ET Euroopa Liidu Teataja C 156/1

NÕUKOGU RESOLUTSIOON,

8. juuni 2010,

välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid ja alakapitaliseeritust käsitlevate eeskirjade Euroopa Liidus koordineerimise kohta

2010/C 156/01

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

TULETADES MEELDE komisjoni 19. detsembri 2006. aasta teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele „Liikmesriikide otsese maksustamise süsteemide koordineerimine siseturul” (1) ja 10. detsembri 2007. aasta teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele „Kuritarvituste vastaste meetmete kohaldamine otsese maksustamise valdkonnas Euroopa Liidus ja kolmandate riikide suhtes” (2) ning nõukogu 27. märtsi 2007. aasta järeldusi liikmesriikide otsese maksustamise süsteemide koordineerimise kohta siseturul,

TUNNISTADES, et on vaja leida õige tasakaal kahe eesmärgi vahel: kuidas võidelda kuritarvituste vastu ja kaitsta liikmesriikide maksubaase (avalik huvi) ning vältida samas ELis piiriülese tegevuse ebaproportsionaalseid piiranguid,

MÄRKIDES, et kuritarvituste vastased eeskirjad võivad esineda mitmesugusel kujul, näiteks kuritarvituste üldise kontseptsioonina, mis põhineb õigusaktidel või on arenenud välja kohtupraktikast, või konkreetsemate kuritarvituste vastaste sätetena, näiteks välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate sätetena; märkides lisaks, et mitmed liikmesriigid leiavad, et alakapitaliseeritust käsitlevad eeskirjad võivad aidata hoida ära kuritarvitusi; tuletades samuti meelde, et kuritarvituste vastased eeskirjad kavatsetakse lisada ettevõtete maksustamist käsitlevatesse ELi direktiividesse;

MÄRKIDES, et mõiste „alakapitaliseeritust käsitlevad eeskirjad” viitab käesolevas resolutsioonis alakapitaliseeritust käsitlevatele eeskirjadele, mis on mõeldud kuritarvitamise vältimiseks, mitte kõikidele alakapitaliseeritust käsitlevatele eeskirjadele üldiselt, ning võttes arvesse, et turuväärtuse põhimõtet järgivad alakapitaliseeritust käsitlevad eeskirjad võimaldavad ära hoida maksude vältimist või säilitada maksustamisalase pädevuse tasakaalustatud jaotust, või mõlemat,

LEIDES, et välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid ja alakapitaliseeritust käsitlevad eeskirjad võivad kujutada endast piiranguid aluslepingutes ettenähtud vabaduste kasutamisele, kui nendega kaasneb erinevus objektiivselt võrreldavate siseriiklike ja piiriüleste olukordade vahel,

TULETADES MEELDE, et Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktikast tulenevalt on aluslepingutes ettenähtud vabaduste piiramist ELis võimalik õigustada olulise avaliku huviga seotud põhjustega, näiteks vajadusega hoida ära maksustamise vältimist ja/või vajadusega säilitada maksustamisalase pädevuse tasakaalustatud jaotus liikmesriikide vahel, eeldusel et need piirangud on oma kavandatud eesmärgiga võrreldes proportsionaalsed ning et maksustamise vältimise ärahoidmine on täielikult kunstlike skeemidega seoses üldiselt õigustatud,

LEIDES, et riiklikud välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid ja alakapitaliseeritust käsitlevad eeskirjad võivad hõlmata kaitstuse kriteeriume, mille ületamisel on kuritarvituste tõenäosus kõige suurem, tingimusel et maksumaksjal võimaldatakse esitada tõendeid vastupidise kohta,

RÕHUTADES lisaks, et juhtpõhimõtted kujutavad endast üksnes poliitilist kohustust, mille rakendamine on jäetud iga liikmesriigi enda otsustada, ning seetõttu ei mõjuta need liikmesriikide õigusi ja kohustusi ega ka aluslepingus ettenähtud liikmesriikide ja liidu vastavat pädevust ning et eelkõige ei kohusta nad neid liikmesriike, kellel puuduvad käesolevas resolutsioonis osutatud eeskirjad, selliseid eeskirju kehtestama,

SOOVITAB liikmesriikidel järgida juhul, kui nad kohaldavad ELis välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid ja alakapitaliseeritust käsitlevaid piiriüleseid eeskirju, mis ei ole kohaldatavad sarnaste riigisiseste olukordade puhul, järgmisi juhtpõhimõtteid.

A. Välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade kohaldamisel hõlmab mittetäielik nimekiri näitajatest, mis annavad alust arvata, et kasumit võib olla kunstlikult kõrvale suunatud välismaisesse kontrollitavasse äriühingusse, eelkõige järgmist: a) puuduvad piisavalt põhjendatud majanduslikud või ärilised põhjused kasumi omistamiseks, mis ei kajasta seetõttu majanduslikku tegelikkust; b) korporatsioon ei ole sisuliselt tegelik ettevõte, mis kavatseb viia ellu tõelist majandustegevust; c) välismaise kontrollitava äriühingu poolt näiliselt teostatavad tegevused ja kõnealuse äriühingu füüsiline eksisteerimine ruumide, personali ja varustuse näol ei ole omavahel proportsionaalses vahekorras; d) mitteresidendist äriühing on ülekapitaliseeritud, sellel on märkimisväärselt rohkem kapitali, kui tema tegevuseks vajalik; e) maksumaksja osaleb skeemides, millel puudub majanduslik sisu, mille äriline otstarve on väike või puudub üldse või mis võivad olla vastuolus üldiste ärihuvidega, kui neid ei kasutata maksustamise vältimise eesmärgil.

B. Selliste alakapitaliseeritust käsitlevate eeskirjade puhul, mis järgivad turuväärtuse põhimõtet, toimub hindamine iga üksikjuhtumi puhul eraldi. Mittetäielik nimekiri näitajatest, mis osutavad kasumi kunstlikule üleviimisele, sisaldab eelkõige järgmist: a) võla osakaal on võrreldes omakapitaliga ülemäärane; b) äriühingu poolt tasutud intressi netomaksete summa ületab teatavat ärikasumi (EBIT – maksu- ja intressieelne kasum) või amortisatsioonieelse ärikasumi (EBITDA – ärikasum enne kulumit ja amortisatsiooni) künnist; c) äriühingu omakapitali osakaalu võrdlemine kogu kontserni vastava näitajaga tundub tõestavat, et võlg on ülemäärane,

RÕHUTAB asjaolu, et kuritarvituste vastaste meetmete tõhususe tagamisel võib osutuda esmatähtsaks halduskoostöö, ning rõhutab seetõttu, kui oluline on liikmesriikide poolt üksteisele antav abi kuritarvituslike skeemide avastamisel ja nende vastases võitluses.

(1) KOM(2006) 823 lõplik.

(2) KOM(2007) 785 lõplik.