ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(7)

Autoveo maksustamise määrad erinevad liidus endiselt märkimisväärselt. Seetõttu on teatavad piirangud, mis mõjutavad kaudselt ka sõidukite rentimise teenuste osutamise vabadust, maksumoonutuste vältimiseks siiski põhjendatud. Järelikult peaks liikmesriikidel olema võimalus piirata aega, mil nende territooriumil asuv ettevõtja võib teises liikmesriigis registreeritud või kasutusele võetud renditud sõidukit kasutada. Võttes arvesse, et käesoleva direktiiviga ei ühtlustada riiklikku sõidukite maksustamist ning et sõidukite registreerimise normid on seotud sõidukite maksustamisega, peaks liikmesriikidel olema võimalus nõuda renditud sõiduki registreerimist, tingimusel et sõidukil on lubatud enne selle nõude kohaldamise algust liigelda vähemalt 30 päeva. Samuti peaks liikmesriikidel olema lubatud piirata seda, kui suurel arvul nende territooriumil asuv ettevõtja selliseid sõidukeid rentida võib. See piirarv ei tohiks olla väiksem kui teatav osa ettevõtja kasutuses olevate sõidukite arvust, mille arvutamisel ei võeta arvesse teises liikmesriigis renditud sõidukeid, mis ei ole registreeritud ettevõtja asukohaliikmesriigis.
(14)

Selleks et vältida ravimite nappust Küprosel ja Maltal, peaks Küprose ja Malta pädevatel asutustel olema rahvatervisega seotud põhjustel ja teatava ajavahemiku jooksul lubatud anda, säilitada ja pikendada direktiivi 2001/83/EÜ artikli 126a alusel müügilube, mis põhinevad Ühendkuningriigi nende osade, mis ei ole Põhja-Iirimaa, pädevate asutuste antud müügilubadel, isegi kui müügiloa hoidja ei ole enam liidus asutatud, kui on täidetud konkreetsed tingimused. Kuna liidu õigust ei kohaldata enam Ühendkuningriigi nendes osades, mis ei ole Põhja-Iirimaa, on vaja sätestada, et Küprose ja Malta pädevad asutused tagavad, et sellised load on kooskõlas liidu õigusega. Selleks et tagada liidu turu häireteta toimimine, on vaja kehtestada tingimused, mille alusel teostada tõhusamat järelevalvet normide üle, mis on vajalikud käesoleva direktiiviga kehtestatud erandite kohaldamiseks, ja nende normide tõhusa täitmise tagamine. Komisjon peaks jälgima Ühendkuningriigi nendes osades toimuvat, mis ei ole Põhja-Iirimaa, mis võib mõjutada kaitsetaset, mis on seotud käesoleva direktiiviga hõlmatud reguleeriva tegevusega. Kui komisjon leiab, et rahvatervise kaitse tase, mille Ühendkuningriik tagab ravimite tootmist, turustamist ja kasutamist käsitlevate õigusnormidega ning nende normide tõhusa täitmise tagamisega, ei ole enam sisuliselt samaväärne sellega, mis on tagatud liidus, või kui komisjonil puudub teave, et hinnata, kas sisuliselt samaväärne kaitsetase on tagatud, peaks komisjon alustama Ühendkuningriigiga konsultatsioone, et leida sellele olukorrale vastastikuse kokkuleppe käigus lahendus. Kui sellist lahendust ettenähtud tähtaja jooksul ei leita, peaks komisjonil olema õigus võtta viimase abinõuna vastu delegeeritud õigusakte, millega peatatakse käesoleva direktiiviga lisatud ühe või mitme sätte kohaldamine.
(6)

