ET Euroopa Liidu Teataja L 351/1

KOMISJONI OTSUS (EL) 2016/2326,

21. oktoober 2015,

riigiabi SA.38375 (2014/C ex 2014/NN) kohta, mida Luksemburg andis Fiatile

(teatavaks tehtud numbri C(2015) 7152 all)

(Ainult prantsuskeelne tekst on autentne)

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku (1),

võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,

olles kutsunud huvitatud isikuid esitama oma märkusi vastavalt eespool nimetatud sätetele (2) ja võttes neid märkusi arvesse

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

(1) 19. juuni 2013. aasta kirjaga edastas komisjon Luksemburgile teabenõude, mis hõlmas üksikasjalikku teavet liikmesriigi tavade kohta maksuotsuste (3) valdkonnas.

(2) 17. juuli 2013. aasta kirjaga andsid Luksemburgi ametiasutused üldise vastuse ning esitasid osa nõutud teabest. Eeskätt sisaldas nende vastus kirjeldust, milles selgitati õiguslikke põhimõtteid ja riiklikke eeskirju, mis on Luksemburgi maksuameti (otseste maksude osakonna) jaoks siduvad seoses ettevõtete maksustamise kohta tehtavate eelotsustega („maksuotsused“ (4)) ning vastuses selgitati sellise otsuse saamiseks kohaldatavat menetlust ja maksukohustuslase esitatavaid andmeid ning täpsustati, kas maksuameti vastuvõetud maksuotsused kuuluvad avaldamisele või mitte. Luksemburgi ametiasutused ei vastanud komisjoni nõudele esitada nimekiri 2010., 2011. ja 2012. aastal maksuameti tehtud maksuotsuste kohta, samuti ei esitanud nad muud olulist teavet, nagu kõnealuste maksuotsustega hõlmatud äriühingute nimed, nende tegevusvaldkond, maksuotsuste kuupäevad ja kestus ning maksuotsustega hõlmatavate tehingute liik.

(3) 30. augusti 2013. aasta kirjaga saatis komisjon Luksemburgi ametiasutustele meeldetuletuse seoses nõudega esitada nimekiri 2010., 2011. ja 2012. aastal tehtud maksuotsuste kohta (5).

(4) 20. ja 23. septembri 2013. aasta kirjadega väljendasid Luksemburgi ametiasutused kahetsust, et teatav komisjoni teabenõudega seotud teave on avaldatud ajakirjanduses. Lisaks sellele vaidlustasid nad komisjoni teabenõude õigusliku aluse.

(5) 2. oktoobri 2013. aasta kirjaga vastas komisjon Luksemburgi ametiasutustele, tuues välja õigusliku aluse, mis võimaldab tal alustada Luksemburgi maksuotsuste valdkonnas kohaldatavate tavade suhtes omal initsiatiivil uurimist, ning määras uue tähtaja maksuotsuste nimekirja esitamiseks.

(6) 11. oktoobril 2013 toimus Luksemburgi ametiasutuste ja komisjoni kohtumine. Sama aasta 14. oktoobril väljendasid Luksemburgi ametiasutused oma kirjas kahtlust selle üle, et komisjoni osutatud õiguslik alus võimaldab põhjendada nõutud teabe laiaulatuslikku ja üldist laadi. Komisjon esitas oma vastuse 15. oktoobri 2013. aasta kirjaga.

(7) Luksemburgi ametiasutuste ja komisjoni vahel leidis aset uus kirjavahetus (Luksemburgi 11. novembri ja 2. detsembri 2013. aasta kirjad ning komisjoni 14. novembri ja 12. detsembri 2013. aasta kirjad), milles Luksemburgi ametiasutused selgitasid, et seoses uue valitsuse moodustamisega ei ole neil võimalik teabenõudele vastata. Sellega seoses pikendas komisjon vastamise tähtaega kuni 15. jaanuarini 2014, täpsustades oma kahes kirjas, et ta võib olla sunnitud väljastama teabe esitamise korralduse, kui teabenõue jääb vastamata.

(8) 15. jaanuari 2014. aasta kirjaga esitasid Luksemburgi ametiasutused 22 maksuotsust, mis hõlmasid ajavahemikku 2010–2013, kuid maksukohustuslaste nimed olid neist dokumentidest eemaldatud. Luksemburgi ametiasutuste väitel olid need 22 maksuotsust, millest üks hõlmas siirdehindade eelkokkulepet, mis oli adresseeritud äriühingule „FFT“ („FFT eelkokkulepe“ või „vaidlusalune maksuotsus“), Luksemburgi kohaldatud maksuotsuste menetluse seisukohalt esinduslikud.

(9) FFT eelkokkulepe hõlmas järgmisi dokumente (6): a) [maksunõustaja] (*1)14. märtsi 2012. aasta kiri tema kliendi FFT nimel, mis hõlmas Luksemburgi maksuametile esitatud taotlust siirdehindade kokkuleppe sõlmimiseks; b) siirdehindade valdkonda käsitlev aruanne, mis hõlmab siirdehindade analüüsi ja mille on koostanud maksunõustaja FFT eelkokkuleppe toetuseks („siirdehindade aruanne“); c) Luksemburgi maksuameti 3. septembri 2012. aasta kiri, millega maksuamet nõustub maksunõustaja ettepanekus sisalduva siirdehindade kokkuleppega.

(10) 7. märtsi 2014. aasta kirjaga palus komisjon Luksemburgi ametiasutustel kinnitada, et FFT eelkokkuleppes nimetatud maksukohustuslase FFT näol on tegemist ettevõttega „Fiat Finance and Trade Ltd“. Komisjon märkis esitatud andmete põhjal ühtlasi, et ta ei saa välistada, et FFT eelkokkuleppe näol on tegemist FFT-le antud riigiabiga, mis on siseturuga kokkusobimatu. Komisjon palus Luksemburgi ametiasutustel esitada FFT eelkokkuleppe hindamiseks täiendavat vajalikku teavet. Kuivõrd Luksemburgi ametiasutused ei vastanud sellele kirjale, saatis komisjon 7. aprillil 2014 vastavasisulise meeldetuletuse (7).

(11) 24. aprillil 2014 vastasid Luksemburgi ametiasutused 7. märtsi 2014. aasta kirjale ja kinnitasid, et neil ei ole mingit kasulikku täiendavat teavet seoses FFT eelkokkuleppe hindamisega. Seoses küsimusega, kas „FFT“ näol on tegemist ettevõttega Fiat Finance and Trade Ltd, osutasid Luksemburgi ametiasutused Luksemburgi õigussüsteemi konfidentsiaalsussätetele ja väitsid, et need sätted ei võimalda neil kinnitada kõnealuse maksukohustuslase identiteeti.

(12) 24. märtsil 2014 võttis komisjon nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 (8) artikli 10 alusel vastu teabe esitamise korralduse ning nõudis Luksemburgi ametiasutustelt põhjenduses 2 osutatud maksuotsuste nimekirja esitamist.

(13) 11. juuni 2014. aasta otsusega algatas komisjon seoses FFT eelkokkuleppega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud ametliku uurimismenetluse („menetluse algatamise otsus“) (9). Menetluse algatamise otsusele oli lisatud teabe väljastamist kohustav otsus („korralduse tegemise otsus“), millega pandi Luksemburgile kohustus esitada ühe kuu jooksul alates kõnealusest otsusest teatamisest kõik dokumendid ja andmed ning kogu teabe, mis võimaldab komisjonil teha otsuse väidetava abi kohta ning abi olemasolu korral määrata kindlaks, kas see abi on siseturuga kokkusobiv. Eeskätt nõudis komisjon, et Luksemburg kinnitaks meetmest kasusaaja identiteeti.

(14) 14. juuli 2014. aasta kirjaga esitas Luksemburg oma märkused menetluse algatamise otsuse kohta. Luksemburg väitis ühtlasi, et kuivõrd komisjon ei suutnud riigiabi olemasolu tõendada, ei pea Luksemburg vastama menetluse algatamise otsuses ja korralduse tegemise otsuses esitatud küsimustele.

(15) 14. augusti 2014. aasta kirjaga palus komisjon Luksemburgi esitada talle puuduv teave, millele osutatakse menetluse algatamise otsuses ja teabe esitamise korralduses. Komisjon küsis Luksemburgilt samuti nõusolekut pöörduda määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 6a alusel otse FFT poole, et saada vastused vastamata küsimustele.

(16) 3. septembril 2014 vastas Luksemburg osaliselt seni vastamata küsimustele ja märkis, et osa nõutud andmete näol on tegemist FFT ärisaladustega, mille avaldamiseks Luksemburgil ei ole õigust. Lisaks sellele kinnitas Luksemburg, et FFT näol on tegemist ettevõttega Fiat Finance and Trade Ltd., ja andis komisjonile loa esitada küsimused otse FFT-le.

(17) 17. oktoobril 2014 avaldati menetluse algatamise otsus Euroopa Liidu Teatajas (10). Komisjon kutsus huvitatud kolmandaid isikuid üles esitama kõnealuse meetme kohta märkusi. Komisjon sai FFT märkused 30. oktoobri 2014. aasta kirjaga.

(18) 22. detsembril 2014 esitas Luksemburg maksuotsustest kasusaajate nimekirja, mille kohta komisjon oli 19. juuni 2013. aasta kirjaga esitanud teabenõude. Selles nimekirjas olid esitatud Luksemburgi maksuameti 2010., 2011. ja 2012. aastal tehtud maksuotsused.

(19) 5. jaanuari 2015. aasta kirjaga esitas Luksemburg oma kommentaarid menetluse algatamise otsust käsitlevate märkuste kohta.

(20) 12. veebruaril 2015 võttis komisjon vastu otsuse, millega teavitati Luksemburgi, et määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 6a kohaselt on komisjon tuvastanud, et vaidlusaluseid maksuotsuseid hõlmav ametlik uurimismenetlus ei ole siiani tõhusalt toiminud. Sellel alusel ja pärast Luksemburgilt saadud luba (11) sai komisjon suunata oma küsimused otse FFT-le.

(21) 20. veebruari 2015. aasta kirjadega edastas komisjon Luksemburgile ja FFT-le teabenõude. FFT-le saadetud teabenõude alus oli määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 6a lõige 6.

(22) 24. veebruari 2015. aasta kirjaga vastas Luksemburg komisjoni 12. veebruari 2015. aasta otsusele ning väljendas oma vastuses hämmingut kõnealuse juhtumiga seotud menetluse käigu üle ning avaldas kahtlust seoses menetluse ebatõhusust puudutava väitega, võttes arvesse teabe suurt mahtu, mille Luksemburg oli esitanud menetluse käigus komisjonile.

(23) 26. veebruari ja 3. märtsi 2015. aasta e-kirjadega palus FFT selgitusi teabenõude kohta, paludes ühtlasi vastamiseks ajapikendust, mida komisjon 5. märtsi 2015. aasta e-kirjaga võimaldas.

(24) Komisjon vastas Luksemburgi 24. veebruari 2015. aasta kirjale 5. märtsi 2015. aasta kirjaga.

(25) 23. märtsil 2015 (12) palus komisjon Luksemburgil vastuseks Luksemburgi 22. detsembril 2014 edastatud maksuotsuste nimekirjale esitada täiendavat teavet 2010., 2011. ja 2012. aasta maksuotsuste kohta. Eeskätt palus komisjon Luksemburgil täpsustada, millised maksuotsused olid seotud rahaliste vahendite haldamisega ja millised hõlmasid integreerimata või iseseisvaid äriühinguid. Komisjon palus Luksemburgil samuti edastada teatava arvu maksuotsuseid, mis hõlmasid konkreetsete äriühingute teatavaid kontserne.

(26) Luksemburg vastas komisjoni 20. veebruari 2015. aasta teabenõudele 24. märtsi 2015. aasta kirjaga (13).

(27) FFT vastas komisjoni 20. veebruari 2015. aasta teabenõudele 31. märtsi 2015. aasta kirjaga. Vastus hõlmas muu hulgas Fiati kontserni suuniseid siirdehindade valdkonnas.

(28) 23. aprillil 2015 esitas Luksemburg täiendavat teavet 1 900 maksuotsuse kohta, mis hõlmasid ka 22. detsembri 2014. aasta vastuses esitatud otsuseid. Luksemburg märkis, et kolm loetletud maksuotsustest puudutasid rahaliste vahendite haldamist: kaks neist olid vastu võetud 2010. aastal ja üks 2011. aastal. 23. märtsil 2015 palus komisjon esitada kaks neist maksuotsustest, kuna need hõlmasid 23. märtsi 2015. aasta teabenõudes nimetatud äriühinguid.

(29) 27. aprillil 2015 toimus FFT, Luksemburgi ametiasutuste ja komisjoni kohtumine.

(30) 4. juunil 2015 esitas Luksemburg komisjoni 23. märtsil 2015 nõutud täiendava teabe 5 327 maksuotsuse kohta, mis hõlmasid ka 22. detsembri 2014. aasta vastuses loetletud otsuseid. Seejuures teatas Luksemburg, et veel kümme maksuotsust puudutasid rahaliste vahendite haldamist […]. Täiendavalt esitati komisjonile 25. juunil 2015 maksuotsus äriühingu G kohta.

(31) 18. juunil 2015 edastas Luksemburg maksuotsuse äriühingu E kohta (2011. aasta maksuotsus).

(32) 10. juuli 2015. aasta kirjaga edastas Luksemburg väited, mille kohaselt ei peaks komisjon negatiivse lõppotsuse korral meetmest kasu saajalt tagasiulatuvalt, st kuni maksuotsuse tegemise kuupäevani võimalikku abi sisse nõudma.

(33) 15. juulil 2015 toimus kohtumine, millel osalesid ettevõtte Fiat S.p.A õigusjärglasest ettevõtte Fiat Chrysler Automobiles N.V finantsdirektor ning Luksemburgi ametiasutuste ja komisjoni esindajad.

2. MEETME KIRJELDUS

2.1. Abisaaja kirjeldus

(34) FFT kuulub Fiati kontserni. Vaidlusaluse maksuotsuse tegemise ajajärgul hõlmas Fiati kontsern Itaalia õiguse alusel asutatud ettevõtet Fiat S.p.A, mille peakorter oli Torinos, ning kõiki ettevõtte Fiat S.p.A. kontrollitavaid ettevõtteid (mida käesolevas otsuses nimetatakse ühiselt nimega „Fiat“ või „Fiati kontsern“). Pärast ettevõtte Fiat S.p.A ühinemist ettevõttega Fiat Investments N.V. 12. oktoobril 2014, sai ettevõtte Fiat S.p.A. õigusjärglaseks ettevõte Fiat Chrysler Automobiles N.V. (14).

(35) Fiat tegeleb tööstusliku tegevusega ja finantsteenuste pakkumisega autosektoris. Fiati tegevuse täpsema kirjeldusega tutvumiseks osutab komisjon menetluse algatamise otsuse põhjendustele 20 ja 21.

(36) FFT tegeleb Fiati kontserni kuuluvatele ja (peamiselt) Euroopas (välja arvatud Itaalias) asuvatele äriühingutele likviidsusjuhtimise ja rahastamisega seotud teenuste pakkumisega; samuti juhib ta mitme rahaliste vahendite ühendatud juhtimissüsteemiga seotud struktuuri tegevust, kes teenindavad Ühendkuningriigis, Taanis, Belgias, Madalmaades, Šveitsis, Austrias, Saksamaal ja Hispaanias asuvaid Fiati kontserni kuuluvaid äriühinguid. FFT tegutseb Luksemburgi kaudu, kus asub tema peakorter, ning tema tegevust vahendavad kaks filiaali, millest üks asub Londonis (Ühendkuningriik) ja teine Madridis (Hispaania).

