ET Euroopa Liidu Teataja L 258/74

KOMISJONI OTSUS,

24. mai 2011,

mis käsitleb osalist erastamismeedet C 15/10 (ex NN 21/10), mida Kreeka rakendas kasiino Mont Parnès suhtes

(teatavaks tehtud numbri K(2011) 3505 all)

(Ainult kreekakeelne tekst on autentne)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2011/647/EL)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,

võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,

olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool osutatud sätetele ja võttes esitatud märkusi arvesse (1)

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

(1) Egnatia AE, mille on pärast ühinemist üle võtnud Athinaiki Techniki ning mis kuulub konsortsiumi Casino Attikis (edaspidi „CA” või „kaebuse esitaja”), esitas 23. juuni 2002. aasta kirjaga Euroopa Komisjonile kaebuse ELi siseturu eeskirjade väidetava rikkumise kohta, mis hõlmab väidetavalt läbipaistmatut ja diskrimineerivat hankemenetlust, mida Kreeka ametiasutused järgisid 49 % Elliniko Kazino Parnithas AE (edaspidi „kasiino Mont Parnès”) kapitali müümisel edukale pakkujale, nimelt konsortsiumile Hyatt Regency (edaspidi „HR” või „väidetav abisaaja”) (2).

(2) Euroopa Komisjoni siseturu ja teenuste peadirektoraat (edaspidi „siseturu peadirektoraat”) edastas 3. oktoobri 2002. aasta kirjaga konkurentsi peadirektoraadile toimiku koopia, et viimane saaks läbi viia juhtumi paralleelse analüüsi vastavalt ELi riigiabi eeskirjadele.

(3) Kaebuse esitaja seaduslik esindaja esitas 9. detsembri 2002. aasta e-kirjaga komisjoni asjakohastele talitustele juhtumi kohta täiendavad selgitused.

(4) Komisjon edastas 24. jaanuari 2003. aasta kirjaga riigiabi käsitleva kaebuse Kreeka ametiasutustele ning kutsus Kreekat üles selgitama kaebuses tõstatatud küsimusi. Kreeka ametiasutused vastasid 4. märtsil 2003.

(5) Komisjoni personal kohtus kaebuse esitaja seadusliku esindajaga 27. jaanuaril 2003.

(6) Väidetava abisaaja seaduslik esindaja esitas täiendavad dokumendid komisjoni talitustele 12. veebruaril ja 22. augustil 2003.

(7) Kaebuse esitaja edastas 31. märtsi ja 16. mai 2003. aasta kirjadega konkurentsi peadirektoraadile lisateabe.

(8) Komisjoni personal kohtus väidetava abisaaja esindajaga 10. aprillil 2003.

(9) Ajavahemikul 15. juulist kuni 16. septembrini 2003 vahetas komisjon kaebuse esitajaga mitmel korral teavet, mis käsitles riigiabi küsimuste eraldi hindamist, ning juhtis kaebuse esitaja tähelepanu oma senisele otsustuspraktikale, mille kohaselt riigivara võõrandamine hankemenetluse abil ei kujuta endast riigiabi, kui menetlus toimub läbipaistvalt ja mittediskrimineerivalt. Seetõttu teatas komisjon kaebuse esitajale, et ta ei avalda seisukohta enne, kui siseturu peadirektoraat on riigihankemenetluse kontrollimise lõpetanud.

(10) Siseturu peadirektoraat lõpetas 22. jaanuari ja 4. augusti 2004. aasta kirjadega uurimise, leides, et hankemenetluses rikkumisi ei esinenud. Konkurentsi peadirektoraat teavitas 2. juuni 2004. aasta kirjaga kaebuse esitajat, et lõpetas riigiabi käsitleva kaebuse menetlemise vastavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (3) artikli 20 lõikele 2.

(11) 18. veebruaril 2005 esitas kaebuse esitaja uurimise lõpetamist käsitleva komisjoni otsuse peale Esimese Astme Kohtule (nüüd Üldkohus) tühistamishagi.

(12) Esimese Astme Kohus jättis tühistamishagi 26. septembri 2006. aasta määrusega vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata, kuna leidis, et kiri ei moodustanud vaidlustatavat akti Euroopa Ühenduse asutamislepingu (EÜ asutamisleping) artikli 230 tähenduses (praegu Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikkel 263) (4).

(13) 18. detsembril 2006 esitas kaebuse esitaja Esimese Astme Kohtu määruse peale apellatsiooni Euroopa Kohtule.

(14) Euroopa Kohus tühistas määruse 17. juuli 2008. aasta otsusega, (5) leides, et vaidlustatud akt oli selline, mille peale saab esitada tühistamishagi ja mis ei ole vastavuses menetlusmäärusekohaste komisjoni kohustustega, ning saatis asja tagasi Esimese Astme Kohtule.

(15) Konkurentsi peadirektoraat võttis 26. septembri 2008. aasta kirjaga tagasi uurimise lõpetamist käsitleva 2. juuni 2004. aasta kirja ning avas juhtumi uuesti.

(16) Esimese Astme Kohus leidis oma 29. juuni 2009. aasta määruses, et kuna kiri oli tagasi võetud, ei olnud enam põhjust võtta vastu otsust (6). Selle Esimese Astme Kohtu määruse peale esitas kaebuse esitaja 7. septembril 2009 apellatsiooni põhjendusega, et kohus oleks pidanud kirja tagasivõtmist käsitama ebaseaduslikuna ning selle tühistama.

(17) Kaebuse esitaja edastas 11. septembri 2009. aasta e-kirjaga komisjonile täiendavat teavet.

(18) Komisjoni personal kohtus kaebuse esitaja esindajatega 14. oktoobril 2009. Pärast kohtumist edastas kaebuse esitaja komisjonile mitmel korral täiendavat teavet.