Võttes arvesse vajadust vältida vähendatud maksumäärade vohamist eelarvelistel põhjustel ja võrdse kohtlemise põhimõtet, peaks liikmesriikidel olema lubatud kohaldada vähendatud maksumäärasid, mis ei ole madalamad kui miinimummäär 5 % direktiivi 2006/112/EÜ III lisa maksimaalselt 24 punktiga hõlmatud kaubatarnete ja teenuste osutamise suhtes. Samal põhjusel võivad liikmesriigid kohaldada vähendatud maksumäärasid, mis on madalamad kui miinimummäär 5 %, ja sisendkäibemaksu mahaarvamise õigusega maksuvabastust, kuid seda vaid direktiivi 2006/112/EÜ III lisa maksimaalselt seitsme punktiga hõlmatud kaubatarnete ja teenuste osutamise suhtes, mille nad on valinud kaupade ja teenuste seast, mis hõlmavad põhivajadusi ning mis on eelkõige seotud toidu, vee, ravimite, ravivahendite, tervise- ja hügieenitoodete tarnete, reisijateveo ja teatud kultuurikaupadega (raamatud, ajalehed ja perioodikaväljaanded), või muude kaubatarnete ja teenuste seast, mis on loetletud direktiivi 2006/112/EÜ III lisas ning mille suhtes teised liikmesriigid kohaldavad vähendatud maksumäärasid, mis on madalamad kui miinimummäär 5 %, või sisendkäibemaksu mahaarvamise õigusega maksuvabastust, tingimusel et nad kohaldatavatest tähtaegadest kinni peavad. Selliseid vähendatud maksumäärasid või maksuvabastusi juba kohaldavatele liikmesriikidele on asjakohane anda aega, mis on vajalik nende piirmääradega kohandumiseks.
(2)

La Manche’i väina püsiühendus on kaksiktunnelist koosnev raudteeühendus, mis asub La Manche’i väina all Coquelles’i (Pas-de-Calais, Prantsusmaa) ja Folkestone’i (Kent, Ühendkuningriik) vahel. Sellega on seotud teenindustunnel ja tunneli mõlemas otsas on terminalialad, kus kontrollitakse tunnelitele juurdepääsu ja nendest väljumist. Nende taristute tõttu on see sarnane Prantsusmaa ja Ühendkuningriigi vahelise mereühendusega, kuna kummaski terminalis toimub piirikontroll. Nii mereühendus kui La Manche’i väina püsiühendus võimaldab La Manche’i väina ületamist samadel tingimustel.
6)