(37) Siirdehindade aruanne, mille Luksemburg esitas komisjonile 15. jaanuaril 2014, sisaldab FFTd hõlmavat teavet, mis on kokkuvõtlikult esitatud põhjendustes 38–51 (15).

(38) Fiat otsustas tsentraliseerida finantstegevuse ja likviidsusjuhtimise, mille tulemusena kõik rahastamise, äriühingutele osutatavate finantsteenuste, pangasuhete, valuuta- ja intressiriskide, rahaliste vahendite ühendatud juhtimise süsteemi, rahaturgudele suunatud tegevuse, rahavoogude juhtimise, raha vastuvõtmise ja väljamaksmisega seotud toimingud koondati „rahalisi vahendeid haldavatesse äriühingutesse“.

(39) Äriühingud, kes tegelevad rahaliste vahendite haldamisega, on järgmised: — Fiat Finance S.p.A. („FF“) on Itaalias registreeritud äriühing, kelle ülesanne on koordineerida Itaalias asuvate Fiati kontserni kuuluvate äriühingute finantstehinguid; — FFT tegeleb Fiati kontserni kuuluvate Euroopas (välja arvatud Itaalias) asuvate äriühingute rahaliste vahendite haldamisega; — Fiat Finance North America, Inc. („FFNA“) tegeleb Fiati kontserni kuuluvate Ameerika Ühendriikides asuvate äriühingute rahaliste vahendite haldamisega; — Fiat Finance Canada Ltd. („FFC“) tegeleb Fiati kontserni kuuluvate Kanadas asuvate äriühingute rahaliste vahendite haldamisega; — Fiat Finanças Brasil Ltda („FFB“) tegeleb Fiati kontserni kuuluvate Brasiilias asuvate äriühingute rahaliste vahendite haldamisega.

(40) Piiriülesed tehingud, milles FFT osaleb, võib jaotada kahte põhikategooriasse: — rahaliste vahendite haldamisega tegelevate äriühingute vahelised (sektorisisesed) tehingud — T1 – äriühingute vahelised laenud FFT-lt FFile: FFT finantsallikad põhinevad võlakirjadel, pankade krediidiliinidel ja äriühingute vahelistel deposiitidel; — T2 – äriühingute vahelised laenud FFNAlt FFT-le: FFNA finantsallikad põhinevad peamiselt tagatisega võlakirjadel. — Rahaliste vahendite haldamisega tegelevate äriühingute ja Fiati kontserni kuuluvate äriühingute vahelised (kontsernisisesed) tehingud — T3 – tehingud (laenud/deposiidid) FFT ja teistes (peamiselt Euroopa) riikides asuvate kontserni kuuluvate äriühingute vahel; — T4 – Fiat S.p.A tagatised (16) FFT ja FFNA väljastatud võlakirjadele, kahepoolsed krediidiliinid ja ad hoc rahastamiskavad (nt Prantsusmaal FFT-le väljastatud kommertsväärtpaberid).

(41) Allpool esitatud joonisel on kirjeldatud rahastamistoiminguid (T1 kuni T3). Peamised kontsernisisesed piiriülesed tehingud

(42) Vaadeldes täidetavaid ülesandeid, ilmneb, et FFT tegutses valdkondades, mis hõlmasid turupoolset rahastamist, likviidsetesse varadesse tehtavaid investeeringuid, suhteid finantsturgudel tegutsevate ettevõtetega, kontserni kuuluvatele äriühingutele koordineerimis- ja finantsnõustamisteenuste pakkumist, kontserni äriühingute rahavoogude juhtimise teenuseid, ettevõtetevahelist lühiajalist ja keskpika tähtajaga rahastamist ning koordineerimistegevust teiste finantsettevõtetega.

(43) Turupoolse rahastamise ja likviidsetesse varadesse tehtavate investeeringute puhul on FFT ülesanne koondada rahalisi vahendeid selleks, et toetada kontserni kuuluvate äriühingute tehinguid ja majanduskasvu ning selle alusel neisse äriühingutesse investeerida. Finantsriskide juhtimise valdkonnas järgib FFT asjaomaste kontsernisiseste strateegiate alusel koostatud suuniseid (valuuta- ja intressiriskid). FFT rahastamine toimub selliste instrumentide abil, nagu võlakirjade emiteerimine („Global Medium Term Note“ („GMTN“) kaudu, mille puhul FFT on koos FFNA ja FFCga emitent), tähtajalised pangalaenud, sihtotstarbelised või mittesihtotstarbelised krediidiliinid jne. Likviidsete varade haldamise valdkonnas investeerib FFT ülemäärased rahalised vahendid esimese järgu pangaasutustesse või kõrgelt hinnatud likviidsusfondidesse.

(44) Valuutariskide haldamise valdkonnas kasutab FFT eeskätt valuutaforvardeid ja vahetuslepinguid. Valuutariskid on olulisel määral seotud varade ja kohustuste erineva kestusega ning haldamisega. FFT kasutab peamiselt intressimäära vahetuslepinguid ja intressiforvardeid.

(45) Suhete puhul finantsturgudel tegutsevate ettevõtetega suhtleb FFT koos FFiga turgude ja finantseerimisasutustega, et anda neile kontserni maksujõulisust ja finantsseisundit tõestavat teavet.

(46) Kontserni kuuluvatele äriühingutele koordineerimisteenuste osutamise ja finantsnõustamiste valdkonnas on FFT ülesanne pakkuda neile äriühingutele finantsabi, uurida nende rahastamisvajadusi, määrata kindlaks parimad finantslahendused, sõlmida rahastamislepinguid ja kontrollida finantsinstrumentide asjakohasust vastavalt kontserni kuuluvate äriühingute vajadustele.

(47) FFT jälgib kontserni kuuluvate äriühingute rahavoogusid, rahastamisvajadusi ja likviidsust, et optimeerida kontserni omavahendite kasutamise tõhusust ja asjakohasust. FFT juhib mitme rahaliste vahendite ühendatud süsteemiga seotud struktuuri tegevust Ühendkuningriigis, Taanis, Belgias, Madalmaades, Šveitsis, Austrias, Saksamaal ja Hispaanias. Üldise finantspositsiooni haldamiseks koondatakse eri riikide finantssaldod iga päev FFT keskkontole. Konkreetsemalt toimuvad kontserni kuuluvate äriühingute (pankades avatud) arvelduskontodel nende tavapärase tegevuse käigus sisse- ja väljamaksed. Päeva lõpus on kontserni kuuluvate äriühingute arvelduskontodel negatiivne või positiivne saldo. Mõlemal juhul kaetakse nende kontode seis automaatselt igas riigis avatud FFT keskkonto abil. Seejärel suunatakse eri riikide keskkontode summad (positiivsed või negatiivsed) käsitsi tehtavate ülekannete abil ühtsele keskkontole. Sellest tulenevalt nullitakse iga päev kontserni kuuluvate äriühingute arvelduskontod. Võttes arvesse jooksvate kontode igapäevast seisu, toimub rahaliste vahendite ühendatud süsteemi kuuluvate kontserni äriühingute intresside krediteerimine või debiteerimine, mida arvestatakse vastavalt ettevõtetevahelisele tariifitabelile.

(48) Kontsernisiseste laenude intressimäär on määratud kindlaks nii, et see vastab kontserni kapitali kaalutud keskmisele hinnale, millele on lisatud marginaal. Deposiitide intressimäär on kontserni likviidsusstrateegia kohaselt määratud kindlaks riskivaba määra alusel, millele on lisatud pankade lühiajaliste deposiitide marginaal.

(49) Äriühingutevahelisel lühiajalise ja keskpika tähtajaga rahastamisel ning tegevuse koordineerimisel teiste finantsasutustega toimib FFT järgmiselt: esitaks annab FFT kontserni kuuluvate äriühingute käsutusse fondid, mida rahastati suures ulatuses reguleeritud turgude (kohustuslikud tehingud) hulgitingimustele vastavalt või finantseerimisasutustega sõlmitud lepingute alusel; teiseks toimuvad rahaülekanded finantsettevõtete vahel, mis vastavad kontserni kuuluvate äriühingute vajadustele, ilma et oleks vaja kasutada turutehinguid, kui kontserni üldine finantsseisund on positiivne.

(50) Rahalisi vahendeid haldavate äriühingute peamised riskid, mis on esitatud siirdehindade aruandes, on järgmised. — Tururisk: FFT hindab regulaarselt intressi- ja valuutariske (et need täies ulatuses katta) ning kindlustab end nende riskide vastu, kasutades tuletisfinantsinstrumente vastavalt kontserni riskihaldusstrateegiale. Riskide katmiseks kasutatavad instrumendid on eeskätt tavalised vahetuslepingud, valuutaforvardid ja intressimäära vahetuslepingud. — Pangadeposiitide või muude samalaadsete lühiajaliste investeeringutega seotud krediidiriskid: siirdehindade aruandes on kinnitatud, et selle riski osatähtsus on väiksem, kuna FFT peab läbirääkimisi üksnes suurte finantseerimisasutustega ning lisaks sellele hajutab rahaliste vahendite paigutamist. Kontserni varasid see risk ei hõlma, kuna kontserni huvides on toetada rahaliselt kõiki kontserni kuuluvaid äriühinguid; (17) aja jooksul ei ole kontsernis esinenud mitte ühtegi maksejõuetuse juhtumit; kontserni kuuluvad äriühingud ei registreeri halbade laenudega seotud kulutusi kontserni võlgnevustena. — Kolmandate isikutega (pankadega) seotud tuletisinstrumentide varadest tulenev vastaspoole risk: selle riski osatähtsus on väiksem, kuna FFT peab läbirääkimisi üksnes suurte finantseerimisasutustega ning lisaks on tuletisinstrumentidega seotud tehingud hajutatud mitmete asutuste vahel. Kontserni varasid see risk ei hõlma eespool esitatud põhjustel. — Operatsioonirisk: FFT teostab oma finantstehinguid vastavalt Fiat S.p.A. kindlaksmääratud suunistele ja menetlustele. Finantstegevus on allutatud süstemaatilisele järelevalvele ning selle suhtes kohaldatakse riskihaldusmenetlusi, et vältida igapäevase tegevuse käigus tehtavaid vigu.

(51) FFT haldab märkimisväärselt suurt finantsvara, mis on eeskätt seotud kontserni kuuluvate äriühingute vaheliste laenudega, kontserni kuuluvate äriühingute võlgadega ja vähemal määral pangadeposiitidega. FFT kasutab infosüsteeme, mis on vajalikud igapäevaste tehingute tegemiseks ja finantsturgude tulemuste jälgimiseks.

2.2. Vaidlusalune maksuotsus

(52) Käesolev otsus hõlmab FFT eelkokkulepet, siirdehindade valdkonnas tehtud maksuotsust, mille Luksemburg võttis vastu FFT kasuks 3. septembri 2012. aasta kirjaga. Vaidlusaluse maksuotsuse puhul on kasutatud Fiati kontserni maksunõustaja soovitatud meetodit FFT kasumi kasutamiseks Fiati kontsernis ja see võimaldab määrata igal aastal kindlaks äriühingu tulumaksu suuruse, mida äriühing peab Luksemburgis maksma.

2.2.1. FFT eelkokkulepe

(53) Dokumendid, mis Luksemburg komisjonile esitas, ning mis väidetavalt hõlmavad põhilisi andmeid, millele tugineb vaidlusalune maksuotsus, on esitatud kahes kirjas ja põhjenduses 9 osutatud siirdehindade aruandes.

(54) 3. septembri 2012. aasta kirjaga kinnitas Luksemburgi maksuamet, et „järgnev siirdehindade analüüs tehti vastavalt 28. jaanuari 2011. aasta ringkirjale 164/2 ja see vastab reaalturuväärtuse põhimõttele“ (sic!). Teisisõnu väidab Luksemburgi maksuamet, et maksunõustaja tehtud siirdehindade analüüs, mis on esitatud siirdehindade aruandes, võimaldab kindlaks määrata reaalturuväärtuse põhimõttele vastava hüvitise suuruse FFT täidetavate ülesannete ja kaetavate riskide eest. FFT „reaalturuväärtuse põhimõttele vastava hüvitise“ suurus, nagu see on kindlaks määratud siirdehindade aruandes ning millega on nõustutud vaidlusaluses maksuotsuses, on järgmine: „Siirdehindade uuring võimaldab kindlaks määrata kahjuriskiga omavahenditele ja äriühingu täidetavatele ülesannetele vastava tasu summas 2,542 miljonit eurot, mille puhul on ette nähtud kõikumine +/–10 % ulatuses“. Luksemburgi 28,80 % äriühingu tulumaksu määra kohaldatakse FFT puhaskasumi suhtes seda hüvitist silmas pidades. Kirjas on samuti märgitud, et maksuameti tehtud otsus on siduv 5 aasta jooksul (see tähendab majandusaastatel 2012–2016) (18).

2.2.2. Siirdehindade aruanne

(55) Siirdehindade aruande kohaselt tuleb FFT kasumi maksustamiseks Fiati kontsernis pidada kõige asjakohasemaks tehingupõhise tootluse meetodit. Maksunõustaja väitel on tehingupõhine tootluse meetod asjakohane eeskätt juhul, kui üks tehingupool ei tee seoses tehinguga erakordseid ja suure väärtusega makseid; võttes arvesse, et maksunõustaja väitel osutab FFT üksnes finantsteenuseid, leiab ta, et see meetod on kõige asjakohasem OECD juhistele vastavate siirdehindade kindlaksmääramiseks, võttes arvesse reaalturuväärtuse põhimõtet. Lisaks sellele, võttes arvesse, et FFT osutab neid teenuseid üksnes Fiati kontserni kuuluvate äriühingute jaoks, kellele ei osuta samalaadseid teenuseid mitte ükski kolmas isik, ei ole mingit sisemist võrdlust võimalik teha. Seetõttu leiab maksunõustaja, et asjakohaseks tuleb pidada välise võrdluse tegemist, määrates kindlaks ületulud, mida oleks võinud saada iseseisvate äriühingute tehtud võrreldavate tehingute puhul (19).

(56) Siirdehindade aruandes määrab maksunõustaja kindlaks FFT-le makstava hüvitise suuruse, mis moodustab maksustatava kasumi, võrreldes kapitaliga, mis on äriühingule vajalik tema ülesannete täitmiseks ja kantavate riskide katmiseks, võttes arvesse kasutatavaid varasid (20).

(57) See hüvitis määratakse kindlaks järgmiselt: i) FFT „kahjuriskiga omavahendite“ suuruse hindamine; ii) FFT ülesannete täitmiseks ja finantsinvesteeringute toetamiseks kasutatavate omavahendite suuruse kindlaksmääramine; iii) FFT „kahjuriskiga omavahenditega“ seotud hüvitise suuruse hindamine, kasutades finantsvarade hindamise mudelit, (21) ja täidetavate ülesannete täitmiseks kasutatavate omavahendite hüvitamiseks vajaliku tootluse kindlaksmääramine; iv) etappide i–iii tulemuste põhjal FFT üldise tootluse kindlaksmääramine, mis võimaldab hüvitada kantavad riskid ja äriühingu ülesannete täitmise.

