A.

I lisa muudetakse järgmiselt. 1) Jaotises 1 asendatakse sõnad „II–XI ja XIII–XV lisa” sõnadega „II–XI ja XIII–XVIII lisa”. 2) Jaotist 2 muudetakse järgmiselt: a) sissejuhatavas osas asendatakse sõnad „II–XV lisa” sõnadega „II–XVIII lisa”; b) lõikele 3 lisatakse punkt j: „j) „mõõtmispunkt” – heiteallikas, mille puhul heite mõõtmiseks kasutatakse heitkoguste pidevseiresüsteeme (HPMS), või sellise torusüsteemi ristlõige, mille puhul CO2 voo määramiseks kasutatakse pidevseiresüsteeme.”; c) lisatakse lõige 7: „7. Seoses CO2 kogumisest, transpordist ja geoloogilisest säilitamisest tekkiva kasvuhoonegaaside heitega kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „CO2 geoloogiline säilitamine” – CO2 geoloogiline säilitamine direktiivi 2009/31/EÜ artikli 3 lõike 1 tähenduses; b) „säilitamiskoht” – säilitamiskoht direktiivi 2009/31/EÜ artikli 3 lõike 3 tähenduses; c) „säilitamiskompleks” – säilitamiskompleks direktiivi 2009/31/EÜ artikli 3 lõike 6 tähenduses; d) „CO2 transport” – CO2 torutransport geoloogiliseks säilitamiseks direktiivi 2009/31/EÜ kohaselt lubatud säilitamiskohas; e) „transpordivõrk” – transpordivõrk direktiivi 2009/31/EÜ artikli 3 lõike 22 tähenduses; f) „CO2 kogumine” – muudel juhtudel lenduva CO2 kogumine gaasivoost transpordiks ja geoloogiliseks säilitamiseks direktiivi 2009/31/EÜ kohaselt lubatud säilitamiskohas; g) „kogumiskäitis” – käitis, kus CO2 kogumine toimub; h) „väljapääsenud heitkogused” – ebakorrapärased või ettekavatsematud heitkogused allikatest, mida ei ole võimalik lokaliseerida või mis on individuaalseks seireks liiga erinevad või väikesed, näiteks heide rikkumata tihendite, ventiilide, vahepealsete kompressorjaamade ja vahepealsete säilitamisrajatiste kaudu; i) „väljalastud heitkogused” – väljutamiskoha määramise teel käitisest tahtlikult välja lastud heitkogused; j) „veesammas” – veesammas direktiivi 2009/31/EÜ artikli 3 lõike 2 tähenduses; k) „süsivesinike tõhustatud tootmine” – süsivesinike tootmine lisaks süsivesinikele, mida ekstraheeritakse looduslikult vee sissepritse teel või teiste moodustega; l) „leke” – geoloogilise säilitamise kontekstis leke direktiivi 2009/31/EÜ artikli 3 lõike 5 tähenduses.” 3) Jaotist 4 muudetakse järgmiselt: a) punktis 4.1 lisatakse teise lõigu järele järgmine lõik: „Kui tuvastatakse direktiivi 2009/31/EÜ kohased säilitamiskompleksi lekked, mis põhjustavad heiteid või CO2 pääsu veesambasse, käsitatakse neid asjakohase käitise puhul heiteallikatena, kohaldades sellekohast seiret vastavalt XVIII lisa sätetele. Lekke võib heiteallikate hulgast välja arvata, kui pädev asutus selle pärast direktiivi 2009/31/EÜ artikli 16 kohaste parandusmeetmete võtmist heaks kiidab ning lekke põhjustatud heidet või pääsu veesambasse enam ei täheldata.”; b) punkti 4.3 neljanda lõigu järele lisatakse järgmised lõigud: „o) vajaduse korral temperatuuri ja rõhu seireseadmete asukoht transpordivõrgus; p) vajaduse korral menetlused transpordivõrgu lekete vältimiseks, tuvastamiseks ja hindamiseks; q) transpordivõrkude puhul menetlused, mis tagavad CO2 tõhusa ülekande üksnes käitistesse, millel on kehtiv kasvuhoonegaaside heiteluba või kus mis tahes CO2 heite puhul toimib tulemuslik seire ja aruandlus vastavalt käesoleva lisa punktile 5.7; r) käesoleva lisa punkti 5.7 kohase CO2 ülekande puhul vastuvõtva ja ülekandva käitise tuvastamine. Kasvuhoonegaaside heiteluba omavate käitiste puhul on selleks direktiivi 2003/87/EÜ artikli 19 kohaselt määrusega sätestatud käitise identifitseerimiskood; s) vajaduse korral selliste