(19) Komisjon nõudis 21. oktoobri 2009. aasta kirjaga Kreekalt täiendavat teavet. Kreeka palus 13. novembri 2009. aasta kirjas lisaaega vastamiseks ning komisjon lubas seda 18. novembri 2009. aasta e-kirjaga. Kreeka vastas komisjonile 11. jaanuaril ja 14. jaanuaril 2010.

(20) Euroopa Kohus vastas 6. mai 2010. aasta otsusega Simvoulio tis Epikreatias’e (Riiginõukogu) eelotsusetaotlusele, mis esitati vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 234 (nüüd ELi toimimise lepingu artikkel 267) eelkõige seoses ELi riigihangete eeskirjade rakendamisega kõnealuse hankemenetluse suhtes. Euroopa Kohus leidis muu hulgas, et seda tüüpi lepingud, mis sõlmitakse kõnealuse hankemenetluse tulemusena, ei kuulu tervikuna riigihankedirektiivide reguleerimisalasse (7). Lisaks märkis kohus, et eeltoodud järeldus ei välista seda, et sellise lepingu puhul peab järgima aluslepingu põhinorme ja üldpõhimõtteid, eelkõige neid, mis kehtivad asutamisvabaduse ja kapitali vaba liikumise valdkonnas.

(21) Komisjon teavitas Kreekat 6. juuli 2010. aasta kirjaga otsusest algatada seoses kõnealuse meetmega EL toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetlus (edaspidi „menetluse algatamise otsus”).

(22) Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (8). Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama meetme kohta märkusi.

(23) Pärast menetluse algatamist laekusid komisjonile märkused kahelt huvitatud isikult, nimelt väidetava abisaaja esindajatelt (Athens Resort Casino Holdings, (9) HRi nimel) (10) ja kaebuse esitaja esindajatelt (Club Hotel Casino Loutraki, CA nimel) (11). Kreeka esitas oma märkused 6. augusti 2010. aasta kirjaga. Mõlema huvitatud isiku märkused edastati 29. oktoobri 2010. aasta kirjaga Kreekale, kes vastas 25. novembril 2010. aastal.

(24) Euroopa Kohus otsustas 16. detsembril 2010, (12) et Üldkohus (varem Esimese Astme Kohus) eksis, langetades otsuse, mille kohaselt puudub alus menetleda uurimise nn administratiivset lõpetamist komisjoni poolt.

2. MEETME KIRJELDUS

(25) Kreeka ametiasutused algatasid 2001. aasta oktoobris riigihankemenetluse, et müüa 49 % osalus kasiino Mont Parnès kapitalis (13). Konkureerisid kaks kandidaati: Kazino Attikis (edaspidi „Casino Attikis” või „CA”) ja konsortsium Hyatt Regency – Elliniki Technodomiki (edaspidi „konsortsium Hyatt Regency” või „HR”), kes mõlemad valiti vastavalt asjakohastele siseriiklikele õigusnormidele osalema hankemenetluse teises etapis (14). Väidetavalt nõuetevastase menetluse tulemusel sõlmiti hankeleping Hyatt Regency konsortsiumiga. Punktides 26–29 kirjeldatakse sündmusi, mille tulemusel komisjonile kättesaadava teabe kohaselt see hankeleping sõlmiti.

(26) Vastavalt asjakohastele siseriiklikele õigusnormidele tuleks edukas pakkuja välja selgitada pakkumismenetluse teel (enampakkumisega oksjon) ja algseks müügihinnaks oleks määratud 80 miljonit eurot. Hankekomisjon peaks avama kandidaatide esitatud ümbrikud, mis sisaldavad iga kandidaadi rahalist pakkumust, ning iga sellise pakkumuse järjest teatavaks tegema. Väiksema pakkumuse esitanud kandidaadil oleks järgmises voorus õigus esitada suletud ümbrikus uus pakkumus. Uus pakkumus peaks olema algsest kõige kõrgemast pakkumusest vähemalt 1 % võrra suurem (15). Selline edasine pakkumine jätkuks eraldiseisvates voorudes seni, kuni üks pakkujatest loobub ja viimane pakkuja kuulutataks esialgselt kõige kõrgema hinna pakkujaks. Hankekomisjon esitaks esialgse kõige kõrgema hinna pakkuja nime sisaldava protokolli Kreeka turismiarenguameti (edaspidi „ETA”) direktorite nõukogule.

(27) Esimeses voorus esitasid kaks kandidaati oma pakkumused suletud ümbrikutes ETA peakontoris 31. mail 2002. aastal samaaegselt. CA pakkumus oli 91 183 652 eurot ning HRi pakkumus 80 075 000 eurot. HRi ümbrik sisaldas lisaks pakkumusele ka avaldust, milles vaidlustati konsortsiumi CA hankemenetluses osalemise seaduslikkus. CA esitas sellele avaldusele vastuväite, märkides, et reservatsioonide esitamine muutis HRi rahalise pakkumuse vastuvõetamatuks. Vastuväidete komisjon lükkas CA vastuväite tagasi põhjendusega, et HRi avaldus ei mõjutanud tema pakkumuse kehtivust.

(28) Teises voorus esitas HR suletud ümbrikus oma pakkumuse summas 92 105 888 eurot ning lisas oma pakkumusele sama kirjaliku avalduse. Pärast teise vooru lõppemist esitas CA seaduslik esindaja ümbriku rahalise pakkumusega kolmanda vooru jaoks ning samuti eraldi avalduse ETA direktorite nõukogule hankemenetluse tingimuste rikkumise kohta seoses pakkumuse kehtivustingimustega. Hankekomisjon lükkas selle avalduse tagasi põhjendusega, et see oleks vastuvõetav ainult siis, kui see esitataks vastuväite kujul ja kuuluks seega vastuväidete komisjoni pädevusse. CA seaduslik esindaja palus seejärel hankekomisjonilt viieminutilist pikendust, et otsustada oma edasise tegevuse üle. Lisaaeg anti, ja CA eemaldas komisjoni laualt nii kirjaliku avalduse kui ka pakkumust sisaldava ümbriku. Viie minuti pärast naastes ütles CA esindaja, et ei kavatse vastuväidet esitada, ning esitas CA pakkumuse. Järgnevalt esitas HR vastuväite ja nõudis, et kolmanda vooru pakkumused loetaks vastuvõetamatuks põhjusel, et CA esitas pakkumuse, mille võttis tagasi ja esitas seejärel uuesti. Vastuväidete komisjon aktsepteeris HRi vastuväidet ja CA pakkumus (16) kõrvaldati menetlusest.

