ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja L 69/1

NÕUKOGU OTSUS,

7. märts 2011,

Euroopa Liidu, Islandi, Liechtensteini ja Norra vahelise lepingu EMP finantsmehhanismi kohta aastateks 2009–2014, Euroopa Liidu ja Norra vahelise lepingu Norra finantsmehhanismi kohta aastateks 2009–2014, Euroopa Majandusühenduse ja Islandi vahelise Euroopa Liitu aastateks 2009–2014 suunatud teatavate kalade ja kalatoodete impordi suhtes kohaldatavaid erisätteid käsitleva lepingu lisaprotokolli ning Euroopa Majandusühenduse ja Norra vahelise Euroopa Liitu aastateks 2009–2014 suunatud teatavate kalade ja kalatoodete impordi suhtes kohaldatavaid erisätteid käsitleva lepingu lisaprotokolli sõlmimise kohta

(2011/160/EL)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 217 koostoimes artikli 218 lõike 6 alapunktiga a,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

ning arvestades järgmist:

(1) Vastavalt nõukogu otsusele nr 2010/674/EL (1) kirjutati liidu nimel alla järgmistele lepingutele ja protokollidele: — Euroopa Liidu, Islandi, Liechtensteini Vürstiriigi ja Norra Kuningriigi vaheline leping EMP finantsmehhanismi kohta aastateks 2009–2014 ning selle lisa; — Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vaheline leping Norra finantsmehhanismi kohta aastateks 2009–2014; — Euroopa Majandusühenduse ja Islandi Vabariigi vahelise lepingu lisaprotokoll ning selle lisa; — Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu lisaprotokoll ning selle lisa.

(2) Kõigi olemasolevate finantsmehhanismide asendamine, mis on seotud erinevate ajavahemikega, erinevate rahaliste vahendite summadega, erinevate rakendussätetega ning teatud kala ja kalatoodete lubade erinevate uuendamiste ja pikendamistega, kujutab endast EMP EFTA riikide assotsiatsiooni olulist edasiarendamist, mis seega õigustab viitamist Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 217.

(3) Nimetatud lepingud ja protokollid tuleks sõlmida,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Käesolevaga kiidetakse liidu nimel heaks järgmised lepingud ja protokollid:

— Euroopa Liidu, Islandi, Liechtensteini Vürstiriigi ja Norra Kuningriigi vaheline leping EMP finantsmehhanismi kohta aastateks 2009–2014 ning selle lisa;

— Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vaheline leping Norra finantsmehhanismi kohta aastateks 2009–2014;

— Euroopa Majandusühenduse ja Islandi Vabariigi vahelise lepingu lisaprotokoll ning selle lisa;

— Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu lisaprotokoll ning selle lisa.

Artikkel 2

Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik, kes on volitatud liidu nimel hoiule andma igas kõnealuses lepingus ja protokollis sätestatud heakskiitmiskirja, et väljendada liidu nõusolekut olla lepinguga või protokolliga seotud.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.

Brüssel, 7. märts 2011 Nõukogu nimel eesistuja CZOMBA S.

(1) ELT L 291, 9.11.2010, lk 1.
(3)

Selleks, et tagada importivatele riikidele kaitse Rotterdami konventsiooni alusel, on vaja toetada kemikaalide hindamise komitee soovitust lisada Rotterdami konventsiooni III lisasse krüsotiilasbest, endosulfaan, alakloor ja aldikarb. Kõnealused neli ainet on liidus juba keelatud või rangelt piiratud ja seepärast kohaldatakse nende suhtes Rotterdami konventsiooni nõuetest karmimaid ekspordinõudeid.
(4)

Lepinguosalised on teinud ühisavalduse, milles nad muu hulgas rõhutavad oma kohustust võtta kiiresti vastu ja jõustada EMP Ühiskomitee otsused, mis on vajalikud vastuvõetavate rakendusotsuste kohaldamise laiendamiseks EFTA riikidele, ja eriti need, mis on võetud direktiivi 2003/87/EÜ (direktiiviga 2008/101/EÜ muudetud kujul) artikli 3e lõike 3 ning artikli 3f lõike 5 alusel,
(13)

