Ainus koostööd teinud tootja esitas eellubade kava kohta kommentaarid. Äriühing väitis, et hoolimata põhjenduses 24 kirjeldatud olukorrast, oli võimalik kindlaks määrata, kas ületati konkreetsete lubade jaoks sätestatud standardnormide nõudeid materjali koguse osas, mida on vaja viidatud koguses eksporditava valmistoote tootmiseks, ning et äriühing säilitas tegelikku tarbimist käsitlevaid dokumente väga korralikult. Sellega seoses märgitakse, et tegelikku tootmist käsitlevad dokumendid näitasid, et välja antud loa lõikes ei saanud usaldusväärseid andmeid (st viidatud koguse tootmiseks vajalikku materjali) kindlaks määrata, sest kohaldati erinevaid standardnorme ja tootmiseks kasutati erineva koostisega toorainet. Lisaks leiti, et kõnealuse kavaga kaetud toorainet kasutati lisaks vaatlusaluse toote tootmisele ka muude toodete tootmiseks. Seega oleks praktiliselt võimatu arvutada uurimise all oleva toote kohta reaalseid näitajaid. Samuti ei koostanud äriühing, rikkudes sellega India valitsuse asjakohaseid eeskirju, EXIM-poliitika järgi nõutavaid tarbimist käsitlevaid dokumente (st lisa 18), mille eesmärk on esitada ülevaatlikku teavet, kuidas tegeliku tarbimise kontroll toimub. Äriühing väitis ka, et algmääruse artikli 26 lõige 1 ei anna komisjonile õigust kontrollida sõltumatu vannutatud audiitori dokumente. Äriühing leidis, et sertifikaate tuleb arvestada hoolimata sellest, et on põhjust arvata, et vannutatud audiitor on koostanud võltssertifikaadi. Seoses sellega tuletatakse meelde, et kõnealuse vannutatud audiitori teostatud kontroll ja asjakohase sertifikaadi väljastamine on osa India valitsuse EXIM-poliitika raames kehtestatud kontrollisüsteemist, nagu kirjeldatud põhjenduses 22. Seetõttu oli komisjon kohustatud kontrollima, kas seda kontrollisüsteemi rakendatakse tõhusalt. Lisaks oli algmääruse artikli 11 lõike 8 kohaselt komisjon kohustatud kontrollima uurimise käigus esitatud teavet, mille alusel uurimistulemused koostatakse.

Asjaolu, et ei äriühing ega määratud vannutatud audiitor ei hoidnud alles mingeid dokumente tehtud kontrollide kohta, mille alusel EXIM-poliitikas sätestatud sertifikaat välja anti, näitab, et äriühing ei suutnud tõestada, et asjakohaseid EXIM-poliitika sätteid täideti. Äriühing vaidlustas asjaolu, et India valitsus ei ole veel kontrollinud oma registrite vastavust EXIM-poliitika nõuetele, kuid ta ei esitanud ühtegi konkreetset tõendit oma väite kohta. Väideti ka, et ainsa koostööd tegeva tootja tegelik tarbimine oli suurem kui standardnormides ettenähtud ükskõik millise tooraine suhtes ja et mingit tollimaksu tagastamise määra ei ületatud. Arvestades siiski kohapeal nähtud tegelikku olukorda (st tooraine ning toodetud toote segamine, erinevate standardnormide kasutamine, EXIM-poliitikas sätestatud tegeliku tarbimise registrid) ja kuni ajani, mil India valitsus astub vajalikud sammud kontrolli lõpuleviimiseks ei olnud teostatav tegeliku tarbimise arvutamine ja sellele vastava ülemäärase tollimaksu tagastamine loa/litsentsi lõikes ja vastavalt standardnormidele. Seepärast tuli kõik nimetatud väited tagasi lükata. Lõpuks esitas äriühing märkuse arvutusvea kohta, seda peeti õigustatuks ja võeti subsiidiumi summa arvutamisel arvesse.