KOMISJONI RAKENDUSOTSUS (EL) 2018/210,

12. veebruar 2018,

programmi LIFE mitmeaastase tööprogrammi vastuvõtmise kohta ajavahemikuks 2018–2020

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1293/2013, millega luuakse keskkonna- ja kliimameetmete programm (LIFE) ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 614/2007, (1) eriti selle artikli 24 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrust (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, (2) eriti selle artikli 84 lõiget 2,

olles konsulteerinud keskkonna- ja kliimameetmete programmi LIFE komiteega

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Mitmeaastane tööprogramm

Võetakse vastu programmi LIFE mitmeaastane tööprogramm ajavahemikuks 2018–2020, mis on sätestatud lisas.

Artikkel 2

Liidu panus mitmeaastasesse tööprogrammi

Maksimaalne panus programmi LIFE mitmeaastasesse tööprogrammi ajavahemikul 2018–2020 on 1 657 063 000 eurot ning seda kasutatakse asjaomaste allprogrammide ja prioriteetsete valdkondade rahastamiseks järgmiselt:

Artikkel 3

Rahastamisvahendid

1. Järgmine lisas kirjeldatud rahastamisvahend saab toetust vastavalt määruse (EL) nr 1293/2013 artikli 17 lõikele 1:

2. Energiatõhususe erasektori poolset rahastamist käsitlevale rahastamisvahendile ja looduskapitali rahastamisvahendile antava toetuse rakendamine usaldatakse Euroopa Investeerimispangale.

Artikkel 4

Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2018.

Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

(1) ELT L 347, 20.12.2013, lk 185.

(2) ELT L 298, 26.10.2012, lk 1.

LISA

1. SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1293/2013 (edaspidi „LIFE määrus“) artikli 3 kohaselt on programmi LIFE üldeesmärgid järgmised:

— aidata kaasa ressursitõhusa, vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelise majanduse saavutamisele, keskkonna kaitsmisele ja keskkonna kvaliteedi parandamisele ning bioloogilise mitmekesisuse vähenemise peatamisele ja ümberpööramisele, sealhulgas Natura 2000 võrgustiku toetamisele ning ökosüsteemide seisukorra halvenemise vastu võitlemisele;

— parandada liidu keskkonna- ja kliimapoliitika ning vastavate õigusaktide väljatöötamist, rakendamist ja täitmist, ergutada ja edendada keskkonna- ja kliimaeesmärkide läbivat arvessevõtmist liidu muudes poliitikavaldkondades ja avaliku ja erasektori tegevuses ning nendesse integreerimist, sealhulgas era- ja avaliku sektori suutlikkuse suurendamise kaudu;

— toetada keskkonna- ja kliimavaldkonna paremat juhtimist kõikidel tasanditel, samuti kodanikuühiskonna, vabaühenduste ja kohalike osalejate suuremat kaasamist ning

— toetada seitsmenda keskkonnaalase tegevusprogrammi rakendamist.

Käesolevas teises programmi LIFE mitmeaastases tööprogrammis on arvesse võetud ajavahemikus 2014–2017 saadud kogemusi ja eelkõige vahehindamise (1) käigus esitatud soovitusi, mis on seotud eeskätt

1) taotlemis- ja aruandlusprotsessi lihtsustamisega;

2) projektitulemuste kordamisega ning

3) teabevahetusstrateegia täiustamisega.

Taotlemisprotsessiga seotud lihtsustamismeetmed on käesoleva programmi LIFE mitmeaastase tööprogrammi lahutamatu osa (vt allpool punkt 5.1.1.1). Projektitulemuste jätkamise, kordamise ja/või ülekandmise vajadusele pannakse suuremat rõhku toetuse määramise etapis (vt allpool punkt 5.1.1.2) ning seda toetatakse ka hangete kaudu. Aruandlust lihtsustatakse projektijuhtimismenetluste kaudu ning andes toetusesaajatele juurdepääsu veebipõhisele andmebaasile, mis hõlbustab peamiste projektinäitajatega seotud andmete kogumist. Teabevahetusstrateegiat täiustatakse hangete kaudu. Seetõttu ei ole neid meetmeid käesolevas programmi LIFE mitmeaastases tööprogrammis üksikasjalikult käsitletud.

Käesolevas programmi LIFE mitmeaastases tööprogrammis on arvesse võetud ka hiljutist arengut ELi poliitikas, näiteks ringmajanduse tegevuskava (2) ning loodust, rahvast ja majandust käsitlevat tegevuskava, (3) ning seda kasutatakse sillana liikumisel tulevase kestlikkuse rahastamise poole, nagu on visandatud ELi rahanduse tulevikku käsitlevas aruteludokumendis (4). Tehtud on järgmised muudatused.

Keskkonna allprogrammis on

— vähendatud projektiteemade arvu (87-lt 42-le) ning sõnastatud selgemalt tähelepanu keskpunkt, et juhtida taotlejad paremini ELi poliitiliste prioriteetide juurde ning samas suurendada teatavate allvaldkondade, näiteks bioloogilise mitmekesisuse ja ringmajanduse valdkonna projektide võimalusi, ent samuti selliste projektide võimalusi, millel on tugev ja otsene mõju enamiku Euroopa kodanike tervisele;

— orienteeritud ümber juhtimise ja teabe valdkonna projektiteemad, et keskenduda rohkem konkreetsetele teadlikkuse suurendamisega ja juhtimisega seotud küsimustele.

Mõlemas allprogrammis

— on veelgi suurendatud tulemustele orienteeritust, kehtestades nõude, et mõju keskkonnale või kliimamuutustele peab olema kõikides prioriteetsetes valdkondades mõõdetav;

— julgustakse kaasama veel rohkem eraõiguslikke üksuseid, rõhutades turuvajadustest lähtuva lähenemisviisi kui projektitulemuste jätkusuutlikkuse tagamise vahendi eeliseid; toetatakse tegevust, mis aitab välja töötada majanduslikult ja keskkondlikult elujõuliseid investeerimisküpseid projekte, millega kaasatakse tulemuste võimendamiseks ja kordamiseks täiendavaid avaliku ja erasektori rahalisi vahendeid;

— on lihtsustatud toetuste haldamise menetlust, eelkõige katsetades katse-, näidis- ja parimaid tavasid järgivate projektide ning teabe-, teadlikkuse suurendamise ja teabe levitamise projektide puhul kaheetapilist taotlemismenetlust, nagu soovitati programmi LIFE vahehindamise raames.

Programmi LIFE vahehindamisel kinnitati projektide kohapealse mõju mõõdetavuse vajadust ja tähtsust, mida on kinnitanud ka Euroopa Parlament (seoses ELi vahendite kasutamisega) (5). Programm LIFE sisaldab tulemusnäitajaid ning mitmeaastased tööprogrammid sisaldavad nende näitajatega kooskõlas olevaid kvantitatiivseid (st väljund-) ja kvalitatiivseid tulemusnäitajaid. Et nendest näitajatest programmi tasandil aru anda, peavad toetusesaajad prognoosima ja mõõtma projekti tasandil mõju keskkonnale ja kliimale ning juhtimisele ja teabele (st sotsiaalne mõju), kasutades konkreetseid väljund- ja tulemusnäitajaid (6). Kandmaks hoolt selle eest, et see mõju püsib ehk on jätkusuutlik, peavad toetusesaajad lisaks kehtestama usaldusväärsed mehhanismid, millega tagatakse laiendamise ja kordamise teel projektide mõju väljaspool algset projekti valdkonda. Seepärast saab selgest ja sidusast selgitusest selle kohta, kuidas tagatakse projekti raames elluviidava tegevuse ja projekti mõju jätkumine, kordamine ja/või ülekandmine, projektiettepanekute hindamisel veelgi otsustavam toetuse määramise kriteerium. Iseäranis suur on jätkumis-, kordamis- ja/või ülekandmisvõimalus keskkonna ja kliimamuutustega seotud probleemide turuvajadustest lähtuvate edukate lahenduste puhul, tulenevalt nende lahenduste laadist. Seepärast saavad selle kriteeriumi alusel palju punkte ettepanekud, milles on esitatud usaldusväärselt ja sidusalt strateegia, kuidas saavutada projekti lõpuks turustatavus.

