7)

VII lisa muudetakse järgmiselt: a) lisatakse punkt NCO.OP.101: „NCO.OP.101 Kõrgusmõõturi kontroll ja seaded a) Õhusõiduki kapten peab enne iga väljumist kontrollima kõrgusmõõturi nõuetekohast tööd. b) Õhusõiduki kapten kasutab kõigis lennuetappides asjakohaseid kõrgusmõõturiseadeid, võttes arvesse lennuvälja või õhuruumi asukohariigi kehtestatud protseduuri.“; b) punkt NCO.OP.105 jäetakse välja; c) punktid NCO.OP.110, NCO.OP.111 ja NCO.OP.112 asendatakse järgmisega: „NCO.OP.110 Lennuvälja käitamismiinimumid – lennukid ja kopterid a) Selleks et tagada õhusõiduki hajutamine maapinnast ja takistustest ning vähendada visuaalsete orientiiride kadumise ohtu instrumentaallähenemise visuaallennu lõigul, määrab õhusõiduki kapten instrumentaallennureeglite (IFR) kohastel lendudel iga lähte-, siht- või varulennuvälja puhul, mida ta kasutada kavatseb, kindlaks lennuvälja käitamismiinimumid. b) Lennuvälja käitamismiinimumides võetakse vajaduse korral arvesse järgmisi elemente: 1) õhusõiduki tüüp, lennutehnilised ja käitamisomadused; 2) õhusõidukil asuvad navigatsiooni-, visuaalsete orientiiride hankimise ja/või lennutrajektoori järgimise seadmed, mida kasutatakse stardi, lähenemise, maandumise ja katkestatud lähenemise ajal; 3) õhusõiduki lennukäsiraamatus (AFM) sätestatud võimalikud tingimused või piirangud; 4) võimalike lennuradade / lähenemis- ja stardisirgealade (FATOde) mõõtmed ja omadused; 5) olemasolevate visuaalsete ja mittevisuaalsete vahendite ja taristu asjakohasus ja töövõime; 6) instrumentaallähenemise protseduuride (IAP) sooritamiseks vajalik takistustest ülelennu kõrgus merepinnast/suhteline kõrgus (OCA/H), kui see on kindlaks määratud; 7) tõusupiirkondades olevad takistused ja kõrgusvarud; 8) õhusõiduki kapteni pädevus ja asjakohane käitamiskogemus; 9) instrumentaallähenemise protseduur (IAP), kui see on kehtestatud; 10) lennuvälja omadused ja nende olemasolul kasutatavate aeronavigatsiooniteenuste (ANS) tüüp; 11) miinimumid, mille lennuvälja asukohariik võib kehtestada; 12) halva nähtavusega lendude (LVO) või vähendatud käitamismiinimumidega toimingute erilubades kehtestatud tingimused. NCO.OP.111 Lennuvälja käitamismiinimumid – 2D- ja 3D-lähenemistoimingud a) Otsusekõrgus (DH), mida kasutatakse 3D-lähenemisel või pideva laskumise lõpplähenemise (CDFA) tehnikaga teostataval 2D-lähenemistoimingul, ei tohi olla väiksem kui suurim järgmistest: 1) vastava kategooria õhusõiduki jaoks ette nähtud kõrgus merepinnast või maapinnast takistuste kohal (OCH); 2) lähenemisprotseduuri avaldatud otsusekõrgus (DH) või minimaalne laskumiskõrgus (MDH), kui see on olemas; 3) tabelis 1 esitatud süsteemimiinimum; 4) lennukäsiraamatus (AFM) või samaväärses dokumendis märgitud otsusekõrgus (DH), kui see on kindlaks määratud. b) Minimaalne laskumiskõrgus (MDH), mida kasutatakse ilma CDFA tehnikata teostataval 2D-lähenemistoimingul, ei tohi olla madalam kui kõrgeim järgmistest: 1) vastava kategooria õhusõiduki jaoks ette nähtud kõrgus merepinnast või maapinnast takistuste kohal (OCH); 2) lähenemisprotseduuri avaldatud minimaalne laskumiskõrgus (MDH), kui see on olemas; 3) tabelis 1 esitatud süsteemimiinimum või 4) lennukäsiraamatus (AFM) märgitud minimaalne laskumiskõrgus (MDH), kui see on kindlaks määratud. Tabel 1 Süsteemile esitatavad miinimumnõuded Seadmed Väikseim otsusekõrgus (DH)/minimaalne