(1)

Jagu „CMC 1“ muudetakse järgmiselt: a) punkt 2 asendatakse järgmisega: „2. Kõik puhasainena või segu koostisainena ELi väetisetootesse lisatud ained, välja arvatud polümeerid, peavad määruse (EÜ) nr 1907/2006 (*) kohaselt olema registreeritud toimikus, mis sisaldab a) määruse (EÜ) nr 1907/2006 VI, VII ja VIII lisaga ette nähtud teavet; b) määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 14 kohast kemikaaliohutuse aruannet, mis hõlmab kasutamist väetisetootena, välja arvatud juhul, kui aine on sõnaselgelt hõlmatud ühe määruse (EÜ) nr 1907/2006 IV lisas või määruse V lisa punktis 6, 7, 8, 9 või 10 (ainult magneesiumoksiidi puhul) ette nähtud vabastusega registreerimiskohustusest. (*) Euroopa Liidus taaskasutusse võetud aine puhul on see tingimus täidetud, kui määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 2 lõike 7 punkti d alapunkti i tähenduses on tegemist sama ainega, mis on registreeritud toimikus, mis sisaldab siin osutatud teavet, ning kui teave on kättesaadav väetisetoote tootjale määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 2 lõike 7 punkti d alapunkti ii tähenduses.“;" b) punkt 4 asendatakse järgmisega: „4. Kui aine või segus sisalduva ühe aine otstarve on parandada ELi väetisetootest toitainete vabastamise omadusi, aeglustades mikroorganismide või ensüümide konkreetsete rühmade tegevust või peatades selle, on selleks aineks kas nitrifikatsiooni, denitrifikatsiooni või ureaasi inhibeeriv ühend ning nende suhtes kehtivad järgmised nõuded. a) Nitrifikatsiooni inhibeeriv ühend pärsib ELi väetisetootes sisalduva ammooniumlämmastiku (NH3-N) bioloogilist oksüdatsiooni nitritlämmastikuks (NO2 -), aeglustades seega nitraatlämmastiku (NO3 -) teket. Ammooniumlämmastiku (NH3-N) oksüdeerimise kiirust mõõdetakse kas i) ammooniumlämmastiku (NH3-N) kadumise teel või ii) nitritlämmastiku (NO2 -) ja nitraatlämmastiku (NO3 -) tekkimise summana ajas. Võrreldes kontrollprooviga, millele ei ole lisatud nitrifikatsiooni inhibeerivat ühendit, näitab nitrifikatsiooni inhibeerivat ühendit sisaldav mullaproov ammooniumlämmastiku (NH3-N) oksüdeerimise kiiruse 20 %-list vähenemist, tuginedes 14 päeva pärast inhibeerivat ühendit sisaldava väetise kasutamist tehtud analüüsile, mis on 95 % usaldusväärsusega. Nitrifikatsiooni inhibeeriv ühend peab ELi väetisetootes esinema kontsentratsioonivahemikus, mis tagab sellise vähenemise. Vähemalt 50 % ELi väetisetoote lämmastiku (N) üldsisaldusest koosneb lämmastikust (N) ammooniumi (NH4 +) ja karbamiidi (CH4N2O) kujul. b) Denitrifikatsiooni inhibeeriv ühend pärsib ELi väetisetootes sisalduva dilämmastikoksiidi (N2O) moodustumist, aeglustades või takistades nitraatiooni (NO3 -) muutumist dilämmastikuks (N2), ilma et see mõjutaks PFCs 5(A) kirjeldatud nitrifikatsiooniprotsessi. Võrreldes kontrollprooviga, millele ei ole lisatud denitrifikatsiooni inhibeerivat ühendit, näitab denitrifikatsiooni inhibeerivat ühendit sisaldav in vitro proov dilämmastikoksiidi (N2O) vabanemise 20 %-list vähenemist, tuginedes 14 päeva pärast inhibeerivat ühendit sisaldava väetise kasutamist tehtud analüüsile, mis on 95 % usaldusväärsusega. Denitrifikatsiooni inhibeeriv ühend peab ELi väetisetootes esinema kontsentratsioonivahemikus, mis tagab sellise vähenemise. c) Ureaasi inhibeeriv ühend pärsib ELi väetisetootes sisalduva ureaasensüümi hüdrolüütilist toimet karbamiidile (CH4N2O) ja selle peamine otstarve on vähendada ammoniaagi lendumist. Võrreldes kontrollprooviga, millele ei ole lisatud ureaasi inhibeerivat ühendit, näitab ureaasi inhibeerivat ühendit sisaldav in vitro proov karbamiidi (CH4N2O) hüdrolüüsi kiiruse 20 %-list vähenemist, tuginedes 14 päeva pärast inhibeerivat ühendit sisaldava väetise kasutamist tehtud analüüsile, mis on 95 % usaldusväärsusega. Ureaasi inhibeeriv ühend peab ELi väetisetootes esinema kontsentratsioonivahemikus, mis tagab sellise vähenemise. Vähemalt 50 % ELi väetisetoote lämmastiku (N) üldsisaldusest koosneb lämmastikust (N) karbamiidi (CH4N2O) kujul.“;