ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(13)

Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja sellega seotud majanduslangusele on Slovakkia võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervisesüsteemi suutlikkust, ohjeldada COVID-19 pandeemiat ning anda abi kriisist eriti tugevalt mõjutatud isikutele ja sektoritele. Sellised jõulised poliitikameetmed on aidanud leevendada SKP vähenemist ja see on omakorda aidanud piirata valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla suurenemist. Eelarvemeetmed peaksid aitama maksimaalselt kaasa majanduse taastumisele, mõjutamata tulevasi eelarvesuundumusi. Seepärast tuleks toetusmeetmete puhul vältida riigi rahandusele püsiva koormuse tekitamist. Kui liikmesriigid võtavad alalisi meetmeid, peaksid nad neid nõuetekohaselt rahastama, et tagada keskpikas perspektiivis eelarveneutraalsus. Slovakkia 2020. ja 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Samas mõni meede, mille valitsus 2020. ja 2021. aastal kaalutlusõiguse alusel vastu võttis, ei näi olevat ajutine või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. 2023. aastal, mis jääb komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiperioodist väljapoole, on kõnealuste mitteajutiste meetmete kumulatiivne järelejäänud mõju hinnanguliselt ligi 1 % SKPst ja need sisaldavad peamiselt järgmist: jõulupreemiate uuesti kasutuselevõtmine, taastuvenergia kava muudatused, sõjaväeametnike palgatõus, mootorsõidukimaksu vähendamine, pangamaksu tühistamine, toetused tervishoiuasutustele ja lastega seotud maksuvähendus. Need mitteajutised meetmed kompenseeriti ainult osaliselt miinimumpensioni ja ministeeriumide tegevuskulude kasvu külmutamisega.
(13)

Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja sellega seotud majanduslangusele on Prantsusmaa võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervisesüsteemi suutlikkust, ohjeldada COVID-19 pandeemiat ning anda abi kriisist eriti tugevalt mõjutatud isikutele ja sektoritele. Sellised jõulised poliitikameetmed on aidanud leevendada SKP vähenemist ja see on omakorda aidanud piirata valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla suurenemist. Eelarvemeetmed peaksid aitama maksimaalselt kaasa majanduse taastumisele, mõjutamata tulevasi eelarvesuundumusi. Seepärast tuleks toetusmeetmete puhul vältida riigi rahandusele püsiva koormuse tekitamist. Kui liikmesriigid võtavad alalisi meetmeid, peaksid nad neid nõuetekohaselt rahastama, et tagada keskpikas perspektiivis eelarveneutraalsus. Prantsusmaa 2020. ja 2021. aastal võetud meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Mõni meede, mille valitsus aastatel 2020–2021 kaalutlusõiguse alusel vastu võttis ja millest on 2022. aasta puhul teada antud, ei näi olevat ajutine või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. 2023. aastal, mis jääb komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiperioodist väljapoole, on kõnealuste mitteajutiste meetmete kumulatiivne järelejäänud mõju esialgse hinnangu kohaselt ligikaudu 1 % SKPst, seisnedes peamiselt tootmismaksude püsivas vähendamises, riigiteenistujate palgatõusus (peamiselt tervisesüsteemis) ja kapitalisiiretes. Kõnealused mitteajutised meetmed hõlmavad ka investeeringuid mahus ligikaudu 1/10 % SKPst, mis peaksid toetama keskpika perioodi potentsiaalset majanduskasvu ja seega kestlikkust.
(1)

20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (2) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon esitas nimetatud teatises oma seisukoha, et üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused on täidetud, sest COVID-19 pandeemia põhjustab eeldavalt tõsise majanduslanguse. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldine vabastusklausel on võimaldanud liikmesriikidele eelarve paindlikkust COVID-19 kriisi lahendamiseks. See on hõlbustanud eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Selle aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda liikmesriigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse kestlikkust keskmises perspektiivis. 17. septembril 2020 teatas komisjon oma teatises „2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegia“, et üldise vabastusklausli kohaldamist jätkatakse ka 2021. aastal.
Kalandusalased andmed ja teave

Ühiskasutuskavade osana ja rahvusvaheliste kohustuste raames saab EFCA liikmesriikide pädevatelt asutustelt ja rahvusvahelistelt organisatsioonidelt mitmesuguseid kalandusega seotud andmeid ja teenuseid.