(58) Etapi i puhul leiab maksunõustaja siirdehindade aruandes esitatud funktsionaalse analüüsi põhjal, et FFT kannab järgmisi riske: operatsiooni-, krediidi- ja vastaspoole riskid, samas leiab maksunõustaja, et FFT puhul valuutarisk puudub. Kohaldades (22) analoogia põhjal (23) Baseli II raamkokkuleppe sätteid, hindas maksunõustaja FFT omavahendite minimaalset suurust järgmiste riskide katmiseks: operatsiooniriskid, vastaspoole riskid, valuutariskid ja krediidiriskid, selliselt: — operatsioonirisk: 15 %* (kreeditoride intressid pangadeposiitidelt – deebitoride intressid pangalaenudelt); — vastaspoole risk: 20 %*6 %* (tulevane risk + tuletisinstrumentide positiivne õiglane väärtus); — krediidirisk: 20 % * 6 % * võlanõuded kolmandatele isikutele (aasta keskmine).

(59) Nende arvutuste tulemusel määrab maksunõustaja kindlaks FFT „kahjuriskiga omavahendid“, mis vastavad FFT hüpoteetilistele regulatiivsetele omavahenditele vastavalt maksunõustaja kohaldatud Basel II raamistikule ning mis on esitatud tabelis 1. Tabel 1 FFT omavahendite miinimumnõuded (tuhandetes eurodes) Omavahendite miinimumnõuded 2011 Operatsioonirisk 938 Vastaspoole risk 2 603 Valuutarisk 0 Krediidirisk 24 982 Basel II raamistikust tulenevad omavahendite miinimumnõuded 28 523

(60) Seoses etapiga ii, mida siirdehindade aruandes on nimetatud „omavahendite kasutamine ülesannete täitmiseks“, (24) tehakse hinnang, lahutades FFT omavahendite kogusummast maksunõustaja poolt Basel II raamistiku kohaldamise tulemusel tehtud hinnangule vastava FFT minimaalne omavahendite summa ja FFT omavahendite summa, mis on vajalik FFNAsse ja FFCsse tehtud finantsinvesteeringute toetamiseks.

(61) FFT maksunõustaja väitel oli FFT omavahendite suurus 2011. aasta lõpus 287,5 miljonit eurot, millest: — 28,5 miljonit eurot moodustas Basel II raamistiku kohaselt nõutav minimaalne omavahendite summa FFT riskide katmiseks („minimaalsed kahjuriski katvad omavahendid“ (25)); — 165,2 miljonit eurot moodustasid omavahendid, mis katavad FFNAsse ja FFCsse tehtavaid finantsinvesteeringuid (26) („FFNAsse ja FFCsse tehtavaid finantsinvesteeringuid katvad omavahendid“), ja — 93,7 miljonit eurot moodustasid omavahendid, mida kasutati äriühingu ülesannete täitmiseks („täidetavaid ülesandeid katvad omavahendid (27)“).

(62) Tabelis 2 on esitatud FFT kõikide omavahendite jagunemine, nagu seda esitas maksunõustaja siirdehindade aruandes. Tabel 2 FFT omavahendite jagunemine (tuhandetes eurodes) FFT omavahendite jagunemine (tuh EUR) maksunõustaja andmete kohaselt Omakapital 2011. aastal Minimaalsed kahjuriske katvad omavahendid 28 523 FFNAsse ja FFCsse tehtavaid investeeringuid katvad omavahendid 165 244 Täidetavaid ülesandeid katvad omavahendid 93 710 Omakapital kokku 287 477

(63) Etapi iii puhul teeb maksunõustaja esmalt ettepaneku hüvitada osa FFT omavahenditest, mida ta nimetab minimaalseteks kahjuriske katvateks omavahenditeks, mis vastavad FFT hüpoteetilistele regulatiivsetele omavahenditele, mille suuruse määras maksunõustaja finantsvarade hindamise mudeli abil kindlaks etapis i, hinnates omavahendite tootlust, mida investorid loodavad saada („eeldatav tootlus enne maksustamist“), ja mille suurus on: Eeldatav tootlus enne maksustamist = (riskivaba intressimäär + β × omavahendite riskipreemia)/(1 – maksumäär)

(64) Finantsvarade hindamise mudeli kohaldamisel kasutas maksunõustaja järgmisi muutujaid: — riskivaba intressimäär 2,85 % (Saksamaa föderaallaen kümneaastase tähtajaga „Bundi“ puhul, aasta keskmine väärtus 2011. aastal); — beeta (β) 0,29, saadud hinnangu alusel, (28) mis on esitatud Damoradani veebisaidil ja mille puhul võrreldi 66 finantsteenuseid pakkuvat võrreldavat äriühingut (29); — omakapitali riskipreemia 5 %, mis on Damoradani veebisaidil Luksemburgi jaoks esitatud väärtus (ajakohastatud 2011. aasta juulis); — Luksemburgis kohaldatav maksumäär 28,80 %.

(65) Kasutades neid muutujaid põhjenduses 63 esitatud valemis, leiab maksunõustaja, et „omakapitali tootlus, mida investorid olemasolevaid riske arvestades võisid eeldada“, oli 6,05 %.

(66) Tabelis 3 on esitatud nimekiri FFT maksunõustaja valitud äriühingutest, keda ta peab võrreldavateks ja kes tegutsevad sõltumatute äriühingutena finantssektoris ning keda kasutati beeta väärtuse arvutamiseks finantsvarade hindamise mudeli kohaldamisel. Tabel 3 Võrreldavate finantsteenuseid pakkuvate äriühingute nimekiri Äriühingu nimi Beeta ING Groep NV (EXTAM:INGA) 3,00 UBS AG (SWX:UBSN) 1,80 Wüstenrot & Württembergische AG (XTRA:WUW) 0,41 Deutsche Börse AG (XTRA:DB1) 1,28 Oslo Bors VPS Holding ASA (OTCNO:OSLO) 0,13 London Stock Exchange Group (LSE:LSE) 1,24 Fimalac SA (ENXTPA:FIM) 0,68 International Personal FinancePlc (LSE:IPF) 1,92 GrenkeLeasing AG (XTRA:GLJ) 0,55 Mittel S.p.A (CM:MIT) 0,93 GlobeOp Financial Services SA (LSE:GO) 0,56 KBC Ancora (ENXTBR:KBCA) 3,61 Aktiv Kapital ASA (OB:AIK) 0,25 IG Group Holdings Plc (LSE:IGG) 0,75 IFG Group plc (LSE: IFP) 1,11 Conafi Prestito S.p.A. (CM:CNP) 0,74 NEOVIA Financial Plc (AIM:NEC) 0,60 H&T Group Plc (AIM:HAT) –0,11 Hesse Newman Capital AG (XTRA:RTM) 0,29 Acta Holding ASA (OB:ACTA) 1,70 Manx Financial Group PLC (AIM:MFX) 0,30 PLUS Markets Group plc (AIM:PMK) –0,05 Law Debenture Corp. Plc (LSE:LVVDB) 0,95 Hypoport AG (DB:HYQ) 0,70 Perrot Duval Holding SA (SWX:PEDP) 0,16 Albemarie & Bond Holdings plc (AIM:ABM) 0,21 MCB Finance Group plc (AIM:MCRB) Andmed puuduvad Brightside Group plc (AIM:BRT) 0,11 DF Deutsche Forfait AG (DB:DE6) 0,83 Autobank AG (DB:AW2) Andmed puuduvad Ambrian capital plc (AIM:AMBR) 0,83 Gruppo MutuiOnline S.p.A (CM:MOL) 0,77 Park Group plc (AIM:PKG) 0,09 OVB Holding AG (XTRA:O4B) –0,19 Albis Leasing AG (DB:ALG) 0,57 Hellenic Exchanges SA (ATSE:EXAE) 1,42 FORIS AG (XTRA:FRS) 0,20 Creon Corporation Plc (AIM:CRO) 2,03 Investeringsselskabet Luxor A/S (CPSE:LUXOR B) 0,50 Univerma AG Andmed puuduvad OFL AnlagenLeasing AG (DB:OFL) 0,86 Ideal GroupSA (ATSE:INTEK) Andmed puuduvad Nøtterø SpareBank (OB:NTSG) 0,20 Apulia Prontoprestitio S.p.A. (CM:APP) 1,07 Ultimate Finance Group plc (AIM:UFG) 0,54 Dresdner Factoring AG (XTRA:D2F) 0,42 Heidelberger Beteiligungsholding AG (DB:IPO) 0,14 ABC Arbitrage SA (ENXTPA:ABCA) 0,48 Baydonhill plc (AIM:BHL) 0,04 London Capital Group Holdings plc (AIM:LCG) 0,72 Imarex ASA (OB:IMAREX) 0,48 Toscana Finanza S.p.A. (CM:TF) 0,49 Banca Finnat Euramerica S.p.A. (CM:BFE) 0,79 S&U plc (LSE:SUS) 0,27 Bolsas y Mercados Españoles SA(CATS:BME) 0,97 Banca IFIS S.p.A. (CM:IF) 0,69 Paris Orleans SA (ENXTPA:PAOR) 0,60 SNS Reaal NV (ENXTAM:SR) 2,37 Close Brothers Group plc (LSE:CBG) 0,94 Provident Fiancial plc (LSE:PFG) 0,35 Pohola Bank plc (HLSE:POH1S) 1,43 Investec plc (LSE:INVP) 1,73 Banque Nationale de Belgique SA (ENXTBR:BNB) 0,49 Credit Suisse Group (SWX:CSGN) 1,43 Deutsche Bank AG (DB:DBK) 1,98 Schweizerische Nationalbank (SWX:SNBN) 0,22 Allikas: Damodaran.

(67) Tabelis 4 on esitatud valitud võrreldavate äriühingute „reaalturuväärtuse põhimõttele vastavad vahemikud“, mille on välja arvutanud FFT maksunõustaja. Tabel 4 Võrreldavate äriühingute reaalturuväärtuse põhimõttele vastavad vahemikud Reaalturuväärtusele vastav vahemik Beeta Äriühingute arv 66 Maksimaalne väärtus 3,61 90. tsentiil 1,79 75. tsentiil 1,04 Mediaanväärtus 0,64 25. tsentiil 0,29 10. tsentiil 0,13 Minimaalne väärtus 0,19

(68) Seejärel teeb maksunõustaja ettepaneku hüvitada FFT omavahendite osa, mida ta tabelis 2 nimetab täidetavaid ülesandeid katvateks omavahenditeks, mis vastab ülesannete täitmiseks kasutatavatele omavahenditele, mis määrati kindlaks etapis ii, kasutades lühiajalistele hoiustele kohaldatavaid turuintresse, (30) mille suurus maksunõustaja väitel on 0,87 %.

(69) Pärast seda teeb maksunõustaja ettepaneku mitte hüvitada FFT omavahendite osa, mis tema määratluse kohaselt katab FFT finantsinvesteeringuid FFNAsse ja FFCsse ja mida tabelis 2 nimetatakse FFNAsse ja FFCsse tehtavaid investeeringuid katvateks omavahenditeks, seega puuduks maksustamisega seotud hüvitamine.

(70) Ja lõpuks arvutab maksunõustaja etapis iv välja FFT-le makstava koguhüvitise, mis on seotud FFT rahastamistegevusega, rahaliste vahendite haldamise ja võetavate riskidega. See hüvitis hõlmab järgmisi osi, mis tulenevad eespool kirjeldatud etappidest i–iii: — „riskitasu“, mille arvutamiseks korrutatakse FFT hüpoteetiliste regulatiivsete omavahendite summa, mis maksunõustaja Basel II raamistiku analoogia alusel kohaldamise etapis ii tehtud hinnangu kohaselt on 28 500 000 eurot, eeldatava tootlusega enne maksustamist, mis maksunõustaja etapis iii finantsvarade hindamise mudeli kohaldamise alusel tehtud hinnangu kohaselt on 6,05 %; ja — „ülesannete täitmise hüvitis“, mille suuruse kindlaksmääramiseks korrutatakse summa, mida maksunõustaja nimetab FFT omavahenditeks, mida kasutatakse ülesannete täitmiseks ning mille suurus etapis ii tehtud hinnangu kohaselt on 93 710 000 eurot, lühiajaliste hoiuste suhtes kohaldatava turuintressi määraga, mille suurus maksunõustaja hinnangu kohaselt etapis iii on 0,87 %.

(71) Tabelis 5 on esitatud üldise tulususe hinnang, mille maksunõustaja koostas FFT jaoks seoses Luksemburgis maksustamisega. Tabel 5 FFT maksubaasi hinnang (tuhandetes eurodes) Omakapitali sissemaksed 2011. kasum ilma maksudeta Riskitasu 1 726 Ülesannete täitmise hüvitis 816 FFNAsse ja FFCsse tehtavaid finantsinvesteeringuid katvate omavahenditega seotud hüvitis (31) 0 Kogukasum enne maksustamist 2 542

(72) 2,542 miljoni euro suurune kogusumma vastab vaidlusaluses maksuotsuses esitatud summale, mille näol Luksemburgi maksuameti väitel on tegemist reaalturuväärtuse põhimõttele vastava hüvitisega (32).

(73) Tabelis 6 on esitatud järeldused, mis FFT maksunõustaja on teinud etappides i–iv, mida kirjeldati põhjendustes 58–72. Tabel 6 Kokkuvõtlik arvutus FFT minimaalsete nõutavate omavahendite ja tulemile avaldatava mõju kohta enne maksustamist Omavahendite miinimumnõuded FFT 2011 (tuhandetes eurodes) Operatsioonirisk 938 a Vastaspoole risk 2 603 b Valuutarisk 0 c Krediidirisk 24 982 d Omavahendite miinimumnõuded 28 523 e=a+b+c+d Osaluste intressidega kompenseeritud omavahendid 165 244 x Ülemäärased omavahendid 93 710 f=g-e-x Omakapital 287 477 g Puhaskasumi näitaja Omavahenditelt saadav eeldatav tootlus 6,05 % h Lühiajaline intressimäär 0,87 % i Omakapitali tootlus Riskitasu 1 726 k=h*e Ülesannete täitmise hüvitis 816 j=i*f Kogukasum enne maksustamist 2 542 l=k+j a = 15 % * (pangahoiustelt saadav finantstulu – pangalaenude rahastamiskulud) b = 20 % * 6 % * (tulevane risk + kolmandate isikute tuletisinstrumentide positiivne õiglane väärtus) c = 100 %, mis on kaetud tuletisinstrumentidega d = 20 % * 6 % * võlanõuded kolmandatele isikutele (aasta keskmine). h = finantsvarade hindamise mudeli kohaldamisel saadav hinnanguline väärtus i = EONIA indeksi 2011. aasta keskmine väärtus Märkus: põhihüpoteesi kohaselt puuduvad kontsernisiseste tehingute puhul krediidiriskid ja vastaspoole riskid.

2.3. Luksemburgis kohaldatavate siirdehindadega seotud eeskirjade kirjeldus

(74) FFT kasuks tehtud maksuotsus võeti vastu Luksemburgi tulumaksuseaduse [4. detsembri 1967. aasta muudetud seadus tulumaksu kohta] artikli 164 lõike 3 alusel ja 28. jaanuari 2011. aasta Luksemburgi tulumaksuseaduse ringkirja nr 164/2 (edaspidi „ringkiri“) (33) alusel.