Abikava rahastamise kohta on Prantsusmaa ametiasutuste 2. oktoobri 1997. aasta eelnõu (millest sai 29. septembri 1997. aasta dekreet nr 97–1263, „Raadioringhäälingu toetusfondi heaks ette nähtud maksulaadse lõivu kehtestamise kohta”) (9) artiklis 1 sätestatud järgmine: „Selleks et rahastada abifondi, millest toetatakse ringhäälinguluba omavaid raadioteenuste osutajaid, kelle müügitulu reklaami- ja sponsorlussaadetest on alla 20 % kogukäibest, maksustatakse raadio- ja telereklaam alates 1. jaanuarist 1998 viieks aastaks maksulaadse lõivuga (edaspidi „ringhäälingureklaami maks”). Nimetatud maksu kehtestamise eesmärk on raadioringhäälingutegevuse edendamine.” Sama dekreedi artiklis 2 on sätestatud järgmine: „Maksusumma arvutatakse summadelt, mida reklaamikliendid tasuvad Prantsusmaa territooriumil edastatava reklaami eest ning millest on maha arvatud agentuuritasu ja käibemaks. Maksukohustuslased on reklaamsaateid edastavad isikud. Maksumäära kehtestavad eelarve ja side valdkonna ministrid ühise määrusega sõltuvalt maksukohustuslase müügikäibest kvartalis, kusjuures maksu piirmäärad on järgmised: […]” Sama dekreedi artiklis 4 on täpsustatud, et artikliga 2 ette nähtud maksu arvutab, määrab ja nõuab FSERi kasuks sisse maksuhaldur samade eeskirjade järgi ning samade tagatiste ja sanktsioonidega, mis on kohaldatavad käibemaksu puhul.
(2)

Komisjoni aitas Eurocontrol vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artiklile 18b. Loeti, et parimad kättesaadavad andmed varasemate lennunduse heitkoguste arvutamiseks on lennuliiklust käsitlevad terviklikud andmed, mis on Eurocontroli andmebaasides ning saadud marsruudi navigatsioonitasude keskasutusest (Central Route Charges Office, CRCO) ja lennuliikluse voogude juhtimise kesksest üksusest (Central Flow Management Unit, CFMU). Kõnealused andmed sisaldavad muu hulgas iga üksiku lennu tegeliku marsruudi pikkuse arvutamist. Iga lennu heitkogused arvutati välja meetodite ANCAT 3 (Abatement of Nuisances Caused by Air Transport) ja CASE (Calculation of Emissions by Selective Equivalence) abil. Varasemate lennunduse heitkoguste kõnealuse arvutusmeetodi täiendavaks tõhustamiseks kasutati tegelikku kütusetarbimist käsitlevaid andmeid, mille esitas vabatahtlikult õhusõidukite käitajate valikrühm, et aidata tõhustada modelleerimisel põhineva lähenemisviisi täpsust. Tehti täiendavad arvutused abijõuseadmetega (APU) seotud kütusekulu arvutamiseks. Kasutatud lähenemisviisi kohaselt määrati esiteks kindlaks eri õhusõidukiliikide abijõuseadmete keskmine kütusekulu. Seejärel ekstrapoleeriti abijõuseadmete kütusekulu üksikud heitekoefitsiendid, et arvutada abijõuseadmete koguheide, kohaldades protsessi, milles võeti arvesse ELi heitkogustega kauplemise süsteemi raames toimunud lendude jaoks tegelikult kasutatud kütuse osa iga õhusõiduki liigi kohta ja maaühendusvoolu kasutust lennujaamades. Heitkogused, mis vastasid abijõuseadmete kogukütusekulust tulenevatele heitkogustele, lisati iga 2004., 2005. ja 2006. kalendriaasta varasematele lennunduse heitkogustele.
(106)

15. mai 2007. aasta dekreedi nr 2007-958 (mis käsitleb finantssuhteid riigi ja audiovisuaalse kommunikatsiooni valdkonna avaliku sektori asutuste vahel) artiklis 2 on sätestatud samas sõnastuses nagu 30. septembri 1989. aasta seaduse artiklis 53, et tuleb arvesse võtta „avaliku teenuse ülesandega seotud otseseid või kaudseid tulusid” ning on täpsustatud, et avaliku teenuse kohustuse täitmisega seotud kulud määratakse eraldi arvestuse põhjal. Dekreedi artiklis 3 on sätestatud, et France Télévisions ja selle tütarettevõtjad on kohustatud teostama oma äritegevust turutingimusi arvestades ning laskma ettevõttevälisel asutusel koostada igal aastal selle kohustuse täitmise kohta aruande, mis saadetakse vastutavale ministrile, rahvusassambleele ja senatile. Viimane säte sisaldus ka Prantsuse Vabariigi kohustustes, mis on esitatud põhjenduses 7 viidatud komisjoni 20. aprilli 2005. aasta otsuses.
A.

