Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/62/EÜ,

17. juuni 1999,

raskete kaubaveokite maksustamise kohta teatavate infrastruktuuride kasutamise eest

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 71 lõiget 1 ja artiklit 93,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]

võttes arvesse regioonide komitee arvamust, [3]

vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele [4]

ning arvestades, et:

(1) liikmesriikide transpordiettevõtjate vahelise konkurentsi moonutamise kõrvaldamine eeldab maksusüsteemide ühtlustamist ja õiglaste mehhanismide loomist infrastruktuurikulude sissenõudmiseks vedajatelt;

(2) neid eesmärke on võimalik saavutada ainult etappide kaupa;

(3) maksusüsteeme on juba suudetud teataval määral ühtlustada nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiviga 92/81/EMÜ mineraalõlide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta [5] ning nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiviga 92/82/EMÜ mineraalõlide aktsiisimäärade ühtlustamise kohta [6];

(4) Euroopa Kohus on oma 5. juuli 1995. aasta otsusega kohtuasjas C-21/94 [7] Euroopa Parlament v. nõukogu tühistanud nõukogu 25. oktoobri 1993. aasta direktiivi 93/89/EMÜ liikmesriikides kaupade autoveoks kasutatavate teatavate sõidukite suhtes kohaldatavate maksude kohta ning teatavate infrastruktuuride kasutamise eest kehtestatud tee- ja kasutusmaksude kohta, [8] säilitades siiski kõnealuse direktiivi toime, kuni nõukogu on vastu võtnud uue direktiivi; seetõttu asendatakse direktiiv 93/89/EMÜ käesoleva direktiiviga;

(5) praeguses olukorras tuleks riiklike maksusüsteemide kohandamisel piirduda teatavat täismassi ületavate kommertsveokitega;

(6) selleks tuleks ette näha liikmesriikide poolt praegu kohaldatavate sõidukimaksude või nende asemel kehtestatavate võimalike maksude miinimummäärad;

(7) tuleks soodustada maanteid vähem kahjustavate ja vähem saastavate sõidukite kasutamist maksude ja tasude diferentseerimise kaudu tingimusel, et diferentseerimine ei häiri siseturu toimimist;

(8) teatavatel liikmesriikidel võib lubada ajutiselt miinimummääradest kõrvale kalduda, et hõlbustada kohanemist käesolevas direktiivis sätestatud nõuetega;

(9) teatavate riigisiseste kohalike vedude suhtes, mis ei avalda olulist mõju ühenduse transporditurule, kohaldatakse praegu vähendatud sõidukimaksumäärasid; ladusa ülemineku tagamiseks tuleks liikmesriikidel lubada kehtestada ajutised erandid miinimummääradest;

(10) liikmesriikidel peaks olema lubatud kohaldada vähendatud sõidukimaksumäärasid või maksuvabastusi selliste sõidukite puhul, mille kasutamine ei mõjuta ühenduse transporditurgu;

(11) selleks et võtta arvesse teatavaid eriolukordi, tuleks ette näha kord, mille alusel võib lubada liikmesriigil säilitada muud maksuvabastused ja vähendatud maksumäärad;

(12) praegusi konkurentsimoonutusi ei ole võimalik kõrvaldada üksnes maksude või kütuseaktsiiside ühtlustamise kaudu; ent ajani, mil võetakse kasutusele tehniliselt ja majanduslikult asjakohasemad maksuvormid, saab konkurentsimoonutusi piirata, võimaldades säilitada kiirteede tee- ja/või kasutusmaksud või need kehtestada; peale selle peaks liikmesriikidel olema lubatud kehtestada sildade, tunnelite ja mäekurude kasutusmakse;

(13) pidades silmas teatavatel teedel Alpides valitsevaid eritingimusi, võib liikmesriik loobuda kasutusmaksude süsteemi kohaldamisest oma kiirteevõrgu täpselt kindlaksmääratud osas, et võimaldada infrastruktuuriga seotud maksu kohaldamist;