2.3.1. Luksemburgi tulumaksuseaduse artikkel 164

(75) Luksemburgi tulumaksuseaduse artikli 164 lõikes 3 on sätestatud, et „[k]asumi varjatud jagamist tuleb arvesse võtta maksustatava tulu kindlaksmääramisel. Kasumi varjatud jagamisega on tegemist juhul, kui seotud ettevõte, osanik või huvitatud isik saab otseselt või kaudselt osa äriühingu või ettevõtte tulust ning kui ta seda osa ei oleks ilma vastava staatuseta saanud“. Selle sättega kehtestatakse Luksemburgi maksuõiguses reaalturuväärtuse põhimõte, mille kohaselt samasse kontserni kuuluvate äriühingute vahel sõlmitud tehingute puhul peaks hüvitamine toimuma sarnaselt tehingutele, mis on samaväärsetel asjaoludel sõlmitud iseseisvate äriühingute vahel reaalturuväärtusele vastavatel tingimustel.

2.3.2. Luksemburgi tulumaksuseaduse ringkiri nr 164/2

(76) Ringkiri selgitab Luksemburgi tulumaksuseaduse artikli 164 lõiget 3 järgmiselt: punktis 1 on määratletud mõisted „kontserni finantsettevõte“, (34)„kontsernisisene finantstehing“ (35) ja „seotud ettevõtted“ (36).

(77) Punkt 2, mis kannab pealkirja „Üldosa“, algab järgmise kirjeldusega kontsernisiseste tehingute kohta, mille suhtes ringkirja kohaldatakse: „Kontsernisisese teenusega (sealhulgas kontsernisisese finantstehinguga) on tegemist juhul, kui sõltumatu ettevõte oleks pidanud võrreldavatel tingimustel maksma sellise tegevuse eest teisele sõltumatule ettevõttele või ise selle tegevuse teostama“. Ringkirja punkt 2 hõlmab samuti reaalturuväärtuse põhimõtte kirjeldust, mis vastab siirdehindade valdkonnas kohaldatavates OECD juhistes esitatud määratlusele, mis on üle võetud siseriiklikku õigusesse. Sellega seoses on ringkirjas sätestatud, et „[k]ui on osutatud kontsernisisene teenus, tuleb sellega seoses, nagu ka teiste kontsernisiseste tehingute puhul kindlaks määrata, kas selle teenusega seotud hüvitis vastab reaalturuväärtuse põhimõttele, see tähendab, kas see vastab hinnale, mida kasutavad ja millega nõustuvad sõltumatud ettevõtted võrreldavates tingimustes“ (37).

(78) Seoses osutamisega „võrreldavatele tingimustele“ on ringkirjas täpsustatud et võrreldavuse analüüs peab hõlmama selliseid tegureid, nagu „üleantud varade või osutatud teenuste laad, tehinguosaliste täidetavad ülesanded, lepingusätted, lepinguosalistega seotud majanduslikud asjaolud ning tööstus- ja äristrateegiad, mida nad järgivad“ (38).

(79) Ringkirja punktis 3 on selgitatud, kuidas määrata eeskätt kontserni finantsettevõtte puhul kindlaks reaalturuväärtuse põhimõttele vastava hüvitise suurus. Vaadeldavate äriühingute täidetavad ülesanded, mille alusel määratakse kindlaks iga ettevõtte saadav hüvitis, peavad ringkirja kohaselt olema võrreldavad sõltumatute finantseerimisasutuste ülesannetega, mis on allutatud finantssektori järelevalvekomisjoni järelevalvele. Seega peaks reaalturuväärtuse põhimõttele vastav hüvitis täidetavate ülesannete eest (võttes arvesse kasutatavaid varasid ja kantavaid riske) „põhinema kõnealuste asutuste nõutaval hüvitisel võrreldavate krediiditehingute eest“ (39).

(80) Lisaks sellele teostavad finantseerimisasutused enne krediidi või rahaliste vahendite avansside andmist riskianalüüsi, hinnates eeskätt tehinguga seotud finantsriski, laenajaga seotud riskitegureid, laenava ettevõtte riske ja struktuurset riski. Laenude andmisega seotud kulude puhul tuleb samuti arvesse võtta täiendavaid kulusid, sealhulgas „täiendavaid kulusid, mis on seotud maksujõulisuse tingimuste täitmisega, täiendavaid krediidiriskiga seotud kulusid, töötluskulusid ja valuutariskiga seotud kulusid“ (40). Krediidirisk määratakse kindlaks krediidilepingu tingimuste ja riskianalüüsi tulemuste alusel.

(81) Lõpuks on ringkirjas märgitud, et sõltumatud finantsteenuste osutajad seostavad üldjuhul hüvitise suuruse kas laenatud summa suurusega või hallatavate varade tegeliku väärtusega. Samalaadselt sõltumatute teenuseosutajatega „peavad kontsernisiseseid krediiditehinguid teostavad kontserni rahastamisettevõtted viima enne seotud ettevõttele krediidi andmist läbi riskianalüüsi ja võtma arvesse kõiki muid asjaolusid, mis võivad mõjutada nende siirdehindade suuruse kindlaksmääramist“ (41).

(82) Ringkirja punktis 4 on täpsustatud, et maksuhaldur teeb äriühingu jaoks siduvaid otsuseid üksnes juhul, kui asjaomane ühing tegutseb reaalselt Luksemburgis. Ringkirjas on loetletud eri tingimused, millele kontserni finantsettevõte peab vastama, et teda saaks käsitleda riigis tegelikult tegutseva ettevõttena. Eeskätt peab ettevõtte kapital vastama ettevõtte täidetavatele ülesannetele (võttes arvesse kasutatavaid varasid ja kantavaid riske), omakapitali suurus peab olema vähemalt 1 % antavate krediitide nimiväärusest või 2 miljonit eurot ilma muude täpsustusteta.

(83) Ringkirjas on samuti kirjeldatud, milline teave ja dokumendid tuleb esitada selleks, et saada maksuametilt tema jaoks siduv otsus. Siduva otsuse taotlus peab muu hulgas hõlmama „siirdehindade uuringut, mis vastab selles valdkonnas kohaldatavatele OECD juhistele ja mis hõlmab eeskätt kasutatava metoodika täielikku kirjeldust ning üksikasjalikku teavet ja analüüse, mis seda metoodikat toetavad, näiteks võrreldavate tegurite kindlaksmääramist ning ülevaadet tulemustest, mida loodetakse saavutada“ (42). Lõpuks on ringkirjas täpsustatud, et maksuotsuse tähtaeg on üldjuhul viis aastat, eeldusel et faktilised ja muud asjaolud ei muutu ning ei muudeta õigussätteid, millel maksuotsus põhineb, ning ei muutu tehingu põhiomadused (43).

2.4. Siirdehindu käsitlevate OECD suuniste kirjeldus

(84) Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon („OECD“) on oma liikmete jaoks vastu võtnud maksustamise valdkonna suunised, mis on sõnastatud „siirdehindade valdkonnas kohaldatavates juhistes“ („siirdehindade valdkonnas kohaldatavad OECD juhised“), mille näol on tegemist mittesiduva õigusliku vahendiga, mis hõlmab siirdehindade valdkonnas kohaldatavaid suuniseid (44).

(85) Siirdehinnad tähistavad äritehingute hindu sama ettevõtete kontserni eri üksuste vahel. Hargmaised ettevõtted püüavad võimalikult väikese osa oma kasumist omistada territooriumidele, kus seda kasumit maksustatakse kõrgemalt, seetõttu võivad sellega kaasneda ülemäärased siirdehinnad, mida ei peaks võtma maksustatava tulu arvutamisel aluseks. Selle probleemi vältimiseks peaks maksuametid nõustuma ettevõtetevaheliste siirdehindadega üksnes juhul, kui tehingud hüvitatakse samaväärselt tehingutega, mis on samaväärsetel asjaoludel sõlmitud iseseisvate äriühingute vahel reaalturuväärtuse põhimõttele vastavatel tingimustel (45). Seda nimetatakse „reaalturuväärtuse põhimõtteks“.

(86) Reaalturuväärtuse põhimõttega seotud põhimõte on sätestatud OECD maksustamisalase näidislepingu artikli 9 lõikes 1, kõnealune näidisleping on aluseks kahepoolsetele maksulepingutele, mida sõlmivad omavahel OECD liikmesriigid ja järjest suurenev hulk liikmesriikide hulka mittekuuluvaid riike. Artiklis 9 on sätestatud, et „kui kaks [seotud] ettevõtjat järgivad omavahelistes äri- ja rahandussuhetes iseseisvate ettevõtjate vahel kokkulepitust erinevaid tingimusi, mille tõttu jääb ettevõtja kasum eeldatavast väiksemaks, loetakse ettevõtja kasumiks eeldatav kasum, mis maksustatakse asjakohaselt“.

(87) OECD siirdehindade alased juhised võttis algkujul 27. juunil 1995 vastu OECD rahanduskomisjon, (46) juhiseid ajakohastati olulisel määral 2010. aasta juulis (47). Võttes arvesse kõnealuste juhiste mittesiduvat iseloomu, on OECD liikmesriikidel lihtsalt soovitatud neid järgida. Üldises plaanis on need juhised siiski võrdlusaluseks ja avaldavad märkimisväärset mõju OECD liikmesriikide (ja ka liikmesriikide hulka mittekuuluvate riikide) maksutavadele. Lisaks sellele on mitmetes OECD liikmesriikides neile juhistele antud seaduse jõud või kasutatakse neid alusena siseriikliku maksuõiguse tõlgendamisel. Komisjon osutab käesolevas otsuses siirdehindade puhul kohaldatavatele OECD juhistele seetõttu, et nende juhiste näol on tegemist selles valdkonnas olemasoleva juhendiga ning need juhised on töötatud välja OECD rakendatud ekspertide arutelude tulemusel ning nendes on esitatud tehnilised täpsustused, mis võimaldavad lahendada ühiseid probleeme, mida reaalturuväärtuse põhimõtte kohaldamine konkreetsetes olukordades tekitab. Siirdehindade valdkonnas kohaldatavad OECD juhised annavad maksuametitele ja hargmaistele ettevõtetele seega vajalikud suunised reaalturuväärtuse põhimõtte kohaldamiseks siirdehindade kindlaksmääramisel. Samuti väljendub neis rahvusvaheline konsensuslik kokkulepe siirdehindade valdkonnas.

(88) Siirdehindade valdkonnas kohaldatavad OECD juhised hõlmavad viit meetodit reaalturuväärtuse põhimõttele vastavate hindade ligikaudseks kindlaksmääramiseks tehingute puhul ja kasumi jaotamiseks samasse kontserni kuuluvate ettevõtete vahel: i) võrreldava vabaturu hinna meetod; ii) kulupõhine meetod; iii) edasimüügi hinna meetod; iv) tehingupõhine tootluse meetod ja v) tehingupõhine jagatud kasumi meetod. Juhistes on eristatud tehingutel põhinevaid traditsioonilisi meetodeid (kolm esimest meetodit) ja tehingupõhiseid kasumil põhinevaid meetodeid (kaks viimast meetodit). Hargmaistel ettevõtetel on õigus siirdehindade kindlaksmääramiseks kasutada kõnealustes suunistes kirjeldamata meetodeid, kui nende meetodite tulemusel saadakse reaalturuväärtuse põhimõttele vastavad siirdehinnad.

(89) Käesoleva otsuse puhul on asjakohane võrreldava vabaturu hinna meetod ja tehingupõhine tootluse meetod, mida kirjeldatakse üksikasjalikumalt põhjendustes 90–92.

(90) Vabaturu hinna meetodi puhul võrreldakse kontrollitud tehingu (omavahel seotud ettevõtete vahel toimuva tehingu) käigus üleantud vara või osutatud teenuste eest tasutavat hinda võrreldava vabaturutehingu (teineteisest sõltumatute ettevõtete vahel toimuva tehingu) käigus üleantava vara või osutatud teenuse hinnaga samaväärsetes tingimustes.

(91) Tehingupõhine tootluse meetod on üks „kaudsetest meetoditest“ reaalturuväärtuse põhimõttele vastavate hindade ligikaudseks kindlaksmääramiseks ja kasumi jaotamiseks samasse kontserni kuuluvate ettevõtete vahel. Selle meetodi puhul hinnatakse kasumi potentsiaalset suurust lähtuvalt reaalturuväärtuse põhimõttest, võttes arvesse kogu vaadeldavat tegevust tervikuna ja mitte vaid üksikuid tehinguid. Selle meetodi kohaldamise eesmärk ei ole müüdud vara väärtuse hindamine, vaid selle abil hinnatakse kasumi suurust, mida sõltumatud ettevõtted oleksid vaadeldavast tegevusest, nagu näiteks vara müük, võinud saada. Selleks tuleb valida asjakohane baas („kasumi taseme näitaja“), nagu kulud, kogukäibe suurus või püsiinvesteeringud ning kohaldada selle suhtes kasumimäära, mis vastab vabaturu tingimustes tehtud võrreldavate tehingute omale.

(92) Tehingupõhise tootluse meetodi abil ei saa kindlaks määrata üksiktehinguga seotud hinda, sest üksuse, mille suhtes seda meetodit kohaldatakse, maksustatav kasum ei pea mõjutama samasse äriühingute kontserni kuuluva teise üksuse maksustatavat kasumit. Seega erineb see meetod vabaturu hinna meetodist, mille abil määratakse kindlaks teatud konkreetse vara või tehingu hinda väljendav siirdehind, mis hõlmatakse seejärel samal tasemel vara või teenust müüva kontserni ja seda vara või teenust ostva maksustatava kasumi hulka.

2.5. Pärast ametliku uurimismenetluse algatamist edastatud täiendav teave

2.5.1. Luksemburgi 3. septembri 2014. aasta kiri

(93) Vastuseks menetluse algatamise otsuses sisalduvatele küsimustele teatas Luksemburg komisjonile, et Fiati kontserni sees antud krediitide suhtes ei kohaldatud ülempiiri.

(94) Luksemburg esitas samuti täpsustusi FFT kontsernisiseste võetavate ja antavate laenudega seotud keskmiste hindade kohta aastatel 2011–2013. FFT antud kontsernisiseste laenude suhtes kohaldatav intressimäär oli […]. 2011. aasta lõpul vastas see Euribori määrale, mida oli suurendatud [6–9 %] võrra. Kontserni kuuluvate äriühingute jooksevkontode saldode suhtes kohaldatav intressimäär aastatel 2012 ja 2013 oli vastavalt [6–9 %] ja [6–9 %]. Keskmine intressimäär, mida FFT maksis kontsernisiseste deposiitide eest, oli 2011., 2012. ja 2013. aastal vastavalt [0–3 %], [0–3 %] ja [0–3 %] (keskmised kokkuleppelised määrad).

(95) Luksemburg esitas samuti andmed vaidlusaluses maksuotsuses lubatud kapitali hüvitamise määra kohta. Eeskätt osutas Luksemburg, et osalustesse investeeritud kapitali hüvitati dividendide jaotamise teel ning et dividende põhimõtteliselt ei hõlmata siirdehindade valdkonnas tehtavasse analüüsi, kuna ettevõte saab neid üksnes tänu oma aktsionäriseisusele. Seega ei võeta dividende arvesse äriühingu täidetavate ülesannete ja kantavate riskide olulisuse kindlaksmääramisel.

(96) Luksemburg selgitas samuti, et FFT osaluste võtmist rahastati täies ulatuses omavahenditest ning et selline rahastamisviis tähendab automaatselt, et need vahendid ei ole enam kasutatavad FFT kantavate muude riskide katmiseks.

(97) Luksemburg osutas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/48/EÜ (48) artiklile 57, mille kohaselt krediidiasutuste konsolideerimata omavahendid ei hõlma teistes krediidiasutustes võetud osalusi, mis on suuremad kui 10 % viimatinimetatud krediidiasutuste kapitalist.