Osaline, kes annab teise osalise kasutusse intellektuaalomandi (see hõlmab käesoleva memorandumi mõistes analüüse, aruandeid, andmebaase, tarkvara, oskusteavet, tehnilist teavet ja tundlikku äriteavet, andmeid, salvestisi ning asjaomaseid dokumente ja materjale, sõltumata andmekandjast, millele need on salvestatud) käesoleva memorandumi asjaomases lisas või liites sätestatud tingimustel, säilitab kõnealuse intellektuaalomandi suhtes samad õigused nagu omandi üleandmise ajal. Osaline, kes annab käesoleva memorandumi asjaomase lisa või liite kohaselt teise osalise kasutusse dokumendi või muu intellektuaalomandi, lisab kõnealusele dokumendile või muule intellektuaalomandile vastavalt vajadusele selge märke selle kohta, kas tegemist on konfidentsiaalse teabe või ärisaladusega.
ET Euroopa Liidu Teataja L 92/1

NÕUKOGU OTSUS,

27. september 2010,

mis käsitleb allakirjutamist Euroopa Liidu ja Kameruni Vabariigi vahelisele vabatahtlikule partnerluslepingule, milles käsitletakse metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja Euroopa Liitu toodava puidu ja puittoodetega kauplemist (FLEGT)

(2011/200/EL)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218 lõikega 5,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) 2003. aasta mais võttis Euroopa Komisjon vastu teatise nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahaldus ja puidukaubandus (FLEGT): ELi tegevuskava ettepanek”, kus kutsuti üles võtma meetmeid ebaseadusliku metsaraie vastu puitu tootvate riikidega vabatahtlike partnerluslepingute vastuvõtmise kaudu. 2003. aasta oktoobris võttis nõukogu kõnealuse tegevuskava kohta vastu järeldused (1) ja 11. juulil 2005 võttis parlament vastu sama küsimust käsitleva resolutsiooni (2).

(2) 5. detsembril 2005 volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi partnerluslepingute üle, millega rakendada liidu FLEGT-tegevuskava.

(3) 20. detsembril 2005 võttis nõukogu vastu määruse (EÜ) nr 2173/2005 (3) FLEGT-litsentsimissüsteemi kehtestamise kohta puidu impordi suhtes Euroopa Ühendusse riikidest, kellega Euroopa Liit on sõlminud vabatahtliku partnerluslepingu.

(4) Läbirääkimised Kameruni Vabariigiga on lõpule viidud ning Euroopa Liidu ja Kameruni Vabariigi vaheline metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja Euroopa Liitu toodava puidu ja puittoodetega kauplemist käsitlev vabatahtlik partnerlusleping (edaspidi „leping”) parafeeriti 6. mail 2010.

(5) Lepingule tuleks alla kirjutada, tingimusel et see sõlmitakse,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Käesoleva otsusega kiidetakse liidu nimel heaks allakirjutamine Euroopa Liidu ja Kameruni Vabariigi vahelisele vabatahtlikule partnerluslepingule, milles käsitletakse metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja Euroopa Liitu toodava puidu ja puittoodetega kauplemist (FLEGT), tingimusel et kõnealune leping sõlmitakse.

Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele (4).

Artikkel 2

Nõukogu eesistujal on õigus nimetada isik, kes on volitatud liidu nimel lepingule alla kirjutama, tingimusel et kõnealune leping sõlmitakse.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Brüssel, 27. september 2010 Nõukogu nimel eesistuja K. PEETERS

(1) ELT C 268, 7.11.2003, lk 1.

(2) ELT C 157E, 6.7.2006, lk 482.

(3) ELT L 347, 30.12.2005, lk 1.