Artiklit 5 muudetakse järgmiselt: a) lõiked 2, 3 ja 4 asendatakse järgmisega: „2. Kui tehniliselt ei ole võimalik asendada kantserogeeni, mutageeni või reproduktiivtoksilist ainet aine, segu või protsessiga, mis oma kasutustingimustes vastavalt olukorrale kas ei ole tervisele ja tööohutusele ohtlik või on vähem ohtlik, siis tagab tööandja, et kantserogeeni, mutageeni või reproduktiivtoksilist ainet valmistatakse ja kasutatakse nii suures ulatuses, kui see on tehniliselt võimalik, suletud süsteemis. 3. Kui suletud süsteem ei ole tehniliselt võimalik, tagab tööandja, et töötajate kokkupuude kantserogeeni, mutageeni või toimeläveta reproduktiivtoksilise ainega viiakse nii madalale tasemele, kui see on tehniliselt võimalik. 3a. Kui toimelävega reproduktiivtoksilist ainet ei ole tehniliselt võimalik kasutada või valmistada suletud süsteemis, tagab tööandja, et töötajatel selle toimelävega reproduktiivtoksilise ainega kokkupuutest tulenev oht viiakse miinimumini. 3b. Muude reproduktiivtoksiliste ainete kui toimeläveta ja toimelävega reproduktiivtoksiliste ainete suhtes kohaldab tööandja käesoleva artikli lõiget 3a. Sellisel juhul võtab tööandja artiklis 3 osutatud ohtude hindamisel nõuetekohaselt arvesse võimalust, et sellise reproduktiivtoksilise aine puhul ei pruugi olla olemas töötajate tervisele ohutut kokkupuute taset, ning kehtestab sellega seoses asjakohased meetmed. 4. Kokkupuude ei tohi ületada III lisas kantserogeenile, mutageenile või reproduktiivtoksilisele ainele sätestatud piirnormi.“; b) lõiget 5 muudetakse järgmiselt: i) sissejuhatav osa asendatakse järgmisega: „5. Kantserogeeni, mutageeni või reproduktiivtoksilise aine kasutamisel kohaldab tööandja kõiki järgmisi meetmeid:“; ii) punkt a asendatakse järgmisega: „a) kantserogeeni, mutageeni või reproduktiivtoksilise aine koguste piiramine töökohal;“; iii) punktid c, d ja e asendatakse järgmisega: „c) tööprotsesside ja tehnilise kontrolli meetmete kavandamine selliselt, et kantserogeeni, mutageeni või reproduktiivtoksilise aine vabanemine töökohal oleks välditud või miinimumini viidud; d) kantserogeenide, mutageenide või reproduktiivtoksiliste ainete eemaldamine nende tekkimise kohas, kohtäratõmbe süsteem või üldventilatsioon, kõik meetodid, mis on asjakohased ning kooskõlas vajadusega kaitsta rahvatervist ja keskkonda; e) kantserogeenide, mutageenide või reproduktiivtoksiliste ainete olemasolevate asjakohaste mõõtmismeetodite kasutamine, eriti selleks, et varakult avastada ettenägematust sündmusest või õnnetusest tulenevad erakorralised kokkupuuted kantserogeenide, mutageenide või reproduktiivtoksiliste ainetega;“; iv) punkt j asendatakse järgmisega: „j) ohupiirkondade märgistamine ning asjakohaste hoiatus- ja ohutusmärkide, sealhulgas siltide „suitsetamine keelatud“ kasutamine piirkondades, kus töötajad puutuvad või võivad kokku puutuda kantserogeenide, mutageenide või reproduktiivtoksiliste ainetega;“.
Ajapõhised kasutusmaksud ei kajasta oma olemuse tõttu täpselt tee kasutamisega tegelikult kaasnevaid kulusid ega ole sarnastel põhjustel tõhusad keskkonnasõbralikuma ja tulemuslikuma tegevuse stimuleerimisel või ummikute vähendamisel. Selleks et tagada kasutajate nõusolek tulevastele teemaksu kogumise süsteemidega, tuleks liikmesriikidel siiski lubada osana laiemast liikuvusteenuste paketist sisse viia asjakohased maksukogumissüsteemid. Kõnealused süsteemid peaksid tagama taristukulude õiglase jaotumise ning kajastama põhimõtet „saastaja maksab“. Iga liikmesriik, kes sellise süsteemi kehtestab, peaks tagama, et see on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2019/520 (6). Võttes arvesse raskesõidukite märkimisväärset mõju maanteetaristule ja nende panust õhusaastesse, peaksid raskesõidukid olema täpsete maksustamissüsteemide peamine sihtrühm. Eelkõige tuleks selleks, et edendada raskesõidukitega keskkonnasõbralikumaid ja tõhusamaid vedusid, järk-järgult kaotada ajapõhised kasutusmaksud üleeuroopalise transpordivõrgu põhivõrgus, kuna see võrk sisaldab olemasolevaid liiklusvajadusi arvesse võttes üleeuroopalise transpordivõrgu strateegiliselt olulisimaid transpordisõlmi ja ühendusi.

Pidades silmas ajalooliselt kujunenud asjaolusid ning arvestades teemaksude kehtestamisega kaasnevaid väljakutseid ja märkimisväärset halduskoormust, oleks liikmesriikide huvides piisavalt pikk üleminekuperiood, mille jooksul peaks neil olema võimalik kehtestada või säilitada ajapõhiseid kasutusmakse. Pärast sellist üleminekuperioodi peaks liikmesriikidel olema võimalik igakülgselt põhjendatud juhul kohaldada oma üleeuroopalise transpordivõrgu põhivõrgu lõikudel raskesõidukite suhtes täielikult ajapõhiseid kasutusmakse. Sellised igakülgselt põhjendatud juhud peaksid piirduma juhtudega, kui teemaksu kohaldamine raskesõidukite suhtes tooks võrreldes eeldatava tulu või kasuga kaasa ebaproportsionaalsed haldus-, investeerimis- ja tegevuskulud, näiteks asjaomaste teelõikude piiratud pikkuse, suhteliselt väikese rahvastikutiheduse või suhteliselt väikese liiklustiheduse tõttu, või kui teemaksu kohaldamine tooks kaasa liikluse ümbersuunamise, millel on negatiivne mõju liiklusohutusele või rahvatervisele. See võimalus on igakülgselt põhjendatud juhtudel liikmesriikide jaoks vajalik oluliste avaliku huviga seotud kaalutluste puhul, näiteks väikese rahvastikutihedusega piirkondade raske olukord ja eraldatus, liiklusohutus või rahvatervis. Lisaks tuleks nendel igakülgselt põhjendatud juhtudel järgida ajapõhiste kasutusmaksude kohaldamisel menetlusnõudeid: kohustust hinnata sellise süsteemi vajalikkust ja kohustust teavitada komisjoni selle kohaldamisest. Selline teavitus peaks sisaldama põhjuseid, milles täpsustatakse üksikasjalikke asjaolusid, mis on seotud üleeuroopalise transpordivõrgu põhivõrgu lõikudega, kus ajapõhiseid kasutusmakse kohaldatakse.
(10)

