Nõukogu määrus (EÜ) nr 1626/94,

27. juuni 1994,

millega kehtestatakse Vahemere kalavarude kaitse teatavad tehnilised meetmed

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]

ning arvestades, et:

ühise kalanduspoliitika esimese kümne aasta jooksul ei ole ühenduse tasandil Vahemere kalavarude kaitset ja majandamist reguleeritud, kuna sealsetele iseloomulikele tingimustele on alates 1983. aastast Atlandil ja Põhjamerel kehtivate eeskirjadega analoogilisi eeskirju raskem kohaldada;

on saabunud aeg lahendada Vahemere kalavarudega seotud probleemid, kehtestades sealsete tingimustega kohandatud ühtlustatud majandamissüsteemi, kusjuures arvestatakse olemasolevaid siseriiklikke eeskirju ja tehakse neis kalavarude kaitseks tasakaalustatult ja vajaduse korral järk-järgult muudatusi;

ühendus peab püüdma koostöös kõikide rannikuäärsete riikidega kehtestada Vahemere kalavarude majandamise ja kasutamise ühise poliitika; käesoleva määrusega kehtestatav majandamissüsteem käsitleb ka neid Vahemere kalavarudesse puutuva kalapüügiga seotud toiminguid, mida ühenduse sadamates teevad kolmandate riikide lipu all sõitvad laevad;

tuleks keelata niisuguste püügivahendite kasutamine, mis kahjustavad oluliselt Vahemere merekeskkonda või teatavate kalavarude olukorda; osa rannikuvööndist tuleks reserveerida kõige valikulisemat kalapüüki võimaldavatele püünistele, mida kasutavad rannakalurid; olenemata nõukogu 7. oktoobri 1986. aasta määruse (EMÜ) nr 3094/86 (millega kehtestatakse kalavarude kaitse teatavad tehnilised meetmed) [4] geograafilisest reguleerimisalast, kohaldatakse Vahemerel juba nimetatud määruse sätteid triivivate nakkevõrkude ja seinnootade kohta;

tuleb määrata Vahemerel kasutatavate peamiste püügivahendite omadused, eelkõige võrgusilma väikseim suurus, teatavate kala-, kooriklooma- ja limuseliikide ning muude Vahemerele iseloomulike kalastussaaduste alammõõdud, et vältida nende ülepüüki;

alamõõduliste isendite rohke püügi vältimiseks on vaja kaitsta teatavaid vööndeid, kuhu noorkalad kogunevad, arvestades eri vööndite kohalikke bioloogilisi tingimusi; lisaks on Vahemere kalapüügi reguleerimisel vaja nii ühenduse kui siseriiklikes õigusaktides arvestada teatavate õrnaks või ohustatuks tunnistatud liikide ja keskkonna erivajadusi;

käesolevat määrust ei peaks kohaldama teadusuuringuteks vajaliku tegevuse suhtes, et uuringuid mitte takistada;

säilima peaksid siseriiklikud meetmed, mis täiendavad käesoleva määrusega kehtestatavat süsteemi või on selle miinimumnõuetest rangemad, või meetmed, mis reguleerivad kalastustegevuses osalejate vahelisi suhteid; kui komisjoni antud hinnangust ühenduse õigusaktidele vastavuse kohta ja ühise kalanduspoliitikaga kooskõlas olemise kohta ei tulene teisiti, võib niisugused meetmed kehtima jätta või vastu võtta;

käesoleva määruse sätetega lubatud siseriiklikke meetmeid tuleks lubada piiratud ajavahemikul ja vastavalt korrale, mis tagab võimalikult väikese negatiivse mõju kalavarudele ja ühenduse kalurite tegevusele;

nõukogu 20. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3760/92 (millega luuakse ühenduse kalanduse ja akvakultuuri süsteem) [5] artikli 2 lõige 2 kohustab liikmesriike tagama, et mittekaubanduslik kalastustegevus ei ohustaks ühise kalanduspoliitika raames kalavarude kaitset ega majandamist; see kohustus on eriti tähtis Vahemerel seal toimuva niisuguse tegevuse märkimisväärselt laialdase iseloomu tõttu ja kuna on tähtis piirata selle tegevuse negatiivseid mõjusid kalavarude seisundile;

ühendus on alla kirjutanud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioonile, mis sisaldab mere bioloogiliste ressursside kaitse ja majandamise põhimõtteid ja eeskirju,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

1. Käesolevat määrust kohaldatakse kogu kalapüügi ja sellega seotud tegevuse suhtes, mis toimub liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates Vahemere vetes joonest 5°36′ läänepikkust ida pool, välja arvatud jõelammid ja laguunid. Seda kohaldatakse ka ühenduse laevade poolt väljaspool neid vesi tehtavate toimingute suhtes.