(14) tee- ja kasutusmaksud ei tohi olla diskrimineerivad ega tekitada sisepiiridel liigseid formaalsusi või takistusi; seepärast tuleks võtta piisavaid meetmeid, et tee- ja kasutusmakse saaks maksta igal ajal ja erinevaid makseviise kasutades;

(15) kasutusmaksude määrad peaksid sõltuma kõnealuse infrastruktuuri kasutusajast ja neid tuleks diferentseerida vastavalt sellele, milliseid kulutusi tuleb maanteesõidukitega seoses teha;

(16) Kreekas registreeritud sõidukite suhtes tuleks ajutiselt kohaldada vähendatud kasutusmaksumäärasid, et võtta arvesse selle riigi geopoliitilisest seisundist tulenevaid raskusi;

(17) tee- ja kasutusmaksude ühetaolise kohaldamise tagamiseks tuleks sätestada nende kohaldamisviiside teatavad eeskirjad, näiteks selle infrastruktuuri omaduste kohta, mille suhtes neid kohaldatakse, teatavate maksude maksimummäärade ja muude üldnõuete kohta, mida tuleb täita; kaalutud keskmised teemaksud peaksid olema seotud asjaomase infrastruktuurivõrgu ehitus-, kasutus- ja arenduskuludega;

(18) liikmesriigid peaksid saama määrata teatava protsendi tee- või kasutusmaksust keskkonnakaitse ja transpordivõrkude tasakaalustatud arengu jaoks tingimusel, et see summa arvutatakse kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega;

(19) käesolevas direktiivis on nende liikmesriikide rahaühikutes väljendatud summad, kes võtavad kasutusele euro, kindlaks määratud 1. jaanuaril 1999, mil euro väärtus otsustati kooskõlas nõukogu 31. detsembri 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 2866/98 konverteerimiskursside kohta euro ja nende liikmesriikide valuutade vahel, kes võtavad kasutusele euro; [9] on asjakohane, et liikmesriigid, kes ei võta eurot kasutusele, vaatavad igal aastal omavääringus läbi käesolevas direktiivis esitatud summad ja vajaduse korral kohandavad neid, et arvestada vahetuskurssides toimunud muudatusi; iga-aastased kohandused ei pruugi olla kohustuslikud, kui uute vahetuskursside kohaldamisest tulenev vahe jääb alla teatava protsendimäära;

(20) tuleks kohaldada territoriaalsuse põhimõtet; kui teatavad lisatingimused on täidetud, võivad kaks või rohkem liikmesriiki teha koostööd ühise kasutusmaksude süsteemi sisseseadmiseks;

(21) vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele ja kooskõlas asutamislepingu artikli 5 lõikega 3 piirdub käesolev direktiiv eesmärkide saavutamiseks vajaliku miinimumiga;

(22) tuleb ette näha range ajakava käesoleva direktiivi sätete läbivaatamiseks ja nende võimalikuks kohandamiseks, et luua kitsam territoriaalne maksusüsteem,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I PEATÜKK

Üldsätted

Artikkel 1

Käesolevat direktiivi kohaldatakse artiklis 2 määratletud sõidukitele kehtestatavate sõiduki-, tee- ja kasutusmaksude suhtes.

Käesolev direktiiv ei mõjuta sõidukeid, mida kasutatakse vedudeks ainult liikmesriikide Euroopa-välistel territooriumidel.

Direktiiv ei mõjuta ka Kanaari saartel, Ceutal ja Melillal, Assooridel või Madeiral registreeritud sõidukeid, mida kasutatakse vedudeks ainult nendel territooriumidel või nende territooriumide vahel ning nende territooriumide ja Hispaania mandriosa ja Portugali mandriosa vahel.