(98) Luksemburg osutas samuti Basel II raamistikus kindlaksmääratud lihtsale lähenemisviisile, mille kohaselt tuleb 15 % suurust määra kohaldada kolme positiivse kasumiga aasta puhaskasumi keskmise väärtuse suhtes.

2.5.2. Luksemburgi 24. märtsi 2015. aasta kiri

(99) Vastuseks komisjoni nõudele esitada talle näiteid maksuotsuste kohta, mille adressaatideks olevad äriühingud on FFTga samaväärses olukorras, märkis Luksemburg oma 24. märtsi 2015. aasta kirjas, et FFT olukord on ainulaadne. Luksemburgi väitel on see tingitud asjaolust, et FFT näol on tegemist finantsettevõttega, kes hangib vahendeid turult, erinevalt suuremast osast Luksemburgi finantseerimisasutustest, kes laenavad teatava marginaaliga välja vahendeid, mille on nende käsutusse andnud teised nendega samasse kontserni kuuluvad äriühingud.

(100) Lisaks sellele on iga maksukohustuslase olukord Luksemburgi väitel piisavalt spetsiifiline, et muuta võimatuks nende võrdlemine teiste maksukohustuslaste olukorraga. Seetõttu hõlmab Luksemburgi siseriiklik õigus üksnes siirdehindade jaoks raamistikku moodustavat üldist sätet (Luksemburgi tulumaksuseaduse artikkel 164), mis võimaldab hinnata võimalikult suure täpsusastmega iga üksikjuhu puhul esinevat majanduslikku olukorda, sõltumata sellest, kas selle juhtumi puhul kohaldatakse maksuotsust või mitte.

(101) Luksemburg edastas ka FFT maksubaasi suuruse ajavahemikul 2009–2013, mille aluseks olid äriühingu maksudeklaratsioonid (49) ja mis on esitatud tabelis 7. Tabel 7 FFT maksubaas ajavahemikul 2009–2013 (eurodes) 2009 2 643 424 2010 2 424 869 2011 2 600 416 2012 1 684 103 2013 2 095 969

(102) Luksemburg märkis, et FFT 2013. aasta maksudeklaratsioonist ilmneb, et menetluse algatamise otsuse põhjenduses 64 väljendatud arvamusel, mille kohaselt maksubaas jääb vahemikku 2 288 000 – 2 796 000 eurot, puudub igasugune alus. On ilmne, et vaidlusaluse maksuotsusega kiidetakse heaks üksnes kasutatav meetod ning et turutingimused on muutlikud.

(103) Lõpuks edastas Luksemburg komisjoni nõudel ka kõik varasemad maksuotsused, mis Luksemburgi maksuamet oli teinud Fiati kontserni kohta.

(104) Esiteks oli tegemist 9. detsembril 2009 esitatud maksuotsuse taotlusega, millega Luksemburgi maksuamet nõustus ja milles märgitud FFT maksubaas oli […].

(105) Teiseks edastas Luksemburgi maksuamet kaks 3. septembri 2012. aasta kirja. Neist esimene hõlmas vaidlusalust maksuotsust, mis põhineb 14. märtsi 2012. aasta maksuotsuse taotlusel ja mida on nimetatud põhjenduses 9. See maksuotsuse taotlus esitati komisjonile uuesti terviklikul kujul Luksemburgi 24. märtsi 2015. aasta kirjaga, mis hõlmas teavet, mille Luksemburg oli maksuotsuse varasemal komisjonile saatmisel kustutanud.

(106) Teine, peaaegu sama sisuga kiri edastati vastusena nõudele esitada samaaegselt […] Luksemburgi maksuametile 18. aprillil 2012 esitatud maksuotsuse taotlus, mille esitaja oli äriühing [F], mis tundub vastavat FFT-le kontserni rahastamisega tegelevas teises struktuuriüksuses. Selles teises maksuotsuses esitatud [äriühingu F] ülesannete kirjeldus langeb kokku FFT ülesannete kirjeldusega 14. märtsi 2012. aasta taotluses. Kõnealune teine struktuuriüksus erineb ainult selle poolest, et äriühingul oli ainult üks tütarettevõtja Ühendkuningriigis ning tal ei ole tütarettevõtjat Hispaanias ning et [äriühing F] ei ole [ühegi tütarettevõtja] omanik.

(107) Teine maksuotsus, mis põhineb siirdehindade uuringul, hõlmab järeldust, mis on esitatud samalaadselt järeldusega, mis on esitatud FFT maksuotsuses [mida on nimetatud põhjenduses 54]. Samas on siirdehindade analüüsi tulemus märkimisväärselt erinev. [Äriühingu F] reaalturuväärtuse põhimõttele vastava hüvitise suurus, nagu see on kindlaks määratud siirdehindade aruandes, on järgmine: „Siirdehindade uuringu abil määratakse kindlaks asjakohase hüvitise suurus, mis põhineb i) 44,6 miljoni euro suurusel riskikapitalil ja ii) kapitalil, mis võimaldab rahastada äriühingu täidetavaid ülesandeid ja mille suurus on 8,8 miljonit eurot, kusjuures lubatud kõikumine on +/–10 %“.

(108) Mõlemad maksuotsused on esitatud nimekirjas, mille Luksemburg esitas komisjonile 4. juunil 2015 ning mis hõlmab rahaliste vahendite haldamisega seotud maksuotsuseid [vt põhjendus 29].

(109) Kolmandaks esitati komisjonile veel kaks maksuotsuse taotlust […], millega Luksemburgi maksuamet oli nõustunud. Need maksuotsuse taotlused esitati 2002. ja 2012. aastal ning need hõlmavad Fiati kontserni Luksemburgis asuvaid teisi struktuuriüksusi. Neid maksuotsuseid käesoleva otsuse raames ei käsitleta.

2.5.3. Fiati 31. märtsil 2015 edastatud teave

2.5.3.1. Fiati kontserni kuuluvate äriühingute ja FFT otsesidemeid hõlmav teave

(110) Fiat meenutab, et FFT kuulub ligikaudu 40 % ulatuses ettevõttele Fiat S.p.A. ja ligikaudu 60 % ulatuses ettevõttele FF, mis on 100 % ulatuses ettevõtte Fiat S.p.A. tütarettevõtja (50). FFT omakorda on 100 % ulatuses FFNA ja FFC omanik (51). Fiat meenutab samuti, et FFT on Fiati kontserni üks rahastamisettevõtteid, mida on nimetatud põhjenduses 39.

(111) Komisjoni nõudel esitas Fiat kontserni rahastamisettevõtteid hõlmava finantsteabe. Eeskätt esitas ta ettevõtete FFT, FF, FFNA, FFC ja FFB majandusaruanded aastate 2011–2013 kohta ning kõnealuste äriühingute ülesannete kirjelduse. Selle teabe kohaselt hõlmab FF 52 töötajat, kellest [20–30] töötab „rahastamise“ valdkonnas ja [10–20] „raamatupidamisarvestuse“ valdkonnas. FFT hõlmab 14 palgalist töötajat, sealhulgas direktor, [0–10] klientidega otsesuhete valdkonna töötajat (Ühendkuningriigis), [0–10] haldusülesannetega seotud töötajat ja [0–10] raamatupidamisarvestuse ja kontrollimeetmetega seotud töötajat. FFNA hõlmab viis töötajat, FFC tegutseb vaid piiratud ulatuses.

(112) Fiati esitatud andmete põhjal on FFT tütarettevõtjate (FFNA ja FFC) raamatupidamislik väärtus […]. FFT majandusaruandest ilmneb, et ettevõtted Fiat S.p.A ja FF ostsid ettevõtted FFNA ja FFC 2011. aastal. Alates 2011. aastast esitab FFT Luksemburgis konsolideeritud finantsaruandeid.

(113) FF ja FFT on euroalal tegutsevad rahastamisega tegelevad äriühingud. Ajavahemikku 2010–2013 hõlmavad finantsandmed, mis põhinevad esitatud majandusaruannetel, on esitatud tabelites 8 ja 9 (52). Tabel 8 FFT finantsandmed ajavahemikul 2010–2013 (tuhandetes eurodes) 2010 2011 2012 2013 Intressid ja samalaadsed tulud 613 561 650 641 664 707 736 561 seejuures kontserni kuuluvatelt äriühingutelt pärinevad 605 880 626 806 648 497 731 462 Muu tulu 72 292 76 910 29 185 10 125 TULUD KOKKU 685 853 727 551 693 892 746 686 Tegevuskulud ja kulum 3 419 3 655 2 926 2 499 Makstavad intressid ja muud rahastamiskulud 625 078 640 207 631 854 666 246 Sealhulgas kontserni kuuluvatele ettevõtetele makstavad summas 59 409 55 520 38 041 20 268 Sealhulgas võlakirjalaen ja muud võlakirjad 551 229 574 561 592 099 643 853 Tagatistelt saadav komisjonitasu, mis on seotud ettevõtte Fiat S.p.A. võlakirjadega (53). 3 161 2 851 2 702 3 006 Muud kulud 51 709 78 211 54 702 72 805 KULUD KOKKU (enne äriühingu tulumaksuga maksustamist) 683 367 724 924 692 185 745 032 Kasum enne äriühingu tulumaksuga maksustamist 2 485 2 627 1 707 1 652 Maks 748 776 491 508 Puhastulu 1 737 1 851 1 217 1 146 Omakapital 285 625 287 477 288 693 289 839 Kontserni kuuluvatele ettevõtetele makstavad summad 4 354 692 2 275 578 1 530 146 1 661 930 Emiteeritud võlaväärtpaberid 7 716 844 7 746 301 9 116 345 11 030 180 Muu passiva (pangavõlg, makstavad tasud jne) 2 470 513 446 444 144 671 158 865 OMAKAPITAL JA PASSIVA KOKKU 14 827 674 10 755 800 11 079 855 13 140 814 Võlanõuded kontserni kuuluvate äriühingute vastu 11 869 312 7 387 279 7 950 092 9 637 038 Likviidsed varad ja käibevarad 2 705 622 3 028 255 2 853 245 3 221 203 Osalus seotud äriühingutes 0 165 244 164 244 165 244 Muud varad (kinnisvara, viitlaekumised jne) 252 740 175 022 112 274 117 329 VARAD KOKKU 14 827 674 10 755 800 11 079 855 13 140 814

(114) 2011., 2012. ja 2013. aasta lõpul väljastas FFT erinevates pankades kontserni kuuluvatele äriühingutele tagatisi, mille kogusumma oli vastavalt 2 560 802 eurot, 10 772 314 eurot ja 10 155 339 eurot. Tabel 9 FF finantsandmed ajavahemikul 2010–2013 (tuhandetes eurodes) 2010 2011 2012 2013 Finantstulu 552 090 752 007 676 177 722 610 Sealhulgas kontserni kuuluvatelt äriühingutelt 528 267 672 225 655 576 711 218 Muud tulud (dividendid, tuletisinstrumentidega seotud rahavood, valuutakursid jne) 29 708 18 962 18 117 8 935 Kontsernile osutatud teenustelt saadud tulu 6 410 7 616 2 336 2 027 Tegevuskulud 14 616 13 332 8 594 9 280 Rahastamiskulud 550 331 729 851 654 763 706 825 Sealhulgas kontserni kuuluvad äriühingud 523 123 698 009 625 216 687 712 Kasum enne äriühingu tulumaksuga maksustamist 23 261 35 402 33 273 17 466 Maks 5 968 10 112 8 822 6 952 Puhastulu 17 292 25 290 24 450 10 514 Omakapital 271 047 268 610 268 837 256 053 Kohustused 14 878 871 12 567 582 11 277 171 12 758 761 Finantsvara 9 267 614 8 201 011 9 164 768 9 905 386 Likviidsed varad ja käibevarad 5 519 622 4 349 837 2 201 190 2 928 409 Osalus seotud äriühingutes 358 362 264 116 160 833 160 833 Muud varad (kinnisvara, viitlaekumised jne) 4 320 21 228 19 217 20 186 VARAD KOKKU 15 149 918 12 836 192 11 546 008 13 014 814

(115) Nagu on näidatud tabelis 8, koosnes 2013. aasta lõpul (ja 2012. aasta lõpul) FFi kapital seotud ettevõtetes 157 269 000 euro suurusest osalusest FFTs (mis moodustas 60 % FFT kapitalist) ja 2 013 000 euro suurusest osalusest FFBs ning intressidest suuruses 725 000 eurot, millega ei kaasnenud mingit kontrollifunktsiooni kontserni kuuluvates teistes äriühingutes. 2011. aasta lõpul kanti 100 % FFT aktsiatest FFi raamatupidamisarvestusse väärtusega 262 102 000 eurot. 2010. aasta lõpul, enne kui 2011. aastal toimus FFNA ja FFC müük FFT-le, oli FFil 7 213 000 euro suurune osalus FFCs, 262 077 000 euro suurune osalus FFTs, 87 055 euro suurune osalus FFNAs ja 2 013 000 euro suurune osalus FFBs, seega kokku 358 000 000 euro suurune osalus 100 % ulatuses Fiatile kuuluvates tütarettevõtjates.

2.5.3.2. Üksikasjalik teave FFT aktiva ja passiva kohta

(116) Fiat esitas kontserni kuuluva 61 vastaspoole nimed, kellega FFT oli teinud tehinguid ajavahemikul 2011–2013. Fiat esitas samuti keskmised tasumata summad FFT ja tema vastaspoolte vahel, mis hõlmas kuut peamist võlausaldajat ja võlgnikku aastatel 2011, 2012 ja 2013. 2013. aastaga seotud teave on esitatud tabelis 10 (keskmise saldo intressi käsitleva veeru lisas komisjon). Tabel 10 FFT vastaspooled 2013. aastal (tuhandetes eurodes) Varad Keskmised tasumata summad Saadud intressid Tasumata summade pealt arvestatud intressid Fiati kontserni vastaspool 1 [10 000 000 ] [500 000 ] […] Fiati kontserni vastaspool 2 [150 000 ] [10 000 ] […] Fiati kontserni vastaspool 3 [150 000 ] [10 000 ] […] Fiati kontserni vastaspool 4 [100 000 ] [5 000 ] […] Fiati kontserni vastaspool 5 [50 000 ] [4 000 ] […] Fiati kontserni vastaspool 6 [20 000 ] [3 000 ] […] Kohustused Keskmised tasumata summad Makstud intress Tasumata summade pealt arvestatud intressid Fiati kontserni vastaspool 7 [450 000 ] [10 000 ] […] Fiati kontserni vastaspool 8 [250 000 ] [400] […] Fiati kontserni vastaspool 9 [200 000 ] [1 000 ] […] Fiati kontserni vastaspool 10 [50 000 ] [200] […] Fiati kontserni vastaspool 11 [50 000 ] [150] […] Fiati kontserni vastaspool 12 [50 000 ] [150] […]

(117) Fiat esitas samuti teabe FFT võlakirjade emissiooni kohta alates 2009. aastast, mis oli seotud EMTN programmi (54) rakendamisega, mis oli FFT peamine rahastamisallikas, ning prospekti. FFT teostas sel ajavahemikul 14 emissiooni, mille maksimaalne tähtaeg oli 7 aastat. FFT emiteeris võlakirju eurodes ja nende kupongide intress oli vahemikus 5,75–7,75 % (välja arvatud üks emissioon, mille intressimäär oli 9 %), ja Šveitsi frankides kupongide intressimääraga 4–5 %.

