on lubatud vähese tähtsusega abi või erandlikele asjaoludele reageerimiseks kehtestatud ajutise riigiabi reeglite alusel. Ühtlasi ei tohiks ERFist ja Ühtekuuluvusfondist toetada teatavaid investeeringuid lennujaamadesse, prügilasse ladestamise ja jäätmejääkide käitlemise rajatistesse või fossiilkütustesse. Seetõttu peaks ERFist saama toetada sihipäraseid keskkonnariskide leevendamise, julgeoleku- ja ohutusmeetmeid piirkondlikes lennujaamades, tingimusel et investeeringute peamine eesmärk seatakse selgelt liidu keskkonna-, julgeoleku- või ohutusstandarditest lähtuvalt ning see on kooskõlas riigiabi reeglitega.

Seoses investeeringutega, millega suurendatakse jäätmejääkide käitlemise rajatiste võimsust, tuleks jäätmejääkide all mõista peamiselt liigiti mitte kogutavaid olmejäätmeid ja jäätmekäitluses tekkinud jääke. Kaugküttevõrkude ajakohastamisele võiks toetust anda eesmärgiga parandada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2012/27/EL (18) määratletud tõhusate kaugküttesüsteemide energiatõhusust vastavalt lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades kehtestatud eesmärkidele. Taastuvenergia edendamise eesmärgil saab toetust anda kaugküttekateldele, mille varustamisel on kombineeritud gaas ja taastuvenergiaallikad. Sellisel puhul peaks mõlemast fondist antav toetus vastama proportsionaalselt selliste katelde taastuvenergia koguse osakaalule. Lisaks sellele tuleks sõnaselgelt sätestada, et ELi toimimise lepingu II lisas loetletud ülemeremaad ja -territooriumid ei ole rahastamiskõlblikud ERFist ega Ühtekuuluvusfondist.
(59)

Selleks et võtta arvesse COVID-19 pandeemia ohjeldamisel tehtud teaduslikke edusamme või tagada koostalitlusvõime rahvusvaheliste standarditega, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte käesoleva määruse muutmiseks, muutes või jättes välja ELi digitaalsele COVID-tõendile lisatavaid andmevälju seoses tõendi omaja isikuandmetega, COVID-19 vaktsiini käsitleva teabega, SARS-CoV-2 nakkuse testiga, varasema SARS-CoV-2 nakkusega ja tõendi metaandmetega, lisades andmevälju seoses COVID-19 vaktsiini käsitleva teabega, SARS-CoV-2 nakkuse testiga, varasema SARS-CoV-2 nakkusega ja tõendi metaandmetega, ning muutes päevade arvu, mille järel läbipõdemistõend tuleb välja anda. Selleks et võtta arvesse saadud suuniseid, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta käesoleva määruse läbipõdemistõendit käsitlevaid sätteid, nähes ette selle väljaandmise antigeeni kiirtesti positiivse tulemuse, antikehade testi, sealhulgas SARS-CoV-2 vastaste antikehade seroloogilise testi või muu teaduslikult usaldusväärse meetodi alusel. Nimetatud delegeeritud õigusaktid peaksid hõlmama vajalikke andmevälju käesolevas määruses sätestatud andmekategooriate kohta, mida läbipõdemistõend peab sisaldama. Samuti peaksid need sisaldama erisätteid maksimaalse kehtivusaja kohta, mis võib sõltuda tehtud testi liigist. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes (16) sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.