Vahehindamisel võeti kooskõlas LIFE määruse artikliga 25 vaatluse alla ja leidis kinnitust programmi LIFE suutlikkus edendada programmi raames koostoimet. Aruteludokumendis ELi rahanduse tuleviku kohta (7) rõhutatakse Euroopa poliitika sotsiaalse mõõtme olulisust. Programmi LIFE puhul peaks see ajendama taotlema veelgi suuremat koostoimet kestliku arengu keskkonnaalase, majandusliku ja sotsiaalse mõõtme vahel. Seepärast toetatakse hästi läbi mõeldud mitmeotstarbelisi lahendusi, millega püüeldakse esmaste keskkonna- või kliimaeesmärkide kõrval ka näiteks sotsiaalse lõimumise või majanduskasvu poole (8). Näiteks looduse ja bioloogilise mitmekesisuse kaitsega seotud tegevus ning ringmajanduse edendamiseks mõeldud tegevus võib kaasa aidata kogukonna arengule ja sotsiaalsele lõimumisele. Ringmajanduse majandusliku elujõulisuse tõestamisel võib ette tulla raskusi ja paljudel juhtudel on tähtis arvesse võtta sotsiaalset mõõdet (nt ebasoodsas olukorras olevate isikute lõimimiseks tööturule).

Programm LIFE võimaldab ellu viia ka muid projekte ja muud tegevust. Seda paindlikkust saab kasutada selleks, et katsetada uusi lähenemisviise, uut tüüpi projekte ja olemasolevaid projekte toetavaid teenuseid ja/või kaasata sidusrühmi, keda tavapärased projektivormid ei köida. Näiteks oleks lõhe ühelt poolt keskkonna- või kliimaalaste lahenduste eduka kasutamise vahel programmi LIFE projektides ja teiselt poolt nende lahenduste tegeliku turulepääsemise vahel võimalik sageli kaotada, kui kõige paljutõotavamatele programmi LIFE projektidele antaks turgudele ja võimalikele investoritele ligipääsemiseks eritoetust. See võiks seisneda turulepääsu toetamisele keskenduvas täiendavas projektis, konkreetse projektiga seotud äritegevuse juhtimise ja vahendite omandamise alases nõustamises, ringmajanduse klastrite loomise ja/või neis tehtava koostöö toetamises või iga-aastastes auhindades eriti suure ELi lisaväärtusega projektidele. Kui uus finantsmäärus peaks võimaldama konkreetsete tulemuste puhul ühekordsete maksete tegemisel suuremat paindlikkust, võib seda kasutada ka selleks, et suurendada väljavaateid saada investeerimisprojektide ja turulepääsu jaoks pangalt toetust.

Programmi LIFE juhivad komisjoni enda talitused ja rakendusamet, kellele see ülesanne on delegeeritud otseseks täitmiseks. Rakendusamet tegutseb delegeeritud volituste piires komisjoni otsuse C(2013) 9414 või seda otsust asendava komisjoni otsuse kohaselt ja komisjoni talituste järelevalve all. Üldine vastutus programmi eest lasub komisjonil. Komisjoni talitusi ja/või rakendusametit võivad nende töös toetada lepingulised väliseksperdid.

Kohaldades LIFE määruse põhjendustes 5, 11 ja 13 ning artiklis 8 sätestatud põhimõtet saavutada vastastikune täiendavus muude Euroopa rahastamisprogrammidega, tagatakse mitmeaastase tööprogrammi rakendamisel järjepidevus ja koostoime ning välditakse nii palju kui võimalik kattumist liidu muude poliitikavaldkondade ja rahastamisvahenditega, taotledes vastastikust täiendavust eelkõige liidu teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammiga „Horisont 2020“ aastateks 2014–2020 (9) ja selle tööprogrammidega (10). Peamiselt saavutatakse see projektikonkurssidega seotud taotluse koostamise suunistes sisalduvate eri projektitüüpide ja suundade rahastamiskõlblikkuse kriteeriumide kaudu (11). Topeltrahastamist välditakse valikuetapis tehtavate ristkontrollidega ja järelkontrollidega. Programmi LIFE kaudu ei rahastata teadustööga või suure taristu rajamisega seotud projekte, mis on hõlmatud muude ELi programmidega.

Mitmeaastase tööprogrammi ülesehitus vastab LIFE määruse artikli 24 lõikes 2 sätestatud ülesehitusele ning keskkonna allprogrammi ja kliimameetmete allprogrammi käsitletakse tööprogrammis eraldi üksnes vajaduse korral.

Tööprogramm hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist 2018 kuni 31. detsembrini 2020.

1.1. Keskkonna allprogramm

Keskkonna allprogramm hõlmab keskkonna ja ressursitõhususe, looduse ja bioloogilise mitmekesisuse ning keskkonnaalase juhtimise ja teabe prioriteetset valdkonda (LIFE määruse artiklid 9–12). Iga prioriteetne valdkond hõlmab mitut LIFE määruse III lisas loetletud valdkondlikku prioriteeti.

Käesolevas 2018.–2020. aasta mitmeaastases tööprogrammis määratakse kindlaks projektiteemad, mille kaudu rakendatakse valdkondlikke prioriteete.

1.2. Kliimameetmete allprogramm

Kliimameetmete allprogramm hõlmab kliimamuutuste leevendamise, kliimamuutustega kohanemise ning kliimaalase juhtimise ja teabe prioriteetset valdkonda (LIFE määruse artiklid 13–16). Iga prioriteetne valdkond hõlmab mitut allpool punktis 4 kindlaks määratud poliitikavaldkonda, mida peetakse käesoleva mitmeaastase tööprogrammiga kaetud ajavahemikul erilist huvi pakkuvateks valdkondadeks.

2. RAHALISTE VAHENDITE JAOTUS PRIORITEETSETE VALDKONDADE VAHEL JA ERI RAHASTAMISLIIKIDE VAHEL (ARTIKLI 24 LÕIKE 2 PUNKT a)

LIFE määruse artikli 4 kohaselt on programmi LIFE rahastamispakett 2014.–2020. aastaks3 456 655 000 eurot, millest 75 % (2 592 491 250 eurot) eraldatakse keskkonna allprogrammile ja 25 % (864 163 750 eurot) kliimameetmete allprogrammile.

Aastatel 2014–2017 eraldati keskkonna allprogrammile 1 349 miljonit eurot ja kliimameetmete allprogrammile 446 miljonit eurot. Aastateks 2018–2020 on jäänud kasutada 1 657 miljonit eurot.

LIFE määruses on kindlaks määratud ka projektidele reserveeritud protsent kogueelarvest (vähemalt 81 %, LIFE määruse artikli 17 lõige 4) ja maksimumprotsent meetmetoetuste kaudu toetatavatele projektidele ette nähtud eelarvevahenditest, mille võib eraldada integreeritud projektidele (30 %, LIFE määruse artikli 17 lõige 5).