(29) Pärast CA kolmanda vooru pakkumuse eemaldamist edastas (17) hankekomisjon ETA direktorite nõukogule koopia oma 8. koosoleku protokollist, milles nimetati HR esialgseks kõige kõrgema hinna pakkujaks (pakkumusega 92 105 888 eurot) ja CA suuruselt teise hinna pakkujaks. Tundub, et hankekomisjon ei avanud CA kolmanda vooru pakkumust ega tagastanud CA-le suletud ümbrikut, vaid saatis selle ETA-le, et viimane hoiaks seda oma seifis (18). ETA direktorite nõukogu kutsus kokku erakorralise üldkoosoleku. Seejärel lubati 5. juunil 2002. aastal ETA tegevdirektoril ja Kantor Capitali seaduslikul esindajal, kes on menetluse eest vastutav majandusnõunik, paluda HRil oma pakkumust suurendada. HR suurendas oma pakkumust 110 miljoni euroni. CA esitas ETA direktorite nõukogule 12. juunil 2002. aastal kirja, mis sisaldas pakkumust summas 162 miljonit eurot, kuid see lükati tagasi, kuna pakkumus oli esitatud pärast hankemenetluse lõpetamist. Lõpuks suurendas HR oma pakkumust 120 miljoni euroni (19).

3. OTSUS AMETLIKU UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE KOHTA

(30) Komisjon algatas ametliku uurimismenetluse, kuna ei suutnud hajutada oma kahtlusi, kas Kreeka riik müüs 49 % osaluse kasiino Mont Parnès kapitalis kõige kõrgema hinna pakkujale sellise müügimenetluse käigus, mis vastas avatuse, läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise nõuetele. Eelkõige ei olnud komisjon kindel, kas müügimenetluse ajal ei toimunud ostja ebaseaduslikku sooduskohtlemist, ja kas sellest tulenevalt maksti tehingu eest turuhinda või mitte. Komisjon leidis, et CA eemaldamine hankemenetlusest ja CA 162 miljoni euro suurune pakkumus, mis esitati pärast hankemenetlust, võib tõestada vara müüki selle väärtusest madalama hinnaga ja seetõttu abi olemasolu riigi ressursside kaotuse kaudu.

4. KREEKA MÄRKUSED

(31) Kreeka esitas oma märkused 6. augusti 2010. aasta kirjaga. Kreeka vaidlustab riigiabi olemasolu, väites, et hankemenetlus riigi osaluse müümiseks kasiino Mont Parnès kapitalis viidi läbi vastavalt kohaldatavatele õigusnormidele ning et 49 % osalus kasiinos müüdi turuhinnaga.

(32) Kreeka ametiasutused rõhutavad eelkõige, et hankemenetluses osalejate valimine ja kogu hankemenetlus oli läbinisti seaduslik ja viidi läbi vastavalt pakkumiskutsetes (20) esitatud eeskirjadele, mida reguleeritakse kehtivate õigusaktidega, ning et mõlemad hankemenetluses osalevad kandidaadid nõustusid nende pakkumiskutsetega reservatsioonideta.

(33) Kreeka ametiasutused selgitavad ka, et HRi avaldus, mis sisaldus nii HRi esimese kui ka teise pakkumisvooru ümbrikus, ei mõjutanud tema pakkumuste kehtivust, vaid käsitles ainult CA osalemist hankemenetluses, ning seetõttu pidas vastuväidete komisjon HRi rahalist pakkumust põhjendatult seaduslikuks.

(34) Kreeka ametiasutused väidavad veelgi üksikasjalikumalt, et hankemenetluse kolmandas voorus CA esitatud pakkumus, mis kaebuse esitaja väitel oli 107 miljonit eurot, kõrvaldati menetlusest seetõttu, et ümbrik viidi hankekomisjoni vaateväljast ära. Nende asjaolude korral ei saanud hankekomisjon olla kindel, et pakkumust ei olnud muudetud. Igal juhul tähendanuks pakkumuse uuesti esitamine selle teistkordset esitamist samas voorus, ja see on eeskirjade vastane.

(35) Kreeka ametiasutused selgitavad, et teises voorus HRi poolt summas 92 105 888 eurot tehtud pakkumus, mis oli suurem CA poolt algselt tehtud 91 183 652 euro suurusest pakkumusest, oli kooskõlas hankemenetluse eeskirjadega, kuna vastavalt pakkumiskutse tingimustele pidi iga uus pakkumus olema suurem 1 % ja mitte 10 % võrra, nagu oli eeldatud komisjoni menetluse algatamise otsuses. Seega peeti hankemenetluse eeskirjadest kinni.

(36) Kreeka ametiasutused väidavad ka, et CA viimane pakkumus summas 162 miljonit eurot – summa, mida CA oli väidetavalt valmis maksma – oli kehtetu, kuna see esitati pärast ja väljaspool hankemenetlust. Selle pakkumuse vastuvõtmine oleks tähendanud seaduslikkuse põhimõtte rikkumist, arvestades, et avaliku pakkumise eesmärk ei ole mitte ainult teenida riigi majandushuve, vaid ka laiemat avalikku huvi, st kindlustada kõrgeim võimalik hind, järgides samal ajal seaduslikkuse põhimõtet (st õigusnorme, mis on sätestatud pakkumiskutseid ja hankedokumente käsitlevates eeskirjades ning muudes kohaldatavates õigusaktides).

