ET Euroopa Liidu Teataja L 19/1

KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2017/117,

5. september 2016,

millega kehtestatakse kalandusalased kaitsemeetmed merekeskkonna kaitsmiseks Läänemeres ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) 2015/1778

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ, (1) ning eriti selle artikli 11 lõiget 2,

ning arvestades järgmist:

(1) Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 11 kohaselt on liikmesriikidel õigus võtta oma vetes kalandusalaseid kaitsemeetmeid, mis on vajalikud, et täita oma kohustused, mis tulenevad liidu keskkonnaalastest õigusaktidest, sealhulgas nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ (2) artiklist 6.

(2) Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 kohaselt peavad liikmesriigid kehtestama erikaitsealade suhtes vajalikud kaitsemeetmed, mis vastavad aladel esinevate looduslike elupaigatüüpide ja liikide ökoloogilistele vajadustele. Lisaks peavad liikmesriigid selle artikli kohaselt võtma vajalikud meetmed, et vältida erikaitsealadel looduslike elupaikade ja liikide elupaikade halvenemist ning selliste liikide häirimist, mille kaitseks alad on määratud.

(3) Taani leidis, et direktiivi 92/43/EMÜ artikli 6 järgimiseks oli vaja võtta kaitsemeetmeid teatavatel tema territoriaalvetes paiknevatel aladel Läänemeres. Kui vajalikud kalavarude kaitsemeetmed mõjutavad teiste liikmesriikide kalapüüki, võivad liikmesriigid need meetmed esitada komisjonile ühise soovitusena.

(4) Saksamaal ja Rootsil on otsene majandamishuvi seoses kalapüügiga, mida sellised meetmed mõjutavad. Kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 11 lõikega 3 edastas Taani Saksamaale ja Rootsile asjaomase teabe vajalike meetmete kohta, sealhulgas nende vajalikkuse, meetmeid toetavate teaduslike tõendite ning nende rakendamise üksikasjade ja jõustamise kohta.

(5) Taani, Saksamaa ja Rootsi esitasid 13. märtsil 2015 komisjonile ühise soovituse kalandusalaste kaitsemeetmete kohta, mille eesmärk on kaitsta karisid Taani Natura 2000 aladel Läänemeres. Soovitus esitati pärast konsultatsioone Läänemere piirkondliku nõuandekomisjoniga.

(6) Soovitatud meetmed hõlmasid seitset Natura 2000 ala Läänemeres. Need hõlmasid püügitegevuse keelamist mobiilsete põhjapüügivahenditega karide piirkonnas.

(7) Oma 17. aprilli 2015. aasta teaduslikus nõuandes leidis kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF), (3) et ühises soovituses osutatud erikaitsealadel ei oleks võimalik kaitse-eesmärke täielikult saavutada ilma asjakohaste meetmeteta, millega keelatakse püügitegevus neil aladel.

(8) STECF tõi esile mõned probleemid seoses kaitsemeetmete rakendamise tagamise ja nende üle kontrolli teostamisega ning leiab, et võib olla vajalik kehtestada täiendavad kontrollimeetmed. Nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 (4) artikli 5 kohaselt peavad liikmesriigid võtma asjakohaseid meetmeid, jaotama piisavalt vahendeid ning looma vajalikud struktuurid ühise kalanduspoliitika reguleerimisalas tehtavate toimingute kontrolli, inspektsiooni ja täitmise tagamiseks. Need võivad hõlmata meetmeid – näiteks kõikidele asjaomastele laevadele kehtestatav nõue esitada laevaseiresüsteemi kohaseid asukohaandmeid sagedamini või riskijuhtimise alusel kõrge riskiga alade kindlaksmääramine riiklikus kontrollisüsteemis – STECFi tõstatatud probleemide lahendamiseks.

(9) 25. juunil 2015 võttis komisjon vastu delegeeritud määruse (EL) 2015/1778, (5) et kehtestada kalandusalased kaitsemeetmed asjaomaste karide alade kaitsmiseks Läänemeres ja Kattegatis ning Põhjameres, võttes aluseks asjaomaste liikmesriikide saadetud kaks ühist soovitust.

(10) Kalapüük mobiilsete põhjapüügivahenditega mõjutab negatiivselt karide elupaiku, sest selline tegevus mõjutab nii karisid kui ka karidel leiduvat elurikkust. Sellepärast lisati kõnealusesse määrusesse keeld püüda selliste püügivahenditega asjaomastel karide aladel, nagu on märgitud ühises soovituses.

(11) On asjakohane tagada kõnealuse määrusega kehtestatud meetmete hindamine, eelkõige seoses püügikeeldude järgimise kontrollimisega.