Artikkel 2

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) kiirtee - spetsiaalselt mootorsõidukite liikluseks kavandatud ja ehitatud tee, millel puudub otsene juurdesõidutee sellega piirnevatele kinnistutele, ning:

i) kus on, välja arvatud üksikud kohad või ajutiselt, mõlema sõidusuuna jaoks eraldi sõidutee, mis on teineteisest eraldatud kas eraldusriba abil, mis ei ole liikluseks ette nähtud, või muude vahendite abil;

ii) mis samal tasandil ei ristu ühegi tee, raudtee, trammitee ega jalgteega;

iii) mis on spetsiaalselt kiirteeks ette nähtud;

b) teemaks - kindlaksmääratud summa, mida makstakse siis, kui sõiduk läbib artikli 7 lõikes 2 osutatud infrastruktuuri kahe punkti vahelise maa; summa oleneb läbitavast vahemaast ja sõidukiliigist;

c) kasutusmaks - kindlaksmääratud summa, mille tasumisel antakse sõidukile õigus kasutada kindla ajavahemiku jooksul artikli 7 lõikes 2 osutatud infrastruktuure;

d) sõiduk - mootorsõiduk või kaheosaline autorong, mis on ette nähtud ainult kaupade autoveoks ja mille suurim lubatud täismass on vähemalt 12 tonni;

e) kategooria EURO I sõiduk - sõiduk, mille omadused on sätestatud nõukogu 3. detsembri 1987. aasta direktiivi 88/77/EMÜ (sõidukite diiselmootoritest eralduvate gaasiliste ja tahkete osakeste heitmete vastu võetavaid meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [10] I lisa punktis 8.3.1.1 esitatud tabeli A real;

f) kategooria EURO II sõiduk - sõiduk, mille omadused on sätestatud direktiivi 88/77/EMÜ I lisa punktis 8.3.1.1 esitatud tabeli B real.

II PEATÜKK

Sõidukimaksud

Artikkel 3

1. Artiklis 1 osutatud sõidukimaksud on järgmised:

- Belgia:

taxe de circulation sur les véhicules automobiles/verkeersbelasting op de autovoertuigen,

- Taani:

vaegtafgift of motorkeretrajer m.v.,

- Saksamaa:

Kraftfahrzeugsteuer,

- Kreeka:

Τέλη κυκλοφορίας,

- Hispaania:

a) impuesto sobre vehiculos de traccion mecanica;

b) impuesto sobre actividades economicas (ainult mootorsõidukite eest nõutavate maksude puhul),

- Prantsusmaa:

a) taxe spéciale sur certains véhicules routiers;

b) taxe différentielle sur les véhicules a moteur,

- Iirimaa:

vehicle excise duty,

- Itaalia:

a) tassa automobilistica;

b) addizionale del 5 % sulfa tassa automobilistica,

- Luksemburg:

taxe sur les véhicules automoteurs,

- Madalmaad:

motorrijtuigenbelasting,

- Austria:

Kraftfahrzeugsteuer,

- Portugal:

a) imposto de camionagem;

b) imposto de circulaçao,

- Soome:

varsinainen ajoneuvovero/egentlig fordonsskatt,

- Rootsi:

fordonsskatt,

- Ühendkuningriik:

a) vehicle excise duty;

b) motor vehicles licence.

2. Liikmesriigid, kes asendavad teatava lõikes 1 loetletud maksu mõne teise samalaadse maksuga, teatavad sellest komisjonile, kes teeb vajalikud muudatused.

Artikkel 4

Artiklis 3 osutatud maksude sissenõudmise ja kogumise korra sätestab liikmesriik.

Artikkel 5

Liikmesriigis registreeritud sõidukite puhul nõuab artiklis 3 osutatud maksud sisse ainult kõnealune liikmesriik.

Artikkel 6

1. Olenemata artiklis 3 osutatud maksude struktuurist, näevad liikmesriigid ette maksumäärad tagamaks, et I lisas osutatud sõidukikategooriate ja -alakategooriate maksumäär ei oleks väiksem kui kõnealuses lisas sätestatud miinimummäär.

Kreeka, Itaalia, Portugal ja Hispaania võivad kahe aasta jooksul alates direktiivi jõustumisest kohaldada maksumäärasid, mis on I lisas sätestatud miinimummääradest väiksemad, kuid mitte alla 65 %.