(37) Kreeka ametiasutused selgitavad lisaks, et nad ei tühistanud hankemenetlust ega alustanud uut, kuna see oleks tähendanud kogu menetluse otsast alustamist juba neljandat korda kaheksa aasta jooksul, mis oleks kahjustanud Kreeka rahvusvahelist mainet, andmata samas kindlust, et uue hankemenetluse läbiviimine oleks taganud hinnaks 162 miljonit eurot. Selles suhtes kahtleb Kreeka isegi 162 miljoni euro suuruse pakkumuse usaldusväärsuses, kuna CA oli teadlik, et sellega nõustumine oleks ainult põhjustanud menetluse tühistamise ja uue menetluse algatamise.

(38) Lisaks kinnitavad Kreeka ametiasutused, (21) et lõpuks makstud hind (120 miljonit eurot) oli mõistlik, kuna see oli 25,5 % kõrgem kui eksperdihinnanguga määratud hind 95,4 miljonit eurot, mille määras sõltumatu hindaja enne hankemenetlust ning mida hoiti suletuna kuni menetluse lõpuni. Kreeka ametiasutused väidavad, et seda hinnangut – kuigi see ei olnud hankemenetluse puhul vajalik – nõuti Kreeka huvide täiendavaks kaitsmiseks (22).

(39) Kaebuse esitaja väitele, mille kohaselt pakkumismenetluse teadaannete algseid tingimusi parandati hilisema erastamist kinnitava seadusega nr 3139/2003, vastavad Kreeka ametiasutused, et pakkumismenetluse teadaandeid ei muudetud seadusega nr 3139/2003 ega ka mis tahes muul viisil. Kreeka väitel reguleeritakse seadusega lihtsalt erinevaid investeerimise ja kasiino käitamisega seotud lubasid ning seadus sisaldab meetmeid töötajate kaitsmiseks pärast erastamist. Selle seaduse kohaselt ei vabastatud HRi kohustusest investeerida kasiinosse Mont Parnès 44 miljonit eurot, ning lepingus sisalduv punkt 70 % hinna tagastamisest HRile juhul, kui tegevusluba antakse mõnele teisele kasiinole enne 2012. aastat, oli sõnaselge sättena välja toodud juba pakkumiskutsetes.

(40) Seepärast märgivad Kreeka ametiasutused, et müügihind on kasiino Mont Parnès kapitali 49 % suuruse osa turuväärtus.

(41) Selleks et veelgi tõestada, et hankemenetluse käigus ei toimunud eeskirjade mis tahes eiramist, osutavad Kreeka ametiasutused siseriiklike kohtute mitmele otsusele, milles analüüsiti hankemenetluse seaduslikkust siseriiklike õigusnormide alusel. Seni ei ole siseriiklikud kohtud leidnud hankemenetluses ühtegi eeskirjade rikkumist ning on seepärast CA sellekohased avaldused tagasi lükanud (23). Siseriiklike kohtute nende järelduste hulgast, mis kinnitavad hankemenetluse korrektsust, viitavad Kreeka ametiasutused konkreetselt järgnevatele:

a) Kohtuvaidlused tsiviilkohtutes

(42) Ateena Esimese Astme Kohus lükkas oma otsuses nr 8118/2002 (24) tagasi CA avalduse ja otsustas, et: — hankekomisjon ja vastuväidete komisjon nentisid põhjendatult, et HRi esimese ja teise vooru pakkumused olid vastavuses pakkumiskutsetega. HRi pakkumustele lisatud avaldus ei mõjutanud tema pakkumuste tingimusteta iseloomu; — CA esitas pakkumuse kell 15.30, st kolmanda vooru alguses, nagu hankekomisjon oli teise vooru lõpus ette näinud. CA esindaja võttis pakkumuse tagasi ise ja omal soovil, kuigi hankekomisjoni esimees püüdis teda takistada seda tegemast. Kui hankekomisjoni esimees oleks sõnaselgelt CA esindajat pakkumuse tagasivõtmise eest hoiatanud, oleks selle tulemuseks olnud diskrimineeriv kohtlemine CA kasuks ja HRi vastu; — CA kolmanda vooru teine pakkumus loeti vastuväidete komisjoni poolt põhjendatult vastuvõetamatuks. Iga pakkuja võis ühes voorus esitada vaid ühe pakkumuse. Kui CA kolmanda vooru teine pakkumus oleks loetud vastuvõetavaks, oleks sellega rikutud läbipaistvuse põhimõtet. CA esindaja võttis CA esimese suletud ümbriku tagasi, lahkus pakkumise toimumise kohast ja esitas tagasi tulles suletud ümbriku, mille puhul ei olnud võimalik tõendada, et tegemist oli esialgse ümbrikuga (25).

b) Kohtuvaidlused halduskohtutes

(43) Kreeka ametiasutuste väitel on Riiginõukogus (kõrgeim halduskohus) hetkel menetlemisel teine CA taotlus, mis käsitleb hankemenetluse väidetavat ebaseaduslikkust (26). Lõplikku otsust ei ole seni veel tehtud; Kreeka ametiasutused märgivad siiski, et ettekandev kohtunik tegi ettepaneku jätta CA taotlus läbi vaatamata, kuna see on kohtualluvuse alusel vastuvõetamatu ja sisult põhjendamatu (27).

c) Kriminaalkohtuvaidlus

(44) Pärast seda, kui CA esitas 2002. aastal hankekomisjoni, vastuväidete komisjoni, ETA, hindamiskonsultandi (American Appraisal Hellas Ltd) ja finantsnõustaja (Kantor) vastu hagi, mis käsitles nende käitumist hankemenetluse jooksul, väljastas apellatsioonikohtu kohtunike nõukogu, kellele juhtum otsuse tegemiseks edastati, otsuse, (28) ning leidis, et: — vastuväidete komisjoni esimene ega ka teine otsus ei olnud ebaseaduslik ning komisjoni liikmete mis tahes üleastumiste kohta ei leitud mingeid adekvaatseid tõendeid. CA vastuväidete mittearvestamisega esimeses ja teises voorus ning teisest küljest HRi kolmandas voorus esitatud vastuväite aktsepteerimisega ei rikkunud vastuväidete komisjoni liikmed pakkumiskutsete tingimusi ega kohelnud kahte pakkujat erinevalt; — hankekomisjoni otsused ei olnud ebaseaduslikud ja hankekomisjoni liikmed ei kohelnud kahte pakkujat erinevalt; lisaks sellele oli hankekomisjon vastavalt pakkumiskutsete tingimustele kohustatud juhinduma vastuväidete komisjoni järeldustest; — ETA esindaja ei rikkunud asjakohaseid siseriiklikke õigusnorme, paludes esialgsel kõige kõrgema hinna pakkujal (HR) oma rahalist pakkumust suurendada; ETA esindajal ei olnud volitusi läbirääkimiste pidamiseks ega õigust hankemenetlust tühistada või ära jätta.