LIFE määruse artiklit 4 vaadatakse praegu läbi, et lisada 4 500 000 euro eraldamine Euroopa solidaarsuskorpusele projektide jaoks, millega kaasatakse noori vabatahtlikke kogu EList keskkonnakaitse ja kliimaalaste meetmete võtmisse (12).

Programmi LIFE projekte rahastatakse meetmetoetustega või vajaduse korral rahastamisvahenditest (LIFE määruse artikli 17 lõige 4).

Kooskõlas LIFE määruse artikli 24 lõike 2 punktiga a määratakse käesolevas mitmeaastases tööprogrammis kindlaks igale prioriteetsele valdkonnale ja rahastamisliigile eraldatavad summad.

Allprogrammidele tehtud kogueraldis rahastamisliikide lõikes

2018.–2020. aasta eelarve Miljonites eurodes Projektid ja meetmetoetused Meetmetoetused 1 263,44 Tegevustoetused 36,00 Rahastamisvahendid 75,00 Riigihanked 252,70 Toetuskulud 29,92 Kokku 1 657,06





2018.–2020. aasta kogueraldis prioriteetsete valdkondade lõikes

Prioriteetne valdkond Keskkond ja ressursitõhusus Loodus ja bioloogiline mitmekesisus Keskkonnaalane juhtimine ja teave Euroopa solidaarsuskorpus Kliimamuutuste leevendamine Kliimamuutustega kohanemine Kliimaalane juhtimine ja teave Kokku valdkonna kohta (miljonites eurodes) 444,81 632,55 143,38 4,50 230,50 123,85 47,55 Vahesumma 1 627,14 Toetuskulud 29,92 Kokku 1 657,06

Eraldised prioriteetse valdkonna ja rahastamisliigi kohta on soovituslikud. Meetmetoetuste puhul sõltub lõplik eraldis iga prioriteetse valdkonna rahastamisväärsete projektiettepanekute tegelikust arvust. Rahastamisvahenditele tehtavaid eelarveeraldisi ja nende jagunemist võib kohandada programmi LIFE käigus vastavalt vahendite tegelikule kasutuselevõtule. Kooskõlas finantsmäärusega (13) ei tohi LIFE määruses kehtestatud piirmäärade raames prioriteetsete valdkondade vahel tehtavad ümberjaotamised ületada 5 % asjaomasele prioriteetsele valdkonnale tehtud kogueraldisest.

2.1. Keskkonna allprogramm

Käesoleva mitmeaastase tööprogrammi ajal eraldatakse keskkonna allprogrammile eelarvevahendeid 1 243,81 miljonit eurot (14).

Teatud protsent eelarvevahenditest, mis on ette nähtud keskkonna allprogrammi raames meetmetoetuste kaudu rahastatavatele projektidele, eraldatakse projektidele, millega toetatakse looduse ja bioloogilise mitmekesisuse kaitset, sealhulgas seonduvatele juhtimise ja teabe, tehnilise abi ja ettevalmistusprojektidele (LIFE määruse artikli 9 lõige 3) (15). Projektidele ette nähtud ülejäänud eelarvevahendid eraldatakse keskkonna ja ressursitõhususe ning keskkonnalase juhtimise ja teabe prioriteetse valdkonna projektidele.

Keskkonna allprogrammi soovituslikud eraldised rahastamisliikide lõikes

2018.–2020. aasta eelarve Miljonites eurodes Meetmetoetused (*1) — Suutlikkuse suurendamise projektid 7,75 — Tehnilise abi projektid 2,95 — Muud meetmetoetused 992,37 Rahastamisvahend (*2) Looduskapitali rahastamisvahend (NCFF) p.m. Tegevustoetused 27,00 Riigihanked 193,67 Toetuskulud (*3) 20,07 Kokku 1 243,81

Eraldised prioriteetse valdkonna ja rahastamisliigi kohta on soovituslikud.

Rahastamisvahenditele tehtavaid eelarveeraldisi ja nende jagunemist võib kohandada programmi LIFE käigus vastavalt vahendite tegelikule kasutuselevõtule. LIFE määruses kehtestatud piirmäärade raames prioriteetsete valdkondade vahel tehtavad ümberjaotamised ei tohi ületada 5 % asjaomasele prioriteetsele valdkonnale tehtud kogueraldisest.

2.2. Kliimameetmete allprogramm

Käesolevas mitmeaastases tööprogrammis on kliimameetmete allprogrammi eelarve 413,25 miljonit eurot. Vahendite jaotus prioriteetsete valdkondade vahel on soovituslik ja sõltub meetmetoetuse taotluste tegelikust arvust igas prioriteetses valdkonnas, samuti seonduvast turuleviimisest (sellele allprogrammile eriomase) energiatõhususe erasektoripoolse rahastamise vahendi ja looduskapitali rahastamisvahendi raames.

Kliimameetmete allprogrammi soovituslikud eraldised rahastamisliikide lõikes

2018.–2020. aasta eelarve Miljonites eurodes Meetmetoetused (*4) Suutlikkuse suurendamise projektid 3,00 Tehnilise abi projektid 0,78 Muud meetmetoetused 256,59 Rahastamisvahendid (*5) Energiatõhususe erasektoripoolse rahastamise vahend (PF4EE) 75,0 Looduskapitali rahastamisvahend (NCFF) p.m. Tegevustoetused 9,00 Riigihanked 59,03 Toetuskulud (*6) 9,85 Kokku 413,25

3. KESKKONNA ALLPROGRAMMI PROJEKTITEEMAD, MILLEGA RAKENDATAKSE III LISAS SÄTESTATUD VALDKONDLIKKE PRIORITEETE (LIFE MÄÄRUSE ARTIKLI 24 LÕIKE 2 PUNKT b)

Kooskõlas LIFE määruse põhjendusega 36 ja artikliga 24 sisaldab mitmeaastane tööprogramm valdkondlikke prioriteete rakendavate projektiteemade mittetäielikku loetelu, millega jõupingutused suunatakse keskkonna allprogrammi konkreetsetele keskkonna- ning seonduva juhtimis- ja teabevahetuspoliitika prioriteetidele ja tegevusvaldkondadele. Kooskõlas LIFE määruse põhjendusega 22 peaks komisjon pöörama keskkonna allprogrammi projektide liidu tasandi lisaväärtust hinnates erilist tähelepanu projektide panusele projektiteemade kaudu rakendatavatesse valdkondlikesse prioriteetidesse. Seega on projektiteemad vahend strateegiliselt tähtsaid poliitikavaldkondi käsitlevatele projektidele lisatoetuse andmiseks, jäädes samas avatuks teiste valdkondade tugevatele ettepanekutele ja uute ideede kaasamisele uute probleemide lahendamiseks.

Teatud protsent (16) eelarvevahenditest, mis on ette nähtud meetmetoetuste kaudu rahastatavatele projektidele, eraldatakse projektidele, millega toetatakse looduse ja bioloogilise mitmekesisuse kaitset. Eraldised, mis on võrreldes LIFE+ määrusega suurenenud, piiravad keskkonna allprogrammi teiste valdkondlike prioriteetide projektide jaoks kättesaadavaid eelarvevahendeid ja on seega veel üks põhjus, miks suunata rahalisi vahendeid neis valdkondades paremini.

