Komisjoni direktiiv,

30. juuli 1981,

millega muudetakse direktiive 71/250/EMÜ, 71/393/EMÜ, 72/199/EMÜ, 73/46/EMÜ, 74/203/EMÜ, 75/84/EMÜ, 76/372/EMÜ ja 78/633/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid söötade ametlikuks kontrollimiseks

(81/680/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 20. juuli 1970. aasta direktiivi 70/373/EMÜ söötade ametlikuks kontrollimiseks ettenähtud ühenduse proovivõtu- ja analüüsimeetodite kehtestamise kohta, [1] viimati muudetud Kreeka ühinemisaktiga, eriti selle artiklit 2,

ning arvestades, et:

esimese komisjoni 15. juuni 1971. aasta direktiivi 71/250/EMÜ (millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid söötade ametlikuks kontrollimiseks) [2] lisas sätestatakse kõnealuses direktiivis ning komisjoni direktiivides 71/393/EMÜ, [3] 72/199/EMÜ, [4] 73/46/EMÜ, [5] 74/203/EMÜ, [6] 75/84/EMÜ, [7] 76/372/EMÜ [8] ja 78/633/EMÜ [9], millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid söötade ametlikuks kontrollimiseks, kirjeldatud analüüsimeetodite kohaldamise üldeeskirjad; mõnes eespool nimetatud direktiivis sätestatakse siiski, et neid üldeeskirju ei kohaldata analüüsimeetodite suhtes, mis on seotud söödalisanditega;

üldeeskirju on vaja muuta, et need kehtiksid vahet tegemata söötade kõikide koostisosade analüüsi kohta; seepärast tuleks kõnealuste direktiivide sätteid muuta;

käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise söödakomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Esimest komisjoni direktiivi 71/250/EMÜ muudetakse järgmiselt.

1. Artiklile 1 lisatakse järgmine lõik:

"Lisa 1. osas sisalduvaid üldeeskirju kohaldatakse nõukogu direktiivi 70/373/EMÜ kohaselt vastuvõetud analüüsimeetodite suhtes."

2. Lisa 1. osa "Sissejuhatus" asendatakse käesoleva direktiivi lisaga.

Artikkel 2

Teise komisjoni direktiivi 71/393/EMÜ artikli 1 teine lõik jäetakse välja.

Artikkel 3

Kolmanda komisjoni direktiivi 72/199/EMÜ artiklite 1 ja 2 teine lõik jäetakse välja.

Artikkel 4

Neljanda komisjoni direktiivi 73/46/EMÜ artiklite 1 ja 2 teine lõik jäetakse välja.

Artikkel 5

Viienda komisjoni direktiivi 74/203/EMÜ artiklite 1 ja 2 teine lõik jäetakse välja.

Artikkel 6

Kuuenda komisjoni direktiivi 75/84/EMÜ artikli 1 teine lõik jäetakse välja.

Artikkel 7

Seitsmenda komisjoni direktiivi 76/372/EMÜ artikli 1 teine lõik jäetakse välja.

Artikkel 8

Kaheksanda komisjoni direktiivi 78/633/EMÜ artikli 1 teine lõik jäetakse välja.

Artikkel 9

Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid 1. detsembril 1981 ja teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Artikkel 10

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 30. juuli 1981

Komisjoni nimel

president

Gaston Thorn

[1] EÜT L 170, 3.8.1970, lk 2.

[2] EÜT L 155, 12.7.1971, lk 13.

[3] EÜT L 279, 20.12.1971, lk 7.

[4] EÜT L 123, 29.5.1972, lk 6.

[5] EÜT L 83, 30.3.1973, lk 21.

[6] EÜT L 108, 22.4.1974, lk 7.

[7] EÜT L 32, 5.2.1975, lk 26.

[8] EÜT L 102, 15.4.1976, lk 8.

[9] EÜT L 206, 29.7.1978, lk 43.

--------------------------------------------------

LISA

LISA

1. SÖÖTADE ANALÜÜSIMEETODITE ÜLDSÄTTED

A. PROOVIDE ETTEVALMISTAMINE ANALÜÜSIKS

1. Eesmärk

Allpool kirjeldatud protseduurid puudutavad kontroll-laboratooriumidesse saadetud lõpp-proovide ettevalmistamist analüüsiks pärast proovi võtmist vastavalt esimese komisjoni 1. märtsi 1976. aasta direktiivi 76/371/EMÜ (millega kehtestatakse ühenduse proovivõtumeetodid söötade ametlikuks kontrollimiseks) [1] sätetele.

Kõnealused proovid tuleb ette valmistada nii, et analüüsimeetodites sätestatud viisil kaalutud kogused oleksid ühtlased ja vastaksid lõpp-proovidele.

2. Ettevaatusabinõud

Kõik vajalikud toimingud tuleb läbi viia nii, et vältida proovi saastumist ja selle koostise muutumist. Jahvatamine, segamine ja sõelumine tuleb teostada nii kiiresti kui võimalik, et proovi kokkupuude õhu ja valgusega oleks minimaalne. Kasutada ei tohiks veskeid ja jahvatajaid, mis proovi märgatavalt kuumendavad. Kuumuse suhtes eriti tundlike söötade puhul soovitatakse kasutada käsitsijahvatamist. Samuti tuleb tagada, et aparaat ise ei oleks mikroelementide saastamise allikas.

