ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(12)

Alates 1995. aastast on tootlikkus langenud. Üks selle võimalikest põhjustest on nõrk õppeedukus. Ehkki Taani kulutab haridussüsteemile jätkuvalt palju raha, on mitmes olulises valdkonnas õppetulemused vaid keskpärased ja Taani noorte haridustase on ELis tagantpoolt neljas. 2009. aastal oli vaid 70,1 % 20–24 aastastest omandanud vähemalt teise taseme ülemise astme hariduse (ELi keskmine on 78,6 %) (3) ja PISA testi tulemused on keskpärased. Haridus- ja kutseõppeasutustest väljalangemise määrad on suhteliselt kõrged, peaaegu 50 % noorte kutseharidusasutuste õpilastest ei lõpeta kooli. Peale selle ei ole umbes 20 % noortest 10 aastat pärast põhikooli lõpetamist jõudnud teise taseme alumise astme haridusest kaugemale. Haridussüsteemi kvaliteedi parandamine aitaks tulevikus ära hoida ka oskuste mittevastavust tööturu nõudlusele, kus praegu on kvalifitseerimata töötajate üleküllus ja kvalifitseeritute puudus. Tootlikkuse kasv on olnud eriti nõrk ehitus- ja teenindussektoris. Eriti käib see kohalike teenuste, jaesektori, hulgikaubanduse ja isikuteenuste kohta, kus on vähene konkurents; teatavates sektorites võivad kõrged turutõkked põhjustada näiteks vahendite jaotuse, mis ei ole optimaalne. Maakasutusseadused on ranged, piirates tootlikkust suurendava mastaabisäästu võimalusi jaesektoris. Parandamaks asjaolu, et ainult umbes 25 % riigihangetest on avalikud, on valitsus käivitanud strateegia konkurentsi suurendamiseks avalike teenuste valdkonnas, suurendades järk-järgult riigihankeid kohalikes omavalitsustes ja piirkondades, ning määranud kohalikele omavalitsustele uue eesmärgi, mille kohaselt 2015. aastaks peab 31,5 % kõigist hangetest olema avalikud.
(6)

Teatavate majanduspoliitiliste tingimuste täitmine abi andmise eeldusena on ette nähtud nõukogu 10. mai 2010. aasta otsuses 2010/320/EL (2) ja selle hilisemates muudatustes, (3) mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 136 ja artikli 126 lõikele 9.
(7)

Vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 on nõukogu ajakohastatud lähenemisprogrammi hindamise alusel arvamusel, et lähenemisprogrammi toetavad makromajanduslikud prognoosid on programmi kahel esimesel aastal realistlikud ja sealt edasi optimistlikud, võrrelduna komisjoni poolt kooskõlas ühiselt kokku lepitud metodoloogiaga koostatud võimaliku keskpika kasvu prognoosiga. Lähenemisprogrammi aluseks on komisjoni talituste 2011. aasta kevadprognoosiga võrreldes madalam 2012. aasta SKP reaalkasvu prognoos. Seda peamiselt valitsemissektori tarbimiskulude püsiva vähenemise tõttu, mida ei arvestata komisjoni talituste 2012. aasta prognoosis, mis lähtub eeldusest, et poliitikat ei muudeta. Lähenemisprogrammiga nähakse ette valitsemissektori eelarve puudujäägi vähendamine 2013. aastaks alla 3 % SKPst ning 2014. aastaks kuni 1,9 %-ni SKPst. Kavandatud konsolideerimise aluseks on peamiselt kulude piiramine. Kavandatud meetmed on piisavad, et saavutada eesmärk 2013. aastaks nagu soovitas nõukogu, kuid lähenemisprogrammis esitatud meetmed ohustavad tegelikku eelarvetulemust. Ka lähenemisprogrammi lõpuaastate eesmärkide saavutamine tundub põhinevat soodsatel tsüklilistel tingimustel ning avaliku halduse täiendaval tõhustamisel, mille realiseerimine võib osutuda väga raskeks. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamine nähakse ette lähenemisprogrammi kehtivusajast pikema aja jooksul. Keskmine iga-aastane eelarvepositsiooni tugevdamise maht on ajavahemikus 2010–2013 veidi väiksem kui nõukogu poolt 2. detsembri 2009. aasta ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames soovitatud 1 % SKPst.
(8)

Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele ajakohastatud stabiilsusprogrammi hinnangule on nõukogu arvamusel, et stabiilsusprogrammi aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2011. aastal ettevaatlik ja hilisematel aastatel realistlik; samale tulemusele jõutakse ka komisjoni 2011. aasta kevadprognoosi aluseks võttes. Stabiilsusprogrammi kohaselt on SKP reaalkasv 2011. aastal 2,3 % ning väheneb seejärel 1,8 %-le 2012. aastal ja keskmiselt 1,5 %-le aastatel 2013–2015. Stabiilsusprogrammis kavandatakse viia eelarvepuudujääk alla kontrollväärtuse 3 % SKPst juba 2011. aastal (st kaks aastat enne nõukogu kehtestatud tähtaega) ja liikuda keskpika perioodi eesmärgi saavutamise suunas, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst 2014. aastal. Ülemäärase eelarvepuudujäägi prognoositava kõrvaldamise järel jääb stabiilsusprogrammi kohane eelarve kohandamine keskpika perioodi eesmärgi suunas aastatel 2013 ja 2014 alla võrdlusaluse 0,5 % SKPst. Kui 2010. aastal suurenes võla suhe SKPsse ligikaudu 10 protsendipunkti võrra, (3) peaks see prognooside kohaselt hakkama alates 2011. aastast vähenema ja jõudma 2015. aastaks 75,5 %ni SKPst, olles seega jätkuvalt üle aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse. Eelarveprognooside paikapidavusega seotud riskid on 2011. aastal üldiselt tasakaalus, kuid hilisematel aastatel võivad eelarvetulemused osutuda oodatust nõrgemaks, kuna kulude kavandatud kokkuhoidu ei pruugita saavutada. Teatavate meetmete üle peetakse veel arutelusid (nt energiamaks ja finantstehingute maks) ja mõned meetmed on veel täpsustamata (nt avaliku halduse toimimise tõhustamine). Lisaks ei ole välistatud, et tuleb võtta täiendavaid meetmeid finantsturu toetuseks. Komisjoni viimase hinnangu kohaselt on riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ohustavad riskid keskmise suurusega.
(11)

Madalmaade tööturgu iseloomustab suhteliselt kõrge tööturul osalemise määr, kõrge tootlikkus töötatud tunni kohta ja väike tööpuudus. Tööturul on siiski peamine väljakutse suurendada rakenduseta tööjõupotentsiaali kasutamist eelkõige selleks, et kompenseerida elanikkonna vananemisega kaasnevat tööealise elanikkonna oodatavat vähenemist Kõige värskemate kättesaadavate andmete põhjal on keskmine aasta jooksul töötatud tundide arv ELi madalaim. Madala töötatud tundide arvu põhjuseks on see, et väga suur osa elanikkonnast, eelkõige naistest, töötab osalise tööajaga, mis peegeldab isiklikke eelistusi, kuid ka seda, et on olemas rahalised tegurid, mis motiveerivad kas mitte tööturule sisenema või töötundide arvu mitte suurendama. Praegu on Madalmaades üheks peamiseks teguriks, mis motiveerib leibkonna teisel sissetuleku saajal tööturule mitte sisenema või mitte rohkem tunde töötama, leibkonna teisele sissetulekule kehtestatud kõrge maksu piirmäär, mis võib mõnel juhul, muu hulgas sissetulekust sõltuvate hüvitiste (nt lapsehoolduse hüvitis) vähendamise ja üldise maksukrediidi tulemusel ulatuda 80 %-ni.
(8)