(4) Lepingu tekst avaldatakse koos selle sõlmimist käsitleva otsusega.
15. oktoobril 2008 saadetud vastuses kinnitas DEKRA EXAM, et nende asutus oli väljastanud asjakohased artikli 11A kohased dokumendid. DEKRA EXAM rõhutas, et katsed tehti vastavalt standardile EN 353–1 ja et kaitsenäidised vastasid kõikidele standardi nõuetele. Asutus täpsustas, et standard EN 364 lubab kasutada dünaamilise jõudluse katses terasest raskust või liivakotti. Katse käigus kasutati pidurdusjõu mõõtmiseks liivakotti, aga tulemus jäi iga kord alla lubatud väärtuse. DEKRA EXAM märkis, et äriühing TUV NEL oli kasutanud katsetes terasest raskust, mis nende arvates annab suurema pidurdusjõu kui liivakott.

Katsenukuga tehtud tahapoole kukkumise katsete puhul tuletas DEKRA EXAM meelde, et standardiga EN 353–1 ei nõuta sellist katset. Asutus möönis, et tahapoole kukkumine on seda tüüpi juhitavate kukkumise pidurdajate puhul võimalik, kuid standardis EN 353–1 ei käsitleta sellist olukorda. Sõltuvalt kukkumise piduraja tüübist ja kasutaja turvarihmade mudelist võib ette tulla õnnetusi. Seetõttu tuleks valida kukkumise pidurdaja ja turvarihmade õige kombinatsioon, mille tootja peaks kasutajale teatavaks tegema.
ET Euroopa Liidu Teataja L 88/66

NÕUKOGU OTSUS,

7. märts 2011,

Euroopa Liidu ning Brasiilia, Colombia, Costa Rica, Ecuadori, Guatemala, Hondurase, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Peruu ja Venezuela vahelise Genfi banaanikaubanduslepingu ning Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelise banaanikaubanduslepingu sõlmimise kohta

(2011/194/EL)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

ning arvestades järgmist:

(1) Vastavalt nõukogu otsusele 2010/314/EL (1) allkirjastati 31. mail 2010 liidu nimel Euroopa Liidu ning Brasiilia, Colombia, Costa Rica, Ecuadori, Guatemala, Hondurase, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Peruu ja Venezuela vaheline Genfi banaanikaubandusleping ning 8. juunil 2010 Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline banaanikaubandusleping, eeldusel et need sõlmitakse hilisemal kuupäeval.

(2) Need kaks lepingut tuleks heaks kiita,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Käesolevaga kiidetakse heaks järgmised lepingud:

a) Euroopa Liidu ning Brasiilia, Colombia, Costa Rica, Ecuadori, Guatemala, Hondurase, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Peruu ja Venezuela vaheline Genfi banaanikaubandusleping (2) (edaspidi „Genfi leping”);

b) Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline banaanikaubandusleping (3) (edaspidi „ELi-USA leping”).

Artikkel 2

Nõukogu eesistujal on õigus nimetada isiku(d), kes on volitatud liidu nimel esitama Genfi lepingu punkti 8 alapunkti a ning ELi-USA lepingu punkti 6 kohased teatised, et väljendada liidu nõusolekut end nende lepingutega siduda.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Brüssel, 7. märts 2011 Nõukogu nimel eesistuja CZOMBA S.

(1) ELT L 141, 9.6.2010, lk 1.

(2) ELT L 141, 9.6.2010, lk 3.

(3) ELT L 141, 9.6.2010, lk 6.
(2)

nõukogu otsuse nr 2004/513/EÜ alusel ratifitseeris Euroopa Liit Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) tubakatoodete tarbimise piiramist käsitleva raamkonventsiooni, mille artikli 8 lõikes 1 tunnistavad konventsiooniosalised, et teaduslikult on kinnitatud, et kokkupuude tubakasuitsuga põhjustab surma, haigusi ja vaegurlust, ning mille artikli 8 lõikes 2 sätestatakse konventsiooniosaliste kohustus võtta tõhusaid seadusandlikke, täidesaatvaid, haldus- ja/või muid meetmeid, et kaitsta inimesi tööruumides tubakasuitsuga kokkupuute eest;
(8)