(45) Eespool nimetatud õigeksmõistva otsuse peale esitati apellatsioon siseriiklikele kohtutele (29) ja hiljuti võttis Ateena apellatsioonikohus vastu õigeksmõistva otsuse kõigi süüdistatud isikute suhtes (otsus nr 466/2011). Selle otsuse terviktekst ei ole veel kättesaadav.

(46) Kokkuvõttes jäävad Kreeka ametiasutused eespool esitatud tähelepanekuid arvestades seisukohale, et hinnatav meede ei kujuta endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses.

5. HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED

(47) Väidetava abisaaja esindajad (Athens Resort Casino Holdings, HRi nimel) sekkusid 4. augusti 2010. aasta kirjaga huvitatud isikuna komisjoni menetlusse. Väidetav abisaaja esitas Kreekaga samasugused märkused, mis on kokkuvõetud kujul esitatud 4. jaos.

(48) Lisaks sellele märgib väidetav abisaaja, et kasiino osaluse eest tegelikult makstud hind oli 120 miljonit eurot, mis on 10 miljoni euro võrra suurem kui varem arvatud (30). See oli suurem ka enne hankemenetluse algatamist esitatud eksperdihinnangus nimetatud hinnast, milleks oli 95,4 miljonit eurot (mida ei avalikustatud).

(49) Väidetav abisaaja lisab veel, et ETA-l mitte ainult ei puudunud kohustus, vaid tal ei olnud ka õigust kutsuda suuruselt teise hinna pakkujat, kuna see oleks tähendanud uue pakkumisvooru algust, mis oli vastuolus pakkumiskutsete tingimustega. Lisaks väidab ta, et väljaspool hankemenetlust CA esitatud 162 miljoni euro suurune pakkumus ei olnud tõsiseltvõetav ning oli esitatud ainult selleks, et põhjustada hankemenetluse tühistamine. Ta kinnitab, et ta oleks kindlasti vaidlustanud kõik otsused, millega see pakkumus oleks vastu võetud, riskides kogu menetluse tühistamisega. Seetõttu viitab ta ka Riigi Õigusnõukogu otsusele, milles kinnitati, et CA pakkumust ei olnud võimalik arvesse võtta ega aktsepteerida (31).

(50) Väidetav abisaaja seab kahtluse alla ka komisjoni poolt menetluse algatamise otsusega tehtud oletuse, mis käsitleb konkurentsi moonutamist ja mõju kaubandusele ning mille kohaselt on hasartmängud ülemaailmne äri ja selle valdkonna ettevõtjate majandustegevus toimub rahvusvahelisel turul. Väidetav abisaaja leiab, et kasiino Mont Parnès ei ole rahvusvaheliselt aktiivne, vaid tegutseb ainult kohalikul turul ja seega ei konkureeri välismaiste kasiinodega.

(51) Club Hotel Casino Loutrake AE (CA nimel) (32) sekkus huvitatud isikuna komisjoni menetlusse 29. septembri 2010. aasta kirjaga. Selles kirjas leiab ta, et väidetava abi suuruse arvestamisel oleks tulnud arvesse võtta ka erinevust pakkumuste vahel ja ratifitseeriva seaduse mõju ostja kohustustele vastavalt riigihankemenetluse tingimustele.

6. MEETME HINDAMINE

6.1. Riigiabi olemasolu aktsiate võõrandamisel ettevõtte müügi raames

(52) ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatakse, et kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriikide poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.

(53) Vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikale (33) ning komisjoni eeskirjadele ja tavadele erastamisega seotud riigiabi valdkonnas (34) ei ole tegemist eelisega, kui liikmesriik ostab või müüb ettevõtete aktsiaid ning liikmesriigi käitumine on kooskõlas turumajanduse tingimustes tegutseva erainvestori omaga.

(54) Kui aktsiate müük toimub väärtpaberibörsil, eeldatakse, et seda tehakse turutingimustel ja et see ei anna mis tahes eelist. Juhul kui võõrandamine toimub müügi kaudu, võib eelise olemasolu välistada, kui täidetud on järgmised tingimused: esiteks müüakse osalus kõigile soovijatele avatud läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkureeriva hankemenetluse teel; teiseks ei esitata menetluse käigus selliseid tingimusi, mis ei ole eraõiguslike poolte vahelistes võrreldavates tehingutes tavapärased ja mis võivad potentsiaalselt alandada müügihinda; kolmandaks müüakse osalus kõrgeima pakkumuse tegijale; ning neljandaks tuleb pakkujatele anda piisavalt aega ja teavet pakkumuse objektiks olevate varade korralikuks hindamiseks.

(55) Teisisõnu, kui erastamine toimub müügi kaudu, tuleb riigi varasid hõlmava tehingu puhul eelise olemasolu väljaselgitamisel hinnata ka seda, kas samasse olukorda asetatud turumajanduse tingimustes tegutsev ettevõtja oleks käitunud samamoodi, st oleks müünud ettevõtte sama hinnaga. Turumajanduse tingimustes tegutsevale ettevõtjale vastuvõetamatuid mittemajanduslikke kaalutlusi, nagu näiteks tööstuspoliitika põhjused, tööhõivekaalutlused või piirkondliku arengu eesmärgid, ei saa arvesse võtta madalama hinnaga leppimise põhjustena, ning osutavad eelise olemasolule. Komisjon on seda põhimõtet korduvalt selgitanud ja kohus on seda järjekindlalt kinnitanud (35).