Võttes aluseks määruse (EÜ) nr 1466/97 kohase ajakohastatud stabiilsusprogrammi hinnangu, on nõukogu arvamusel, et stabiilsusprogrammi aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on aastatel 2011 ja 2012 optimistlik. Stabiilsusprogrammis kavandatakse viia eelarvepuudujääk alla kontrollväärtuse 3 % SKPst 2013. aastaks kooskõlas nõukogu 2099. aasta aprilli soovitustega ja vähendada puudujääki veelgi 2,1 %ni SKPst 2014. aastal. Stabiilsusprogrammiga ei nähta ette keskpika perioodi eesmärgi (milleks on tasakaalus eelarve) saavutamist stabiilsusprogrammi perioodi jooksul. Kõnealune kohandamiskava on asjakohane. Struktuurne eelarvepositsioon paraneb aastatel 2010–2013 keskmiselt 1,5 % SKPst, mis on kooskõlas nõukogu soovitusega, ja 2014. aastal lisaks 0,3 % SKPst. Võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt suurenema 60,1 %ni SKPst 2010. aastal ja 69,3 %ni SKPst 2013. aastal ning kahanema pisut 2014. aastal. Konsolideerimiskava järgimine võib osutuda kavandatust halvemaks seoses liiga optimistliku makromajandusprognoosiga ja eelarve-eesmärkide võimaliku täitmatajätmisega piirkondlikul tasandil. Piirkondade arvele jääb suur osa avaliku sektori kulutustest ning 9 piirkonda 17st ei suutnud 2010. aastal eelarve-eesmärkidest kinni pidada. Samas on piirkondlike valitsuste puudujäägi ja võla kontrollimehhanismid juba paranenud ning Hispaania valitsus kohustunud võtma eelarve-eesmärkide täitmiseks vajalikke täiendavaid meetmeid.
Võttes aluseks nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 kohase ajakohastatud lähenemisprogrammi hindamise, on nõukogu arvamusel, et komisjoni talituste 2011. aasta kevadprognoosile tuginedes on eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium veidi optimistlik, eelkõige sisenõudluse arengu seisukohalt. Ajakohastatud programmi eesmärk on nõukogu määratud tähtajaks, 2011. aastaks kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk ja asendada see 2 %-lise ülejäägiga SKPst tänu märkimisväärsetele ühekordsetele tuludele pensionivarast. Eelarveseisundi puudujääk 2012. aastal oleks 2,5 % SKPst ning seejärel väheneks see 2015. aastal peamiselt kulude piiramise tõttu järk-järgult 1,5 %-le SKPst. Ajakohastatud programmis on seatud riigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgiks saavutada struktuurne puudujääk 1,5 % SKPst. Konsolideerimisstrateegia peaks eeldatavasti vähendama eelarve struktuurset puudujääki ning kahandama võlakoormat nii, et võlasuhe oleks 2015. aastal 64 % SKPst. Siiski on strateegia koos struktuurse kohandamisega kavandatud üsna programmiperioodi lõppu ja millega alustatakse alles 2012. aastal, samas kui kumulatiivse struktuurse eelarvepositsiooni halvenemine üle 3 % SKPst aastatel 2010–2011 ei ole kooskõlas nõukogu 2009. aasta juuli soovitusega, mille kohaselt peaks Ungari saavutama struktuurse kohandamise vähemalt 0,5 % SKPst. Kevadprognoosi kohaselt on puudujääk 2012. aastal 3,3 % SKPst, võttes arvesse mõningaid eelarve täitmisega seotud ohte (0,5 % SKPst). Selle põhjal ei saa välistada, et kõnealusel aastal ületatakse piirmäära uuesti, kui ei võeta täiendavaid meetmeid. Lisaks ei ole komisjoni poolsetele ümberarvutustele vastava kavandatud eelarvepuudujäägi saavutamisel ette nähtud vajalikku struktuurset kohandamist, mis aitaks saavutada lähenemisprogrammi perioodi lõpuks keskpika perioodi eesmärki, eelkõige ei ole ette nähtud täiendavat struktuurset kohandamist pärast 2013. aastat, ehkki vahe eelarveseisundi ja keskpika perioodi eesmärgi vahel on väike.

Lõpetuseks, kohustusliku pensionisüsteemi erasamba tühistamine toob kaasa täiendavaid ühekordseid ja püsitulusid, kuid suurendab ka pikaajalisi kohustusi. Sellele võib tõenäoliselt järgneda eelarve pikaajalise jätkusuutlikkuse halvenemine, mis võttes arvesse, et osa pensionivaradest kasutatakse jooksvate kulude rahastamiseks, on osaliselt tingitud struktuurse reformikava raames mitmest pensionisüsteemiga seoses teatavakstehtud meetmest (nt juba osaliselt rakendatud avaliku samba parameetrite muudatused). Komisjoni viimase hinnangu kohaselt on riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ohustavad riskid keskmise suurusega.
(8)