Selleks et oleks võimalik õigeaegselt uuesti hinnata elavhõbedavabade alternatiivsete lampide kättesaadavust käesoleva erandiga hõlmatud väga erinevate lambitüüpide puhul, on asjakohane uuendada erandit piiratud ajavahemikuks ehk kolmeks aastaks. Teatavate konkreetsete lambikategooriate, nimelt nähtamatus spektriosas valgust kiirgavate lampide (III lisa uus kanne 2(b)(4)-II) ja avariilampide (III lisa uus kanne 2(b)(4)-III) puhul on siiski piisavalt teavet selle kohta, et asendamine ei ole lähiaastatel tehniliselt võimalik, ning kooskõlas direktiivi 2011/65/EL artikli 5 lõike 2 esimese lõiguga peaks nende lambikategooriate puhul olema viieaastane kehtivusaeg põhjendatud. Pidades silmas usaldusväärse asendusaine leidmiseks jätkuvalt tehtavate pingutuste tulemusi, ei avalda kõnealuse erandi kestus tõenäoliselt innovatsioonile ebasoodsat mõju.
(7)

Uuendamistaotluse hindamisel, mille käigus võeti arvesse asendusainete kättesaadavust ja asendamise sotsiaal-majanduslikku mõju, jõuti järeldusele, et elavhõbeda asendamine või kõrvaldamine on asjaomaste kasutusviiside puhul teaduslikult ja tehniliselt teostatav direktiivi 2011/65/EL III lisa kande 4(b)-I puhul osaliselt ning kannete 4(b)-II ja 4(b)-III puhul täielikult. Hindamisel jõuti siiski järeldusele, et erandit tuleks uuendada kande 4(b)-I selle osa ulatuses, mis käsitleb lampe, mille värviesitusindeks on üle 80 ja võimsus 105 W või väiksem, ning milles elavhõbeda kasutamine on endiselt vajalik, kuid seda saab veelgi vähendada. Hindamine hõlmas konsulteerimist sidusrühmadega vastavalt direktiivi 2011/65/EL artikli 5 lõikele 7. Nende konsultatsioonide käigus laekunud märkused tehti spetsiaalsel veebisaidil üldsusele kättesaadavaks.
(7)

Uuendamistaotluste hindamisel, mille käigus võeti arvesse asendusainete kättesaadavust ja asendamise sotsiaal-majanduslikku mõju, jõuti järeldusele, et elavhõbeda asendamine või kasutuselt kõrvaldamine on erandiga seotud kasutusviiside puhul praegu tehniliselt võimatu. Arvestades väljavaateid elavhõbe asendada, mis võimaldaks erandit tulevikus piirata, on kohane uuendada erandit ainult kolmeks aastaks. Hindamisel jõuti ka järeldusele, et on võimalik täpsemalt määratleda kasutusviise, mille puhul võib vastavalt direktiivi 2011/65/EL artikli 5 lõike 1 punktis a sätestatud kriteeriumidele erandit uuendada nende konkreetse funktsiooni ja kasutusala tõttu, nimelt projektorites kasutatavad kõrgrõhuelavhõbelambid, lambid, mida kasutatakse aiandusvalgustites, ja lambid, mis kiirgavad valgust ultraviolettkiirguse spektris. Nende konkreetsete kasutusviiside puhul tuleks erandit uuendada maksimaalselt viieks aastaks. Hindamine hõlmas konsulteerimist sidusrühmadega vastavalt direktiivi 2011/65/EL artikli 5 lõikele 7. Nende konsultatsioonide käigus laekunud märkused tehti spetsiaalsel veebisaidil üldsusele kättesaadavaks.
(7)