(56) Seepärast leiab komisjon, et kui mõni eespool nimetatud tingimus ei ole täidetud, tuleb välja selgitada, kas avaliku müügiga ei kaasne abi, ja seega tuleb sellest müügist teatada. Nimetatud nõudeid järgides oleks võimalik tagada, et riik saaks oma varade eest kõrgeima hinna, st turuhinna, ja et ei oleks tegemist eelisega.

6.2. 49 % suuruse osaluse müük kasiino Mont Parnès kapitalis

(57) Menetluse algatamisel ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 alusel oli komisjonil kahtlusi, kas kasiino Mont Parnès müük toimus avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva hankemenetluse abil. Sel ajal komisjoni käsutuses olnud teabe põhjal leidis komisjon, et on väga keeruline kindlaks teha, kas võimaldati ebaseaduslikult soodsamaid tingimusi või kas maksti turuhinda või mitte. Komisjonil oli kahtlus, et hankemenetluse eeskirjade rikkumisega võis kaasneda riigiabi.

(58) Seejärel hindas komisjon ametliku uurimise raames asjakohaseid fakte. See hinnang põhineb kõnealuse meetme kohta kättesaadavatel tõenditel.

(59) Menetluse eri etappides on komisjon saanud teavet mitmete riiklikul tasandil võetud õiguslike meetmete kohta, mis kinnitavad algse hankemenetluse seaduslikkust. Komisjon märgib, et praegu ei näi erinevad riiklikul tasandil vastu võetud kohtuotsused toetavat kaebuse esitaja tähelepanekuid hankemenetluse eeskirjade rikkumise ja osalejate ebavõrdse kohtlemise kohta (vt ka punktid 41–46). Siseriiklikud kohtud näivad siseriiklikele eeskirjadele tuginedes hankemenetluse seaduslikkust ja mittediskrimineerivat iseloomu pigem kinnitavat.

(60) Kuigi komisjoni hinnang ei sõltu siseriiklike kohtute järeldustest, võib komisjon selliseid järeldusi oma analüüsis ühe tegurina arvesse võtta. Komisjon märgib siiski, et käesolev hinnangus ei püüta mis tahes viisil tõlgendada siseriiklikku õigust, mis kuulub liikmesriigi ainupädevusse.

(61) Seoses sellega leiab komisjon, et hankemenetluse seaduslikkus siseriiklike õigusnormide kohaselt, nagu on kirjeldatud ja põhjendatud erinevate siseriiklike kohtute senises laiaulatuslikus ja põhjalikus uurimistöös, näitab olulisel määral hankemenetluse korrektsust ja mittediskrimineerivat iseloomu. Kui komisjon hindab ELi riigiabi eeskirjade alusel seda, kas hankemenetlus oli avatud, tingimusteta ja mittediskrimineeriv, võib ta muud tegurite hulgas sellist ilmset vastavust siseriiklikele eeskirjadele arvesse võtta.

(62) Seoses menetluse algatamise otsuses tõstatatud küsimusega, mille kohaselt üks pakkumustest tundus olevat vastuolus pakkumiskutse nõudega, mis käsitles pakkumuse minimaalset suurendamist võrreldes eelneva pakkumusega, märgib komisjon, et see küsimus on lahendatud, kuna pakkumus pidi olema suurem 1 % ja mitte 10 %, nagu komisjonile algselt mõista anti. Seepärast leiab komisjon, et selles osas järgiti hankemenetluse eeskirju.

(63) Hankemenetluse käigus esitatud erinevate vastuväidete väidetavalt erineva käsitlemise osas märgib komisjon samuti, et Kreeka ametiasutused on esitanud vastuvõetava selgituse CA pakkumuse hankemenetlusest kõrvaldamise kohta, kuna kohaldatavates eeskirjades on keelatud teistkordse pakkumuse esitamine samas pakkumisvoorus.

(64) Pärast hankemenetlust esitatud erinevate pakkumuste väidetavalt ebavõrdse käsitlemise osas leiab komisjon, et eduka pakkujaga kõrgema hinna osas läbirääkimiste pidamine ja samal ajal kaebuse esitaja 162 miljoni euro suuruse pakkumuse mittearvestamine võib kaebuse esitaja pakkumuse kaheldava seaduslikkuse tõttu olla aktsepteeritud kui hankemenetluses lubatud praktika. Lisaks sellele ei saa komisjon võtta tõsiselt kaebuse esitaja 162 miljoni euro suurust vastuvõetamatut pakkumust, kuna see tehti alles pärast hankemenetluse lõppu ja vastuolus menetluseeskirjadega.

(65) Seoses väitega, nagu oleks kogu menetlus võidud tühistada, on Kreeka ametiasutused väitnud, et see oleks tähendanud uut menetlust, millega oleks kaasnenud oht, et saadav hind oleks veelgi alanenud.

(66) Kreeka ametiasutused on ka väitnud, et riigihankelepingu tingimusi ei muudetud seadusega nr 3139/2003 ega mis tahes muul viisil.

(67) Saadud hinna kohta märgib komisjon, et 120 miljonit eurot, (36) mis kasiino eest lõpuks maksti ja mis ei küündi 162 miljoni euro suuruse vastuvõetamatu pakkumuse summani, mida kaebuse esitaja oli pärast tema menetlusest kõrvaldamist väidetavalt valmis maksma, on siiski kõrgem nii 107 miljoni euro suurusest pakkumusest, mille kaebuse esitaja tegi, ning tunduvalt suurem (25,5 %) enne menetluse algust eksperdihinnanguga määratud hinnast, milleks oli 95,4 miljonit eurot.