Võttes aluseks määruse (EÜ) nr 1466/97 kohase ajakohastatud stabiilsusprogrammi hinnangu, on nõukogu arvamusel, et stabiilsusprogrammis esitatud eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Ehkki 2011. aasta puhul tuginetakse selles veidi tagasihoidlikumatele kasvuootustele, on see laias laastus kooskõlas komisjoni talituste 2011. aasta kevadprognoosiga. Kuna 2010. aastal osutus puudujääk oodatust väiksemaks (4,1 % SKPst), on stabiilsusprogrammis kavandatud eelarvestrateegia eesmärk vähendada puudujääki 2011. aastal juba 3,6 %-ni SKPst ja jõuda 2012. aastal allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst. 2012. aasta on ka tähtaeg, mille nõukogu on ülemäärase puudujäägi kõrvaldamiseks seadnud. Kuna majandusprognoos on olnud pigem ettevaatlik, tundub kavandatud puudujäägi vähenemine 2011. aastaks ette nähtud määral täiesti võimalik. Siiski tundub, et eelarvepingutus jääb väiksemaks kui nõukogu soovitatud aastane keskmine määr 0,75 % SKPst, eriti 2011. ja 2012. aastal, kui struktuurset puudujääki vähendatakse kõigest vastavalt 0,4 % ja 0,3 % SKPst. Lisaks ei toeta 2012. aasta ja sellele järgnevate aastate puudujäägieesmärgi saavutamist spetsiifilised kohandamismeetmed. Lõpuks tuleb mainida, et keskpika perioodi eesmärki, milleks on struktuurne ülejääk suurusega 0,5 % SKPst, ei loodeta stabiilsusprogrammi perioodi 2011–2014 jooksul saavutada.
(14)

Keskmisest parematest haridustulemustest hoolimata on Bulgaarias üle 40 % neid, kelle tulemused kirja- ja arvutusoskuses on tagasihoidlikud. See näitab, et haridussüsteemis on parandamisruumi selle paremaks ühtlustamiseks tööturu vajadustega. Hiljutise koolide detsentraliseerimise reformi positiivsetele tulemustele tuginedes on tulevasest alus- ja koolihariduse seadusest oodata mõningaid lahendusi, mida saab veelgi tugevdada, nt seoses eelarvelise autonoomsuse, alushariduses osalemise määra, välise hindamise ning usaldusväärsuse tagamisega. Koolist väljalangemise määr (2009. aastal 14,7 %) on lähedal ELi keskmisele, kuid romade hulgas on see eriti kõrge (kus selle suuruseks hinnati 2008. aastal 43 %). Kõrgharidusega inimeste osakaal (2009. aastal 27,9 %) jääb ELi keskmisele (32,2 %) endiselt alla. Bulgaaria on märkimisväärselt hilinenud kõrgharidusreformiga. Juba 2010. aastal esitatud, kuid seejärel tagasi võetud uus kõrghariduse seadus peaks aitama vajalikke reforme teha.
(1)

Oma 3. märtsi 2010. aasta teatises pealkirjaga „Euroopa 2020. aastal – aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” seab komisjon üheks prioriteediks teadmistele ja innovatsioonile tugineva majandussüsteemi väljatöötamine (nn „arukas majanduskasv”) ning selles on esile tõstetud juhtalgatus „Noorte liikuvus”, mille eesmärk on noorte liikuvuse edendamise ning nende tööhõive olukorra parandamise abil suurendada Euroopa kõrgharidusasutuste tulemuslikkust ja muuta need rahvusvaheliselt atraktiivsemaks ning parandada ELis kõikide haridus- ja koolitustasemete üldist kvaliteeti, pakkudes tipptaset koos võrdsete võimalustega. Soovitus on osa algatusest „Noorte liikuvus” ning on kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegia koondsuunistega.
(8)

Nõukogu, kelle arvamus põhineb ajakohastatud stabiilsusprogrammi hindamisel kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 1, on seisukohal, et eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik, ent stabiilsusprogrammi kehtivusaja lõpupoole liiga optimistlik. Ajakohastatud stabiilsusprogrammis esitatud keskpika perioodi eelarvestrateegia peamine eesmärk on vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki peamiselt kulusid piirates järk-järgult 4,6 %-lt SKPst 2010. aastal 2,4 %-ni SKPst 2014. aastal. Selle eesmärgi saavutamist võivad ohustada teatavad riskid, mis on seotud täpsustamata meetmetega, mida riigil on kavas võtta konsolideerimise tagamiseks piirkondlikul tasandil, ning asjaoluga, et mõne föderaaltasandil võetava meetme säästumõju ei pruugi avalduda, näiteks juhul, kui maksupettuste vastasest kampaaniast ei saada loodetud tulu (kampaania prognoositav mõju on äärmiselt spekulatiivne). Teiselt poolt võib positiivse tegurina nimetada föderaalvalitsusele 2009. aastal kehtestatud mitmeaastast kuluraamistikku, mille puhul tundub, et see on aidanud parandada eelarvemenetluse prognoositavust keskpikal perioodil, ent seda ainult föderaaltasandil. Stabiilsusprogrammis ennustatakse, et võla suhe SKPsse suureneb 72,3 %-st 2010. aastal 75,5 %-ni 2013. aastal ning väheneb 75,1 %-ni 2014. aastal. Seda prognoosi mõjutavad siiski mõned riskid, mis on seotud valitsemissektoriväliste riigi osalusega äriühingute võlgade suurenemise ja pangandussektori toetuseks ette nähtud meetmetest tuleneva võimaliku lisakoormusega. Samal ajal võib võla suhe osutuda siiski prognoositust väiksemaks, kuna on tõenäoline, et kriisi ajal riigilt toetust saanud pangad maksavad toetussummad tagasi stabiilsusprogrammis kavandatust kiiremini.
(8)