Uuendamistaotluse hindamisel, mille käigus võeti arvesse asendusainete kättesaadavust ja asendamise sotsiaal-majanduslikku mõju, jõuti järeldusele, et elavhõbeda kõrvaldamine või selle asendamine võrreldava toimega ainega on asjaomaste kasutusviiside puhul praegu tehniliselt võimatu. Hindamise käigus tehti ka järeldus, et erandi praegust kohaldamisala võib piirata sellistele madalrõhulahenduslampidele, mis ei ole fosforestseeruva kattega ning kiirgavad valgust ultravioletses spektrialas. Hindamine hõlmas konsulteerimist sidusrühmadega vastavalt direktiivi 2011/65/EL artikli 5 lõikele 7. Konsultatsioonide käigus saadud märkused tehti avalikult kättesaadavaks spetsiaalsel veebisaidil.
(7)

Uuendamistaotluse hindamisel, milles võeti arvesse asendusainete kättesaadavust ja asendamise sotsiaal-majanduslikku mõju, jõuti järeldusele, et erandiga hõlmatud lambitüüpide puhul on kättesaadavad piisavalt usaldusväärsed elavhõbedavabad asendusained ning asendamine on selliste lampide puhul teaduslikult ja tehniliselt võimalik. Lisaks jõuti kõnealuse hindamise käigus järeldusele, et asendamisest saadav kasu kaalub selgelt üles mis tahes negatiivse mõju. Hindamine hõlmas konsulteerimist sidusrühmadega vastavalt direktiivi 2011/65/EL artikli 5 lõikele 7. Konsultatsioonide käigus saadud märkused tehti üldsusele kättesaadavaks spetsiaalsel veebisaidil.
(7)

Uuendamistaotluse hindamisel, mille käigus võeti arvesse asendusainete kättesaadavust ja asendamise sotsiaalmajanduslikku mõju, jõuti järeldusele, et elavhõbeda asendamine või kõrvaldamine on asjaomaste kasutusviiside puhul praegu tehniliselt võimatu. Hindamisel jõuti ka järeldusele, et elavhõbedasisalduse piirnormi võib kõnealuse erandiga hõlmatud lambikategooriates vähendada 15 mg-lt 10 mg-le lambi kohta. Hindamine hõlmas konsulteerimist sidusrühmadega vastavalt direktiivi 2011/65/EL artikli 5 lõikele 7. Nende konsultatsioonide käigus laekunud märkused tehti spetsiaalsel veebisaidil üldsusele kättesaadavaks.
(7)

Uuendamistaotluste hindamisel, milles võeti arvesse asendusainete kättesaadavust ja asendamise sotsiaal-majanduslikku mõju, jõuti järeldusele, et erandiga hõlmatud lambitüüpide puhul on piisavalt usaldusväärsed elavhõbedavabad asendusained juba laialdaselt kättesaadavad ning et elavhõbeda asendamine asjaomastes lampides on teaduslikult ja tehniliselt võimalik. Lisaks jõuti kõnealuse hindamise käigus järeldusele, et asendamisest saadav kasu kaalub selgelt üles mis tahes negatiivse mõju.
(7)

Uuendamistaotluse hindamisel, mille käigus võeti arvesse asendusainete kättesaadavust ja asendamise sotsiaal-majanduslikku mõju, jõuti järeldusele, et elavhõbeda asendamine või kasutuselt kõrvaldamine on asjaomaste kasutusviiside puhul praegu tehniliselt võimatu. Hindamisel jõuti ka järeldusele, et kõnealuste konkreetsete kasutusviiside puhul lubatud elavhõbedasisaldust tuleks vähendada, et see vastaks muutustele konkreetsete lambitüüpide turul. Hindamine hõlmas konsulteerimist sidusrühmadega vastavalt direktiivi 2011/65/EL artikli 5 lõikele 7. Nende konsultatsioonide käigus laekunud märkused tehti spetsiaalsel veebisaidil üldsusele kättesaadavaks.
(7)