6.3. Järeldus

(68) Pärast ametliku uurimise algatamist vastasid Kreeka ametiasutused komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud esialgsetele kahtlustele rahuldavalt. Eelkõige ei leidnud komisjon tõendeid, mis lubavad järeldada, et väidetavat abisaajat koheldi soodustingimustel, mis andis talle eelise. Müües oma osaluse kasiinos avatud, tingimusteta ja mittediskrimineeriva hankemenetluse käigus kõige kõrgema hinna pakkujale, on Kreeka saanud tõenäoliselt kõige kõrgema hinna turul ja ei ole põhjustanud riigi ressursside kaotust. Komisjon võib seega nõustuda, et sarnaste tingimuste korral oleks turumajanduse tingimustes tegutsev ettevõtja müünud vastava osaluse kasiinos sarnase hinnaga. Sellest tulenevalt leiab komisjon, et Kreeka riigi 49 % osaluse müük kasiino Mont Parnès kapitalis ei hõlma mis tahes eelist ja seega ei kujuta endast riigiabi.

7. JÄRELDUS

(69) Komisjon leiab, et Kreeka riigi 49 % osaluse müük kasiino Mont Parnès kapitalis ei kujuta endast seega riigiabi,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Kreeka riigi 49 % osaluse müük kasiino Mont Parnès kapitalis ei kujuta endast abi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.

Artikkel 2

Käesolev otsus on adresseeritud Kreeka Vabariigile.

Brüssel, 24. mai 2011 Komisjoni nimel asepresident Joaquín ALMUNIA

(1) ELT C 233, 28.8.2010, lk 11.

(2) Hankemenetluses oli edukas pakkuja konsortsium Hyatt Regency (70 %) – Elliniki Technodomiki (30 %).

(3) EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1.

(4) Kohtuasi T-94/05: Athinaiki Techniki AE vs. komisjon, EKL 2006, lk II-73.

(5) Kohtuasi C-521/06: Athinaiki Techniki AE vs. komisjon, EKL 2008, lk I-5829.

(6) Kohtuasi T-94/05: Athinaiki Techniki AE vs. komisjon, (ELT C 233, 26.9.2009, lk 14).

(7) Liidetud kohtuasjad C-145/08 ja C-149/08: Club Hotel Loutraki jt (ELT C 179, 3.7.2010, lk 2). Kohus täheldas, et lepingu peamiseks esemeks oli kasiino Mont Parnès kapitali omandamine 49 % ulatuses ning peamise eseme lahutamatu osana oli lepingu lisaesemeks teenustega varustamine ja tööde teostamine.

(8) Vt joonealune märkus 1.

(9) Eraõigusliku äriühinguna tegutseva Athens Resort Casino AE, mis käitab praegu litsentsi omanikuna kasiinot Mont Parnès, asutas 2003. aastal hankemenetluse lõplik edukas pakkuja (Hyatt Regency – Elliniki Technodomiki). Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE (varem Hyatt Regency Xenodocheiaki kai Touristiki Thessaloniki AE) omab 70 % Athens Resort Casino’st ning ülejäänud 30 % kuulub äriühingule Ellaktor AE (varem Elliniki Technodomiki AE).

(10) 4. augusti 2010. aasta kirjaga.

(11) Nende seadusliku esindaja 29. septembri 2010. aasta e-kirjaga.

(12) Kohtuasi C-362/09: Athinaiki Techniki AE vs. komisjon (ELT C 55, 19.2.2011, lk 12).

(13) „Elliniko Kazino Parnithas AE – Erastamise pakkumiskutse – oktoober 2001” (algne pakkumiskutse).

(14) Täiendav kutse osalemiseks pakkumise teises voorus (aprill 2002).

(15) Nagu selgitati pärast menetluse algatamise otsust, kus viidati 10 %-le.

(16) CA väitel oli tema pakkumuse suurus 107 miljonit eurot.

(17) Kaaskirjaga, mis kannab viitenumbrit 38/3.6.2002.

(18) Vastavalt Kreeka ametiasutuste esitatud teabele on suletud ümbrik endiselt ETA seifis, et kaitsta CA õigust kasutada kõiki riiklikke ja Euroopa õiguskaitsevahendeid.

(19) Vastavalt teabele, mis saadi pärast pakkumusmenetluse avamist, vt joonealune märkus 24.

(20) Algne kutse ja täiendav kutse osalemiseks teises voorus.

(21) Viidates ka 2002. aasta augusti finantsaruandele, mille koostas Kantor (finantsekspert) ja mille Kreeka ametiasutused saatsid pärast menetluse algatamise otsuse tegemist.

(22) Kreeka ametiasutused saatsid komisjonile koopia hinnangust pärast menetluse algatamise otsuse tegemist.

(23) Kreeka ametiasutused viitasid järgmistele siseriiklike kohtute otsustele: Ateena ühe kohtunikuga Esimese Astme Kohtu otsus nr 8118/2002; Ateena mitme kohtunikuga Esimese Astme Kohtu otsus nr 3350/2002; kõrgeima tsiviilkohtu (Areios Pagos) otsus nr 1649/2007; Ateena mitme kohtunikuga Esimese Astme Kohtu otsus nr 8101/2009; Riiginõukogu peatamiste komisjoni otsus nr 754/2002; Riiginõukogu (koda D) otsus nr 3243/2004; Riiginõukogu (täiskogu) otsus nr 606/2008; Ateena apellatsioonikohtu kohtunike nõukogu otsus nr 437/2007; kõrgeima tsiviilkohtu (Areios Pagos) otsus nr 1531/2008; Ateena apellatsioonikohtu kohtunike nõukogu otsus nr 800/2009; väljavõtted Ateena apellatsioonikohtu otsusest (kolme kohtunikuga väärtegude koda) nr 466/2011.