pidevseiresüsteemide kirjeldus, mida kasutatakse käesoleva lisa punkti 5.7 kohaselt CO2 üle kandvate käitiste vahelistes CO2 ülekandepunktides; t) vajaduse korral võimalike lekete põhjustatud heite või veesambasse pääsenud CO2 kvantitatiivne hindamine, samuti lekete põhjustatud tegeliku heite või veesambasse pääsenud CO2 rakenduslik ja võib-olla ka kohandatud kvantitatiivne hindamine vastavalt XVIII lisale.”; c) punktis 4.3 asendatakse kuues lõik järgmisega: „Seiremeetodi kui seirekava osa oluline muudatus esitatakse pädevale asutusele heakskiitmiseks, kui see puudutab: — käitise tabelis 1 esitatud liigituse muutumist; — heite määramiseks kasutatud arvutusmeetodi asendamist mõõtmismeetodiga; — tegevusandmete või teiste parameetrite (vajadusel) mõõtemääramatuse suurendamist, mille tõttu võib muutuda määramistasand; — säilitamiskohtade lekete põhjustatud heite kvantitatiivse hindamise kasutamist või kohandamist.” 4) Jaotist 5 muudetakse järgmiselt: a) punkti 5.1 viimases lõigus pealkirja all „protsessi käigus tekkiv heide” asendatakse sõnad „II–XI lisa” läbivalt sõnadega „II–XI ning XVI, XVII ja XVIII lisa”; b) punkti 5.2 esimeses lauses asendatakse sõnad „II–XI ja XIV-XV lisa” sõnadega „II–XI ja XIV–XVIII lisa”. 5) Punkt 5.7 asendatakse järgmisega: „5.7. ÜLEKANTAV CO2 Kui pädev asutus selle heaks kiidab, võib käitaja arvutatud heitest arvata maha CO2, mis käitisest heitena ei eraldu, vaid viiakse käitisest välja: — puhta ainena või lähteainena, mida otseselt kasutatakse või seotakse toodetes, või — muusse kasvuhoonegaaside heiteluba omavasse käitisesse, kui ei kohaldata XVII või XVIII lisas sätestatud muid nõudeid, tingimusel, et mahaarvamine kajastub tegevuse ja käitise koguse vähenemisena aruandes, mille vastav liikmesriik esitab riikliku andmekogu kaudu Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaadile. Iga käitise puhul, millest CO2 välja viiakse või mis selle vastu võtab, antakse vastavate CO2 koguste kohta aru nii väljasaatva kui ka vastuvõtva käitise heitkoguste aruande täiendava kirjena. CO2 ülekandmisel teise käitisesse peab vastuvõttev käitis lisama saadud CO2 koguse oma arvutatud heitetasemele, kui ei kohaldata XVII või XVIII lisas sätestatud muid nõudeid. Liikmesriigid teatavad nii asjaomased väljasaatvad kui ka vastuvõtvad käitised komisjonile kooskõlas direktiivi 2003/87/EÜ artikliga 21. CO2 ülekandmise puhul kõnealuse direktiivi kohaldamisalas olevasse käitisesse tuvastab saatev käitis vastuvõtva käitise heitkoguste aastaaruandes vastuvõtva käitise identifitseerimiskoodiga vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 19 kohastele määruse sätetele. Vastuvõttev käitis tuvastab saatva käitise samal viisil. Ülekantud CO2-ks võib lugeda muu hulgas käitisest järgmisteks kasutusviisideks väljaviidud CO2: — puhas CO2, mida kasutatakse jookide gaseerimiseks; — puhas CO2, mida kasutatakse jahutamisel kuiva jääna; — puhas CO2, mida kasutatakse kustutusaine, külmutusaine või laborigaasina; — puhas CO2, mida kasutatakse vilja desinfitseerimiseks; — puhas CO2, mida kasutatakse toiduaine- või keemiatööstuses lahustina; — CO2, mida kasutatakse keemia- ja tselluloositööstuses lähteainena (nt uurea või karbonaatide asemel); — heitgaaside poolkuivpuhastamiseks kasutatavates pihustuskuivatuse absorbentides (SDAP) seotud karbonaadid; — kogumiskäitistesse üle kantud CO2; — kogumiskäitistest transpordivõrkudesse üle kantud CO2; — transpordivõrkudest säilitamiskohtadesse üle kantud CO2. Kui ei kohaldata muid tegevuspõhistes lisades esitatud nõudeid, määratakse