(118) Fiati edastatud teabes on esitatud kontsernisiseste rahastamistehingute tähtajad. 2013. aasta lõpul oli kogusumma 12 613 000 euro puhul võlgade tasumise lepinguline tähtaeg väiksem kui üks aasta, seejuures oli kogu võlakohustuste summa suurus 12 858 000 eurot (likviidsed varad ja kontsernisisestele äriühingutele antud laenud on esitatud tabelis 9).

(119) Erinevate kontsernisiseste tehingute kohta esitatud andmetest ilmneb, et mitmel juhul on tegemist päevast päeva teostatavate tehingutega. Samas sõlmis FFT ka erinevate maksetähtaegadega seotud tehinguid […]. FFT andis kontsernisiseseid laene erineval kujul, nagu […]. 2013. aasta lõpul oli peaaegu kõikide hoiuste maksetähtaeg […]. Emiteeritud võlakirjad olid erineva maksetähtajaga, nagu […].

(120) Fiat edastas ka dokumendi, mis kajastab kontserni likviidseid vahendeid käsitlevat strateegiat, mida on nimetatud siirdehindade aruandes, millel põhineb maksuotsuse taotlus. Selles dokumendis on esitatud kontsernisisesed eeskirjad, mida kohaldatakse kontserni rahaliste vahendite paigutamisel. […]

2.5.3.3. Teave Fiati strateegia kohta siirdehindade valdkonnas

(121) 20. veebruari 2015. aasta kirjaga palus komisjon Fiatil selgitada mehhanismi, mis võimaldab muutumatu suurusega omakapitalilt saada stabiilses proportsioonis puhastulu aastatel 2009, 2010 ja 2011 [nagu see tuleneb menetluse algatamise otsuse põhjenduses 51 esitatud tabelist 4], vaatamata aktiva, passiva, rahastamiskulude ja tulude olulistele erinevustele.

(122) Fiat esitas vastusena nõudele selgitada kontsernisiseste laenude ja deposiitide tasustamist dokumendi, mis kandis pealkirja „Transfer Pricing Policy“ (siirdehindade strateegia). Sellest dokumendist ilmneb, et Fiat määrab kontserni rahastamisettevõtete kinnitatud kontsernisiseste laenude intressid kindlaks sellisel viisil, et nende ettevõtete tootlus on eelnevalt kindlaks määratud.

(123) Ülesanded, mida FFT kirjelduse kohaselt täidab ja tema kantavad riskid on identsed põhjendustes 38–51 käsitletud siirdehindade aruandes toodutega, välja arvatud teatav teave. […] dokument, mis käsitleb siirdehindade valdkonnas kohaldatavat strateegiat, vaatleb krediidiriski ja vastaspoole riski, mida maksuotsuses käsitletakse olematuna, kuna see strateegia hõlmab kontserni varasid, piiratud riskina

(124) Siirdehindade strateegiaga seotud dokumendis on selgitatud, et kontsernisiseste tehingute hindade fikseerimine toimub järgmiselt. […], määrab ta kindlaks rahastatava kontsernisisese laenu suuruse. […], annab ta selle alusel hinnangu, millist marginaali peaks kohaldama, eraldades rahastatavate laenude kogusummast tulu sihtsumma, millele lisatakse tegevuskulud. Lõpuks lisab ta kõnealuse marginaali rahastamisettevõtete rahastamiskuludele, saades kontsernisiseste laenude hinnangulised tariifid.

(125) Siirdehindade strateegiaga seotud dokumendis on seda meetodit illustreeritud kontsernisiseste laenude näitel 2012. aasta andmete alusel. Omakapitali eeldatava tootluse hinnanguline väärtus 2012. aastal oli FFi ja FFT jaoks konsolideeritud alusel [4–7 %]. Dokument hõlmab Euroopa Liidu hinnangulisi beetaväärtusi 2012. aastal ning Itaalia ja Luksemburgi riskivabu intressimäärasid, mis on esitatud eraldi ning esitab sellel alusel järgmised eeldatava tootluse suurused: Tabel 11 Siirdehindade strateegia valdkonnas kohaldatavas kontsernisiseses dokumendis esitatud teave Reaalturuväärtusele vastav vahemik Beetaväärtused Äriühingute arv 75 75. tsentiil 1,22 Mediaanväärtus 0,80 25. tsentiil 0,34

(%) Omakapitali tootluse muutuv ja eeldatav väärtus (55) Itaalia Luksemburg Riskivaba määr 1,57 1,57 Maksumäär 31,4 28,8 Omakapitali riskipreemia 7,73 6,00 Omakapitali tootlus – 75. tsentiil 16,09 12,52 Omakapitali tootlus – mediaanväärtus 11,27 8,92 Omakapitali tootlus – 25. tsentiil 6,16 5,10

(126) Dokumendis on lisaks sellele eristatud eelnevalt määratletud tähtajaga laene, mis on antud varasemalt ja mille puhul ei ole tasutingimusi võimalik muuta, ning muutuva intressimääraga kontsernisiseseid laene, mille tingimused on muudetavad. […]

2.5.4. Luksemburgi 10. juuli 2015. aasta kiri

(127) 10. juuli 2015. aasta kirjaga teatab Luksemburg, et komisjon läheks vastuollu õiguskindluse põhimõttega, kui ta nõuaks ametliku uurimismenetluse lõpetamise otsuses väidetava abi tagasimaksmist sellest kasusaajalt. Luksemburg osutab komisjoni varasematele otsustele, mis hõlmavad selles küsimuses asjakohaseid maksualase abi kavasid, milles komisjon nõustus, et see põhimõte võib takistada abi tagasimaksmist, (56) ning on määranud õiguspärase ootuse olemasolu tõttu üleminekuaja (57).

(128) Lisaks sellele märgib Luksemburg, et kuna siirdehindade kindlaksmääramisel ei ole OECD juhiste alusel võimalik ega vajalik määrata kindlaks täpset reaalturuväärtuse põhimõttele vastavat hinda, ei ole võimalik määrata kindlaks tagasimakstava abi täpset suurust. Lisaks sellele väidab Luksemburg, et võttes arvesse, et tegemist on uue meetmega, ning seoses komisjoni varasemate otsustega, ei saa komisjon õiguspärase ootuse kaitsmise põhimõttest lähtuvalt anda korraldust abi tagasimaksmiseks (58).

3. MENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED

(129) Komisjon otsustas algatada ametliku uurimismenetluse, kuna tema esialgse hinnangu kohaselt antakse vaidlusaluse maksuotsusega FFT-le riigiabi, mis on asutamislepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt siseturuga kokkusobimatu.

(130) Eeskätt väljendas komisjon kahtlusi vaidlusaluse maksuotsuse kokkusobivuse üle reaalturuväärtuse põhimõttega. Komisjoni kahtlused olid seotud konkreetsete asjaoludega, mis on esitatud põhjendustes 131–137.

(131) Esiteks tundub, et maksuotsuses nõustutakse FFT Luksemburgis toimuva tegevuse maksubaasi suurusega 2,542 miljonit eurot (+/–10 %), mis saab muutuda vaid piiratud ulatuses ja jääb muutumatuks isegi juhul, kui FFT tegevuse maht, millel kindlaksmääratud maksubaas põhineb, suureneb olulisel määral.

(132) Teiseks väljendas komisjon kahtlusi selle kohta, kas FFT maksunõustaja valitud meetod ettevõtte hüvitise määramiseks FFT täidetavate ülesannete eest on asjakohane. Oma siirdehindade analüüsis kasutas maksunõustaja selle hüvitise arvutamiseks kaudset meetodit, tehingupõhise tootluse meetodit, kuid komisjon on seisukohal, et juhtudel, kui turul on leitavad võrreldavad tehingud, tuleks eelistada otseseid meetodeid, eeskätt vabaturu võrreldava hinna meetodit. Sellega seoses märgib komisjon, et Fiati Ameerikas tegutsev äriühing Chrysler kasutab oma tehingute rahastamiseks otseselt finantsturge ning et tema teatavad tehingud on võrreldavad FFT tehtud tehingutega.

(133) Kolmandaks, seoses finantsvarade hindamise mudeli kasutamisega omakapitali nõutava tasuvuse hindamiseks väljendas komisjon kahtlusi selles, kas FFT maksunõustaja finantsvarade hindamise mudeli kohaldamine vastab nõuetele. Komisjon rõhutas, et kaks tegurit, mis määravad kindlaks FFT-le makstava hüvitise suuruse finantsvarade hindamise mudeli alusel, nimelt hüvitatava omakapitali suurus ja selle omakapitali suhtes kohaldatava hüvitise määr, on hinnatud liiga madalaks.

(134) Hüvitatava omakapitali summa puhul nõustuti maksuotsuses finantsvarade hindamise mudeli kohaldamisega vaid osa omakapitali puhul, mida nimetati kahjuriskiga omavahenditeks, samas kui omavahendid, mis süstiti ettevõtetesse FFNA ja FFC, arvati hüvitatavatest omavahenditest maha ilma usutava selgituseta (59). Lisaks sellele ilmnes, et „kahjuriskiga omavahendite“ arvestamisel lähtuti liiga väikesest maksubaasist, kuivõrd see ei hõlmanud kontsernisiseseid varasid; ka selle väljajätmise kohta ei esitatud veenvat põhjendust. Menetluse algatamise otsuses seadis komisjon kahtluse alla eelduse, mille kohaselt kontserni kuuluvate ettevõtetega sooritatud tehingud ei hõlmanud krediidiriski. Komisjon väljendas samuti kahtlusi omakapitali miinimumnõuete arvutamise suhtes seoses vastaspoole riskiga ja krediidiriskiga. Eeskätt ei ole põhjendatud suhteliselt madal vastaspoole riskikaalu näitaja, 20 %, ning mitte miski ei anna tunnistust sellest, mis nähtaks ette juhul, kui õiguslik raamistik peaks olulisel määral muutuma. Maksunõustaja siirdehindade aruandes ei ole selgitatud, miks võib „erinevust kreeditoride pangadeposiitide intressi ja deebitoride pangalaenude intressi vahel“ pidada operatsiooniriski puhul heaks näitajaks ning selles ei ole samuti selgitatud, miks kasutatakse riskikaalu 15 %. Samuti ei ole aruandes selgitatud, miks vastaspoole riski korrutatakse 6 %ga ja mitte 8 %ga, võttes arvesse, et Basel II raamistikuga sätestatud omavahendite miinimumnõuded vastaspoole riski jaoks, millele siirdehindade aruandes otseselt osutatakse, on 8 %.

(135) Kõnealuse kapitali suhtes kohaldatava hüvitise puhul väljendas komisjon kahtlusi beeta väärtuse kindlaksmääramise üle, kuivõrd kasutatud väärtus tundus liiga madalana võrreldes teiste finantsteenuseid pakkuvate ettevõtete beeta väärtusega. Komisjon väljendas samuti kahtlusi selle suhtes, et maksunõustaja valis beeta väärtuse arvutamiseks 25. tsentiili mediaanväärtuse asemel.

(136) Neljandaks, seoses maksuotsuse taotluses ülemäärase omakapitalina käsitletava omakapitali eeldatava tootlusega väljendas komisjon kahtlusi seoses sellega, et vaidlusaluses maksuotsuses nõustutakse väga madala määra, 0,87 %, kasutamisega ilma mingi põhjenduseta.

(137) Võttes arvesse asjaolu, et siirdehinna analüüs, millega maksuotsuses nõustutakse, tundub mitte vastavat reaalturuväärtuse põhimõttele, oli komisjon esialgu seisukohal, et selle maksuotsusega antakse FFT-le eelis. Komisjon leidis, et see eelis anti igal aastal ning see kordus iga kord, kui Luksemburgi maksuamet nõustus kõnealuse maksuotsuse alusel arvutatud maksustava tulu summaga. Komisjon on seisukohal, et kõnealune eelis on ühtlasi valikuline, sest see moodustab erandi halduspraktika suhtes ja eelistab konkreetselt FFTd võrreldes teiste äriühingutega, kes on samalaadses faktilises ja õiguslikus olukorras.

(138) Kuna kõik ülejäänud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 esitatud tingimused olid täidetud ja puudus kokkusobivusele osutav põhjendus, otsustas komisjon esialgu, et vaidlusaluse maksuotsuse näol on tegemist riigiabiga, mis on siseturuga kokkusobimatu. Seetõttu otsustas komisjon algatada kõnealuse maksuotsuse suhtes ametliku uurimismenetluse.

(139) Lisaks sellele kohustas komisjon määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 10 lõike 3 alusel menetluse algatamise otsuses Luksemburgi esitama kõik vaidlusaluse meetmega seotud dokumendid, teabe ja andmed, mida ta vajas selleks, et teha otsus riigiabi olemasolu kohta, ja olemasolu kinnitamise korral, selle abi kokkusobivuse kohta siseturuga. Juhul, kui Luksemburg ei esita kogu nõutavat teavet, palus komisjon määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 6 a lõike 2 punkti b alusel Luksemburgi nõusolekut selleks, et paluda vaidlusalusest meetmest kasusaajal, FFT-l esitada nõutud teave.

4. LUKSEMBURGI MÄRKUSED

(140) 19. juuli 2014. aasta kirjaga esitas Luksemburg oma märkused menetluse algatamise otsuse kohta. Luksemburg väidab esmalt, et menetlus on kallutatud, ning seejärel, et komisjon on menetluse algatamise otsuses teinud sisulisi vigu.

4.1. Luksemburgi märkused komisjoni menetluse kohta

(141) Seoses menetlusega väidab Luksemburg, et ei järgitud nõuetekohast menetlust teabe esitamise korralduse otsuse tegemisel, kuivõrd määrus (EÜ) nr 659/1999 ei võimalda komisjonil menetluse algatamise otsuses teha teabe esitamise korraldust. Korralduse tegemise otsuse jaoks oleks tulnud järgida määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 10 sätestatud menetlust.

(142) Luksemburg väidab täiendavalt seoses korralduses nõutava teabega, et komisjon ei selgitanud, miks oli vajalik abisaaja avalikustamine selleks, et hinnata meedet riigiabi valdkonnas kohaldatavate eeskirjade alusel. Võttes arvesse mitmeid infolekkeid ja komisjoni kergekäeliselt tehtud avalikke väiteid, ei pea Luksemburg võimalikuks avaldada selles etapis abisaaja isikut. Lisaks sellele ei täpsustatud korralduse tegemise otsuses mingit muud konkreetset teavet, mida oleks tulnud esitada. Samas peab komisjoni menetluste juhendi põhjal olema kohustuses selgelt väljendatud, milline teave on konkreetse menetluse raames vajalik.

(143) Luksemburg väidab samuti, et kuivõrd menetluse algatamise otsuses ei ole selgitatud, miks vaidlusaluse maksuotsuse näol on tegemist abiga, ei ole tal võimalik kohaldada rakendamiskeelu kohustust. FFT-l on maksudeklaratsiooni esitamise kohustus ja kuivõrd komisjon ei ole menetluse algatamise otsuses täpsustanud, milline on maksustatava tulu kindlaksmääramise nõutav meetod, kasutab Luksemburgi maksuamet maksuotsuses esitatud meetodit.

(144) Luksemburg väidab samuti, et komisjon rikkus lojaalse koostöö, erapooletuse ja heade haldustavade rakendamise põhimõtteid, eeskätt sellega et ei reageerinud Luksemburgi ettepanekutele kohtuda, mis oleks Luksemburgi ametiasutustel võimaldanud selgitada vaidlusaluses maksuotsuses kasutatud metoodikat.