Taani ja Madalmaade ametiasutused on alalises toiduahela ja loomatervishoiu komitees esitatud aruannete ja regulaarselt esitatava haigusolukorra arengut käsitleva teabe abil tõendanud, et nad on direktiiviga 2005/94/EÜ ettenähtud kontrollimeetmeid tõhusalt rakendanud ning selle tulemusel on haigus kiiresti tõrjutud.
(4)

Vahetamisele kuuluvad isikuandmed on loetletud ühise tollikoostöö komitee otsuse nr 1/2010 IV jao punkti 4 alapunktides a–f. Andmeid vahetatakse kogu selle aja vältel, mil Jaapani rahandusministeerium kasutab teavet Euroopa ettevõtjate tunnustamiseks ühise tollikoostöö komitee otsuse nr 1/2010 alusel. Komisjon edastab korrapäraselt Jaapani rahandusministeeriumile ajakohastatud ja kohandatud teavet Euroopa ettevõtjate kohta. Seoses teabevahetusega on ühise tollikoostöö komitee otsuse nr 1/2010 IV jao punktis 6 sätestatud, et mis tahes selliseid andmeid kasutatakse ainult Euroopa Liidu ja Jaapani volitatud ettevõtja programmide vastastikuseks tunnustamiseks. Samuti on Euroopa Liidu ja Jaapani valitsuse vahelise tolliküsimustes toimuva koostöö ja vastastikuse haldusabi lepinguga tagatud, et mis tahes sellist teavet, sealhulgas isikuandmeid, kasutab Jaapani rahandusministeerium ainult volitatud ettevõtjate tunnustamiseks Jaapanis. Teabe vastu võtnud asutus ei või edastada volitatud ettevõtjaid käsitlevaid andmeid teistele ametiasutustele või talitustele Jaapanis või väljaspool seda, kuna otstarbe muutus ei oleks kooskõlas ühise tollikoostöö komitee otsusega nr 1/2010.
b)

Monacos emiteeritavate euromüntide ülemmäära kindlaksmääramise meetod vaadatakse läbi. Uue ülemmäära arvutamiseks kasutatakse kindlaksmääratud osa, millega rahuldatakse kollektsionääride nõudlus, et vältida liigset numismaatilist hangeldamist Monaco müntidega, koos muutuva osaga, mille arvutamiseks korrutatakse Prantsusmaal n-1 aastal inimese kohta keskmiselt emiteeritud müntide arv Monaco elanike arvuga. Ilma et see piiraks meenemüntide emiteerimist, sätestatakse uuesti läbi räägitud rahanduskokkuleppes, et Monacos nimiväärtuses emiteeritavate käibele lastavate euromüntide väikseim osa on 80 % iga-aastaselt emiteeritavatest euromüntidest;
ET Euroopa Liidu Teataja L 81/1

NÕUKOGU OTSUS,

24. juuni 2010,

Euroopa Liidu nimel Vaikse ookeani lõunaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooni allakirjutamise kohta

(2011/189/EL)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 5,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Liidu pädevuses on võtta ühise kalanduspoliitika alusel meetmeid mere bioloogiliste ressursside kaitsmiseks ning sõlmida lepinguid kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.

(2) Nõukogu otsuse 98/392/EÜ (1) kohaselt on liit alla kirjutanud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1982. aasta 10. detsembri mereõiguse konventsioonile, mis kohustab rahvusvahelise üldsuse kõiki liikmeid tegema koostööd mere bioloogiliste ressursside kaitse ja majandamise vallas.

(3) Nõukogu otsuse 98/414/EÜ (2) kohaselt on liit alla kirjutanud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1982. aasta 10. detsembri mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate sätete rakenduskokkuleppele.

(4) Nõukogu volitas 17. aprillil 2007. aastal komisjoni pidama ühenduse nimel läbirääkimisi konventsiooni üle, mis käsitleb Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlikku kalandusorganisatsiooni seoses nende kalavarudega, mida ükski olemasolev piirkondlik kalandusorganisatsioon veel ei hõlma.

(5) 14. novembril 2009 jõuti Uus-Meremaal Aucklandis läbirääkimistega edukalt lõpule ja võeti vastu Vaikse ookeani lõunaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooni (edaspidi „konventsioon”) eelnõu tekst, mis selle artikli 36 lõike 1 kohaselt on allakirjutamiseks avatud 12 kuu jooksul alates 2010. aasta 1. veebruarist.