laskumiskõrgus (MDH) (jalgades) Instrumentaalmaandumissüsteem (ILS) / Mikrolainemaandumissüsteem (MLS) / Maapealse tugijaamaga satelliitmaandumissüsteem (GLS) 200 Globaalne satelliitnavigatsioonisüsteem (GNSS) / Satelliidipõhine tugisüsteem (SBAS) (rõhtsuunaline täppislähenemine (LPV)) 200 Täppislähenemisradar (PAR) 200 Globaalne satelliitnavigatsioonisüsteem (GNSS) / Satelliidipõhine tugisüsteem (SBAS) (täppislähenemine (LP)) 250 GNSS (rõhtsuunaline navigatsioon (LNAV)) 250 GNSS / baromeetriline püstsuunaline navigeerimine (Baro-VNAV) (LNAV/VNAV) 250 Kopteri punktlähenemine 250 Kursimajakas (LOC) kaugusmõõturiga (DME) või ilma 250 Seireradariga lähenemine (SRA) (kauguseni pool meremiili) 250 Seireradariga lähenemine (SRA) (kauguseni üks meremiil) 300 Seireradariga lähenemine (SRA) (kauguseni kaks meremiili või rohkem) 350 VHF-ringsuunaline raadiomajakas (VOR) 300 VHF-ringsuunaline raadiomajakas (VOR) / Kaugusmõõtur (DME) 250 Mittesuunatud raadiomajakas (NDB) 350 Mittesuunatud raadiomajakas (NDB) / Kaugusmõõtur (DME) 300 VHF-peilingaator (VDF) 350 NCO.OP.112. Lennuvälja käitamismiinimumid – lennukite ringlähenemine a) Minimaalne laskumiskõrgus (MDH) lennukite ringlähenemisel ei tohi olla madalam kui kõrgeim järgmistest: 1) vastava kategooria lennuki kohta avaldatud kõrgus merepinnast või maapinnast takistuste kohal (OCH) ringlähenemisel; 2) ringlähenemise miinimumkõrgus, mis on tuletatud tabelist 1, või 3) eelneva instrumentaallähenemisprotseduuri otsusekõrgus (DH) / minimaalne laskumiskõrgus (MDH). b) Miinimumnähtavus lennukite ringlähenemisel peab olema suurim järgmistest: 1) vastava kategooria lennuki ringlähenemise nähtavus, kui see on avaldatud või 2) miinimumnähtavus, mis on tuletatud tabelist 1. Tabel 1 Minimaalne laskumiskõrgus (MDH) ja nähtavus ringlähenemisel vastavalt lennuki kategooriale Lennuki kategooria A B C D Minimaalne laskumiskõrgus (MDH) (jalgades) 400 500 600 700 Minimaalne nähtavus (m) 1 500 1 500 2 400 3 600 “; d) punkti NCO.OP.135 alapunkt b asendatakse järgmisega: „b) Enne lennu alustamist peab õhusõiduki kapten olema tutvunud kogu kavandatavaks lennuks vajaliku olemasoleva meteoroloogiateabega. Lähtekohast kaugemale suunduva lennu ning IFR-lendude ettevalmistamine peab hõlmama järgmist: 1) olemasolevate kehtivate ilmateadete ja -prognoosidega tutvumine ning 2) varutegevuskava koostamine juhuks, kui lendu ei ole ilmastikutingimuste tõttu võimalik kavandatud viisil lõpule viia.“; e) punktid NCO.OP.140, NCO.OP.141 ja NCO.OP.142 asendatakse järgmisega: „NCO.OP.140 Sihtlennuvälja varulennuväljad – lennukid IFR-lendudel peab õhusõiduki kapten määrama lennuplaanis sihtlennuvälja jaoks kindlaks vähemalt ühe sobivate ilmastikutingimustega varulennuvälja, välja arvatud juhul, kui olemasolev ilmateave näitab, et ajavahemikus üks tund enne kuni üks tund pärast arvestuslikku saabumisaega või tegelikust väljumisajast kuni üks tund pärast arvestuslikku saabumisaega, olenevalt sellest, kumb ajavahemik on lühem, on pilvede kõrgus vähemalt 1 000 jalga üle kasutatava instrumentaallähenemisprotseduuriga (IAP) seotud otsusekõrgus/ minimaalne laskumiskõrgus ja nähtavus on vähemalt 5 000 m. NCO.OP.141 Sihtlennuvälja varulennuväljad – kopterid IFR-lendudel peab õhusõiduki kapten määrama lennuplaanis sihtlennuvälja jaoks kindlaks vähemalt ühe sobivate ilmastikutingimustega