Tuleb märkida, et välistatud ei ole ka kõnealuses loetelus nimetamata teemasid käsitlevate projektide rahastamine. Rahalisi vahendeid võib eraldada kvaliteetsetele projektidele, mis vastavad kohaldatavatele rahastamiskõlblikkuse ja valikukriteeriumidele. Seega tagatakse mitmeaastase tööprogrammi kestuse ajaks kõnealuse loetelu kehtestamisega nii programmi LIFE eesmärkide saavutamiseks vajalik paindlikkus kui ka vajalik stabiilsus, et potentsiaalsed taotlejad saaksid kavandada, koostada ja esitada ettepanekuid.

3.1. Keskkonna ja ressursitõhususe prioriteetne valdkond

LIFE määruse artikli 10 punkti a kohaselt taotletakse selle prioriteetse valdkonna projektiteemade ja LIFE määruse III lisas loetletud seonduvate valdkondlike prioriteetide kaudu eelkõige erieesmärki „töötada välja, katsetada ja tutvustada keskkonnaprobleemide puhul kordamiseks, ülekandmiseks või läbivaks arvessevõtmiseks sobilikke poliitika- või juhtimiskäsitusi, parimaid tavasid ja lahendusi (sealhulgas uuenduslike tehnoloogiate väljatöötamine ja esitlemine), võttes muu hulgas arvesse keskkonna ja tervise vahelisi seoseid ning toetades ressursitõhususega seotud poliitikat ja õigusakte, kaasa arvatud ressursitõhusa Euroopa tegevuskava“. Innovaatiliste juhtimiskäsituste hulka kuuluvad eeskätt avaliku ja erasektori ning kodanikuühiskonna osalejate ühine eksperimenteerimine väärtusahelates, millega saavutatakse eeldatavasti otsene ja mõõdetav soodne keskkonnamõju. Kõik selle prioriteetse valdkonna projektid on seetõttu kas katseprojektid või näidisprojektid LIFE määruse artikli 18 punktide a ja b tähenduses, kuid neis ei keskenduta teadusuuringutele. Piiratud rakendusuuringud on lubatud ettevalmistus- ja/või järelevalvetegevuse raames. Näidisprojektide puhul, mis kuuluvad käesolevasse prioriteetsesse valdkonda ja on hõlmatud ühega allpool loetletud projektiteemadest, eelistatakse projekte, mille käigus võetakse kasutusele, katsetatakse, hinnatakse ja levitatakse meetmeid, meetodeid või lähenemisviise, mis on uued või liidus tundmatud.

Programmi LIFE tulemuslikkust kõnealuse prioriteetse valdkonna katse- ja näidisprojektidega seotud eesmärkide saavutamisel ning eeskätt panust üleminekusse ressursitõhusale majandusele ning keskkonna kaitsesse ja seisundi paranemisse mõõdetakse programmi LIFE projektidega seostatavate keskkonnaalaste edusammude põhjal. Seepärast sisaldavad kõik programmi LIFE kõnealuse prioriteetse valdkonna projektid meetmeid, mille tulemuseks on otsene ja mõõdetav mõju keskkonnale projekti kestuse ajal.

LIFE määruse III lisa a) Vett, sealhulgas merekeskkonda käsitlevad valdkondlikud prioriteedid : tegevus, millega rakendatakse ressursitõhusa Euroopa tegevuskavas ja seitsmendas keskkonnaalases tegevusprogrammis sätestatud veega seotud erieesmärke, eelkõige: i) ühtsed käsitused Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ (17) rakendamiseks; ii) tegevus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/60/EÜ (18) rakendamiseks; iii) tegevus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/56/EÜ (19) meetmeprogrammi rakendamiseks, eesmärgiga saavutada mereakvatooriumi hea keskkonnaseisund; iv) tegevus, millega tagatakse veeressursside ohutu ja tõhus kasutamine, parandades kvantitatiivset veehaldust, hoides vee kvaliteeti kõrgel tasemel ning hoides ära veeressursside kuritarvitamist ja halvenemist.

Tegelemine vee kvaliteediga ning üleujutuste ja põua ohjamine kulutõhusal viisil on ELis tõsine väljakutse. Veesektoris esinevate probleemide lahendamiseks ja võimaluste ärakasutamiseks on vaja arvukaid osalisi hõlmavat terviklikku lähenemisviisi. Kooskõlas vee raamdirektiivi, üleujutusi käsitleva direktiivi ja Euroopa veealase innovatsioonipartnerluse prioriteetide rakendamisega tuleks projektides keskenduda selliste meetmete väljatöötamisele ja eelkõige rakendamisele, mis aitavad liikmesriikidel liikuda veeressursside tõeliselt integreeritud majandamise poole, edendades vajaduse korral ökosüsteemipõhiseid lähenemisviise. Merestrateegia raamdirektiivi rakendamisele keskenduvate meetmete kontekstis tuleks panna erilist rõhku ilmnevale survele ja mõjule, samuti rannikuala parema tervikmajandamise ja merealade ruumilise planeerimise tõhustamisele. Mis puudutab veemajandust, siis veeteenuste (joogivee tootmine või reovee puhastamine) tagamiseks kasutatavad tehnoloogialahendused ja protsessid on saavutamas küpsust. Kooskõlas Euroopa veealase innovatsioonipartnerluse prioriteetsete valdkondadega koosneb praegune ülesanne kahest osast: i) tagada nõuetekohane rakendamine viisil, mis annab kulutõhusaid, ressursitõhusaid ja õigusnõuetele vastavaid tulemusi, ning ii) tagada suutlikkus tegeleda selles valdkonnas esile kerkivate probleemidega.

Seetõttu eelistatakse järgmisi projektiteemasid.

Vesi, üleujutused ja põud – III lisa A jao punkti a alapunktid i ja ii

1. Üleujutus- ja/või põuariski maandamise meetmete rakendamine, kasutades vähemalt üht järgmistest vahenditest: — looduspõhised lahendused, mis seisnevad sellistes looduslikku veesäilitamisvõimet käsitlevates meetmetes, millega suurendatakse vee infiltreerumist ja varumist ning eemaldatakse looduslike või looduslikega sarnaste protsesside teel saasteained, sealhulgas looduslike jõesängide, järvede, suudmealade ja ranniku morfoloogia taastamine ja/või seotud elupaikade, sealhulgas lammide ja lodumaade taastamine; — ennetus- ja kaitsevahendid ja -meetodid, millega toetatakse poliitikat, maakasutuse planeerimist, riskide vähendamist, sündmusjärgse vastupanuvõime suurendamist ja hädaolukordade ohjamist ja/või — integreeritud riskihindamis- ja riskijuhtimismeetodid, milles võetakse arvesse sotsiaalset haavatavust ning millega suurendatakse vastupanuvõimet, tagades samas ühiskondliku heakskiidu.

2. Projektid, milles keskendutakse maa või jõgede kasutamisest tulenevatele veemajanduskavades kindlaks määratud hüdromorfoloogilistele surveteguritele, et saavutada vee raamdirektiivi eesmärkides nõutav vee hea seisund või hea potentsiaal.

3. Inimtekkelise ja/või põllumajanduslikku päritolu toitainetest tuleneva ja orgaanilise reostuse integreeritud ohjamine saaste otsese eemaldamise teel. Meetmete kindlaksmääramisel tuleks teha ulatuslik vajaduste analüüs, (20) mille raames selgitatakse välja meetmed, mis on vesikonna või valgala ulatuses vajalikud vee raamdirektiivi ja merestrateegia raamdirektiivi nõuete täitmiseks, võttes arvesse seda, mis on asulareovee puhastamise direktiivi, (21) nitraatide direktiivi, (22) suplusvee direktiivi (23) ja põhjavee direktiivi (24) nõuete kaudu juba saavutatud.