— Laevaseiresüsteem

Laevaseiresüsteem (VMS) on satelliidipõhine seiresüsteem, mis annab lipuriigi kalandusasutustele regulaarselt teavet kalalaevade asukoha, kursi ja kiiruse kohta. ELis on selle süsteemi kasutamine kohustuslik kalalaevade puhul, mille kogupikkus on 12 meetrit või rohkem (7).

Kalalaevade pardale on paigaldatud võltsimiskindel terminal. See terminal võtab satelliidi kaudu vastu globaalse satelliitnavigatsioonisüsteemi (GNSS) asukohaandmeid ja edastab seejärel satelliidi kaudu laevaseiresüsteemi andmed tavaliselt (maksimaalselt) iga ühe või kahe tunni tagant maapealsele maajaamale (LES), et edastada need asjaomasele kalapüügi seirekeskusele. Süsteem on projekteeritud nii, et see töötab täisautomaatselt ja käsitsi sisestamine ei ole vajalik.

Laevaseiresüsteemi kasutatakse kalalaeva reaalajalähedaste ja varasemate asukohtade kontrollimiseks, et täita püügiandmeid, toetada ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki käsitlevate õigusaktide rakendamist ning aidata täita rannikuvalveülesandeid. Ühiskasutuskava raames saab EFCA laevaseiresüsteemi andmeid kõigilt igas ühiskasutuskavas osalevatelt ELi liikmesriikidelt. Liikmesriigid saadavad EFCA-le ka laevaseiresüsteemi andmed, mis nad on saanud kolmandate riikide laevadelt, millel on lubatud nende vetes kala püüda.

Kuna EFCA koordineerib ka ühiskasutuskavade elluviimist rahvusvahelistes vetes, saadavad kalavarude majandamise organisatsioonid EFCA laevaseiresüsteemile nendes piirkondades kalastavatelt kolmandate riikide kalalaevadelt saadud andmeid.

— Elektrooniline registreerimis- ja aruandlussüsteem

Püügitegevuse andmete automaatseks vahetamiseks kasutatakse elektroonilist registreerimis- ja aruandlussüsteemi (ERS). Kalalaevad edastavad need andmed lipuriigi ametiasutustele ja neid vahetatakse ERSi kaudu, kasutades standardvormi ning lipuriigi ja teiste asjaosaliste (rannikuriik, kontrolliriik, EFCA) vahel sõlmitud korda. ERSi kasutatakse ELi püügipäevikute jaoks (sealhulgas saagi- ja lossimisdeklaratsioonid jne) ning EFCA saab andmeid eelnevalt koostatud nimekirja kantud laevade kohta.
(6)

Piirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda tehakse, vaid kõigi liikmesriikide huvides, kes on kaotanud piirikontrolli sisepiiridel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et välispiiridel võetakse meetmeid koordineeritult, et tagada Schengeni ala hea toimimine. Selleks peaksid liikmesriigid alates 15. juulist 2021 koordineeritud viisil jätkama Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu kaotamist käesoleva soovitusega muudetud nõukogu soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide, erihalduspiirkondade ning muude üksuste ja territoriaalvalitsuste elanike puhul.
(4)