Võttes aluseks määruse (EÜ) nr 1466/97 kohase ajakohastatud lähenemisprogrammi hinnangu, on nõukogu arvamusel, et 2011. aasta lähenemisprogrammi aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik, ehkki majanduskasv ja inflatsioon võivad osutuda prognoositust kõrgemaks. Kuigi selles on aluseks võetud mõnevõrra optimistlikud 2011. aasta majanduskasvu eeldused, on see komisjoni viimase 2012. aasta prognoosiga üldjoontes kooskõlas. Lähenemisprogrammi kohaselt kavatsetakse viia puudujääk allapoole 3 % kontrollväärtust 2012. aastaks, mis on ka nõukogu kehtestatud tähtaeg, ent programmis ei ole 2012. aastaks selle saavutamiseks ette nähtud piisavaid meetmeid. Majanduse hetkeolukorra kiirenev paranemine võib tuua kaasa lähenemisprogrammis kavandatust paremad eelarvetulemused 2011. aastal. Kui 2011. aasta lõpus aeguvaid ajutisi konsolideerimismeetmeid ei uuendata ja kui neid ei täiendata mahukate püsimeetmetega, siis on siiski oht, et lähenemisprogrammis 2012. aastaks ette nähtud eelarve-eesmärke ei saavutata vaatamata makromajanduse paranevatele väljavaadetele. Eelarve keskmine aastane konsolideerimine ajavahemikul 2010–2012 jääb oluliselt alla nõukogu poolt 16. veebruaril 2010 vastuvõetud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames soovitatud 2,25 %-le SKPst. Kuna majanduskasv ja maksutulu on oluliselt suuremad kui eeldati ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames nõukogu 16. veebruari 2010. aasta soovituse andmise ajal, peaks eelarvepositsiooni nõutav tugevdamine võimaldama vähendada puudujääki ja liikuda keskpika perioodi eesmärgi suunas kiiremas tempos. Keskpika perioodi eesmärgi saavutamist, milleks on struktuurne ülejääk 0,5 % SKPst, lähenemisprogrammi perioodi jooksul ette ei nähta.
(10)

Komisjoni viimase hinnangu kohaselt on riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ohustavad riskid keskmise suurusega. Prognoosi kohaselt on Luksemburgis elanikkonna vananemisega seotud kulude kasv tulevastel kümnenditel ELi suurim. Lühemas perspektiivis sõltub pensionisüsteemi rahastamine suhteliselt noore piiriülese töötajaskonna osamaksudest ja sellele aitab osaliselt kaasa asjaolu, et ülalpeetavate eakate isikute suhtarv on praegu väike. Tulevikus need tegurid aga muutuvad, mistõttu on oodata pensionikulude olulist kasvu. Valitsus on küll kogunud märkimisväärsed varad ja pensionireserv kasvab ikka veel, kuid sellest ei piisa süsteemi jätkusuutlikkuse tagamiseks. Lisaks on eakamate, 55–64aastaste töötajate tööhõive määr 2009. aasta andmetel 38,2 %, mis on ELi üks madalamaid näitajaid (ELi keskmine on 46 %). Seadusjärgne pensioniiga on põhimõtteliselt 65 aastat, kuid Luksemburgi pensionisüsteem võimaldab paljudel juhtudel ka varem pensionile jääda, ilma et niigi suhteliselt suur pension sellest oluliselt kannataks. Selle tulemusel väljutakse tööturult keskmiselt 59,4 aasta vanusena, mis suurendab pensionisüsteemi kulusid. Valitsus kavatseb teostada pensionireformi vastavalt uuele mudelile, mille eesmärk on saavutada eesmärk, et töötajad töötaksid vabatahtlikult kauem. See parandaks pensionisüsteemi ülalpeetavate suhtarvu. See kehtiks aga ainult uute pensionäride ja ainult reformi jõustumise järgse tööstaaži osa suhtes, mistõttu reformi kogu mõju ilmneb alles 40 aasta pärast.
(1)

Ajavahemikuks 2010–2030 oodatakse üle 65-aastaste eurooplaste arvu olulist suurenemist, nimelt 87 miljonilt 124 miljonini, mis on 42 % (1). See eluea jätkuv pikenemine on üks lähimineviku suurimaid saavutusi. Samas võib see seada majanduse, ühiskonna ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse lisasurve alla.
3.2.