4. Keemilistest saasteainetest põhjustatud survetegurite vähendamine veekeskkonnas, kahandades sobivate asendusainete (25) või alternatiivsete tehnoloogialahenduste kasutamise teel peamiste saasteainete ja muude vesikonnale eriomaste saasteainetena käsitatavate kemikaalide heidet nende tekkekohas.

5. Vee säästmise meetmete rakendamine, et vähendada kvantitatiivset ja kvalitatiivset survet veekogudele veepuuduse all kannatavatel valgaladel, mis on kindlaks määratud asjakohases veemajanduskavas.

Mere- ja rannikualade majandamine – III lisa A jao punkti a alapunkt iii

1. Vahendite, tehnoloogialahenduste ja tavade kohaldamine, et tagada merekeskkonnaga seotud inimtegevuse jätkusuutlikkus, sealhulgas vähendades survet, mida inimtegevus avaldab merekeskkonnale, ja keskendudes vähemalt ühele järgmistest väga olulistest teemadest: — veealune müra, — merepõhja häiringud, — süvamerekaevandamine, — kalapüük, — põllumajandus ja/või — navigatsioon.

2. Projektid, mille eesmärk on ennetada prügi või saasteainete sattumist merre ning neid seal vähendada, tegeledes prügi ja saasteainetega nende tekkekohas maal ja/või meres.

Veemajandus – III lisa A jao punkti a alapunkt iv

1. Tehnoloogialahenduste kasutamine joogivee ja asulareovee puhastamise süsteemide jaoks, rakendades veeteenuste pakkumiseks ressursitõhusaid protsesse (26) ning kasutades kohapealseid menetlusi ja/või kontrolliprotsesse, et vähendada või vältida reovee puhastamisel tekkivate saasteainete ja/või patogeenide keskkonda laskmist.

2. Selliste vahendite kasutamine, millega tagatakse joogiveedirektiivi ja asulareovee puhastamise direktiivile vastavate veeteenuste ressursitõhus osutamine maapiirkondades elavatele inimestele (27).

3. Ringlussevõetud/puhastatud veega seotud lahenduste ja/või puhastamisvõimaluste tõhususe ja tulemuslikkuse suurendamine, rakendades üht või mitut järgmistest vahenditest: — (alternatiivse) veevarustuse, reovee puhastamise, ressursside (28) kordus- ja taaskasutamise ning ringlussevõtu käsitused; — reovee puhastamise süsteemides tekkivate saasteainete ja patogeenide keskkonda laskmisega seotud allikakontrolli meetodid ja kulutõhusad kohapealsed tehnoloogialahendused; — reoveepuhastuse innovatsioonikeskused piirkondades, kus praegu ei ole nõuetekohast kanalisatsioonivõrku ning käitlemis- ja sanitaarrajatisi; kõnealustes keskustes rakendatakse arukaid tehnoloogialahendusi ja detsentraliseeritud süsteeme rõhuasetusega alternatiivsetel veeallikatel; — süsteemsed lähenemisviisid vee-, energia- ja ressursside kao vältimiseks tööstuslikus tootmises ja/või vee- ja reoveetaristus.

LIFE määruse III lisa b) Jäätmeid käsitlevad valdkondlikud prioriteedid : tegevus, millega rakendatakse ressursitõhusa Euroopa tegevuskavas ja seitsmendas keskkonnaalases tegevusprogrammis sätestatud jäätmetega seotud erieesmärke, eelkõige: i) ühtsed käsitused jäätmekavade ja -programmide rakendamiseks; ii) tegevus jäätmeid käsitlevate liidu õigusaktide rakendamiseks ja edasiarendamiseks, keskendudes eelkõige liidu jäätmehierarhia esimesele astmele (jäätmetekke vältimine, korduvkasutamine ja ringlussevõtt); iii) tegevus, mis on seotud ressursitõhususe ja toodete olelusringi mõjuga, tarbimisharjumustega ning materjalikulu vähendamisega majanduses.

Seoses jäätmetega on ressursitõhusa Euroopa tegevuskava ja seitsmenda keskkonnaalase tegevusprogrammi eesmärk saavutada 2020. aastaks järgmised üldeesmärgid:

— vähendada tekkivate jäätmete hulka;

— suurendada võimalikult palju ringlussevõttu ja korduskasutamist;

— piirata ringlussevõtmiseks kõlbmatu materjali põletamist ning

— piirata ringlussevõtuks ja taaskasutamiseks kõlbmatute jäätmete prügilasse ladestamist.

Seetõttu eelistatakse järgmisi projektiteemasid.

Jäätmealaste õigusaktide rakendamine – III lisa A jao punkti b alapunktid i ja ii

1. Meetodite rakendamine jäätmete käitlemiseks (liigiti kogumine, sorteerimine ja ringlussevõtt) ELi äärepoolseimates piirkondades (29) või saartel, (30) kus on alla 250 000 elaniku (31).

2. Selliste innovaatiliste lahenduste rakendamine, milles keskendutakse ühele järgmistest tegevusvaldkondadest: — elektri- ja elektroonikaseadmete romude ja/või patareide ja akude liigiti kogumine ja ringlussevõtt või lihtsalt nende ringlussevõtt; — romusõidukite lammutamine ja ringlussevõtt; — ehitiste või hoonete valikuline lammutamine, mille tulemusel saadakse lisaväärtusega (32) ringlussevõetavaid materjale või tooteid; — plasti (33) sorteerimine ja lisaväärtusega ringlussevõtt; — biojäätmete liigiti kogumine ja ringlussevõtt ja/või — kriitilise tähtsusega toorainete taaskasutamiseks komposiitmaterjalide ringlussevõtt. Selgitav märkus Nimetatud innovaatiliste lahenduste ja programmi LIFE projekti täiendamiseks tuleks nii projekti elluviimise ajal kui ka pärast seda jätkata muud asjakohast jäätmehierarhiaga kooskõlas olevat jäätmekäitlustegevust.

3. Jäätmetes leiduvate ohtlike ainete kindlakstegemine (34) ja eraldamine, et võimaldada käideldud jäätmete lisaväärtusega (35) ringlussevõttu ja ohtlike ainete ohutut kõrvaldamist projekti raames.

Jäätmed ja ressursitõhusus – III lisa A jao punkti b alapunkt iii

1. Ressursitõhususe toetamiseks uute äri- ja tarbimismudelite ja/või lähenemisviiside rakendamine ressursitõhusa Euroopa tegevuskavas (36) ja ELi ringmajanduse loomise tegevuskavas (37) kindlaks määratud esmatähtsates tööstussektorites, keskendudes toodete vastupidavusele, korduskasutamisele, parandamisele ja ringlussevõtule ning toodete alternatiivsetele müügiprotsessidele. Uute ärimudelite ja lähenemisviiside rakendamine peaks juba projekti kestuse ajal kaasa tooma — väiksema ressursside kasutamise (materjalikasutus, energia- ja/või veekasutus, olenevalt peamisest mõjust) ning — väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) ümberkujundamise toetamise (38) ja/või — sotsiaalse mõõtme lõimimise ärimudelisse. Selgitav märkus Alternatiivsed protsessid hõlmavad muu hulgas jagamist või rentimist, ümbertöötlemist, tööstussümbioosi, toiduahelate optimeerimist, transporti ja liikuvust, säästlikke hooneid ja säästlikku ehitamist/lammutamist.

