Nõukogu määrus (EÜ) nr 1091/2001,

28. mai 2001,

liikumisvabaduse kohta pikaajalise viisa alusel

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 62 lõike 2 punkti b alapunkti ii ja artikli 63 lõike 3 punkti a,

võttes arvesse Prantsuse Vabariigi algatust, [1]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [2]

ning arvestades järgmist:

(1) Hetkest, mil liikmesriigi väljastatud pikaajalise viisaga isik saabub selle liikmesriigi territooriumile, kuni hetkeni, kui ta saab elamisloa, mis võimaldab tal vabalt liikuda teiste liikmesriikide territooriumil, võib kuluda aega.

(2) Tuleks astuda samme, et hõlbustada siseriikliku pikaajalise viisaga isikute vaba liikumist, kuni neile elamisload väljastatakse, nähes ette, et sellised viisad, mis praegu võimaldavad nende omanikel pääseda viisa väljastanud riigi territooriumile teiste liikmesriikide territooriumi kaudu ainult üks kord, kehtivad samaaegselt ka ühtsete lühiajaliste viisadena, tingimusel et taotlejad vastavad 19. juunil 1990 Schengenis allakirjutatud 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu rakendamise konventsioonis sätestatud sissesõidu- ja elamistingimustele.

(3) Kõnealune meede on esimene samm siseriiklike pikaajaliste viisade väljastamistingimuste ühtlustamisel.

(4) Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni ning diplomaatilistele ja konsulaaresindustele ettenähtud viisasid käsitlevaid ühiseid konsulaarjuhiseid [3] tuleks vastavalt muuta.

(5) Käesolev õigusakt on vastavalt Schengeni acquis' Euroopa Liitu integreerimist käsitlevale protokollile osa Schengeni acquis' täiendamisest, nagu see on määratletud nõukogu otsuse 1999/435/EÜ (Schengeni acquis' määratlemisest, et vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu ja Euroopa Liidu lepingu asjakohastele sätetele kindlaks määrata kõigi acquis'd moodustavate eeskirjade ja otsuste õiguslik alus) [4] A lisas.

(6) Taani on Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt teatanud, et ei osale käesoleva õigusakti vastuvõtmises, ning seetõttu seda tema suhtes ei kohaldata. Võttes arvesse, et käesoleva õigusakti eesmärk on täiendada Schengeni acquis'd vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu IV jaotisele, otsustab Taani vastavalt protokolli artiklile 5 kuue kuu jooksul pärast seda, kui nõukogu on käesoleva õigusakti vastu võtnud, kas ta rakendab seda oma siseriiklikus õiguses.

(7) Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi suhtes on käesolev õigusakt osa Schengeni acquis' täiendamisest vastavalt 18. mail 1999 Euroopa Liidu Nõukogu ja kõnealuse kahe riigi vahel sõlmitud lepingule [5].

(8) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artikli 1 kohaselt ei osale Iirimaa ja Ühendkuningriik käesoleva õigusakti vastuvõtmises. Sellest tulenevalt ning ilma et see piiraks eespool nimetatud protokolli artikli 4 kohaldamist, ei kohaldata käesoleva õigusakti sätteid Iirimaa ega Ühendkuningriigi suhtes,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikkel 18 asendatakse järgmisega:

"Artikkel 18

Viisa kauemaks kui kolmekuuliseks viibimiseks on ühe liikmesriigi poolt kooskõlas tema siseriiklike õigusaktidega antav siseriiklik viisa. Kuni kolm kuud alates nende kehtima hakkamise kuupäevast kehtivad sellised viisad samaaegselt ka ühtsete lühiajaliste viisadena, tingimusel et need väljastati kooskõlas ühiste tingimuste ja kriteeriumidega, mis on vastu võetud 3. peatüki 1. jao asjakohaste sätete alusel või kohaselt, ja nende omanikud vastavad artikli 5 lõike 1 punktides a, c, d ja e sätestatud sissesõidunõuetele. Muudel juhtudel võimaldab selline viisa selle omanikul sõita ainult läbi teiste liikmesriikide territooriumi, et jõuda viisa andnud liikmesriigi territooriumile, välja arvatud juhul, kui viisa omanik ei vasta artikli 5 lõike 1 punktides a, d ja e nimetatud sissesõidunõuetele või kui liikmesriik, kelle territooriumilt läbisõitu ta taotleb, on kandnud ta sissesõidukeeluregistrisse."

Artikkel 2

Viisasid käsitlevate ühiste konsulaarjuhiste I osa 2. jao punkt 2 asendatakse järgmisega:

"2.2. Pikaajalised viisad

Viisa kauemaks kui kolmekuuliseks viibimiseks on ühe liikmesriigi poolt kooskõlas tema siseriiklike õigusaktidega antav siseriiklik viisa.

Kuni kolm kuud alates nende kehtima hakkamise kuupäevast kehtivad sellised viisad samaaegselt ka ühtsete lühiajaliste viisadena, tingimusel et need väljastati kooskõlas ühiste tingimuste ja kriteeriumidega, mis on vastu võetud Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni 3. peatüki 1. jao asjakohaste sätete alusel või kohaselt, ja nende omanikud vastavad kõnealuse konventsiooni artikli 5 lõike 1 punktides a, c, d ja e sätestatud ja käesolevate juhiste IV osas esitatud sissesõidunõuetele. Muudel juhtudel võimaldab selline viisa selle omanikul sõita ainult läbi teiste liikmesriikide territooriumi, et jõuda viisa andnud liikmesriigi territooriumile, välja arvatud juhul, kui viisa omanik ei vasta Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikli 5 lõike 1 punktides a, d ja e nimetatud sissesõidunõuetele või kui liikmesriik, kelle territooriumilt läbisõitu ta taotleb, on kandnud ta sissesõidukeeluregistrisse."

Artikkel 3

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepinguga.

Brüssel, 28. mai 2001

Nõukogu nimel

eesistuja

T. Bodström

[1] EÜT C 200, 13.7.2000, lk 4.

[2] Euroopa Parlamendi 18. jaanuari 2001. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).

[3] EÜT L 239, 22.9.2000, lk 318.

[4] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 1.

[5] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.

--------------------------------------------------