Komisjoni määrus (EMÜ) nr 3730/87,

10. detsember 1987,

millega kehtestatakse sekkumisvarudest pärit ja ühenduses enim puudustkannatavatele isikutele jaotamiseks mõeldud toiduainete kindlaksmääratud organisatsioonidele tarnimise üldeeskirjad

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [1]

ning arvestades, et:

1986/87. aasta erakordselt külma talve tõttu kohaldas komisjon 1987. aastal mitmeid kuid meetmeid, mille alusel tarniti heategevusorganisatsioonidele toiduaineid ühenduses enim puudustkannatavatele isikutele jaotamiseks;

liikmesriikide ja mitmete heategevusorganisatsioonide aruanded näitavad, et kõnealused meetmed olid abisaajatele väga olulised, aga paljudele asjassepuutuvatele organisatsioonidele tekitavad need rahalisi ja jaotamisraskusi;

ühendusel on sekkumisvarudest pärit põllumajandustoodetega võimalik oma enim puudustkannatavate inimeste heaolu oluliselt parandada; ühenduse huve ja ühise põllumajanduspoliitika eesmärke silmas pidades tuleb seda võimalust asjakohaseid meetmeid rakendades ka edaspidi kasutada, kuni kõnealuseid varusid on vähendatud normaalkoguseni; eespool osutatud meetmete kohaldamise kogemused peaksid aitama samalaadset tegevust edaspidi korraldada; asjakohane on selliste meetmete rakendamise õiguslik alus konsolideerida ühte teksti,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Selleks, et võimaldada toiduainete jaotamist ühenduses enim puudustkannatavatele isikutele, sätestatakse kaubad, mida kindlaksmääratud organisatsioonidele peab sekkumisvarudest kättesaadavaks tegema. Puudustkannatavad isikud saavad toiduaineid tasuta või hinnaga, mis mitte mingil juhul ei ole kõrgem sellest, mis on põhjendatud määratud organisatsiooni asjakohaste tegevuskuludega. Jaotamine toimub kooskõlas aastajaotusplaaniga, mille komisjon on koostanud liikmesriikide saadetud andmete alusel.

Artikkel 2

1. Artiklis 1 osutatud organisatsioonid määrab kindlaks asjassepuutuv liikmesriik.

2. Liikmesriigid, kes soovivad kõnealust plaani kohaldada, teavitavad komisjoni igal aastal õigel ajal.

Artikkel 3

Artiklis 1 osutatud kaubad antakse määratud organisatsioonidele üle tasuta. Nende kaupade arvestuslikuks väärtuseks on sekkumishind, mida kvaliteedierinevuste arvestamiseks kohandatakse vajaduse korral koefitsientidega.

Artikkel 4

Artiklis 6 nimetatud üksikasjalike rakenduseeskirjade järgi käsitletakse käesoleva määrusega kooskõlas rakendatud meetmetest põhjustatud kulusid põllumajandusturgude tasakaalustamiskuludena, nagu on sätestatud määruse (EMÜ) nr 729/70 [2] artikli 1 lõike 2 punktis b. Käesoleva määruse artikli 1 kohaselt kättesaadavaks tehtud kauba eest makstakse Euroopa ühenduste eelarve piires Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja tagatisfondi tagatisrahastu vastava eelarve assigneeringutega. Samuti võib ette näha, et samal viisil võib rahastada nii toodete sekkumiskeskustest transportimise kulusid kui ka määratud organisatsioonide halduskulusid, mis kõnealuse plaani rakendamisel tekivad, välja arvatud artikli 1 rakendamisel abisaajatel tekkinud kulud.

Artikkel 5

Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule plaani rakendamise aruande kohe pärast seda, kui ta on saanud kahe esimese rakendusaasta andmed.

Artikkel 6

Käesoleva määruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu määruse (EMÜ) nr 2727/75 [3] artiklis 26 sätestatudkorras ja muude põllumajandustoodete turgude ühist korraldust käsitlevate määruste vastavates sätetes ettenähtud korras.

Artikkel 7

Käesolev määrus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 10. detsember 1987

Nõukogu nimel

eesistuja

L. Tørnæs

[1] EÜT C 318, 30.11.1987.

[2] EÜT L 94, 28.4.1970, lk 14.

[3] EÜT L 281, 1.11.1975, lk 1.

--------------------------------------------------