LIFE määruse III lisa c) Ressursitõhusust, sealhulgas mullastikku ja metsi ning rohelist ja ringmajandust käsitlevad valdkondlikud prioriteedid : tegevus ressursitõhusa Euroopa tegevuskava ja seitsmenda keskkonnaalase tegevusprogrammi rakendamiseks, mis ei ole juba hõlmatud muude käesolevas lisas osutatud valdkondlike prioriteetidega, eelkõige: i) tegevus tööstusliku sümbioosi ja teadmussiirde edendamiseks ning uute mudelite väljatöötamiseks, et minna üle ring- ja rohelisele majandusele; ii) tegevus mullakaitse teemastrateegia (komisjoni 22. septembri 2006. aasta teatis „Mullakaitse teemastrateegia“) rakendamiseks, keskendudes eelkõige pinnase katmise mõju leevendamisele ja kompenseerimisele ning paremale maakasutusele; iii) tegevus metsade seireks ja teabesüsteemideks ning metsatulekahjude ärahoidmiseks.

Ressursitõhususe valdkondlike prioriteetidega, sealhulgas mullastiku ja metsade ning rohelise ja ringmajandusega seotud projektides keskendutakse ressursitõhusa Euroopa tegevuskava, ELi ringmajanduse loomise tegevuskava, (39) mullakaitse teemastrateegia (40) ja ELi 2013. aasta metsastrateegia (41) rakendamisele.

Seoses tööstussümbioosi, teadmussiirde ning ring- ja rohelisele majandusele üleminekuga tuleks pöörata erilist tähelepanu ettevõtete ringmajanduse põhimõtetest lähtuvale/ressursitõhusale keskkonnasäästlikule tegevusele, tarbijapoliitikale, uutele äri- ja tarbimismudelitele ning väärtusahelatele. Avalik sektor on toetanud ringmajandusega seoses seni eelkõige ringlussevõttu, samas kui korduskasutamist, parandamist ja ümbertöötlemist käsitlevad projektid on olnud alaesindatud (42). Ringmajanduse rakendamisel (kohalikes) väärtusahelates on head väljavaated saavutada positiivne sotsiaalne mõju, mis väljendub näiteks ebasoodsas olukorras olevate isikute lõimimises tööturule ja varimajanduses toimuva tegevuse ametlikuks muutmises. Ringmajandusele keskenduvates projektides tuleks mõõdetava otsese keskkonnamõju kõrval arvesse võtta ka neid aspekte. Neis väärtusahelates käsitletakse esmatähtsaid sektoreid ja seega aidatakse ka rakendada peatset strateegiat plasti kohta ringmajanduses (43).

Mullakaitse valdkonnas on vaja parandada mulla majandamist ning eeskätt piirata ja leevendada mulla katmise mõju. Projekti raames kogutavad mullaga seotud andmed tuleks esitada lisamiseks asjakohastesse piirkondlikesse, riiklikesse ja/või ELi andmebaasidesse.

Projektid, milles käsitletakse metsi, aitavad eeldatavasti kaasa metsade seirele, võimaldades täiendada praeguseid või tulevasi Euroopa metsainfosüsteeme asjakohaste andmetega, mis võivad projekti elluviimisel koguneda. Teisalt on vaja leida kulutõhusad ja looduslähedased või sarnased alternatiivsed metsakasvatusmeetodid istutatud samavanuseliste üheliigiliste puistute jaoks, et veelgi suurendada bioloogilist mitmekesisust ja vastupanuvõimet. Erilisi jõupingutusi tuleks teha selleks, et ära hoida metsatulekahjude puhkemine, luua võimalikult ebasoodsad tingimused nende levikuks ja suurendada metsade üldist vastupanuvõimet, eriti kaitstud aladel, nagu Natura 2000 alad, kus asub suur osa metsadest ja millel rajaneb ELi looduskaitsealane tegevus.

Seetõttu eelistatakse järgmisi projektiteemasid.

Ressursitõhusus, roheline ja ringmajandus – III lisa A jao punkti c alapunkt i

Ringmajanduse põhimõtte rakendamine, keskendudes vähemalt ühele ELi ringmajanduse loomise tegevuskavas sätestatud esmatähtsale sektorile (44) ning tagades kvaliteetsete teiseste toorainete, jääkmaterjalide ja/või jäätmete kasutamise väärtusahelas või eri väärtusahelates. Ringmajanduse rakendamine peaks juba projekti kestuse ajal kaasa tooma

— väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) ümberkujundamise toetamise ja/või

— sotsiaalse mõõtme lõimimise väärtusahela(te)sse.

Mullastik – III lisa A jao punkti c alapunkt ii

1. Turuvajadustest lähtuvatest lahendustest tõhusamate meetmete rakendamine kooskõlas mulla katmise suunistega, (45) et saavutada piirkonna- või riigiülene ruumiline planeerimine täiendava maa hõivamise või mulla katmiseta. Kasutada tuleb vähemalt üht järgmistest meetmetest: — saastatud aladele keskenduvad piiramis- ja/või muud heastamismeetmed; — mulla katmise mõju leevendamise meetmed ja/või — mulla katmise kompenseerimise meetmed.

2. Integreeritud säästvate mullamajandamistavade rakendamine kooskõlas mulla säästvat majandamist käsitlevate vabatahtlike suunistega (46) piirkondlike, riiklike või riikidevaheliste võrgustike või organisatsioonide kaudu.

Metsad – III lisa A jao punkti c alapunkt iii

Lisaks metsaelupaiku ja -ökosüsteeme ning nende teenuseid käsitlevatele näitajatele tuleks programmi LIFE metsadele keskenduvate projektide raames esitada ka andmeid asjakohaste näitajate kohta metsa säästva majandamise ajakohastatud üleeuroopaliste näitajate 1., 2., 4. ja 5. kriteeriumi alusel (47).

1. Vahendite, metoodikate, võtete, tehnoloogialahenduste ja seadmete tõhus ja tulemuslik kasutamine, et rakendada looduslähedase metsamajandamise meetodeid ja sarnaseid alternatiivseid metsakasvatusmeetodeid (48) intensiivsema (49) metsamajandamise ja/või istutatud samavanuselistel üheliigilistel puistutel põhinevate majandamisviiside asemel kulutõhususega, mis on võrreldav samaväärse intensiivsema ja/või samavanuseliste üheliigiliste metsade majandamise kulutõhususega (50). Selgitav märkus Looduslähedasele metsamajandamisele (mida mõnikord nimetatakse ka keskkonnahoidlikuks metsanduseks või püsimetsanduseks) on iseloomulikud tavad, millega püütakse matkida looduslikke protsesse ja mille eesmärk on ühendada metsa majanduslik kasutamine looduskaitsega. Tulemuseks on aktiivselt majandatud, kuid mitmekesised ja rikkalikud segametsad, mis on võrdlemisi sarnased looduslike metsadega. Kõnealune lähenemisviis hõlmab metsa aktiivset majandamist metsa ülestöötamise teel ja seega ei tohiks seda segi ajada lähenemisviisidega, mille selge eesmärk on säilitada looduslikud protsessid, näiteks põlisloodusalad. Tavad, mida tavaliselt rakendatakse, võivad riigiti veidi erineda, kuid nad peaksid hõlmama järgmisi elemente: kohalike või kohapealsetele oludele kohandatud puuliikide kasutamine, looduslik uuenemine, masinate piiratud kasutamine, looduskaitsemeetmed, väetiste või pestitsiidide vältimine, pikk raiering ja üksikute tüvede kõrvaldamine või valikraie (51).