2. Liikmesriigid võivad kohaldada vähendatud maksumäärasid või maksuvabastusi järgmiste sõidukite suhtes:

a) riigikaitses ja kodanikukaitse tagamisel ning tuletõrje-, muus hädaabiteenistuses ja politseiteenistuses kasutatavad sõidukid ning teehooldetöödel kasutatavad sõidukid;

b) sõidukid, mida kasutatakse ainult juhuti selles liikmesriigis, kus need on registreeritud, avalikuks kasutamiseks määratud maanteedel või mida kasutavad füüsilised või juriidilised isikud, kelle põhiline tegevusala ei ole kaubavedu, tingimusel et nende sõidukitega tehtavad veod ei põhjusta konkurentsimoonutusi ja komisjon on andnud oma nõusoleku.

3. a) Nõukogu võib ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal lubada liikmesriigil konkreetsete sotsiaalmajanduslike tegevuspõhimõtete või kõnealuse riigi infrastruktuuriga seotud kaalutluste alusel säilitada muud sõidukimaksuvabastused ja vähendatud sõidukimaksumäärad. Neid vabastusi ja vähendatud maksumäärasid võib kohaldada ainult kõnealuses liikmesriigis registreeritud sõidukite suhtes, mida kasutatakse vedudeks ainult selles liikmesriigis täpselt kindlaksmääratud territooriumil.

b) Liikmesriik, kes soovib selliseid vabastusi ja vähendatud maksumäärasid säilitada, teatab sellest komisjonile ja edastab talle kogu vajaliku informatsiooni. Komisjon teatab kavandatavast vabastusest või vähendatud maksumäärast teistele liikmesriikidele ühe kuu jooksul.

Kavandatava vabastuse või vähendatud maksumäära säilitamine loetakse nõukogu poolt lubatuks, kui kahe kuu jooksul pärast teiste liikmesriikide teavitamist esimeses lõigus sätestatud korras ei ole komisjon ega ükski liikmesriik taotlenud, et nõukogu kõnesoleva küsimuse läbi vaataks.

4. Ilma et see piiraks käesoleva artikli lõike 1 teise lõigu ning lõigete 2 ja 3 kohaldamist ning nõukogu 7. detsembri 1992. aasta direktiivi 92/106/EMÜ (millega kehtestatakse ühiseeskirjad kaupade teatavate kombineeritud vedude kohta liikmesriikide vahel) [11] artikli 6 kohaldamist, ei tohi liikmesriigid lubada artiklis 3 osutatud maksudega seoses maksuvabastusi või vähendatud maksumäärasid, mille tagajärjel sissenõutav maks oleks väiksem kui käesoleva artikli lõikes 1 osutatud miinimummäär.

III PEATÜKK

Teemaksud ja kasutusmaksud

Artikkel 7

1. Liikmesriigid võivad säilitada või kehtestada teemaksud ja/või kasutusmaksud lõigetes 2-10 sätestatud tingimustel.

2. a) Tee- ja kasutusmaksud kehtestatakse ainult kiirteede või muude kiirteega samalaadsete omadustega mitme sõidurajaga teede kasutajatele ning sildade, tunnelite ja mäekurude kasutajatele.

Kui liikmesriigis puudub kiirteede või samalaadsete omadustega kahesuunalise liiklusega sõiduteede võrk, võib kõnealuses riigis kehtestada tee- ja kasutusmaksud tehnilisest seisukohast kõrgeima kategooria teede kasutajatele.

b) Pärast komisjoniga konsulteerimist ning nõukogu 21. märtsi 1962. aasta otsuses (millega nähakse ette eelneva läbivaatamise ja konsulteerimise menetlus liikmesriikide poolt kavandatavate transporti käsitlevate õigus- ja haldusnormide suhtes) [12] sätestatud korras:

i) võib tee- ja kasutusmakse kehtestada ka põhiteedevõrgu muude osade kasutajatele, eelkõige:

- juhul, kui seda on vaja ohutuse tagamiseks,

- liikmesriigis, kus valdavas osas puudub kiirteede või samalaadsete omadustega kahesuunalise liiklusega sõiduteede võrk, kõnealuses osas, kuid ainult teedel, mida kasutatakse rahvusvaheliseks ja piirkondadevaheliseks raskekaubaautode liikluseks, kui liiklusnõuete ja rahvastikutiheduse seisukohalt ei ole kiirteede või samalaadsete omadustega kahesuunalise liiklusega sõiduteede ehitamine majanduslikult põhjendatud;

ii) asjaomased liikmesriigid võivad piirialadel ette näha erikorra;

iii) Austria võib loobuda Austria kasutusmaksu kohaldamisest Kufsteini ja Brenneri vahelisel kiirteelõigul.