Uuendamistaotluse hindamisel, mille käigus võeti arvesse asendusainete kättesaadavust ja asendamise sotsiaal-majanduslikku mõju, jõuti järeldusele, et elavhõbeda asendamine või kõrvaldamine on asjaomaste kasutusviiside puhul praegu tehniliselt võimatu. Hindamise käigus toodi siiski esile, et elavhõbedavabad alternatiivid on valgusdioodide näol olemas ning neid kasutatakse valgusallikatena uutes seadmetes, mida turule tuuakse. Hindamine hõlmas konsulteerimist sidusrühmadega vastavalt direktiivi 2011/65/EL artikli 5 lõikele 7. Nende konsultatsioonide käigus laekunud märkused tehti spetsiaalsel veebisaidil üldsusele kättesaadavaks.
(8)

Selleks et saavutada ohtlike ainete järkjärguline kasutuselt kõrvaldamine elektri- ja elektroonikaseadmetes, peaksid teatavate konkreetsete materjalide või komponentide puhul piirangutest tehtavad erandid olema oma kehtivusulatuse ja -aja poolest piiratud; hinnangus jõuti ka järeldusele, et ühelt poolt tuleks erandi kohaldamisala kitsendada nii, et see hõlmaks täpsemalt määratletud kasutusalasid, ning teiselt poolt võib praeguse laiaulatusliku erandi kehtivusaega lühendada.
(7)

Uuendamistaotluste hindamisel, milles võeti arvesse asendusainete kättesaadavust ja asendamise sotsiaal-majanduslikku mõju, jõuti järeldusele, et erandiga hõlmatud lambitüüpide puhul on kättesaadavad piisavalt usaldusväärsed elavhõbedavabad asendusained ning elavhõbeda asendamine nendes lampides on teaduslikult ja tehniliselt võimalik. Lisaks jõuti kõnealuse hindamise käigus järeldusele, et asendamisest saadav kasu kaaluks selgelt üles mis tahes negatiivse mõju.
(1)

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/680 (2) artikli 62 lõikele 6 peab komisjon vaatama läbi liidu vastu võetud õigusaktid, välja arvatud nimetatud direktiiv, millega reguleeritakse pädevate asutuste poolt isikuandmete töötlemist nimetatud direktiivi artikli 1 lõikes 1 sätestatud eesmärkidel. Selle läbivaatamise eesmärk on hinnata vajadust viia need õigusaktid vastavusse kõnealuse direktiiviga ning asjakohasel juhul teha vajalikud ettepanekud nende muutmiseks, et tagada järjepidev lähenemine isikuandmete kaitsele nimetatud direktiivi kohaldamisalas. Selle läbivaatamise tulemusena on kindlaks tehtud, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/41/EL (3) kuulub nende õigusaktide hulka, mida tuleb muuta.
Üha suuremaks probleemiks on oht, et elutähtsa teenuse osutajate töötajad või välistöövõtjad kuritarvitavad näiteks oma juurdepääsuõigusi elutähtsa teenuse osutaja ettevõttes kahju tekitamise eesmärgil. Seepärast peaksid liikmesriigid täpsustama tingimused, mille alusel on elutähtsa teenuse osutajatel lubatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel ja liikmesriigi riskianalüüse arvesse võttes esitada taotlusi oma töötajate teatavatesse kategooriatesse kuuluvate isikute taustakontrolliks. Tuleks tagada, et asjaomased asutused hindavad selliseid taotlusi mõistliku aja jooksul ning töötlevad neid kooskõlas liikmesriigi õigus- ja menetlusnormidega ning asjakohaste ja kohaldatavate liidu õigusaktidega, sealhulgas isikuandmete kaitset käsitlevate õigusaktidega. Selleks et kinnitada taustakontrolli objektiks oleva isiku identiteeti, on asjakohane, et liikmesriigid nõuavad kooskõlas kohaldatava õigusega isikut tõendavat dokumenti, näiteks passi, riiklikku isikutunnistust või digitaalset isikut tõendavat dokumenti.