(12) Pärast konsulteerimist Põhjamere piirkondliku nõuandekomisjoniga esitasid Taani, Saksamaa ja Rootsi 10. juunil 2016 komisjonile ühise soovituse kalandusalaste kaitsemeetmete kohta, mille eesmärk on kaitsta karisid, koonusekujulisi depressioone merepõhjas ning merisule ja kaevuva megafauna kooslusi Skagerrakis (Põhjameri) asuvas Bratteni piirkonnas.

(13) Pärast uue ühise soovituse esitamist on asjakohane tunnistada kehtetuks delegeeritud määrus (EL) 2015/1778 ning korraldada kaitsemeetmed merealade kaupa ümber kahte erinevasse õiguslikku vahendisse.

(14) Käesolev määrus peaks hõlmama üksnes neid kalandusalaseid kaitsemeetmed, mida praegu kohaldatakse Läänemerel.

(15) Kaitsemeetmed, mida praegu kohaldatakse Kattegatis ja mida 10. juuni 2016. aasta soovituses soovitati võtta Bratteni piirkonnas (Skagerrak), tuleks lisada uude eraldiseisvasse määrusesse Põhjamere kohta.

(16) Käesoleva määrusega kehtestatud kalandusalased kaitsemeetmed ei mõjuta mis tahes kehtivaid või tulevasi majandamismeetmeid, sealhulgas kalandusalaseid kaitsemeetmeid, mille eesmärk on kaitsta asjaomaseid alasid,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse kalandusalased kaitsemeetmed, mis on vajalikud direktiivi 92/43/EMÜ artiklis 6 sätestatud kohustuste täitmiseks.

2. Käesolevat määrust kohaldatakse kalapüügilaevadele Läänemerel.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse lisaks määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 4 ja komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 404/2011 (6) artiklis 2 sätestatud mõistetele järgmisi mõisteid:

a) „põhjapüügivahend“– üks järgmistest püügivahenditest: põhjatraal, piimtraal, traallaudadega põhjatraal, traallaudadega pelaagiline paarispüügi traal, paarispüügi põhjatraal, salehomaaritraal, krevetitraal, noot, ankurdatud põhjanoot, ankurdamata põhjanoot, paadinoot või laevanoot ning tragi;

b) „piiranguala“– geograafiline piirkond, mis moodustub ülemaailmse geodeetilise süsteemi (WGS84) kohaselt mõõdetud, käesoleva määruse lisas loetletud loksodroomide järjestikku ühendamise teel;

c) „asjaomased liikmesriigid“– Taani, Saksamaa ja Rootsi.

Artikkel 3

Püügikeeld

1. Piirangualadel on igasugune püük põhjapüügivahenditega keelatud.

2. Kalalaevad, mille pardal on põhjapüügivahendeid, võivad kalastada piirangualadel muude püügivahenditega tingimusel, et põhjapüügivahendid on soritud ja stoovitud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 47 sätestatud tingimustega.

Artikkel 4

Transiit

Kalalaevad, mille pardal on põhjapüügivahendeid, võivad piirangualad läbida tingimusel, et põhjapüügivahendid on soritud ja stoovitud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 47 sätestatud tingimustega.

Artikkel 5

Läbivaatamine

1. Asjaomased liikmesriigid hindavad 30. juuniks 2017 artiklites 3 ja 4 sätestatud meetmete rakendamist, sealhulgas püügikeelu järgimise kontrollimist.

2. Asjaomased liikmesriigid esitavad kokkuvõtva läbivaatamisaruande komisjonile hiljemalt 31. juuliks 2017.

Artikkel 6

Kehtetuks tunnistamine

Delegeeritud määrus (EL) 2015/1778 tunnistatakse kehtetuks.

Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse vajaduse korral viidetena käesolevale määrusele ja komisjoni delegeeritud määrusele (EL) 2017/118 (7).

Artikkel 7

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 5. september 2016 Komisjoni nimel president Jean-Claude JUNCKER

(1) ELT L 354, 28.12.2013, lk 22.

(2) Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7).

(3) http://stecf.jrc.ec.europa.eu/documents/43805/991908/STECF-PLEN-15-01_JRCxxx.pdf.

(4) Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).

(5) Komisjoni 25. juuni 2015. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/1778 millega kehtestatakse kalavarude kaitsemeetmed eesmärgiga kaitsta karide alasid Taani territoriaalvetes Läänemeres ja Kattegati väinas (ELT L 259, 6.10.2015, lk 5).

(6) Komisjoni 8. aprilli 2011. aasta rakendusmäärus (EL) nr 404/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks) üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 112, 30.4.2011, lk 1).

(7) Komisjoni 5. septembri 2016. aasta delegeeritud määrus (EL) 2017/118, millega kehtestatakse kalandusalased kaitsemeetmed merekeskkonna kaitsmiseks Põhjameres (vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 10).