(145) Luksemburg ei nõustu komisjoni otsusega algatada FFT suhtes menetlus (uus juhtum numbri SA.38375 all), mis seisab eraldi põhimenetlusest Luksemburgi tegevuse kohta seoses maksuotsustega, mis oli avatud numbri SA.37267 all. Võttes arvesse asjaolu, et Luksemburg esitas Üldkohtule hagi komisjoni tehtud otsuse suhtes kohustada Luksemburgi esitama juhtumi SA.37267 raames teavet, leiab Luksemburg, et komisjon võis soovida kunstlikult vältida kõnealuse kohustuse tühistamist, avades uue menetluse.

(146) Lõpuks kinnitab Luksemburg, et komisjon on ületanud oma volitusi, ajades segi kaalutlusõiguse ja üldõiguse eeskirja lihtsa tõlgendamise. FFTd puudutav maksuotsus ei ole seotud Luksemburgi maksuameti kaalutlusõigusega, vaid vastab Luksemburgi tulumaksuseaduse artikli 164 lõikele 3 ja ringkirjale. Luksemburgi väitel on kõnealuste sätete kohaldamisel vältimatu, et neid tuleb tõlgendada vastavalt faktilistele asjaoludele igal üksikjuhul eraldi, et leida lahendus, mis vastab konkreetsetele asjaoludele ja põhineb nendel. Komisjon ei ole teinud vahet ühelt poolt kaalutlusõigusel ja teiselt poolt abstraktseid õiguslikke termineid hõlmavate eeskirjade tõlgendamisel, mida tuleb kõnealusel juhul kohaldada. Lisaks sellele, seades end Luksemburgi õiguse tõlgendamisel Luksemburgi ametiasutuste asemele, ei tunnusta komisjon liikmesriikide pädevust otsese maksustamise valdkonnas.

(147) Luksemburg väidab, et kuivõrd tema maksuamet ei ole rakendanud kaalutlusõigust FFT puhul, ei saa komisjon tõendada, et vaidlusalune maksuotsus moodustab erandi tavapärase halduspraktika suhtes. Luksemburg selgitab, et tema haldustegevus põhineb seaduslikkuse ja võrdsuse põhimõtetel, mis hõlmab kõikide valdavalt samas olukorras olevate maksukohustuslaste võrdset kohtlemist. Luksemburg väidab, et menetluse algatamise otsust vaadeldakse üksnes lähtuvalt siirdehindade valdkonnas kohaldatavatest OECD juhistest ja mitte lähtuvalt Luksemburgi halduspraktikast.

4.2. Luksemburgi märkused menetluse algatamise otsuse sisuliste vigade kohta

(148) Üldises plaanis väidab Luksemburg, et komisjon tegi sisulise vea, võttes valikulise eelise olemasolu kindlaksmääramisel võrdlusaluseks siirdehindade valdkonnas kohaldatavates OECD juhistes sisalduva reaalturuväärtuse põhimõtte ja mitte siseriikliku õiguse ja haldustavad.

(149) Lisaks sellele väidab Luksemburg, et komisjon on siirdehindade valdkonnas kohaldatavaid OECD juhiseid valesti tõlgendanud. Menetluse algatamise otsuse põhjenduses 65 tundub komisjon esitavat siirdehindade kindlaksmääramise meetodite hierarhia, kinnitades, et eelistada tuleb otseste meetodite, eeskätt vabaturu hinna meetodi kasutamist, sellistele kaudsetele meetoditele, nagu näiteks tehingupõhine tootluse meetod. Komisjon ei võta seega arvesse asjaolu, et alates 2010. aastast ollakse seisukohal, et OECD juhistes esitatud meetodite hierarhia, mida kohaldatakse siirdehindade valdkonnas, ei ole enam kooskõlas kaasaegsete nõudmiste ja haldustavadega. Osutades kõnealuste juhiste punktile 1.13, märgib Luksemburg, et neis juhistes on sätestatud, et „siirdehindade kindlaksmääramine ei ole täppisteadus“ ning et „reaalturuväärtuse põhimõttele vastava hinna kindlaksmääramise meetodi valik ei ole paljudel juhtudel täielikult selge“. Võttes arvesse asjaolu, et FFT maksunõustaja leidis, et tehingupõhise tootluse meetodi kasutamine on õigustatud, ning kohaldas Luksemburgi maksuseaduse artiklit 164, kinnitas Luksemburgi maksuamet lihtsalt analüüsi õiguslikku põhjendatust.

(150) Luksemburgi väitel nõustub komisjon sellega, et reaalturuväärtuse põhimõtte tõlgendamine ja kohaldamine toimub eri maksuametites ja eri äriühingute suhtes erinevalt, (60) seega ei saa komisjon ühelt poolt lubada, et reaalturuväärtuse põhimõte võimaldab erinevaid tõlgendusi, ning teiselt poolt leida, et on ainult üks nõuetekohane meetod, mille alusel Luksemburg oleks pidanud reaalturuväärtuse põhimõtet kohaldama.

(151) Lisaks sellele heidab Luksemburg komisjonile ette, et see ei kohaldanud vaadeldaval juhul asjaomast riikliku õigusakti sätet, Luksemburgi tulumaksuseaduse artikli 164 lõiget 3 ja sellega seonduvat halduspraktikat, vaid võttis võrdlusaluseks üksnes siirdehindade valdkonnas kohaldatavad OECD juhised. Seega on komisjon määranud kindlaks meetodi, mis tundub talle kõige asjakohasem, samas kui Luksemburgi õiguses ei nähta ette teatud konkreetsete meetodite kasutamist siirdehindade kindlaksmääramiseks. Seega ei tunnista komisjon täies ulatuses Luksemburgi õiguslikku raamistikku ja haldustavasid kõnealuses valdkonnas. Lisaks sellele ei võrdle komisjon valikulisuse analüüsi raames FFT maksukohtlemist Luksemburgi teiste samas faktilises ja õiguslikus olukorras olevate äriühingute suhtes kohaldatava maksukohtlemisega.

(152) Seoses komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud kahtlustega heidab Luksemburg komisjonile ette, et see keskendub ülemääraselt ja liiga ühekülgselt Fiati arvatavale maksustrateegiale kontserni tasemel, võtmata arvesse asjaolu, et Fiatil, kes tegutseb kontsernina, võis olla teisi põhjuseid moodustada selline struktuur, nagu tal on.

(153) Esiteks ei ole Luksemburgi maksuhaldurid kindlasti kokku leppinud „fikseeritud maksubaasis“, nagu seda on väidetud menetluse algatamise otsuse põhjenduses 64. FFT maksustatav tulu sõltub antud laenude suurusest ja siirdehindade suhtarvu tuleb arvesse võtta vaid selleks, et määrata kindlaks kohaldatava marginaali baaspunktide vahemik.

(154) Teiseks, seoses nõutava omavahendite suurusega ja komisjoni sellega seotud kahtlustega märgib Luksemburg, et Basel II raamistiku valik on õigustatud, niisamuti nagu otsus mitte arvestada omakapitalis osalemist. Luksemburg väidab, et tuleb pidada loogiliseks, et finantsosalused jäetakse arvutustest välja, sest need ei ole seotud siirdehindadega piiratud kontsernisiseste tehingutega. Lisaks sellele, vastavalt siirdehindade aruandele on osaluste rahastamiseks kuluva summa suurus 165 244 000 eurot, mis vastab FFT võetud osaluste ostuhinnale ja mida seetõttu Luksemburgi väitel ei saa vaidlustada. Seejuures kohaldatakse osalustest tuleneva tulu suhtes Luksemburgi õiguse alusel maksuvabastust, seega ei ole ka sellega seotud kulud, nagu intressikulu, mahaarvatav. Kuivõrd osaluste hüvitamine toimub tütarettevõtjatelt saadavatest dividendidest, mille suurus võib muutuda sõltuvalt tütarettevõtjate majandustulemustest ja nende reinvesteerimisvajadusest, ei saa selle tulu marginaali pidada äritegevuse mõttes oluliseks.

(155) Kolmandaks väidab Luksemburg, et kontsernisiseste võlakohustuste väljajätmine arvutustest on põhjendatav ka sellega, et FFT võlgade puhul kohaldatakse võlausaldajate suhtes konkreetset tagatist. Võttes arvesse ettevõtte tööstusstrateegiat, majandushuve ja võimaliku pankrotistumise ohu suurt mõju ettevõtte mainele, tuleb FFT maksejõuetuks muutumise riski hinnata väga madalaks ning 93 710 000 euro suurune „vaba“ summa on selle riski katmiseks enam kui piisav.

(156) Neljandaks heidab Luksemburg komisjonile ette, et see kahtleb meetodis, mille alusel arvestati beeta väärtus riskipreemia kindlaksmääramiseks. Esiteks ei ole tegemist puhtalt matemaatilise arvutusega ning erinevate tulemuste saamine võib olla põhjendatud; sellest tulenevalt on siirdehindade aruandes esitatud tulemused täiesti põhjendatavad ja tegelikkusele vastavad. Teiseks, isegi kui eeldada, et komisjoni saadud tulemused on erinevad, tuleb sellest hoolimata analüüsida, kas sellega anti FFT-le eelis võrreldes teiste Luksemburgis tegutsevate ettevõtjatega. Kolmandaks, isegi alternatiivse hindamise raames, mille puhul võrreldakse FFT jaoks arvutatud riskipreemiat börsil noteeritud äriühingu aktsionäridele makstava hüvitisega, mille protsendimäär on 3,5–4 %, mis on oluliselt madalam kui FFT riskipreemia 6,05 %, näitab see võrdlus, et 6,05 % suurune riskipreemia on täiesti põhjendatav ja rahuldab täielikult Luksemburgi tulumaksuseaduse artiklis 164 esitatud nõudeid.

(157) Ja lõpuks väidab Luksemburg, et „käitumisjuhendi töörühm (äriühingute maksustamine)“ on sõnaselgelt kinnitanud, et Luksemburgi maksuotsuste kasutamine vastab käitumisjuhendile ja OECD juhistele, seega eeldab õiguspärase ootuse põhimõte, et FFT võib tugineda 3. septembri 2012. aasta maksuotsusele kogu selle kehtivusaja, see tähendab viie aasta jooksul.

5. HUVITATUD KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSED

(158) 30. oktoobril 2014 esitas FFT oma märkused menetluse algatamise otsuse kohta. Märkused esitati kahe eraldi dokumendiga.

5.1. FFT märkuste esimene kogum

(159) FFT märkuste esimene kogum jaguneb kaheks osaks. Esimeses osas on esitatud põhjendused selle kohta, miks FFT on seisukohal, et komisjon on seoses FFT siirdehindade eelkokkuleppega OECD juhiseid valesti kohaldanud. Teises osas on kirjeldatud, mis osas menetluse algatamise otsus ei vasta õigusnormile, millega nõutakse valikulise eelise olemasolu üle otsustamist asutamislepingu artikli 107 lõike 1 alusel.

5.1.1. OECD juhiste ebakohane kohaldamine

(160) Esiteks, vastupidiselt sellele, mida komisjon väidab menetluse algatamise otsuses, väidab FFT, et ta ei ole Luksemburgi maksuametiga leppinud kokku maksustatava tulu fikseeritud suuruses. Kokkulepe hõlmas üksnes FFT rahaliste vahendite haldamise ülesannete täitmise hüvitamise meetodit. Igal aastal alates 2011. aastast ajakohastab FFT kõiki andmeid, mis on vajalikud riskidega seotud omakapitali suuruse ning omakapitalilt saadava tulu hindamiseks, et arvutada oma kavandatav kasum. Lisaks sellele kehtib FFT eelkokkulepe ainult viis aastat eeldusel, et faktilised ja muud tegurid, millel see põhineb, ei muutu; see kestus vastab maksuotsusega seotud tavadele teistes liikmesriikides.

(161) Teiseks, mitte miski ei takista seda, et FFT maksunõustaja valis tehingupõhise tootluse meetodi, kuna puuduvad FFT tehingute sisemised võrdlustegurid, mis võimaldaksid kasutada vabaturu hinna meetodit. Selle põhjused on järgmised: i) FFT ei anna laene kolmandatele isikutele ja ii) Fiati kontserni kuuluvad äriühingud ei saa samalaadseid laene kolmandatelt isikutelt. FFT osutab siirdehindade valdkonnas kohaldatavate OECD juhiste punktile 2.2, mille kohaselt on valikumeetodi eesmärk leida alati konkreetse juhtumi jaoks kõige asjakohasem meetod. FFT nimetab seejärel kõnealuste juhiste punkti 2.4, mille kohaselt võivad kasumit arvestavad tehingupõhised meetodid osutuda teatud olukordades asjakohasemaks kui traditsioonilised tehingutel põhinevad meetodid.

(162) FFT väidab, et kui maksunõustaja oleks vabaturu hinna meetodit kasutades hinnanud kontserni kuuluvatele äriühingutele antud laenude siirdehindade kindlaksmääramiseks ettevõtte kohustusi, oleks FFT kandnud kahjusid, sest ta ei oleks saanud hüvitist vajaliku likviidsuse maksumuse ulatuses, mis oleks olnud vajalik kontserni rahastamisvajaduse katmiseks. FFT keerukusaste on väiksem kui kontserni kuuluvate äriühingute oma ja tema marginaali on võimalik kontrollida tehingupõhise tootluse meetodi abil. Seda meetodit kasutatakse siirdehindade analüüsides üha sagedamini ning 2010. aasta siirdehindade valdkonnas kohaldatavad OECD juhised ei sätesta mingit meetodite hierarhiat.

(163) Lisaks sellele väidab FFT, et omakapitali suurus võib tihtipeale tuleneda äriühingu tegevusega seotud varasematest otsustest ning sellel ei pruugi olla mingit seost omakapitali suurusega, mis on vajalik äriühingu tegevusega seotud riskide katmiseks.

(164) Lõpuks märgib FFT, et siirdehindade valdkonnas kohaldatavates OECD juhistes on öeldud, et siirdehindade kindlaksmääramise näol ei ole tegemist täppisteadusega. Sellega seoses osutab ta kõnealuste juhiste punktile 1.13 ning eeskätt järgmisele kaalutlusele: „[o]luliseks tuleb pidada seda, et peetaks silmas vajadust saavutada reaalturuväärtuse põhimõttele vastavale tulemusele mõistlikult lähedane tulemus, mis põhineb usaldusväärsetel andmetel. Samuti tuleb meenutada, et siirdehindade kindlaksmääramise näol ei ole tegemist täppisteadusega ning see eeldab hinnangut nii maksuametilt kui ka maksukohustuslaselt“. FFT märgib, et ta on teinud kõik endast sõltuva selleks, et hinnangu abil leida oma tegevusele vastav reaalturuväärtuse põhimõttega kooskõlas olev hüvitis.

(165) Kolmandaks, mis puudutab FFT omakapitali adekvaatsust, siis peab FFT tõendama, et tema omakapitali suurus on piisav selleks, et kanda oma rahastamistegevusega seotud riske. Ringkiri ei sätesta konkreetseid suuniseid kahjuriskiga omavahendite asjakohase suuruse kindlaksmääramiseks. Seetõttu otsustas FFT analüüsida äriühingu omakapitali, et hinnata, milline osa tema omakapitalist on vajalik äriühingu tegevuse tagamiseks ja riskide katmiseks Basel II raamistiku alusel. Samas on ringkirjas võrreldud vahefinantseerimisega tegelevaid äriühinguid sõltumatute finantseerimisasutustega. Ringkirjas on samuti sätestatud, et maksukohustuslastel, kes teevad kontsernisiseseid rahastamistoiminguid, peavad olema piisavad omavahendid selleks, et kanda kõnealuste rahastamistoimingutega seotud riske. Seevastu ei võeta osaluste võtmisega seotud tegevust FFT eelkokkuleppe puhul arvesse, seetõttu on põhjendatud asjaolu, et FFT riskidega seotud omavahendite hulgast jäetakse välja FFT võetud osalused. Lisaks sellele ei võetud arvesse omavahendeid suuruses, mis vastab FFT tütarettevõtjatesse tehtud investeeringutele, sest see summa vastab tütarettevõtjatesse tehtud portfellivälistele investeeringutele, mida rahastatakse dividendide abil. Kuid siirdehindade analüüs ei hõlma dividende, kuna need ei ole seotud ei äriühingu täidetavate ülesannete olulisusega ega kantavate riskidega. Selline järeldus on ühtlasi kooskõlas Basel II raamistikuga (61) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/48/EÜ („CRD III“) artikli 57 sätetega (62).