3. Ühe teeosa kasutamise eest ei saa samaaegselt nõuda tee- ja kasutusmakse. Liikmesriigid võivad siiski kehtestada teemaksud selliste teevõrkude puhul, kus kohaldatakse sildade, tunnelite ja mäekurude kasutusmakse.

4. Teemaksud ja kasutusmaksud ei tohi olla vedaja riikkondsuse või kodakondsuse või sõiduki sihtkoha tõttu otseselt ega kaudselt diskrimineerivad.

5. Tee- ja kasutusmakse kohaldatakse ja kogutakse ning nende tasumist kontrollitakse nii, et see takistaks võimalikult vähe sujuvat liiklusvoogu ja oleks võimalik vältida kohustuslikku kontrolli ühenduse sisepiiridel. Selleks teevad liikmesriigid koostööd, et näha ette meetodid, mille abil vedajad saavad kõiki tavapäraseid makseviise kasutades tasuda kasutusmakse ööpäev läbi vähemalt põhilistes müügipunktides nii neid makse kohaldavates liikmesriikides kui ka neist väljaspool. Liikmesriigid näevad tee- ja kasutusmaksete maksekohtades ette piisavad tingimused, et säilitada tavapäraste liiklusohutusnõuete täitmine.

6. Liikmesriik võib ette näha, et selles riigis registreeritud sõidukitelt nõutakse kasutusmakse kogu tema territooriumil asuva teedevõrgu kasutamise eest.

7. Kasutusmaksud, sealhulgas halduskulud, määrab kõigi sõidukikategooriate puhul asjaomane liikmesriik tasemel, mis ei ületa II lisas sätestatud maksimummäärasid.

Kõnealused maksimummäärad vaadatakse läbi 1. juulil 2002 ja pärast seda iga kahe aasta järel. Vajaduse korral teeb komisjon asjakohaseid kohandusi käsitlevaid ettepanekuid ning Euroopa Parlament ja nõukogu teevad nende kohta otsuse vastavalt asutamislepingus sätestatud tingimustele.

Kasutusmaksu kehtestanud liikmesriigid kohaldavad kuni kahe aasta jooksul alates käesoleva direktiivi jõustumisest kasutusmaksu 50 % võrra vähendatud määra Kreekas registreeritud sõidukite suhtes, võttes arvesse selle riigi geopoliitilist seisundit. Komisjon võib otsustada, et kõnealustel liikmesriikidel on lubatud vähendatud maksumäära kohaldamist aastakaupa jätkata.

8. Kasutusmaksu määrad peavad olema proportsionaalsed infrastruktuuri kasutusajaga.

Liikmesriik võib kohaldada kõnealuses riigis registreeritud sõidukite suhtes ainult aastasi maksumäärasid.

9. Kaalutud keskmised teemaksud on seotud asjaomase infrastruktuurivõrgu ehitus-, kasutus- ja arenduskuludega.

10. Ilma et see piiraks lõikes 9 osutatud kaalutud keskmiste teemaksude kohaldamist, võivad liikmesriigid muuta teemaksumäärasid järgmiselt:

a) sõidukite heitgaasiklasside kaupa tingimusel, et ükski teemaks ei ületa rohkem kui 50 % võrra teemaksu, mida nõutakse samaväärsete sõidukite eest, mille puhul on täidetud rangeimad heitgaasinormid;

b) sõltuvalt päevaajast tingimusel, et ükski teemaks ei ületa rohkem kui 100 % võrra kõige odavama maksumääraga päevaajal nõutavat teemaksu.

Kõik sõidukite heitgaasiklassidest või päevaajast tulenevad teemaksude muudatused peavad olema proportsionaalsed taotletava eesmärgiga.