Taustakontroll peaks hõlmama asjaomase isiku karistusregistri andmete kontrolli. Teiste liikmesriikide hallatavate karistusregistriandmete saamiseks peaksid liikmesriigid kasutama Euroopa karistusregistrite infosüsteemi (ECRIS) kooskõlas nõukogu raamotsuses 2009/315/JSK (19) ning, kui see on asjakohane ja kohaldatav, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2019/816 (20) sätestatud menetlustega. Kui see on asjakohane ja kohaldatav, võivad liikmesriigid tugineda ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2018/1862 (21) loodud teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) teabele, luureteabele ja mis tahes muule kättesaadavale objektiivsele teabele, mis võib olla vajalik, et teha kindlaks asjaomase isiku sobivus töötada ametikohal, mille suhtes elutähtsa teenuse osutaja on taotlenud taustakontrolli.
(36)

Teadusuuringutel on uute toodete ja protsesside väljatöötamisel võtmeroll. Paljusid neist tegevustest viivad ellu üksused, mis jagavad, levitavad või kasutavad oma teadusuuringute tulemusi ärilistel eesmärkidel. Need üksused võivad seega olla olulised osalejad väärtusahelates, mis muudab nende võrgu- ja infosüsteemide turvalisuse siseturu üldise küberturvalisuse lahutamatuks osaks. Teadusorganisatsioone tuleks käsitada nii, et need hõlmavad üksusi, mis pühendavad olulise osa oma tegevusest rakendusuuringutele või tootearendusele Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni 2015. aasta Frascati käsiraamatu „Guidelines for Collecting and Reporting Data on Research and Experimental Development, with a view to exploiting their results for commercial purposes, such as the manufacturing and marketing of a product, process or the provision of a service“ („Teadus- ja arendustegevuse andmete kogumise ja esitamise suunised, et kasutada nende tulemusi ärilistel eesmärkidel, näiteks toote, protsessi või teenuse tootmiseks või turustamiseks“) tähenduses.
2.2.

Eksamite sooritamine Liikmesriigi pädevad asutused või nende poolt määratud üksused korraldavad artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktis ii osutatud teoreetilised ja praktilised eksamid, et kontrollida, kas juhipraktikandil on 1. jaos nõutud teadmised seal loetletud ainete ja eesmärkide osas. a) Teoreetiline eksam koosneb vähemalt kahest osast: i) küsimused, mis sisaldavad valikvastustega küsimusi, otseseid vastuseid nõudvaid küsimusi või nimetatud kahe süsteemi kombinatsiooni; ii) juhtumite lahendamine. Teoreetilise eksami minimaalne kestus peab olema neli tundi. b) Praktiline eksam koosneb kahest osast: i) sõidueksam ohutusnõuetel põhineva säästliku sõidu oskuse hindamiseks. Eksam tuleb võimaluse korral teha asulavälistel teedel, maanteedel või kiirteedel (või samalaadsetel teedel) ning kõikvõimalikel asulasisestel teedel, millel tuleb ette eri liiki raskusi, millega juht oma töös kokku puutub. Samuti on soovitav, et eksam toimuks mitmesuguse liiklustiheduse tingimustes. Juhtimisaega tuleb kasutada optimaalselt, et hinnata kandidaati kõigis liiklusolukordades, millega juht oma töös kokku puutub. Selle eksami minimaalne kestus peab olema 90 minutit. ii) praktiline eksam, mis hõlmab vähemalt punkte 1.5, 1.6, 1.7, 3.2, 3.3 ja 3.5. Selle eksami minimaalne kestus peab olema 30 minutit. Praktilisel eksamil kasutatav sõiduk peab vastama vähemalt direktiivis 2006/126/EÜ eksamisõidukitele sätestatud nõuetele. Praktilisele eksamile võib lisada kolmanda eksami, mis sooritatakse spetsiaalsel treeningalal või stimulaatoril, et hinnata ohutusnõuetel põhineva säästliku sõidu oskust, eelkõige seoses sõiduki valitsemisega erinevates teeoludes ja kõnealuste teeolude muutumisega vahelduvates ilmastikutingimustes valgel ja pimedal ajal. Selle vabatahtliku eksami kestus ei ole määratud. Kui juht selle eksami teeb, võib selle kestuse lahutada alapunktis i nimetatud 90-minutisest sõidueksamist, kuid mahalahutatav aeg ei või ületada 30 minutit. Artikli 5 lõikes 5 osutatud juhtide puhul peab teoreetiline eksam piirduma nende 1. jaos loetletud ainetega, mis vastavad sõidukikategooriatele, mida uus alusõpe käsitleb. Need juhid peavad siiski tegema kogu praktilise eksami.