Kui ettevalmistamine ilma oluliste muutusteta proovi niiskusesisalduses ei ole võimalik, määratakse niiskusesisaldus enne ja pärast ettevalmistamist vastavalt teise komisjoni 18. novembri 1971. aasta direktiivi 71/393/EMÜ (millega kehtestatakse ühenduse analüüsimeetodid söötade ametlikuks kontrollimiseks), [2] viimati muudetud komisjoni 5. detsembri 1972. aasta direktiiviga 73/47/EMÜ, [3] lisa 1. osas sätestatud meetodile.

3. Analüüsi käik

Lõpp-proov segatakse hoolikalt kas mehaaniliselt või käsitsi. Proov jaotatakse kaheks võrdseks portsjoniks (kui võimalik, tuleks kasutada kvarteerimismeetodit). Üht portsjonit hoitakse sobivas puhtas ja kuivas õhukindlalt suletavas nõus ja teine portsjon või selle vastav osa, vähemalt 100 g, valmistatakse ette järgmiselt:

3.1. Söödad, mida saab kohe jahvatada

Kui analüüsimeetodites ei ole teisiti kindlaks määratud, sõelutakse kogu proov pärast jahvatamist vajadusel läbi 1 mm kandiliste avadega sõela (vastavalt soovitusele ISO R565). Vältida tuleb ülejahvatamist.

Sõelutud proov segatakse ja kogutakse sobivasse puhtasse ja kuiva õhukindla korgiga nõusse. Vahetult enne analüüsiks vajaliku koguse kaalumist segatakse proovi uuesti.

3.2. Söödad, mida saab jahvatada pärast kuivatamist

Kui analüüsimeetodites ei ole teisiti kindlaks määratud, kuivatatakse proovi vastavalt eespool 2. jaos nimetatud niiskuse määramise meetodi punktis 4.3 kirjeldatud esialgsele kuivatamisviisile niiskusesisalduseni 8—12 %. Jätkatakse punktis 3.1 osutatud viisil.

3.3. Vedelad või poolvedelad söödad

Proov kogutakse sobivasse puhtasse ja kuiva nõusse, millel on õhukindel kork. Vahetult enne analüüsiks vajaliku koguse kaalumist segatakse proovi hoolikalt.

3.4. Muud söödad

Selliseid proove, mida ei saa ette valmistada mõnel eespool nimetatud viisil, tuleks töödelda mis tahes muul viisil, mis tagab analüüsiks kaalutud koguste ühtluse ja vastavuse lõpp-proovidele.

4. Proovide hoidmine

Proove tuleb hoida temperatuuril, mis ei muuda nende koostist. Vitamiinide või eriti valgustundlike ainete analüüsiks ettenähtud proove tuleb hoida tumedast klaasist nõudes.

B. ANALÜÜSIMEETODITES KASUTATAVATE REAKTIIVIDE JA SEADMETEGA SEOTUD SÄTTED

1. Kui analüüsimeetodites ei ole teisiti kindlaks määratud, peavad kõik analüütilised reaktiivid olema analüütiliselt puhtad. Mikroelementide määramisel tuleb reaktiivide puhtust kontrollida pimekatsega. Sõltuvalt saadud tulemustest võib vajalik olla reaktiivide edasine puhastamine.

2. Iga lahuste valmistamist, lahjendamist, loputamist või pesemist hõlmav toiming, mida on analüüsimeetodites nimetatud ilma kasutatud lahusti või lahjendi laadile viitamata, eeldab vee kasutamist. Üldreeglina peaks vesi olema demineraliseeritud või destilleeritud. Teatavatel juhtudel, millele analüüsimeetodites viidatakse, tuleb veega läbi viia erilised puhastusprotseduurid.

3. Kontroll-laboratooriumides tavaliselt leiduvaid seadmeid silmas pidades viidatakse analüüsimeetodites ainult nendele instrumentidele ja vahenditele, mis on erilised või nõuavad konkreetset kasutamisviisi. Need seadmed peavad olema puhtad, eriti väga väikeste ainekoguste määramisel.

C. ANALÜÜSIMEETODITE RAKENDAMINE JA TULEMUSTE VÄLJENDAMINE

1. Tavaliselt kehtestatakse iga söötades esineva aine määramiseks üks analüüsimeetod. Kui esitatud on mitu meetodit, tuleb analüüsiaruandes näidata kontroll-laboratooriumi kasutatud meetodit.

2. Analüüsiaruandes esitatud tulemus on keskmine väärtus, mis on saadud vähemalt kahe proovi erinevate osade ja rahuldava korratavusega läbiviidud määramisega.

Kõnealune tulemus väljendatakse analüüsimeetodis kehtestatud viisil sobiva arvu tüvenumbritega ja vajadusel korrigeeritakse seda vastavalt lõpp-proovi niiskusesisaldusele enne ettevalmistamist.

[1] EÜT L 102, 15.4.1976, lk 1.

[2] EÜT L 279, 20.12.1971, lk 7.

[3] EÜT L 83, 30.3.1973, lk 35.

--------------------------------------------------