Tehniline dokumentatsioon sisaldab võimaluse korral järgmisi elemente: a) olemasoleva allsüsteemi üldkirjeldus; b) tehnilise toimiku koostamiseks vajalikud dokumendid; c) selliste ühtlustatud standardite ja/või muude asjakohaste tehniliste kirjelduste loetelu, mille viiteandmed on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, ja/või selliste direktiivi 2008/57/EÜ artikli 17 lõike 3 alusel teatavaks tehtavate siseriiklike tehniliste kirjelduste loetelu, mida kohaldatakse täielikult või osaliselt, ning nende lahenduste kirjeldused, mis on vastu võetud ühe või mitme asjakohase KTK nõuete järgimiseks, kui kõnealuseid ühtlustatud või riiklikke standardeid ei ole kohaldatud. Osaliselt kohaldatud harmoneeritud või siseriiklike standardite puhul täpsustatakse tehnilises dokumentatsioonis osad, mida on kohaldatud; d) allsüsteemi kasutustingimused (kasutusaja või läbisõidu piirangud, kulumispiirangud jne); e) allsüsteemi tööpõhimõttest ja hooldusest arusaamiseks vajalikud kirjeldused ja selgitused; f) allsüsteemi hooldustingimused ja hooldusega seotud tehniline dokumentatsioon; g) kõik asjakohases KTKs täpsustatud tehnilised nõuded, mida tuleb allsüsteemi hoolduse või käitamise puhul arvesse võtta; h) kõik muud asjakohased tehnilised tõendid, mis näitavad, et pädevate asutuste tehtud varasemad kontrollid või katsed on samaväärsetes tingimustes olnud edukad.
(5)

Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) korraldas 28.–30. juunil 2005 eksperdikohtumise, kus arutati WHO poolt 1998. aastal kehtestatud toksilisuse ekvivalentfaktorite (TEFide) väärtuste muutmist. Sellel kohtumisel muudeti mitme TEFi väärtusi, eeskätt PCBde, oktaklooritud analoogide ja pentaklooritud furaanide puhul. Teave uute TEFi väärtuste ja nende ainete esinemise kohta toidus on koondatud Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) teaduslikku aruandesse „Toidus ja söödas esinevate dioksiinide sisalduse seire tulemused” (Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed) (4). Sellepärast tuleks uute TEFi väärtuste arvessevõtmiseks häiretasemeid muuta.
(16)

Komisjon on hinnanud stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Komisjon on võtnud arvesse mitte üksnes nende asjakohasust Sloveenia fiskaal- ja sotsiaal-majandusliku poliitika jätkusuutlikkuse, vaid ka nende ELi eeskirjadele ja suunistele vastavuse seisukohast, pidades silmas vajadust tugevdada ELi majanduse üldjuhtimist ELi tasandi panuse lisamise kaudu tulevastesse siseriiklikesse otsustesse. Seda arvestades on komisjon seisukohal, et stabiilsusprogrammis sätestatud 2011. aasta puudujäägieesmärgi saavutamine nõuab lisaeelarve raames täiendavate meetmete võtmist. Pärast 2011. aastat on oht seoses puudujäägi- ja võlaeesmärgi saavutamisega, sest stabiilsusprogrammis ei ole täpsustatud jätkusuutlikke meetmeid kulude piiramiseks. Riiklik reformikava sisaldab meetmeid finantssektori parandamiseks, kuid need ei pruugi olla piisavalt ulatuslikud. Hindamine näitab ka, et tuleb tugevdada riigisiseseid majanduskasvu allikaid, eelkõige suurendades noorte ja eakate töötajate osalemist tööturul selle killustatuse vähendamise ja oskuste mittevastavuse kõrvaldamise teel. Peale selle on vaja tugevdada konkurentsi ja laiendada investeerimis- ja majanduskasvu võimalusi teenustesektoris ja võrgutööstustes.