Artikkel 8

1. Kaks või rohkem liikmesriiki võivad teha koostööd kogu nende territooriumil kohaldatava ühise kasutusmaksude süsteemi sisseseadmiseks. Sel juhul peavad need liikmesriigid tagama, et komisjon oleks tihedalt kaasatud nii süsteemi kasutuselevõttu kui ka selle edasisesse rakendamisse ja võimalikesse muudatustesse.

2. Lisaks artiklis 7 sätestatud tingimustele peavad ühise süsteemi puhul olema täidetud järgmised tingimused:

a) osalevad liikmesriigid määravad ühised kasutusmaksumäärad, mis ei ületa artikli 7 lõikes 7 osutatud maksimummäärasid;

b) ühise kasutusmaksu tasumine võimaldab juurdepääsu osalevate liikmesriikide poolt kooskõlas artikli 7 lõikega 2 määratletud võrkudele;

c) ühise süsteemiga võivad liituda muud liikmesriigid;

d) osalevad liikmesriigid koostavad jaotuskava, mille järgi iga riik saab õiglase osa kasutusmaksust laekuvast tulust.

IV PEATÜKK

Lõppsätted

Artikkel 9

1. Käesolev direktiiv ei takista liikmesriikidel kohaldamast:

a) makse või tasusid:

- sõiduki registreerimisel või

- ebaharilikult raskete või suuremõõtmeliste sõidukite või koormate eest;

b) parkimistasu ja spetsiaalseid linnaliiklusmakse;

c) reguleerivaid makse, mis on spetsiaalselt ette nähtud aja ja kohaga seotud liiklusummikute vältimiseks.

2. Samuti ei takista käesolev direktiiv liikmesriikidel määrata teatavat protsenti tee- või kasutusmaksust keskkonnakaitse ja transpordivõrkude tasakaalustatud arengu jaoks, kui see summa arvutatakse kooskõlas artikli 7 lõigetega 7 ja 9.

Artikkel 10

1. Käesoleva direktiivi kohaldamisel on euro ja nende liikmesriikide, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, valuutade vahetuskursid need, mis kehtivad oktoobri esimesel tööpäeval ja avaldatakse Euroopa Ühenduste Teatajas; neid kursse hakatakse kohaldama alates järgneva kalendriaasta 1. jaanuarist.

2. Liikmesriigid, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, võivad säilitada lõikes 1 sätestatud iga-aastaste kohanduste tegemise ajal kehtivad määrad, kui eurodes väljendatud summade ümberarvestamisel riigi vääringusse jääb nende vahe alla 5 %.

Artikkel 11

1. Komisjon esitab artikli 7 lõike 7 teises lõigus nimetatud tähtpäevadeks Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta, võttes arvesse tehnoloogia arengut ja liiklustihedust.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile vajaliku informatsiooni hiljemalt kuus kuud enne lõikes 1 osutatud tähtpäevi, et komisjonil oleks võimalik koostada eespool nimetatud aruanne.

3. Liikmesriigid, kes võtavad kasutusele tee- ja/või kasutusmaksude kogumise elektroonilised süsteemid, teevad koostööd süsteemide piisava koostalitusvõime saavutamiseks.

Artikkel 12

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. juuliks 2000. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti. Komisjon teavitab sellest teisi liikmesriike.

Artikkel 13

Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Artikkel 14

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Luxembourg, 17. juuni 1999

Euroopa Parlamendi nimel

president

J. M. Gil-Robles

Nõukogu nimel

eesistuja

F. Müntefering

[1] EÜT C 59, 26.2.1997, lk 9.

[2] EÜT C 206, 7.7.1997, lk 17.

[3] Arvamus on esitatud 3. juunil 1999 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).

[4] Euroopa Parlamendi 17. juuli 1997. aasta arvamus (EÜT C 286, 22.9.1997, lk 217), nõukogu 18. jaanuari 1999. aasta ühine seisukoht (EÜT C 58, 1.3.1999, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 7. mai 1999. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).

[5] EÜT L 316, 31.10.1992, lk 12. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 94/74/EÜ (EÜT L 365, 31.12.1994, lk 46).