(166) Neljandaks, seoses komisjoni tehtud kontsernisiseste laenutehingute analüüsiga ja asjaoluga, et FFT eelkokkuleppes ei võeta arvesse kõiki varasid, mis ei kuulu kolmandatele isikutele, väidab FFT, et ta on kontserni rahastamiskulude puhul juba arvestanud krediidireitingut. Võttes arvesse asjaolu, et FFT ja kõikide kontserni kuuluvate seotud ettevõtete krediidireiting on võrdne Fiat S.p.A. omaga, (63) ei puutu FFT seoses kontserni kuuluvatele seotud ettevõtetele antavate laenudega kokku täiendava krediidiriskiga. Seetõttu tuleneb intressimäär, mida FFT kohaldab kontserni kuuluvate seotud ettevõtete suhtes: i) summast, mis vastab kontserni rahastamiskuludele, ii) ettevõttele Fiat S.p.A. makstavatest tagatistasudest; iii) kantud tegevuskuludest, mis võimaldavad pakkuda teenuseid teistele kontserni kuuluvatele äriühingutele; iv) „vähetootlikust laenust“, mis tuleneb sellest, et FFT laenatud suured summad laenatakse lühiajaliselt ja madala intressimääraga, nii et need vastavad kontserni lühiajalise likviidsusega seotud vajadustele; ja v) riskikapitali hüvitamisest, mis on seotud FFT täidetavate ülesannetega kontserni rahaliste vahendite haldamisel.

(167) Viiendaks oli FFT väitel põhjendatud kohaldada riskiga kaalutud vara puhul koefitsienti 6 %, kuna see vastab FFT arusaamale Basel II raamistiku kohaldamisest kapitalinõuete direktiivi alusel Euroopa Liidu teatavate piirkondade (näiteks Itaalia) kohalike ametiasutuste poolt pankade hulka mittekuuluvate finantseerimisasutuste suhtes. Lisaks sellele, kuivõrd FFT varade ülekandmine kolmandatele isikutele toimub peaasjalikult pangadeposiitide kaudu, on riskikaal 20 % kooskõlas Basel II raamistiku tavapärase lähenemisviisiga (64). Samuti, seoses riskikaaluga 15 % operatsiooniriski puhul, osutab FFT komisjonile baasnäitajaga seotud lähenemisviisile, mille puhul tuleb Basel II raamistiku punkti 649 kohaselt kasutada sellist koefitsienti. Sama lähenemisviisi kohaldades võrdub brutotulem netointressituluga, millele lisandub neto finants- ja muu tegevustulu, kõikide eraldiste ja tegevuskulude brutoväärtus ning erakorraliste tegurite netoväärtus. Kuivõrd FFT tulud hõlmavad ainult intresse, on võrdlemine pangahoiuste intressituluga ja pangalaenude deebetintresside netoväärtusega parim võimalus FFT operatsiooniriskide ligikaudseks kindlaksmääramiseks. Seoses õigusliku raamistiku võimaliku muutumisega kinnitab FFT, et ka Basel III raamistiku (65) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/36/EL (66) ((„CRD IV“, kapitalinõuete direktiivi IV pakett), mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet), puhul on vastavad kriteeriumid endiselt kehtivad.

(168) Kuuendaks, seoses komisjoni väljendatud kahtlustega kasutatud beeta väärtuse kohta kinnitab FFT, et isegi jättes võrdlusest välja teatud tegurid (näiteks riiklikud pangad), jääb reaalturuväärtuse põhimõttele vastav vahemik peaaegu täpselt samaks. Võttes arvesse asjaolu, et FFT näol on tegemist finantsettevõttega ja seda ei saa samastada pangaga, tuleb finantsettevõtete beeta väärtust FFT ja [maksunõustaja] arvates käsitada kõige asjakohasema võrdlustegurina. Lisaks sellele osutatakse ringkirjas selgesõnaliselt finantsteenuste osutajatele. Sellest lähtuvalt on kohase beeta väärtuse leidmiseks asjakohane võtta arvesse teatud rühma ettevõtteid, kes tegutsevad finantsteenuste sektoris. Mis puudutab reaalturuväärtuse põhimõttele vastava vahemiku 25. tsentiili kasutamist, siis on see kooskõlas siirdehindade valdkonnas kohaldatavate OECD juhistega, mille kohaselt võimaldavad kõik reaalturuväärtuse põhimõttele vastava vahemiku punktid määrata kindlaks reaalturuväärtusele vastavad hinnad / tulud. Lisaks sellele võib eeldada, et FFT kannab vaid piiratud riske, võttes arvesse, et ta töötab ainult kontserni kuuluvate äriühingute huvides, kontserni tegevus on olulisel määral integreeritud ning emaettevõtja on oma tütarettevõtjate tegevuse toetamisest väga huvitatud.

(169) Seitsmendaks ei jaga FFT komisjoni kahtlusi selle suhtes, et omakapitali 0,87 % suurune tootlus on liiga madal. Ülemäärane omakapital, see tähendab omakapital, mis ei ole vajalik FFT kantavate riskide katmiseks äriühingu rahastamistegevuse käigus, laenatakse mõnele teisele kontserni kuuluvale äriühingule, kes vajab täiendavat rahastamist, või kasutatakse seda kapitali FFT tegevuskulude rahastamiseks finantsteenuste osutamise raames. Selle kapitali hüvitamine peab seega olema kooskõlas lühiajalise likviidsetesse vahenditesse investeerimise tingimustega.

5.1.2. Komisjoni tehtud valikulisuse analüüs

(170) FFT väidab, et isegi kui reaalturuväärtuse põhimõttele vastavuse kontrollimiseks tehtud komisjoni analüüs oli nõuetekohane, ei paku menetluse algatamise otsus ühtegi tõendit selle kohta, et FFT suhtes kohaldati soodsamat kohtlemist kui mis tahes teise Luksemburgi maksukohustuslase suhtes, kes on samaväärses faktilises ja õiguslikus olukorras. Menetluse algatamise otsus ei hõlma mingit FFT seisundi võrdlust teiste Luksemburgi maksukohustuslastega, sealhulgas 21 ülejäänud maksukohustuslasega, kelle siirdehindade eelkokkuleppeid komisjon vaatles.

(171) Samaväärselt ükskõik millise teise Luksemburgis tegutseva maksukohustuslasega oli FFT-l õigus sõlmida Luksemburgi maksuametiga eelkokkulepe.

(172) Lisaks sellele, võttes arvesse asjaolu, et Luksemburgi äriühingu tulumaksu üldine määr FFT jaoks oli 28,8 % (2011. majandusaastal), samas kui Itaalias on äriühingu tulumaksu põhimäär ligikaudu 33 %, oleks FFT suurem kasum toonud kaasa suurema mahaarvamise Itaalias, kuna suurem osa FFT antud laenudest anti ettevõttele Fiat Finance S.p.A. Seetõttu ei ole arusaadav, mis laadi „abi“ kontsern tervikuna sai seetõttu, et FFT deklareeris väiksema kasumi Luksemburgis ja selle tulemusena tehti väiksem mahaarvamine Itaalias.

5.2. FFT märkuste teine kogum

5.2.1. Eelkokkulepe ei anna mingit „eelist“

(173) FFT esitatud märkuste teine kogum algab eelkokkulepete olulisuse üldise selgitusega – kõnealuseid eelkokkuleppeid käsitletakse üldise maksusüsteemi osana ja need on Luksemburgi maksusüsteemis lubatud. FFT eelkokkuleppes on järgitud ringkirjas sätestatud suuniseid ning see ei kaldu kõrvale Luksemburgi üldise maksusüsteemi nõuetest. FFT eelkokkuleppe tähtaeg on viis aastat, mis vastab selliste kokkulepete tavapärasele kestusele teistes liikmesriikides.

(174) Ringkirja aluseks olevad Luksemburgis kohaldatavad siirdehindade valdkonna eeskirjad moodustavad osa üldisest maksusüsteemist, kuna neid kohaldatakse kontserni kuuluvate seotud ettevõtete suhtes ettevõtetevaheliste tehingute raames. Luksemburgis kohaldatavad siirdehindade valdkonna eeskirjad ei kaldu kõrvale üldisest maksusüsteemist selles tähenduses, et need järgivad tegelikult siirdehindade valdkonnas kohaldatavaid OECD juhiseid ja nende eesmärk on määrata kindlaks reaalturuväärtuse põhimõttele vastav kasum.

(175) Seoses komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud kahtlustega siirdehindade kindlaksmääramiseks valitud meetodi kohta kinnitab FFT, et tehingupõhine tootluse meetod on üldiselt aktsepteeritud meetod, mille on heaks kiitnud OECD ja mis on kooskõlas Luksemburgi üldise maksusüsteemiga. Tehingupõhise tootluse meetodi kasutamisega ning asjaoluga, et selle kohaldamisel võib tekkida keerukaid olukordi, on nõustunud ka komisjon (67). Teatud üksikasjade puhul puuduvad piisavad suunised, kuid komisjon võtab endale õiguse lahendada siirdehindadega seotud vastuolulised probleemid lähtuvalt oma nägemusest selle kohta, kuidas vaadeldaval juhul tuleks tehingupõhise tootluse meetodit kohaldada. Lisaks sellele on FFT maksustatav kasum kooskõlas ettevõtte kohustusliku kasumiga, see asjaolu kinnitab täiendavalt, et tehingupõhise tootluse meetodi kasutamisega ei antud FFT-le mingit eelist.

(176) FFT väitel peaks maksuhalduril olema teatav kaalutlusruum tehingupõhise tootluse meetodi kohaldamisel, kuna maksustava tulu kindlaksmääramisel selle meetodi abil ei saada kunagi üht kindlat tulemust, vaid mitu kehtivat tulemust. Seetõttu ei saa FFT kindlaksmääratud maksustatava tulu suuruse (millega Luksemburgi maksuhaldur nõustus) ja komisjoni eeldatava maksustatava tulu suuruse vahelist erinevust käsitada eelisena riigiabi valdkonnas kohaldatavate eeskirjade tähenduses. Eelisega on tegu olukorras, kus teatud meede kaldub silmnähtavalt kõrvale siirdehindade kindlaksmääramise tavapärastest eeskirjadest ning läheb kaugemale maksuameti kaalutlusruumi ulatusest (68). Vastasel juhul on tegemist komisjoni sekkumisega liikmesriigi pädevusalasse maksustamise valdkonnas.

(177) Lõpuks väidab FFT, et kui komisjon analüüsis eelise olemasolu, oleks ta pidanud vaatlema üldist mõju „kontserni tasandil“. Tuleb arvestada, et Fiati kontsern ei saanud mingit eelist, sest igasugust maksubaasi suurenemist Luksemburgis kompenseeris maksu mahaarvamise suurenemine teistes Euroopa riikides (viimastel aastatel peaasjalikult Itaalias). FFT väitel on komisjon tunnistanud sellise mõju olemasolu mitmetes otsustes. (69)

5.2.2. „Valikulisuse“ puudumine

(178) FFT väitel saab võrdlussüsteem, mida kasutatakse valikulisuse olemasolu analüüsis, hõlmata üksnes selliseid äriühinguid, mille suhtes kohaldatakse siirdehindadega seotud eeskirju, see tähendab äriühinguid, kes teevad tehinguid üksnes nendega seotud kolmandate isikutega. Seda tunnistatakse ka komisjoni otsuses Groepsrenteboxi kava kohta (70), milles on seoses laenude abil rahastamisega väidetud, et sidusettevõtted on faktilises ja õiguslikus olukorras, mida ei saa võrrelda mitteseotud ettevõtete omaga. Seega peaks komisjon valikulisuse tõestamiseks näitama, et FFT sõlmis eelkokkuleppe tingimustes, mis erinesid teistele kontserni kuuluvatele ja rahastamisega tegelevatele Luksemburgi ettevõtetele võimaldatavatest tingimustest. Samas on ringkirjas selgitatud, et eelkokkuleppeid võivad kasutada kõik finantskontserni kuuluvad ettevõtted. Seega ei ole tegemist valikulisusega.

(179) Üldiselt on komisjon nõustunud maksuotsuste tegemisega kui mehhanismiga, mis annab maksukohustuslastele kindlustunde ja õigusliku prognoositavuse seoses nende maksukohustustega. Luksemburgi maksuameti vastuvõetud maksuotsused ei tulene kaalutlusõigusest, sest nende puhul arvestatakse ringkirjas sätestatud põhimõtteid, mille puhul osutatakse konkreetselt OECD maksustamisalase näidislepingu artiklis 9 esitatud reaalturuväärtuse põhimõttele ning antakse suunised ja täpsustused omavahendite minimaalse suuruse nõuete kohta ja siirdehindade analüüsi kohta, mida kontsernisisese rahastamisega tegelevad Luksemburgi ettevõtted peavad arvesse võtma. Seega, kui võib rääkida Luksemburgi maksuameti kaalutlusruumist, on see piiratud ringkirjas esitatud suuniste abil. Lisaks on kõnealune maksuameti piiratud kaalutlusruum seatud sõltuvusse siirdehindade valdkonnas kohaldatavatest OECD juhistest. See lihtne asjaolu ei võimalda otsustada, et tegemist on riigiabiga. Lisaks sellele kinnitab FFT, et FFT eelkokkulepet, mille maksimaalne kehtivusaeg on viis aastat, vaadatakse regulaarselt läbi.

(180) FFT väidab lisaks sellele, et komisjon ei ole tõestanud, et tehingupõhise tootluse meetodi kasutamine FFT eelkokkuleppe puhul erineks teistest maksuotsustest, mis on tehtud teiste äriühingute suhtes, kes on FFTga samaväärses olukorras. FFT väitel ei ole mingit kahtlust selles, et võrreldaval äriühingul, kes oleks temaga samas olukorras, oleks olnud võimalik taotleda maksuotsust ning määrata oma tulude suurus kindlaks tehingupõhise tootluse meetodi abil. Kuivõrd FFT ja temaga võrreldavate äriühingute suhtes kohaldatakse sama maksukorraldust, ei ole asjakohane hinnata seda, kas FFT suhtes kohaldatav siirdehindade kindlaksmääramise meetod on kooskõlas siirdehindade valdkonnas kohaldatavate OECD juhistega või mitte (seejuures on see meetod nende juhistega igal juhul kooskõlas).

5.2.3. FFT faktiline olukord on oluliselt erinev koordineerimiskeskustega seotud otsustes tuvastatud olukorrast.

(181) FFT väitel esineb menetluse algatamise otsuses märkimisväärseid erinevusi varasematest otsustest, milles komisjon on väljendanud kahtlusi siirdehindade kindlaksmääramise meetodi (näiteks kulupõhise meetodi) suhtes, leides, et se