2. Meetodite (52) katsetamine ja rakendamine, et muuta olemasolevad väga tuleohtlikud metsad vastupanuvõimelisemateks puistuteks, kus tulekahju puhkemise ja levimise oht on väiksem, tuginedes sellistele metsakasvatus- ja maamajandamistavadele, mis on soodsad poollooduslikele sega- või laialehistele metsadele, millega välditakse seotud veekogude ülemäärast kasutamist ja/või millega tagatakse säästlik maakasutus, mis vähendab tulekahju puhkemise ohtu ja/või tulekahjude intensiivsust.

LIFE määruse III lisa d) Keskkonda ja tervist, sealhulgas kemikaale ja müra käsitlevad valdkondlikud prioriteedid : toetav tegevus, millega rakendatakse ressursitõhusa Euroopa tegevuskavas ja seitsmendas keskkonnaalases tegevusprogrammis sätestatud keskkonna ja tervisega seotud erieesmärke, eelkõige: i) toetav tegevus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (53) (REACH) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 528/2012 (54) (biotsiidide määrus) rakendamiseks, et tagada kemikaalide (sealhulgas nanomaterjalid) ohutum, säästlikum või ökonoomsem kasutamine; ii) toetav tegevus, millega aidatakse kaasa Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/49/EÜ (55) (müradirektiiv) rakendamisele, et saavutada sellised müratasemed, mis ei põhjusta inimeste tervisele märkimisväärseid kahjustusi ega riske; iii) toetav tegevus suurõnnetuste ärahoidmiseks, aidates eelkõige kaasa Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/18/EL (56) (Seveso III direktiiv) rakendamisele.

Seoses keskkonna ja tervisega tuleks uurida uusi meetodeid, mille abil vähendada kemikaalide, müra ja tööstusõnnetuste mõju keskkonnale ja inimeste tervisele.

Seetõttu eelistatakse järgmisi projektiteemasid.

Kemikaalid – III lisa A jao punkti d alapunkt i

Vähemalt ühe allpool nimetatud teguri keskkonnale või inimeste tervisele avaldatava mõju vähendamine:

— ained, mis on liigitatud ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist käsitleva määruse (57) alusel aineteks, mis on ohtlikud inimeste tervisele või keskkonnale;

— kemikaalide, sealhulgas endokriinfunktsiooni kahjustavate kemikaalide kombineeritud mõju;

— nanomaterjalid;

— biotsiidid ja/või pestitsiidid.

See saavutatakse ühel või mitmel järgmistest viisidest:

— ohutum ja säästlikum kasutamine,

— toodetes või keskkonnas esinevate mürgiste kemikaalidega kokkupuutumise minimeerimine ja/või

— asendamine ohutumate ainete või mittekeemiliste lahendustega.

Müra – III lisa A jao punkti d alapunkt ii

Selles rubriigis eelistatakse linnapiirkondades elluviidavaid projekte, et parandada võimalikult suure hulga inimeste olukorda.

Teedel tekkiva müra vähendamine tihedalt asustatud linnapiirkondades, kasutades vähest müra tekitavaid katteid ja/või rehve, mille olelusringi kulud on võrreldavad standardkatete ja/või -rehvide kuludega, võimaldades samas müra märkimisväärselt vähendada.

Tööstusõnnetused – III lisa A jao punkti e alapunkt iii

Ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamist käsitleva Seveso III direktiivi (direktiiv 2012/18/EL) rakendamise hõlbustamine, võttes kasutusele eriti kulutõhusad metoodilised vahendid inimeste tervist ja keskkonda ohustavate riskide kindlakstegemiseks ning doominoefekti ohjamiseks. Kohustatud isikud tutvustavad neid vahendeid projektide raames ja rakendavad nende põhjal riskide ennetamise või vähendamise meetmeid.

LIFE määruse III lisa e) Õhukvaliteeti ja heitkoguseid, sealhulgas linnakeskkonda käsitlevad valdkondlikud prioriteedid : toetav tegevus, millega rakendatakse ressursitõhusa Euroopa tegevuskavas ja seitsmendas keskkonnaalases tegevusprogrammis sätestatud õhu ja heitkogustega seotud erieesmärke, eelkõige: i) ühtsed lähenemisviisid õhukvaliteeti käsitlevate õigusaktide rakendamiseks; ii) toetav tegevus, et hõlbustada liidu õhukvaliteeti ja sellega seotud heitkoguseid käsitlevate nõuete, sealhulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/81/EÜ (58) (õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade direktiiv) täitmist; iii) toetav tegevus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/75/EL (59) (tööstusheidete direktiiv) tõhustatud rakendamiseks, pöörates erilist tähelepanu parima võimaliku tehnoloogia määratlemise ja rakendamise parandamisele, tagades üldsusele lihtsa juurdepääsu teabele ning suurendades tööstusheidete direktiivi osatähtsust innovatsioonis.

Õhukvaliteeti ja heitkoguseid, sealhulgas linnakeskkonda, käsitleva valdkondliku prioriteedi raames keskendutakse õhukvaliteedialaste õigusaktide rakendamisele ja linnade keskkonnaprobleemide terviklahendustele. Õhusaaste jääb Euroopas kõige tõsisemaks keskkonnaga seotud terviseprobleemiks, mille puhul suremus on enam kui kümme korda suurem kui liiklusõnnetustest põhjustatud suremus ja millel on ka oluline mõju ökosüsteemidele (nt 70 % ELi Natura 2000 aladest kannatab õhusaastest tuleneva eutrofeerumise all). Selle probleemiga tuleks tegeleda kooskõlas tulevase ELi õhukvaliteedi strateegiaga aastani 2030. Projektis tuleks viidata tahketele osakestele ja/või lämmastikdioksiidile, mitte süsinikdioksiidile. Kui peamine eesmärk on vähendada süsinikdioksiidi heidet, tuleks projekt esitada kliimameetmete allprogrammi raames.

Tööstusheidete direktiiv on põhivahend suurtest saasteallikatest pärit saaste ennetamiseks ja kontrolliks. Selle direktiivi (ja selle eelkäija, saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiivi) rakendamisel saadud kogemused on võimaldanud kindlaks määrata täiendavad vajadused seoses avaliku teabega ja kujunemisjärgus tehnoloogia kasutuselevõtuga.

Seetõttu eelistatakse järgmisi projektiteemasid.

Õhukvaliteeti käsitlevad õigusaktid ja õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade direktiiv – III lisa jao A punkti e alapunktid i ja ii

Kui ei ole sõnaselgelt märgitud teisiti, tuleks õhukvaliteediga seotud projektides üldjuhul keskenduda linnapiirkondadele, et hõlmata võimalikult suur hulk inimesi.

1. Õhukvaliteedi parandamine ja tahkete osakeste heite vähendamine piirkondades, kus kodustes kütteseadmetes kasutatakse palju tahkekütuseid, nagu biomass, süsi ja turvas. Selliste projektidega rakendatakse üht või mitut järgmistest lahendustest: — tehnilised lahendused (60), — juhtimislahendused, — regulatiivsed lahendused ja/või — lisatasupõhised lahendused (61).

