Komisjoni 18. detsembri 1978. aasta teatis hinnangu andmise kohta teatavatele alltöövõtukokkulepetele vastavalt EMÜ asutamislepingu artikli 85 lõikele 1

1. Käesolevas teatises esitab Euroopa Ühenduste Komisjon oma seisukoha alltöövõtukokkulepete suhtes vastavalt Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikli 85 lõikele 1. Seda liiki kokkulepe on praegu tööjaotuse vorm, mis puudutab erineva suurusega ettevõtteid, kuid pakub arenguvõimalusi eriti väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele.

Komisjon leiab, et kokkulepete suhtes, mille kohaselt üks ettevõte, "töövõtja", kes võib tegutseda kolmandalt isikult saadud eelneva tellimuse alusel, usaldab teisele ettevõttele, "alltöövõtjale", töövõtja juhiste alusel kaupade tootmise, teenuste osutamise või töö teostamise töövõtja jaoks või tema nimel, ei saa kohaldada artikli 85 lõikes 1 sätestatud keeldu. Teatavate alltöövõtukokkulepete täitmiseks töövõtja juhiste kohaselt võib alltöövõtjal tekkida vajadus kasutada teatavat tehnoloogiat või seadmeid, millega alltöövõtjat peab varustama töövõtja. Sellise tehnoloogia või seadmete majandusliku väärtuse kaitsmiseks võib töövõtja soovida, et alltöövõtja kasutaks neid ainult vastava kokkuleppe täitmisega seotud eesmärkidel. Tekib küsimus, kas selliste piirangute puhul tuleks kohaldada artikli 85 lõiget 1. Käesolevas teatises hinnatakse neid piiranguid, võttes arvesse kõnealuste kokkulepete eesmärki, mis eristab neid harilikest patendi- ja oskusteabe litsentsilepingutest.

2. Komisjon leiab, et artikli 85 lõiget 1 ei saa kohaldada kokkuleppe tingimuste suhtes, mis näevad ette, et:

- töövõtjalt saadud tehnoloogiat või seadmeid tohib kasutada ainult alltöövõtukokkuleppe täitmiseks,

- töövõtjalt saadud tehnoloogiat või seadmeid ei tohi teha kättesaadavaks kolmandatele isikutele,

- nimetatud tehnoloogia või seadmete kasutamise tulemusena loodud kaupu, teenuseid või tehtud tööd võib tarnida ainult töövõtjale või teha tema nimel,

tingimusel, et ja niivõrd kui nimetatud tehnoloogia või seadmed on vajalikud, et võimaldada alltöövõtjal normaalsetes tingimustes toota kaupu, osutada teenuseid või teostada tööd töövõtja juhiste kohaselt. Sel määral valmistab alltöövõtja kaupu, osutab teenuseid või teeb tööd, mille osas ta ei ole turul sõltumatu tarnija.

Ülalmainitud tingimus on täidetud, kui alltöövõtjal on alltöövõtukokkuleppe täitmiseks vaja kasutada:

- töövõtjale kuuluvaid või tema käsutuses olevaid tööstusomandiõigusi patentide, kasulike mudelite, autoriõigusega kaitstud disainilahenduste, registreeritud disainilahenduste või muude õiguste kujul või

- töövõtjale kuuluvaid või tema käsutuses olevaid salajasi teadmisi või tootmisprotsesse (oskusteavet) või

- alltöövõtjale antud teavet täiendavaid uuringuid, plaane või dokumente, mille on läbi viinud või koostanud tööandja ise või mis on läbi viidud või koostatud tööandja jaoks või

- tööandjale kuuluvaid stantse, mudeleid, tööriistu ja lisavarustust,

mis, isegi kui need ei ole kaetud tööstusomandiõigustega ega sisalda midagi salajast, võimaldavad toota kaupu, mis kujult, funktsioonilt või koostiselt erinevad teistest vastaval turul toodetavatest ja tarnitavatest kaupadest.