aasta jooksul ülekantud CO2 või karbonaadi mass kindlaks maksimaalse mõõtemääramatusega (mis on väiksem kui 1,5 %) kas mahu- või massivoo vahetu mõõtmisega, kaalumise teel või kaudselt asjaomaste toodete massi alusel (nt karbonaadid või uurea), kui see on asjakohane ja sobiv. Kui ülekantava CO2 koguseid mõõdetakse nii väljasaatvas kui ka vastuvõtvas käitises, peavad saadetud ja vastuvõetud CO2 kogused olema vastavalt identsed. Kui koguste mõõtmistulemuste lahknevust on võimalik põhjendada mõõtesüsteemide määramatusvahemikuga, kasutatakse nii saatva kui ka vastuvõtva käitise heitkoguste aruannetes kahe mõõdetud väärtuse aritmeetilist keskmist. Heitkoguste aruanne hõlmab ka kinnitust, et nimetatud väärtus on kooskõlas saatva ja vastuvõtva käitise vastavate näitajatega. Mõõdetud väärtus kajastatakse täiendava kirjena. Kui koguste mõõtmistulemuste lahknevust ei ole võimalik põhjendada mõõtesüsteemide määramatusvahemikuga, viivad asjaomaste käitiste käitajad mõõdetud väärtused vastavusse konservatiivseid kohandusi kasutades (st vältides heitkoguste alahindamist). Vastavusse viimise peavad õigeks tunnistama saatva ja vastuvõtva käitise kontrollijad ning selle peab heaks kiitma pädev asutus. Kui osa ülekantud CO2-st on saadud biomassist või kui käitisele kehtivad direktiivi 2003/87/EÜ sätted vaid osaliselt, arvab käitaja maha üksnes ülekantud CO2 vastava massiosa, mis pärineb direktiivis käsitletud tegevustes kasutatud fossiilsetest kütustest ja materjalidest. Rakendatakse pädeva asutuse poolt heakskiidetud konservatiivseid meetodeid. Kui saatvas käitises kasutatakse mõõtmismeetodit, kajastab nii saatev kui ka vastuvõttev käitis biomassist pärineva saadetud/vastuvõetud CO2 kogumahtu aruande täiendava kirjena. Vastuvõttev käitis ei pea sel eesmärgil omapoolseid mõõtmisi korraldama, vaid esitab saatva käitise andmed biomassist pärineva CO2 koguse kohta.” 6) Punkti 6.3 alapunkti c lõigus 3 asendatakse sõnad „II–XI lisa” sõnadega „II–XI ning XVI, XVII ja XVIII lisa”. 7) Punkti 7.1 viiendas lõigus asendatakse sõnad „II–XI ja XIV–XV lisa” sõnadega „II–XI ja XIV–XVIII lisa”. 8) Jaotist 8 muudetakse järgmiselt: a) punkti 5 alapunktis 6 asendatakse sõnad „I–XI lisa” sõnadega „I–XI ning XVI, XVII ja XVIII lisa”; b) punkti 5 lõppu lisatakse uus alapunkt: „10) vajaduse korral CO2 kogus, mis saadetakse teise käitisesse või saadakse teisest käitisest, teatades käitise identifitseerimiskoodi vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 19 kohastele määruse sätetele.”; c) lisatakse uus punkt 6: „Pädev asutus võib lubada CO2 säilitamiskohtade käitajatel peale nende sulgemist esitada heitkoguste lihtsustatud aruanded, mis sisaldavad vähemalt alapunktides 1 ja 9 nimetatud elemente, kui kasvuhoonegaaside heiteluba ei hõlma heiteallikaid.” 9) Jaotise 9 lõppu lisatakse järgmine uus lõik: „CO2 kogumise, transpordi ja geoloogilise säilitamisega seoses tuleb alles hoida järgmine täiendav teave: — vajaduse korral dokumendid säilitamiskompleksi viidud CO2 koguse kohta CO2 geoloogilise säilitamisega tegelevate käitiste kaupa; — vajaduse korral transpordivõrgu representatiivsed koondandmed rõhu ja temperatuuri kohta; — vajaduse korral säilitamisloa koopia, sealhulgas heakskiidetud seirekava vastavalt direktiivi 2009/31/EÜ artiklile 9; — vajaduse korral direktiivi 2009/31/EÜ artikli 14 kohaselt esitatud aruanded; — vajaduse korral direktiivi 2009/31/EÜ artikli 15 kohase kontrollimise aruanded; — vajaduse korral dokumendid direktiivi 2009/31/EÜ artikli 16 kohaselt võetud parandusmeetmete kohta.”