(6) Selle konventsiooni eesmärk on tagada selle tõhusa rakendamise abil konventsiooniala kalavarude pikaajaline kaitse ja säästev kasutamine.

(7) Kuna Euroopa Liidu liikmesriikide lippude all sõitvad laevad püüavad kala konventsioonialas, on liidu huvides tõhusalt osaleda konventsiooni rakendamises.

(8) Konventsioonile tuleks alla kirjutada,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Käesolevaga kiidetakse liidu nimel heaks Vaikse ookeani lõunaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonile (edaspidi „konventsioon”) allakirjutamine, eeldusel et kõnealune konventsioon sõlmitakse (3).

Artikkel 2

Nõukogu eesistujal on õigus määrata isiku(d), kes on volitatud liidu nimel konventsioonile alla kirjutama, eeldusel et see sõlmitakse.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Luxembourg, 24. juuni 2010 Nõukogu nimel eesistuja J. BLANCO LÓPEZ

(1) EÜT L 179, 23.6.1998, lk 1.

(2) EÜT L 189, 3.7.1998, lk 14.

(3) Konventsiooni tekst avaldatakse koos selle sõlmimist käsitleva otsusega.
(10)

Mitmeaastase lepingu lisa A jaotise artikli 12 lõike 7 kohaselt tuleb tagasinõutav summa teatada riiklikule eelarvevahendite käsutajale, kes peaks Ungari nimel tagama, et kõnealune summa krediteeritakse SAPARDi eurokontole kahe kuu jooksul alates otsuse vastuvõtmise kuupäevast. Võttes arvesse asjaolu, et SAPARDi programmi rakendamine on lõpetatud, nõutakse välja jäetud summa tagasi sissenõudekorraldusena,
(11)

Komisjon on seisukohal, et standardi EN 14682:2007 väljatöötamisega on täidetud talle antud volitus M/309, et see standard vastab direktiivis 2001/95/EÜ sätestatud üldistele ohutusnõuetele ja et selle viitenumber tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas artikli 4 lõike 2 esimeses lõigus ettenähtud korras.
(163)

Euroopa Kohus lisas, et harvaesinevad kolm järjestikust tühistamisotsust viitavad eelkõige asja keerukusele ning peaks õiguspärase ootuse loomise asemel suurendama abisaaja kahtlusi vaidlusaluse abi kokkusobivuses. Kohus leidis, et kolme järjestikuse otsuse puhul, mis lõppesid kolme tühistamisega, on tegemist väga haruldase olukorraga, kuid leidis, et need asjaolud on osaks kohtusüsteemi tavalisest toimimisest, ning see kohtusüsteem annab õigussubjektidele, kes leiavad, et abi ebaseaduslikkuse tagajärjed neid puudutavad, õiguse nõuda nende järjestikuste otsuste tühistamist, mille tõttu see olukord nende meelest on tekkinud.
(1)

Mõned liikmesriigid on komisjonile teatanud, et turul on nõudlus samasse liiki kuuluvate erinevate köögiviljasortide standardseemnete segude väikepakendite järele. Seega on vaja kehtestada üksikasjalikud nõuded selliste väikepakendite puhul.
(9)

Liit on veendunud, et kohtu igakülgse tõhusa toimimise tagamiseks on üldine ühinemine Rooma statuudiga väga oluline, ning seetõttu leiab liit, et tuleb toetada Rooma statuudi heakskiitmist soodustavaid algatusi, tingimusel et need on kooskõlas Rooma statuudi teksti ja mõttega.
(7)

Prantsusmaa, Madalmaade ja Saksamaa ametiasutused on komisjonile teatanud, et esialgse läbivaatuse põhjal vastavad asjaomaste toimeainete kohta esitatud toimikud direktiivi 91/414/EMÜ II lisas sätestatud andme- ja teabealastele nõuetele. Samuti näib, et esitatud toimikud vastavad direktiivi 91/414/EMÜ III lisas sätestatud andme- ja teabealastele nõuetele ühe asjaomaseid toimeaineid sisaldava taimekaitsevahendi puhul. Taotlejad on seejärel vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 edastanud asjaomased toimikud komisjonile ja teistele liikmesriikidele, samuti toiduahela ja loomatervishoiu alalisele komiteele.