[6] EÜT L 316, 31.10.1992, lk 19. Direktiivi on muudetud direktiiviga 94/74/EÜ. [1995] ECR I-1827.

[7] EÜT L 36, 9.2.1988, lk 33. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 96/1/EÜ (EÜT L 40, 17.2.1996, lk 1).

[8] EÜT L 279, 12.11.1993, lk 32.

[9] EÜT L 359, 31.12.1998, lk 1.

[10] EÜT L 36, 9.2.1988, lk 33. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 96/1/EÜ (EÜT L 40, 17.2.1996, lk 1).

[11] EÜT L 368, 17.12.1992, lk 38.

[12] EÜT 23, 3.4.1962, lk 720/62. Otsust on viimati muudetud otsusega 73/402/EMÜ (EÜT L 347, 17.12.1973, lk 48).

--------------------------------------------------

I LISA

SÕIDUKITE SUHTES KOHALDATAVA MAKSU MIINIMUMMÄÄRAD

Mootorsõidukid

Telgede arv ja suurim lubatud täismass (tonnides) | Minimaalne maksumäär (eurodes/aastas) |

Vähemalt | Vähem kui | Veotelg/veoteljed õhkvedrustusega või sellega samaväärse vedrustusega | Muud veotelje/veotelgede vedrustused |

Kaks telge

12 | 13 | 0 | 31 |

13 | 14 | 31 | 86 |

14 | 15 | 86 | 121 |

15 | 18 | 121 | 274 |

Kolm telge

15 | 17 | 31 | 54 |

17 | 19 | 54 | 111 |

19 | 21 | 111 | 144 |

21 | 23 | 144 | 222 |

23 | 25 | 222 | 345 |

25 | 26 | 222 | 345 |

Neli telge

23 | 25 | 144 | 146 |

25 | 27 | 146 | 228 |

27 | 29 | 228 | 362 |

29 | 31 | 362 | 537 |

31 | 32 | 362 | 537 |

Telgede arv ja suurim lubatud täismass (tonnides) | Minimaalne maksumäär (eurodes/aastas) |

Vähemalt | Vähem kui | Veotelg/veoteljed õhkvedrustusega või sellega samaväärse vedrustusega | Muud veotelje/veotelgede vedrustused |

2 + 1 telge

12 | 14 | 0 | 0 |

14 | 16 | 0 | 0 |

16 | 18 | 0 | 14 |

18 | 20 | 14 | 32 |

20 | 22 | 32 | 75 |

22 | 23 | 75 | 97 |

23 | 25 | 97 | 175 |

25 | 28 | 175 | 307 |

2 + 2 telge

23 | 25 | 30 | 70 |

25 | 26 | 70 | 115 |

26 | 28 | 115 | 169 |

28 | 29 | 169 | 204 |

29 | 31 | 204 | 335 |

31 | 33 | 335 | 465 |

33 | 36 | 465 | 706 |

36 | 38 | 465 | 706 |

2 + 3 telge

36 | 38 | 370 | 515 |

38 | 40 | 515 | 700 |

3 + 2 telge

36 | 38 | 327 | 454 |

38 | 40 | 454 | 628 |

40 | 44 | 628 | 929 |

3 + 3 telge

36 | 38 | 186 | 225 |

38 | 40 | 225 | 336 |

40 | 44 | 336 | 535 |

--------------------------------------------------

II LISA

ARTIKLI 7 LÕIKES 7 NIMETATUD KASUTUSMAKSUDE MAKSIMUMMÄÄRAD EURODES, SEALHULGAS HALDUSKULUD

Aastamaks

| kuni kolm telge | vähemalt neli telge |

NON-EURO | 960 | 1550 |

EURO I | 850 | 1400 |

EURO II ja puhtam | 750 | 1250 |

Kuu ja nädala kohta

Kuu ja nädala maksimummäärad peavad olema proportsionaalsed infrastruktuuri kasutusajaga.

Päeva kohta

Päevane kasutusmaks on kõigi sõidukikategooriate puhul võrdselt 8 eurot.

--------------------------------------------------