Hästi läbimõeldud poliitika rakendamine taasterahastu „Next Generation EU“ ja selle peamise instrumendi, taaste- ja vastupidavusrahastu raames annab liikmesriikidele uue hoo majanduskasvu soodustavate reformide alustamiseks ning investeeringutaseme ja -kvaliteedi suurendamiseks, mis on kooskõlas vastupidavust ning rohe- ja digipööret käsitlevate eesmärkidega. See rakendamine peaks aitama luua inimkapitali, toetada töötajate edukat töökohavahetust, mis koos ühtekuuluvuspoliitika vahenditega on oluline ühtekuuluvuse tagamiseks, tööhõive ja tootlikkuse suurendamiseks ning majandusliku ja sotsiaalse vastupanuvõime edendamiseks. Seejuures kujunevad kõige olulisemaks liidu majanduskasvu eesmärgid ja riiklikud struktuursed probleemid, sealhulgas need, mis on nimetatud 2019. ja 2020. aasta riigipõhistes soovitustes. Komisjoni 17. septembri 2020. aasta teatises esitatud 2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegias, millega edendatakse nimetatud eesmärke, on esitatud seitse juhtalgatust: 1) energiatootmine; 2) renoveerimine; 3) laadimine ja tankimine; 4) ühendumine; 5) moderniseerimine; 6) laiendamine ning 7) ümberõpe ja oskuste täiendamine. Need juhtvaldkonnad kujutavad endast ühiseid väljakutseid, mis eeldavad kooskõlastatud investeeringut ja reformi. Liikmesriike innustatakse tegema neis valdkondades investeeringuid ja reforme ning integreerima neisse veelgi rohkem oma väärtusahelad. Määruses (EL) 2021/241 sätestatakse, et euroala liikmesriikide taaste- ja vastupidavuskavad peavad olema kooskõlas probleemide ja prioriteetidega, mis on kindlaks määratud nõukogu soovituses euroala majanduspoliitika kohta. Seda kooskõla tuleks taaste- ja vastupidavuskavade hindamisel arvesse võtta.
7.

Liikmesriigid ning asjaomased ELi institutsioonid, organid ja asutused peaksid tagama, et ühine küberüksus võimaldab küberturvalisuskogukondade vahel ja nende sees pidevat olukorrateadlikkust ja olukordadeks valmis olekut küberruumi kasutamisest tulenevate kriisidega toime tulekuks, püüdes saavutada määruse (EL) 2019/881 artiklis 7 ja määruse (EL) 2016/794 artiklis 3 seatud eesmärke. Selleks peaksid liikmesriigid ning asjaomased ELi institutsioonid, organid ja asutused võimaldama kooskõlas määrustega (EL) 2019/881 ja (EL) 2016/794 rakendada järgmisi tugimeetmeid: a) ELi integreeritud küberturvalisusaruande koostamine, kogudes ja analüüsides kogu asjakohast teavet ja kõiki asjakohaseid ohualaseid luureandmeid; b) piisavate ja turvaliste vahendite kasutamine kooskõlas määruse (EL) 2019/881 artikli 7 lõikega 1, et kiiresti jagada teavet osalejate vahel ja muude üksustega; c) teabe ja eksperditeadmiste vahetamine, et valmistada liitu ette küberruumi kasutamisest tulenevate ulatuslike intsidentide ja kriiside ohjamiseks, kasutades selleks ENISA toetust, nagu on sätestatud määruse (EL) 2019/881 artikli 7 lõikes 2; d) riiklike küberintsidentidele ja -kriisidele reageerimise kavade (30) vastuvõtmine ja testimine kooskõlas määruse (EL) 2019/881 artikli 7 lõigetega 2, 5 ja 7; e) ELi küberintsidentidele ja -kriisidele reageerimise kava väljatöötamine, haldamine ja testimine, sealhulgas kogukondadevaheliste õppuste ja koolituste kaudu, kooskõlas tegevuskava käsitleva soovitusega ning tuginedes läbivaadatud direktiivi (EL) 2016/1148 käsitleva komisjoni ettepaneku (mis käsitleb meetmeid, millega tagada küberturvalisuse ühtlaselt kõrge tase kogu liidus) (31) artikli 7 lõikele 3; f) osalejate abistamine teabejagamislepingute sõlmimisel ja operatiivkoostöölepingute sõlmimisel selliste erasektori üksustega, kes muu hulgas pakuvad ohualast luureteavet ja intsidentidele reageerimise teenuseid, toetudes ENISA-le, nagu on sätestatud määruse (EL) 2019/881 artikli 7 lõikes 1; g) struktureeritud koostoime tagamine riigi ja valdkonna tasandi ning piiriülese seire- ja avastamissuutlikkuse vahel, eriti infoturbekeskustega; h) osalejate abistamine ulatuslike intsidentide ja kriiside ohjamisel kooskõlas ENISA toetava rolliga, nagu on sätestatud määruse (EL) 2019/881 artiklis 7. See tähendab ühisele olukorrateadlikkusele kaasaaitamist, diplomaatilise tegevuse toetamist, olukorra käsitlemist poliitika ja kriminaaluurimise kontekstis, sealhulgas Europoli kaudu, (32) üldsusega ühetaoliselt suhtlemist ja intsidentidest taastumise hõlbustamist.
(6)

Piirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda tehakse, vaid kõigi liikmesriikide huvides, kes on kaotanud piirikontrolli sisepiiridel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et välispiiridel võetakse meetmeid koordineeritult, et tagada Schengeni ala hea toimimine. Selleks peaksid liikmesriigid alates 1. juulist 2021 koordineeritud viisil jätkama Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu kaotamist käesoleva soovitusega muudetud nõukogu soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide, erihalduspiirkondade ning muude üksuste ja territoriaalvalitsuste elanike puhul.
3.

Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „abivajavad lapsed“ – alla 18aastased isikud, keda ohustab vaesus või sotsiaalne tõrjutus; b) „rändetaustaga lapsed“ – kolmandate riikide kodanikest lapsed olenemata nende rändestaatusest ning liikmesriigi kodakondsusega lapsed, kellel on vähemalt ühe välismaal sündinud vanema kaudu kolmanda riigi rändetaust; c) „ebakindlates perekondlikes oludes elavad lapsed“ – lapsed, kes puutuvad kokku erinevate vaesust või sotsiaalset tõrjutust põhjustada võivate riskiteguritega. See hõlmab lapsi, kes elavad ühe palgasaajaga leibkonnas; elavad koos vanemaga, kel on puue; elavad leibkonnas, kus kellelgi on vaimse tervise probleeme või pikaajaline haigus; elavad leibkonnas, kus esineb mõnuainete kuritarvitamist või koduvägivalda; on teise liikmesriiki kolinud liidu kodaniku lapsed, kes on ise jäänud elama päritoluliikmesriiki; on lapsed, kel on või kes on ise teismeline ema või on lapsed, kelle vanem on vangis; d) „hea juurdepääs“ – olukord, kus teenused on kergesti kättesaadavad, taskukohased, juurdepääsetavad, kvaliteetsed ja osutatud õigel ajal ning kus võimalikud kasutajad teavad nende olemasolust ja oma õigusest neid kasutada; e) „hea ja tasuta juurdepääs“ – olukord, kus teenused on kergesti kättesaadavad, juurdepääsetavad, kvaliteetsed ja osutatud õigel ajal ning kus võimalikud kasutajad teavad nende olemasolust ja oma õigusest neid kasutada, ning neid pakutakse tasuta kas korraldades ja pakkudes neid ise või tagades piisavad hüvitised teenustega seotud kulude katmiseks või sellisel viisil, et finantsolukord ei takista võrdset juurdepääsu; f) „koolipõhine tegevus“ – õppimine läbi spordi-, vabaaja- või kultuuritegevuse, mis toimub tavapäraste koolitundide ajal või väljaspool neid või mida korraldab koolikogukond; g) „tervislik eine“ või „tervislik toitumine“ – tasakaalus toidutarbimine, mille kaudu lapsed saavad toitaineid, mis on vajalikud nende füüsiliseks ja vaimseks arenguks ning nende füsioloogilistele vajadustele vastavaks kehaliseks aktiivsuseks; h) „korralik eluase“ – eluruum, mis vastab kehtivatele riiklikele tehnilistele normidele, on mõistlikus seisukorras, võimaldab mõistlikku soojusmugavust ja on kättesaadav ja juurdepääsetav taskukohase hinnaga.
(6)

Piirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda tehakse, vaid kõigi liikmesriikide huvides, kes on kaotanud piirikontrolli sisepiiridel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et välispiiridel võetakse meetmeid koordineeritult, et tagada Schengeni ala hea toimimine. Selleks peaksid liikmesriigid alates 18. juunist 2021 koordineeritud viisil jätkama Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu kaotamist käesoleva soovitusega muudetud nõukogu soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide, erihalduspiirkondade ning muude üksuste ja territoriaalvalitsuste elanike puhul.
(20)

SARS-CoV-2 variandid valmistavad endiselt muret ning liikmesriigid peaksid neid COVID-19 pandeemiale reageerimiseks liikumispiiranguid kehtestades arvesse võtma. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus hindab korrapäraselt viirusevariante käsitlevat uut teavet, mida on saadud tänu epidemioloogilisele luurele või genoomsete variantide reeglipõhisele seirele või muudest teadusallikatest (13). See puudutab eeskätt murettekitavaid variante, mille puhul on olemas selged tõendid, et variandil on märkimisväärne mõju viiruse ülekanduvusele, see põhjustab raskemat haigestumist ja/või suudab immuunvastust vältida, nii et see arvatavasti mõjutaks epidemioloogilist olukorda ELis/EMPs. Lisaks puudutab see ka uurimisaluseid variante, mille puhul on olemas tõendid nende genoomsete omaduste kohta, epidemioloogiline teave või in vitro uuringutest saadud andmed, millest võib järeldada, et variandil võib olla märkimisväärne mõju viiruse ülekanduvusele, see põhjustab raskemat haigestumist ja/või suudab immuunvastust vältida, nii et see arvatavasti mõjutaks epidemioloogilist olukorda ELis/EMPs. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus avaldab SARS-CoV-2 variantide veebivaatmiku, et anda infot murettekitavate variantide ja uurimisaluste variantide proportsiooni kohta ELis/EMPs koos järjendamismahtudega (14). Selleks et saada õigeaegset ja täpset teavet SARS-CoV-2 murettekitavate variantide või uurimisaluste variantide ilmumise ja ringluse kohta, on tähtis, et liikmesriigid järgiksid Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse soovitusi järjendamismahtude kohta, mis peaksid olema 10 % või 500 järjestust järjendatud SARS-CoV-2 positiivsetest juhtudest nädalas, nagu on märgitud komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule ja nõukogule „Ühiste jõududega COVID-19 vastu“ (15). Kui järjendamismahud ei ole piisavad, on raskem tuvastada levivaid murettekitavaid variante enne, kui need mõjutavad üldist epidemioloogilist olukorda. Samal ajal on oluline, et liikmesriigid võtaksid arvesse järjendamismahtude erinevusi, et mitte pärssida järjendamise kõrget taset.
(5)

Komisjon on võtnud vastu eIDASe määruse muutmise ettepaneku (3). Selles on kavandatud Euroopa digiidentiteedi raamistik, mis pakub kasutajatele nende endi piiritletavat isiklikku digikukrut, mis võimaldaks kasutaja täieliku kontrolli all turvalist ja lihtsat juurdepääsu mitmesugustele avalikele ja erateenustele. Lisaks luuakse sellega uus kvalifitseeritud usaldusteenus selliste atribuutide tõendamiseks, mis on seotud identiteediteabega, nagu aadressid, vanus, sugu, perekonnaseis, perekonna koosseis, kodakondsus, haridus ja kutsekvalifikatsioon ning tiitlid, litsentsid, muud load ja makseandmed, ning mida saab piiriüleselt pakkuda, jagada ja vahetada täieliku turvalisuse ja andmekaitse tingimustes ning piiriülese õigusliku toimega.
(6)

Piirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda tehakse, vaid kõigi liikmesriikide huvides, kes on kaotanud piirikontrolli sisepiiridel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et välispiiridel võetakse meetmeid koordineeritult, et tagada Schengeni ala hea toimimine. Selleks peaksid liikmesriigid alates 9. septembrist 2021 koordineeritud viisil jätkama Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu kaotamist käesoleva soovitusega muudetud nõukogu soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide, erihalduspiirkondade ning muude üksuste ja territoriaalvalitsuste elanike puhul.
Soovituse (EL) 2020/403 punktis 8 kirjeldatud mehhanismi eesmärk on olnud tagada, et olulised isikukaitsevahendid ja meditsiiniseadmed tehakse kiiresti kättesaadavaks tervishoiutöötajatele. Pidades silmas tervishoiusektori suurt nõudlust isikukaitsevahendite ja meditsiiniseadmete järele COVID-19 pandeemia kontekstis, ei saa välistada, et teatavad tervishoiuasutused on loonud viimastel kuudel teatavaid varusid isikukaitsevahenditest ja meditsiiniseadmetest, mis on heaks kiidetud soovituse (EL) 2020/403 punktis 8 kirjeldatud mehhanismi alusel. Võib põhjendatult eeldada, et tervishoiusektori tekitatud nõudlus oluliste isikukaitsevahendite ja meditsiiniseadmete järele püsib suur kogu COVID-19 pandeemia vältel. Selleks et vältida tervishoiutöötajatele oluliste isikukaitsevahendite ja meditsiiniseadmete pakkumises moonutusi, on asjakohane tagada, et tervishoiuasutused ja esmareageerijad saavad kasutada ära kõik asjaomased isikukaitsevahendid ja meditsiiniseadmed, mille puhul on tõendatud, et need vastavad olulistele tervisekaitse- ja ohutusnõuetele, mis on sätestatud määruse (EL) 2016/425 II lisas või määruse (EL) 2017/745 I lisas või kehtetuks tunnistatud direktiivi 93/42/EMÜ I lisas, sealhulgas need tooted, mida on hinnatud kooskõlas soovituse (EL) 2020/403 punktis 8 kirjeldatud mehhanismiga,
(6)

Piirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda tehakse, vaid kõigi liikmesriikide huvides, kes on kaotanud piirikontrolli sisepiiridel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et välispiiridel võetakse meetmeid koordineeritult, et tagada Schengeni ala hea toimimine. Selleks peaksid liikmesriigid alates 30. augustist 2021 koordineeritud viisil jätkama Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu kaotamist käesoleva soovitusega muudetud nõukogu soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide, erihalduspiirkondade ning muude üksuste ja territoriaalvalitsuste elanike puhul.
(1)

20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (2) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon esitas nimetatud teatises oma seisukoha, et üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused on täidetud, sest COVID-19 pandeemia põhjustab eeldavalt tõsise majanduslanguse. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldine vabastusklausel on võimaldanud liikmesriikidele eelarve paindlikkust COVID-19 kriisi lahendamiseks. See on hõlbustanud eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Selle aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda iga liikmesriigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. 17. septembril 2020 teatas komisjon oma teatises „2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegia“, et üldise vabastusklausli kohaldamist jätkatakse ka 2021. aastal.
(1)

20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (2) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon esitas kõnealuses teatises oma seisukoha, et üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused on täidetud, sest COVID-19 pandeemia põhjustab eeldavalt tõsise majanduslanguse. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldine vabastusklausel on võimaldanud liikmesriikidele eelarve paindlikkust COVID-19 kriisi lahendamiseks. See on hõlbustanud eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Selle aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda liikmesriigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse kestlikkust keskmises perspektiivis. 17. septembril 2020 teatas komisjon oma teatises „2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegia“, et üldise vabastusklausli kohaldamist jätkatakse ka 2021. aastal.
(1)

20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (2) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon esitas kõnealuses teatises oma seisukoha, et üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused on täidetud, sest COVID-19 pandeemia põhjustab eeldavalt tõsise majanduslanguse. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldine vabastusklausel on võimaldanud liikmesriikidele eelarve paindlikkust COVID-19 kriisi lahendamiseks. See on hõlbustanud eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Selle aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda iga liikmesriigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse kestlikkust keskpikas perspektiivis. 17. septembril 2020 teatas komisjon oma teatises „2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegia“, et üldise vabastusklausli kohaldamist jätkatakse ka 2021. aastal.