Nõukogu määrus (EÜ) nr 2325/2003,

17. detsember 2003,

millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2561/2001, mille eesmärk on soodustada kuni 1999. aastani Marokoga sõlmitud kalanduskokkuleppe kohaldamisalas olevate kalalaevade ja kalurite tegevuse ümberkorraldamist

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 36 ja 37,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]

võttes arvesse regioonide komitee arvamust

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Ühenduse ja Maroko Kuningriigi vahelisi merekalapüügialaseid suhteid käsitleva kokkuleppe kehtivus lõppes 30. novembril 1999. aastal. Seetõttu olid nimetatud kokkuleppe alusel tegutsenud üle 400 kalalaeva ja umbes4300 kalurit sunnitud kõnealusel kuupäeval peatama kalapüügi.

(2) Nõukogu määrusega (EÜ) nr 2561/2001 [3] kehtestati laevaomanikele ja kaluritele, kes olid kuni 1999. aastani Marokoga sõlmitud kalanduskokkuleppe kohaldamisalas, erandid määrusest (EÜ) nr 2792/1999 [4], mis kehtivad teatavate lisatasude ja riigiabi puhul, mis on antud 1. juulist 2001 kuni 30. juunini 2003 tehtud haldusotsuse alusel. Sama määrusega kehtestati erimeede, et täiendada meetmeid, mida võetakse asjaomastes liikmesriikides seoses struktuurifondidelt saadava abiga, kuna Marokoga sõlmitud kalanduskokkulepet ei ole uuendatud.

(3) Kalurid, keda kõnealuse kalanduskokkuleppe uuendamata jätmine mõjutab, võivad selle tulemusena, et nende laev korraldatakse ümber muuks tegevuseks, jääda töötuks, niisamuti kui kalurid, kelle laev on lõplikult peatanud oma tegevuse. Kõigi kalurite võrdse kohtlemise tagamiseks tuleks teha erand sätetest, mille tingimuste kohaselt võib kalurile maksta ühekordset hüvitist üksnes eeldusel, et kalalaev, millel nad töötasid, on lõplikult peatanud oma tegevuse.

(4) Määruse (EÜ) nr 2792/1999 artikli 12 lõike 4 punktis c viidatud ühe aasta pikkust minimaalset aega, mille jooksul kalur ei tohi uuesti töötada oma kutsealal ilma, et temalt nõutaks pro rata temporis põhimõttel saadud hüvitise tagasimaksmist, tuleks arvestada alates 1. jaanuarist 2002, millest alates tegevuse ajutise katkestamise eest ei tohi enam hüvitisi maksta, mitte kuupäevast, mil hüvitis tegelikult maksti.

(5) Praegu kehtivaid tähtaegu silmas pidades tuleks 12 kuu võrra pikendada kõigi haldusotsuste tähtaegu, kulutuste abikõlblikkuse lõppkuupäeva ja lõppsumma väljamaksetaotluse esitamise lõppkuupäeva, et oleks võimalik kohaldada ülalmainitud muudatusi,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 2561/2001 muudetakse järgmiselt.

1. Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:

a) lõike 1 punkt d asendatakse järgmisega:

"d) kalurile tehtava ühekordse väljamakse korral:

i) suurendatakse artikli 12 lõike 3 punktides b ja c nimetatud maksimaalset abikõlblikku kulu 20 % võrra;

ii) ei kohaldata artikli 12 lõike 3 punktis b sätestatud nõuet, et abisaajad peavad olema töötanud kalalaeval, mis on artikli 7 kohaselt lõplikult peatanud oma tegevuse;

iii) arvestatakse artikli 12 lõike 4 punktis c viidatud ühe aasta pikkust minimaalset aega alates 1. jaanuarist 2002;"

b) lõige 2 asendatakse järgmisega:

"2. Lõikes 1 ettenähtud erandsätteid kohaldatakse ainult nende lisatasude ja selle riigiabi suhtes, mis on antud artiklis 6 nimetatud asutuste 1. juulist 2001 kuni 30. juunini 2003 tehtud haldusotsuse alusel. Kõnealust ajavahemikku pikendatakse artikli 12 lõike 3 punktides a, b ja c viidatud hüvitiste puhul 30. juunini 2004."

2. Artikli 5 lõige 4 asendatakse järgmisega:

"4. Ühendus võib käesoleva meetme alusel rahastada lõpliku abisaaja kulutusi alates 1. juulist 2001. Kulutusi võib rahastada 31. detsembrini 2003. Kõnealust tähtaega pikendatakse artikli 12 lõike 3 punktides a, b ja c viidatud hüvitiste puhul 31. detsembrini 2004.

Lõppsumma väljamaksetaotluse komisjonile esitamise viimane kuupäev on 30. juuni 2004. Kõnealust tähtaega pikendatakse artikli 12 lõike 3 punktides a, b ja c viidatud hüvitiste puhul 30. juunini 2005."

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 17. detsember 2003

Nõukogu nimel

eesistuja

G. Alemanno

[1] Arvamus on esitatud 4. detsembril 2003 (Euroopa Liidu Teatajas veel avaldamata).

[2] Arvamus on esitatud 29. oktoobril 2003 (Euroopa Liidu Teatajas veel avaldamata).

[3] EÜT L 344, 28.12.2001, lk 17. Määrust on muudetud määruse (EÜ) nr 2372/2002 artikliga 6 (EÜT L 358, 31.12.2002, lk 81).

[4] EÜT L 337, 30.12.1999, lk 10. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2369/2002, (EÜT L 358, 31.12.2002, lk 49).

--------------------------------------------------