2. Vahemere rannikul asuvad liikmesriigid võivad lõikes 1 nimetatud aladel jätkata õigustloovat tegevust (muu hulgas mittekaubandusliku kalapüügiga seoses), millega vastuvõetavad meetmed täiendavad käesoleva määrusega kehtestatavat süsteemi või on selle miinimumnõuetest rangemad, tingimusel et need meetmed on kooskõlas ühenduse õigusega ja vastavad ühise kalanduspoliitika põhimõtetele.

Niisuguste meetmete vastuvõtmisel peavad liikmesriigid tähelepanu pöörama eelkõige I lisas nimetatud õrnade või ohustatud liikide ja keskkonna kaitsmisele.

3. Komisjonile tuleb teatada kalavarude siseriiklike kaitse- või majandamismeetmete juurutamise või nende muutmise kavadest niipalju varem, et see jõuaks määruse (EMÜ) nr 3094/86 artiklis 14 sätestatud korras oma seisukoha esitada.

Artikkel 2

1. Keelatud on kalapüügiks kasutada või pardal hoida mürgiseid, uimastavaid või söövitavaid aineid, elektrišokiseadmeid ja lõhkeaineid.

2. Keelatud on kasutada traalpüüniseid (eelkõige St Andrew cross'i) korallide korjamiseks ja suruõhuhaamreid või muid löökriistu litofaaglimuste kogumiseks.

3. Alates 1. jaanuarist 2002 on keelatud kasutada haardnootasid ja traale, mida lastakse laevast vette ja juhitakse kaldalt (kaldanoodad), välja arvatud juhul, kui nõukogu otsustab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega teisiti, võttes aluseks teaduslikud andmed, mis tõestavad, et nende kasutamine ei avalda kalavarudele negatiivset mõju.

Artikkel 3

1. Keelatud on mis tahes meetodil kasutada traale, seinnootasid või samalaadseid võrke vetes, mis asuvad kaldast kolme meremiili kaugusel või 50 m kaugusel samasügavusjoonest, kui kõnealuse sügavuseni jõutakse lühema vahemaaga, välja arvatud juhul, kui siseriikliku õigusaktiga on ette nähtud erand kolme meremiilise rannavööndi suhtes, mis ulatub väljapoole liikmesriigi territoriaalvesi.

Kõiki kalapüügivahendeid, mida vastavalt 1994. aasta 1. jaanuaril kehtinud siseriiklikule õigusaktile kasutatakse esimeses lõigus sätestatud vahemaast rannale lähemal, võib kasutada 31. detsembrini 1998, välja arvatud juhul, kui nõukogu otsustab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega teisiti, võttes aluseks teaduslikud andmed, mis tõestavad, et nende kasutamine ei avalda kalavarudele negatiivset mõju.

2. Erandina lõikest 1 on koorikloomade püügiks lubatud kasutada põhjavõrke, olenemata kaugusest ja sügavusest, tingimusel, et muude liikide kui koorikloomade osakaal ei ületa 10 % kogusaagist.

3. Posidonia Oceania või muude mereliste seemnetaimede kasvualade kohal on keelatud kalastada põhjatraalide, seinnootade või sama tüüpi võrkudega.

4. Rannikust 300 m kaugusel asuvale alale või samasügavusjoonest 30 m kaugusel asuvale alale on keelatud paigutada mistahes tüüpi haardnootasid, juhul kui kõnealuse sügavuseni jõutakse lühema vahemaaga.

Artikkel 4

1. Liikmesriigid koostavad kaitsealuste vööndite nimistud, kus kalastustegevus on piiratud nende vööndite bioloogiliste iseärasuste tõttu.

2. Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused kinnitavad kaitsealustes vööndites lubatud kalapüügivahendite nimistu, samuti vajalikud tehnilised eeskirjad, mis vastavad asjaomastele kaitse-eesmärkidele käesoleva määruse sätetele.

3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmetest teatatakse komisjonile, kes teavitab nendest teisi liikmesriike.

Artikkel 5

1. Liikmesriigid kinnitavad peamiste kalapüügivahendite tüüpide tehnilisi omadusi käsitlevad piirangud vastavalt II lisas sätestatud miinimumnõuetele.

2. Lõikes 1 osutatud miinimumnõuetest teatatakse komisjonile vastavalt artikli 1 lõikele 3.

Kui komisjon kasutab määruse (EMÜ) nr 3094/86 artiklis 14 sätestatud korra kohaselt oma volitusi, arvestab ta kõnealustes vetes toimuva kalastustegevuse eripärasid.

Artikkel 6

1. Traalide või samalaadsete veetavate võrkude, nakkevõrkude või haardnootade kasutamine või pardal hoidmine on keelatud, välja arvatud juhul, kui väikseima silmaga võrgu silm võrdub mõne III lisas loetletud väikseima võrgusilmaga või on sellest suurem.

Kõiki püüniseid, mille võrgusilma suurus on III lisas sätestatust väiksem ja mida kasutatakse 1. jaanuaril 1994 kehtinud siseriikliku õigusakti alusel, võib siiski kasutada 31. detsembrini 1998, välja arvatud juhul, kui nõukogu otsustab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega teisiti, võttes aluseks teaduslikud andmed, mis tõestavad, et nende kasutamine ei avalda kalavarudele negatiivset mõju.

2. Võrgusilma suurus määratakse komisjoni määruses (EMÜ) nr 2108/84 [6] kehtestatud korras.

3. Võrkude pikkus määratakse ujukinööri pikkuse alusel. Võrkude kõrgus määratakse ujukinööri suhtes täisnurga all olevate märgade venitatud võrgusilmade kõrguste summana (sõlmed kaasa arvatud).

Artikkel 7

Liikmesriigid võivad lubada laeva lossida mujal kui selleks spetsiaalselt ette valmistatud või lubatud kohtades. Kui liikmesriigid niisugused meetmed vastu võtavad, peavad nad neist kohe komisjonile teatama, kes teavitab sellest teisi liikmesriike.

Artikkel 8

1. Kala, kooriklooma, limust või muud kalastussaadust käsitatakse alamõõdulisena, kui ta on IV lisas määratletud vastava liigi alammõõdust väiksem.

Kui IV lisas ei ole sätestatud teisiti, mõõdetakse kalade, koorikloomade ja limuste suurust määruse (EMÜ) nr 3094/86 artikli 5 lõikes 2 sätestatud korras. Kui suuruse mõõtmiseks on lubatud kasutada mitut meetodit, loetakse kala, koorikloom või limus nõuetekohasele suurusele vastavaks, kui vähemalt üks sätestatud mõõtmistulemustest on vastavast alammõõdust suurem.

2. Korallide, merisiilikute, merituppede ja käsnade alammõõdud kehtestatakse asutamislepingu artiklis 43 sätestatud korras.

3. Alamõõdulisi kalu, koorikloomi, limuseid või muid kalastussaadusi ei või pardal hoida, ümber laadida, maale toimetada, transportida, säilitada, müüa, esitleda ega müügiks pakkuda.

Artikkel 9

Käesolevat määrust ei kohaldata kalastustegevuse suhtes, mis toimub üksnes teadusuuringute otstarbel ja asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide loal ja võimupiirides ning millest komisjoni on teavitatud.

Artikkel 10

Komisjon pöördub arvamuse saamiseks kalureid esindavate organisatsioonide poole, juhul kui ta kasutab käesoleva määruse alusel oma volitusi ja eelkõige siis, kui ta valmistab ette ettepanekuid meetmete võtmiseks, mida rakendatakse kalurite vahel sõlmitud lepingutes käsitletud aladel.