varulennuvälja, välja arvatud juhul, kui olemasolev ilmateave näitab, et ajavahemikus üks tund enne kuni üks tund pärast arvestuslikku saabumisaega või tegelikust väljumisajast kuni üks tund pärast arvestuslikku saabumisaega, olenevalt sellest, kumb ajavahemik on lühem, on pilvede kõrgus vähemalt 1 000 jalga üle kasutatava instrumentaallähenemiseprotseduuriga (IAP) seotud otsusekõrgus/ minimaalne laskumiskõrgus ja nähtavus on vähemalt 3 000 m. NCO.OP.142 Sihtlennuvälja varulennuväljad – instrumentaallähenemise protseduur Õhusõiduki kapten valib lennuvälja sihtlennuvälja varulennuväljaks üksnes juhul, kui: a) instrumentaallähenemise protseduur, mis ei põhine GNSSil, on kättesaadav kas sihtlennuväljal või sihtlennuvälja varulennuväljal, või b) täidetud on kõik järgmised tingimused: 1) pardal olev GNSS-seade on SBAS-suutlikkusega; 2) sihtlennuväli, sihtlennuvälja varulennuväli ja nendevaheline marsruut asuvad satelliidipõhise tugisüsteemi teeninduspiirkonnas; 3) eeldatakse, et ABAS on kättesaadav juhul, kui SBASi ei saa ootamatult kasutada; 4) valitakse instrumentaallähenemine (kas siht- või sihtlennuvälja varulennuväljal), mis ei sõltu SBASi olemasolust; 5) asjakohane erandolukorra meede võimaldab globaalse satelliitnavigatsioonisüsteemi puudumise korral lennu ohutult teostada.“; f) lisatakse punktid NCO.OP.143 ja NCO.OP.144: „NCO.OP.143 Sihtlennuvälja varulennuväljade planeerimismiinimumid – lennukid Lennuvälja ei määratleta sihtlennuvälja varulennuväljana, välja arvatud juhul, kui olemasolev ilmateave näitab, et ajavahemikus üks tund enne kuni üks tund pärast arvestuslikku saabumisaega või tegelikust väljumisajast kuni üks tund pärast arvestuslikku saabumisaega, olenevalt sellest, kumb ajavahemik on lühem: a) varulennuvälja puhul, kus saab kasutada instrumentaallähenemist otsusekõrgusel (DH) alla 250 jalga: 1) on pilvede kõrgus vähemalt 200 jalga üle instrumentaallähenemistoiminguga seotud otsusekõrguse (DH) või minimaalse laskumiskõrguse (MDH) ning 2) on nähtavus vähemalt 1 500 m või b) varulennuvälja puhul, kus instrumentaallähenemistoimingu otsusekõrgus (DH) või minimaalne laskumiskõrgus (MDH) on vähemalt 250 jalga: 1) on pilvede kõrgus vähemalt 400 jalga üle instrumentaallähenemistoiminguga seotud otsusekõrguse (DH) või minimaalse laskumiskõrguse (MDH) ning 2) on nähtavus vähemalt 3 000 m või c) varulennuvälja puhul, kus puudub instrumentaallähenemise protseduur (IAP): 1) on pilvede kõrgus vähemalt kõrgem kui 2 000 jalga ja minimaalne ohutu IFR-kõrgus ning 2) on nähtavus vähemalt 5 000 m. NCO.OP.144 Sihtlennuvälja varulennuväljade planeerimismiinimumid – kopterid Lennuvälja ei määratleta sihtlennuvälja varulennuväljana, välja arvatud juhul, kui olemasolev ilmateave näitab, et ajavahemikus üks tund enne kuni üks tund pärast arvestuslikku saabumisaega või tegelikust väljumisajast kuni üks tund pärast arvestuslikku saabumisaega, olenevalt sellest, kumb ajavahemik on lühem, a) varulennuvälja puhul, kus kasutatakse instrumentaallähenemise protseduuri (IAP): 1) on pilvede kõrgus vähemalt 200 jalga üle IAPga seotud otsusekõrgus või minimaalne laskumiskõrgus ning 2) on nähtavus vähemalt 1 500 m päeval või 3 000 m öösel või b) varulennuvälja puhul, kus puudub instrumentaallähenemise protseduur (IAP): 1) on pilvede kõrgus vähemalt kõrgem kui 2 000 jalga ja minimaalne ohutu IFR-kõrgus ning 2) on nähtavus vähemalt 1 500 m päeval või 3 000 m öösel.