(24) Ateena Esimese Astme Kohtu otsus nr 8118/2002, millega lükatakse tagasi CA taotlus, milles CA väidab, et HRi kuulutamine esialgseks kõige kõrgema hinna pakkujaks oli hankekomisjoni ja vastuväidete komisjoni selliste ebaseaduslike otsuste tulemus, mille alusel HRi esimese ja teise vooru pakkumused loeti vastuvõetavateks, kuid CA kolmanda vooru pakkumus vastuvõetamatuks.

(25) Komisjon märgib, et siseriiklikes tsiviilkohtutes on hetkel pooleli üks teine juhtum, mis käsitleb CA liikmete hagi ETA ja HRi vastu eesmärgiga kuulutada kohaldamatuks ETA ja HRi vahel allkirjastatud leping ning esitada kahjunõue ligikaudu 50 miljoni euro ulatuses. See kohtuasi on hetkel Ateena apellatsioonikohtu juhtumite nimekirjas – apellatsioon Esimese Astme Kohtu otsuse nr 8101/2009 peale, mida arutati 7. aprillil 2011; kohtuasi on hetkel pooleli; pärast otsuse tegemist võib selle vaidlustada kõrgeimas tsiviilkohtus (Areios Pagos). Komisjon märgib, et praegusel kujul ei tundu see juhtum mõjutavat Ateena Esimese Astme Kohtu otsuses nr 8118/2002 sisalduvaid järeldusi; seni näib, et poolelioleva kohtuasja käsitlemisel on arutatud peamiselt menetluslikke küsimusi (nt haldus- või tsiviilpädevust ning hagi esitajate õiguslikku positsiooni).

(26) See pooleliolev juhtum hõlmab CA taotlust tühistada ministeeriumidevaheline erastamiskomitee akt, mille kohaselt hankeleping sõlmiti HRiga. Väidetavalt oli ETA hankemenetluse algatanud seadusliku loata; hankemenetluse komisjonide otsused, mille alusel HRi esimese ja teise vooru pakkumused loeti vastuvõetavateks ja CA kolmanda vooru pakkumus vastuvõetamatuks, olid ebaseaduslikud; hankeleping sõlmiti ebaseaduslikult; ETA läbirääkimised HRiga lepingu tingimuste üle olid ebaseaduslikud; pakkujate õiglase kohtlemise põhimõtet rikuti CA kahjuks; ETA ja HRi vahelist lepingut oleks enne kontrollikoja poolt alla kirjutamist pidanud auditeerima; ETA ja HRi vahelist lepingut ei ratifitseeritud seadusekohaselt. Tühistamisavaldust arutati 22. novembril 2010. Otsust ei ole veel tehtud. Kui otsus on tehtud, ei saa selle peale edasi kaevata ühelegi siseriiklikule kohtule.

(27) Komisjon märgib, et Riiginõukogu menetleb ka veel ühte haldusjuhtumit, mis käsitleb CA liikmete hagi riikliku raadio- ja televisiooninõukogu (ESR) sellise otsuse tühistamise kohta, mille alusel võimaldati sõlmida ETA ja HRi vaheline leping (väidetav vastuolu või mittesobivus siseriiklike õigusnormide kohaselt). Riiginõukogu täiskogu istungil võeti vastu otsus nr 606/2008 ja saadeti asi eelotsuse tegemiseks Euroopa Kohtusse. Euroopa Kohus püüdis peamiselt välja selgitada, kas kõnealune leping (ETA ja HRi vaheline leping) kuulub EÜ riigihankedirektiivide reguleerimisalasse. Kohus leidis, et leping ei kuulu EÜ direktiivide reguleerimisalasse (liidetud kohtuasjad C-145/08 ja C-149/08, vt joonealune märkus 10). Kohtuasja arutati hiljuti uuesti Riiginõukogu täiskogu istungil (11. märtsil 2011); otsus on veel tegemata. Kui otsus tehakse, ei saa selle peale edasi kaevata ühelegi siseriiklikule kohtule.

(28) Ateena apellatsioonikohtu kohtunike nõukogu otsus nr 437/2007.

(29) Kõrgeima tsiviilkohtu (Areios Pagos) riigiprokuröri täiendav apellatsioon (25/2007); osaliselt rahuldatud kõrgeima tsiviilkohtu poolt (otsus nr 1531/2008) ja juhtum tagasi saadetud apellatsioonikohtu kohtunike nõukogule. Apellatsioonikohtu kohtunike nõukogu saatis asja Ateena apellatsioonikohtusse (otsus nr 800/2009). Ateena apellatsioonikohus võttis hiljuti vastu õigeksmõistva otsuse kõigi süüdistatud isikute suhtes (otsus nr 466/2011).

(30) Nagu kinnitab ka nt 2002. aasta augusti finantsaruanne, mille koostas Kantor (finantsekspert) ja mille Kreeka ametiasutused saatsid pärast menetluse algatamise otsuse vastuvõtmist; vt joonealune märkus 24.

(31) Riigi Õigusnõukogu täiskogu istungi otsus nr 422/2002.

(32) Club Hotel Loutraki oli CA liige ja osales hankemenetluses.

(33) Vt näiteks Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-296/97: Alitalia vs. komisjon, EKL 2000, lk II-03871; Esimese Astme Kohtu otsus liidetud kohtuasjades T-228/99 ja T-233/99: WestLB vs. komisjon, EKL 2003, lk II-00435; Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-366/00: Scott SA vs. komisjon, EKL 2007, lk II-01763; Euroopa Kohtu otsus liidetud kohtuasjades C-328/99 ja C-399/00: Italy ja SIM 2 Multimedia vs. komisjon, EKL 2003, lk I-4035; Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas T-358/94: Air France vs. komisjon, EKL 1996, lk II-02109.

(34) Konkurentsipoliitika XXIII aruanne, 1993, lk 255.

(35) Vt joonealune märkus 33.

(36) Vastavalt Kreeka ametiasutuste esitatud dokumentidele (vt joonealune märkus 21) suurendati kasiino kapitaliosaluse eest makstud hinda 120 miljoni euroni, mis on 10 miljoni euro võrra suurem kui varem arvatud.