Ülalmainitud piirangud ei ole siiski põhjendatud juhul, kui alltöövõtja vastavate kaupade tootmiseks, teenuste osutamiseks või töö teostamiseks vajalik tehnoloogia ja varustus on alltöövõtjal olemas või alltöövõtja pääseb sellele normaalsetes tingimustes ligi. Selline olukord tekib üldiselt siis, kui töövõtja annab alltöövõtjale ainult üldsõnalist teavet, mis kirjeldab tehtavat tööülesannet. Sellistes tingimustes võiks piirangud jätta alltöövõtja ilma võimalusest kokkuleppega kaetud valdkondades ise äritegevust arendada.

3. Ka järgmiste töövõtjalt saadud tehnoloogiaga seotud piirangute kehtestamisel alltöövõtukokkulepetega ei teki komisjoni arvates põhjust esitada artikli 85 lõikes 1 osutatud vastuväiteid:

- kummagi poole kohustus hoiduda teiselt poolelt kokkulepet käsitlevate läbirääkimiste ja kokkuleppe jõusoleku ajal teiselt poolelt saadud salajaste tootmisprotsesside, oskusteabe või muu salajase teabe avalikustamisest, kui kõnealune oskus- või muu teave ei ole saanud üldiselt teatavaks,

- alltöövõtja kohustus hoiduda kokkuleppe jõusoleku ajal saadud salajaste tootmisprotsessidega seotud või muu oskusteabe kasutamisest, kui need ei ole saanud üldiselt teatavaks,

- alltöövõtja kohustus töövõtjale mitteainuõiguslikel alustel edastada teavet kokkuleppe jõusoleku ajal tehtud tehniliste täienduste osas või, kui alltöövõtja on oma töös jõudnud patentse leiutiseni, anda töövõtjale viimase omanduses oleva patendi kehtivusajaks mitteainuõiguslikud litsentsid täiustustega seotud leiutiste ja originaalleiutise uute rakenduste suhtes.

Alltöövõtja nimetatud kohustus võib olla töövõtja kasuks ainuõiguslik, kuivõrd kokkuleppe kehtivusaja jooksul tehtud alltöövõtja täiustusi ja leiutisi ei ole võimalik kasutada töövõtja salajasest oskusteabest või patendist sõltumatult, kuna see ei kujuta endast märkimisväärset konkurentsipiirangut.

Alltöövõtja kohustus, mis on seotud õigusega käsutada omaenda teadus- ja arendustöö tulemusi, võib seevastu konkurentsi piirata, kui nimetatud tulemusi on võimalik sõltumatult kasutada. Sellistes tingimustes ei piisa alltöövõtusuhte olemasolust tööstusomandiõiguste või salajase oskusteabe käsutamisega seotud konkurentsieeskirjade eiramiseks.

4. Kui alltöövõtukokkulepe volitab alltöövõtjat kasutama teatavat kaubamärki või kaubanime, võib töövõtja samal ajal keelata alltöövõtjal vastava kaubamärgi või kaubanime kasutamise seoses kaupade, teenuste või tööga, mida alltöövõtja ei tee töövõtja tellimuse alusel.

5. Ehkki käesolev teatis peaks üldiselt välistama äriühingute vajaduse komisjoni otsuse saamiseks õigusliku seisundi suhtes, ei mõjuta see asjaomaste äriühingute õigust taotleda sekkumatustõendit kooskõlas määruse nr 17 artikliga 2 või teatada vastavast kokkuleppest komisjonile nimetatud määruse [1] artikli 4 lõikega 1.

Seega täiendatakse alltöövõtuga seoses 1968. aasta teatist ettevõtetevahelise koostöö kohta, [2] milles loetletakse kokkuleppeid, mida nende laadi poolest ei saa pidada konkurentsivastaseks. Samuti meenutab komisjon äriühingutele, et koostöö edendamiseks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete vahel on komisjon avaldanud teatise vähetähtsate kokkulepete kohta, mis ei kuulu Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikli 85 lõike 1 reguleerimisalasse. [3]

Käesolev teatis ei piira Euroopa Ühenduste Kohtu seisukohti alltöövõtukokkulepete suhtes.

[1] Esimene määrus EMÜ asutamislepingu artiklite 85 ja 86 rakendamise kohta (EÜT 13, 21.2.1962, lk 204/62).

[2] Teatis ettevõtetevahelise koostööga seotud kokkulepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuse kohta (EÜT C 75, 29.7.1968, lk 3).

[3] EÜT C 313, 29.12.1977, lk 3.

--------------------------------------------------