“; g) punkti NCO.OP.160 alapunktid a ja b asendatakse järgmisega: „a) Õhusõiduki kapten võib alustada või jätkata VFR-lendu üksnes juhul, kui kõige värskem olemasolev meteoroloogiateave näitab, et ilmastikutingimused marsruudil ja kavandatavas sihtkohas vastavad arvestuslikul kasutamisajal kohaldatavate VFR-lendude käitamise miinimumnõuetele või on nendest paremad. b) Õhusõiduki kapten võib alustada või jätkata IFR-lendu kavandatud sihtlennuvälja suunas üksnes juhul, kui kõige värskem olemasolev meteoroloogiateave näitab, et kavandatud arvestuslikul saabumisajal vastavad ilmastikutingimused sihtlennuväljal või vähemalt ühel sihtlennuvälja varulennuväljal kohaldatavatele käitamismiinimumidele või on nendest paremad.“; h) punkt NCO.OP.175 asendatakse järgmisega: „NCO.OP.175 Starditingimused – lennukid ja kopterid Enne stardi alustamist peab õhusõiduki kapten olema veendunud, et: a) ohutut starti ja väljumist ei takista temale teadaoleva teabe põhjal ilm lennuväljal või käitamiskohas ega olukord kasutamiseks ettenähtud raja või lähenemis- ja stardisirgealal (FATO) ning b) valitud lennuvälja käitamismiinimumid on kooskõlas järgmisega: 1) käitamisega seotud maapealsed seadmed; 2) käitamisega seotud õhusõidukisüsteemid; 3) õhusõiduki suutlikkus; 4) lennumeeskonna kvalifikatsioon.“; i) punktid NCO.OP.205 ja NCO.OP.206 asendatakse järgmisega: „NCO.OP.205 Lähenemis- ja maandumistingimused – lennukid Enne maandumiseks lähenemise alustamist peab õhusõiduki kapten olema veendunud, et: a) ohutut lähenemist, maandumist ega katkestatud lähenemist ei takista temale teadaoleva teabe põhjal ilm lennuväljal või käitamiskohas ega olukord kasutamiseks ettenähtud rajal ning b) valitud lennuvälja käitamismiinimumid on kooskõlas järgmisega: 1) käitamisega seotud maapealsed seadmed; 2) käitamisega seotud õhusõidukisüsteemid; 3) õhusõiduki suutlikkus ning 4) lennumeeskonna kvalifikatsioon. NCO.OP.206. Lähenemis- ja maandumistingimused – kopterid Enne maandumiseks lähenemise alustamist peab õhusõiduki kapten olema veendunud, et: a) ohutut lähenemist, maandumist ega katkestatud lähenemist ei takista temale teadaoleva teabe põhjal ilm lennuväljal või käitamiskohas ega olukord kasutamiseks ettenähtud lähenemis- ja stardisirgealal (FATO) ning b) valitud lennuvälja käitamismiinimumid on kooskõlas järgmisega: 1) käitamisega seotud maapealsed seadmed; 2) käitamisega seotud õhusõidukisüsteemid; 3) õhusõiduki suutlikkus; 4) lennumeeskonna kvalifikatsioon.“; j) punkt NCO.OP.210 asendatakse järgmisega: „NCO.OP.210 Lähenemise alustamine ja jätkamine – lennukid ja kopterid a) Kui maandumisel kasutatava raja määrav nähtavus rajal on alla 550 m (või punktide SPA.LVO kohase heakskiidu kohaselt kehtestatud madalama väärtuse), instrumentaallähenemistoimingut ei jätkata: 1) pärast punkti, milles õhusõiduk asub 1 000 jala kõrgusel lennuvälja kõrgustasandist, või 2) lõpplähenemise segmendis, kui otsusekõrgus (DH) või minimaalne laskumiskõrgus (MDH) on üle 1 000 jala. b) Kui nõutav visuaalne orientiir puudub, sooritatakse katkestatud lähenemine otsusekõrgusel (DA/H) või minimaalsel laskumiskõrgusel (MDA/H) või enne seda. c) Kui nõutavat visuaalset orientiiri ei säilitata pärast otsusekõrgust (DA/H) või minimaalset laskumiskõrgust (MDA/H), minnakse viivitamata kordusringile.“