Artikkel 11

Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 1995.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Luxembourg, 27. juuni 1994

Nõukogu nimel

eesistuja

C. Simitis

[1] EÜT C 5, 9.1.1993, lk 6 jaEÜT C 306, 12.11.1993, lk 10.

[2] EÜT C 255, 20.9.1993, lk 237.

[3] EÜT C 201, 26.7.1993, lk 27.

[4] EÜT L 288, 11.10.1986, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3919/92 (EÜT L 397, 31.12.1992, lk 1).

[5] EÜT L 389, 31.12.1992, lk 1.

[6] EÜT L 194, 24.7.1984, lk 22.

--------------------------------------------------

I LISA

ÕRNAD VÕI OHUSTATUD LIIGID JA KESKKOND

LIIGID:

Kõik Vahemeres elavad:

- mereimetajad (vaalalised, loivalised),

- merelinnud,

- merekilpkonnad (Cheloniidae),

- merekalad,

mis on loetletud otsusega 82/461/EMÜ [1] heaks kiidetud metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni I ja II lisas või otsusega 82/72/EMÜ [2] heaks kiidetud Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni II lisas.

KESKKOND:

- rannikuäärsed märgalad,

- mereliste seemnetaimede kasvukohad.

[1] EÜT L 210, 19.7.1982, lk 10.

[2] EÜT L 38, 10.2.1982, lk 1.

--------------------------------------------------

II LISA

PEAMISI KALAPÜÜGIVAHENDEID KÄSITLEVAD MIINIMUMNÕUDED

Traalid (pealaagilised ja põhjalähedased)

- nooda pära katmiseks seest või väljast kasutatakse vahendeid, mis on lubatud komisjoni määrusega (EMÜ) nr 3440/84 [1].

Tragid

- tragide maksimumlaius on 4 m, välja arvatud käsnloomade püügiks mõeldud tragid (gagava).

Haardnoodad (seinnoodad ja avamere noodad)

- võrgutükkide maksimumpikkus on 800 meetrit ja maksimumkõrgus 120 meetrit, välja arvatud tuunipüügiks mõeldud seinnoodad.

Põhja kinnitatud võrgud (nakkevõrgud ja takervõrgud) ja abarad

- põhja kinnitatud võrkude maksimumkõrgus on 4 m.

- ühe laeva kohta on keelatud pardal hoida ja vette lasta üle 5000 m võrku.

Põhjaõngejada

- ühe laeva kohta on keelatud pardal hoida ja vette lasta üle 7000 m õngejada.

Mail (ujuv õngejada)

- ühe laeva kohta on keelatud pardal hoida üle 60 km õngejada.

[1] EÜT L 318, 7.12.1984, lk 23.

--------------------------------------------------

III LISA

VÄIKSEIM VÕRGUSILMA SUURUS

Veetavad võrgud (põhjatraalid, pinnatraalid, ankurdatud seinnoodad, jne): | 40 mm |

Haardnoodad: | 14 mm |

--------------------------------------------------

IV LISA

ALAMMÕÕDUD

Liigid | Alammõõt |

KALAD

Dicentrarchus labrax | 23 cm |

Diplodus spp. | 15 cm |

Engraulis engrasicolus | 9 cm |

Epinephelus spp. | 45 cm |

Lophius spp. | 30 cm |

Merluccius merluccius | 20 cm |

Mugil spp. | 16 cm |

Mullus spp. | 11 cm |

Pagellus spp. | 12 cm |

Pagrus pagrus | 18 cm |

Polyproin americanus | 45 cm |

Scomber scombrus | 18 cm |

Solea vulgaris | 20 cm |

Sparus aurata | 20 cm |

Thunnus thynnus | 70 cm või 6,4 kg |

Trachurus spp. | 12 cm |

Xiphias gladius | 120 cm |

KOORIKLOOMAD

Homarus gammarus | pearindmikukilbi pikkus 85 mm kogupikkus 240 mm |

Nephrops norvegicus | pearindmikukilbi pikkus 20 mm kogupikkus 70 mm |

Palinuridae | kogupikkus 240 mm |

LIMUSED

Pecten spp. | 100 mm |

Venerupis spp. | 25 mm |

Venus spp. | 25 mm |

--------------------------------------------------