2. Säästev liiklus maanteedel, võttes sihikule õhu saasteainete heite, mille vähendamine aitab olulisel määral saavutada vastavust õhukvaliteedi standarditele, keskendudes ühele või mitmele järgmistest lahendustest: — saastevabamad tegelikud sõidutingimused; — keskkonnahoidlikumate või elektriliste kahe- või kolmerattaliste sõidukite kasutamine ja/või seonduvate taristuvajaduste analüüs ja lahenduste katsetamine; — elektriliste või ülivähese heitega sõidukite (62) kasutamine; — alternatiivkütuste kasutamine; — innovaatilised sõidukite moderniseerimise programmid (63); — alternatiivne jõuülekande tehnoloogia (64); — suure mõjuga liiklemissüsteemide (nagu vähese saastega alade ja teemaksusüsteemide rakendamine) täiustatud juurdepääsukriteeriumide ja/või märgiste kaudu ja/või — innovaatiliste logistikaplatvormide kasutamine (65).

3. Säästev lennundus ja väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate liiklus, et vähendada heidet, eriti seda, mida põhjustavad olemasolevad väljaspool teid kasutatavad liikurmasinad, mis ei ole Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2016/1628 (veel) hõlmatud (66).

4. Vähendada ammoniaagi, metaani ja tahkete osakeste heidet põllumajanduses, toetades ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni koostatud heite vähendamist põllumajanduses käsitleva ajakohastatud hea tava koodeksi (67) rakendamist.

Tööstusheidete direktiiv – III lisa A jao punkti e alapunkt iii

Sellise saaste vältimise ja vähendamise tehnoloogia rakendamine, millele on tööstusheidete direktiivis viidatud kui kujunemisjärgus tehnoloogiale.

Linnakeskkond – III lisa A jao punkt e

Säästvat planeerimist ja projekteerimist käsitlevate ja/või innovaatilisi tehnilisi lahendusi toetavate integreeritud linnastrateegiate ja reguleerimispõhimõtete rakendamine, et parandada vähemalt üht järgmistest aspektidest:

— ühistransport ja liikuvus linnades;

— energia või ressursitõhususe või heitevaba/vähese heitega (68) taastuvenergia või materjalidega seotud lahendused (69),

— kohalik toidutootmine ja/või

— linnaökosüsteemide ja nende teenuste seisund (70).

3.2. Looduse ja bioloogilise mitmekesisuse prioriteetne valdkond

LIFE määruse artikli 11 punkti a kohaselt taotletakse selle prioriteetse valdkonna projektiteemade ja LIFE määruse III lisas loetletud seonduvate valdkondlike prioriteetide kaudu erieesmärki „aidata looduse ja bioloogilise mitmekesisuse valdkonnas kaasa liidu poliitika ja õigusaktide, sealhulgas liidu bioloogilise mitmekesisuse strateegia 2020, nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ (71) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/147/EÜ (72) edasiarendamisele ja rakendamisele, eelkõige käsituste, parimate tavade ja lahenduste kohaldamise, väljatöötamise, katsetamise ja tutvustamise teel“.

Programm LIFE on olnud üks peamisi vahendeid, millega on toetatud linnudirektiivi ja elupaikade direktiivi rakendamist viimasel 25 aastal, ning programm on olnud oluline ja mõnel juhul lausa ülitähtis Natura 2000 võrgustiku loomise tagamisel. Loodusdirektiivide toimivuskontrolli (73) raames ning loodust, rahvast ja majandust käsitlevas tegevuskavas (74) on rõhutatud vajadust suurendada selle prioriteetse valdkonna rahastamist, mille eest on hoolt kantud delegeeritud määrusega, millega muudetakse LIFE määruse artikli 9 lõiget 4. Programmi LIFE looduse ja bioloogilise mitmekesisuse prioriteetses valdkonnas jätkatakse rahaliste vahendite suunamist Natura 2000 võrgustikku, et tagada aastani 2020 rakendatava bioloogilise mitmekesisuse strateegia 1. eesmärgiga seoses võetud kohustuste täielik täitmine ning samas edendada projekte, milles keskendutakse kõnealuse strateegia 2., 3., 4. ja 5. eesmärgile.

Programmi LIFE looduse ja bioloogilise mitmekesisuse projektid on mõeldud täiendama üksteist ning kui see on asjakohane, ka muid looduse ja bioloogilise mitmekesisusega seotud valdkondlikke prioriteete: näiteks kui projektis keskendutakse Natura 2000 võrgustikule, tuleks selles vajaduse korral käsitleda ka invasiivseid võõrliike. Seega, et vältida ebajärjepidevust, kohaldatakse ühe valdkondliku prioriteedi puhul kohaldatavaid põhimõtteid ka täiendava valdkondliku prioriteedi puhul. Kui projekt, millega rakendatakse bioloogilise mitmekesisuse strateegia aastani 2020 2., 3., 4. ja/või 5. eesmärki, viiakse ellu (kasvõi osaliselt) Natura 2000 alal, peavad kavandatavad meetmed olema kooskõlas ala kaitse-eesmärkide, kaitsekorralduskava või samaväärses dokumendi ja/või ala erikaitsealaks määramise aktiga. Lisaks tuleks programmi LIFE metsadele keskenduvate projektide raames esitada ka andmeid asjakohaste näitajate kohta metsa säästva majandamise ajakohastatud üleeuroopaliste näitajate 1., 2., 4. ja 5. kriteeriumi alusel (75).

LIFE määruse III lisa a) Loodust käsitlevad valdkondlikud prioriteedid : tegevus, millega rakendatakse direktiive 92/43/EMÜ ja 2009/147/EÜ, eelkõige: i) tegevus, mille eesmärk on parandada liidule oluliste elupaikade ja liikide, sealhulgas mereelupaikade ja -liikide ning linnuliikide kaitsestaatust; ii) tegevus Natura 2000 võrgustiku biogeograafiliste õpikodade toetamiseks; iii) ühtsed käsitused prioriteetsete tegevusraamistike rakendamiseks.

Eelistatakse järgmisi projektiteemasid, mis aitavad kaasa 2020. aastani rakendatava bioloogilise mitmekesisuse strateegia 1. eesmärgi saavutamisele, et täielikult rakendada linnudirektiivi ja elupaikade direktiivi.

1. Ühenduse tähtsusega (76) elupaigatüüpide või liikide kaitsestaatuse parandamine ELi linnudirektiivi ja elupaikade direktiivi alusel, keskendudes nende elupaigatüüpide või liikidega seoses pakutud või määratud Natura 2000 aladele (77).

2. Projektid, mille eesmärk on parandada ühenduse tähtsusega elupaigatüüpide või liikide kaitsestaatust, tingimusel et nende staatus ei ole vastavalt kõige uuematele üldhinnangutele, mille liikmesriigid on esitanud asjaomasel geograafilisel tasandil elupaikade direktiivi artikli 17 kohaselt, või vastavalt kõige uuematele linnudirektiivi artikli 12 kohastele hinnangutele ja linde käsitlevatele ELi-tasandi hinnangutele „soodne/turvaline ja mittevähenev“ või „teadmata“.

3. Elupaikade direktiivi ja linnudirektiivi merekeskkonna komponendi ja seonduvate sätete rakendamine merestrateegia raamdirektiivi tunnuse nr 1 kohaselt, kui projektides keskendutakse ühele või mitmele järgmistest tegevusvaldkondadest: — riiklike andmekogude koostamine ja lõplik väljatöötamine Natura 2000 avamerealade võrgustiku loomiseks; — Natura 2000 merealade taastamine ja majandamine, sealhulgas alade kaitsekorralduskavade koostamine ja rakendamine; — tegevus, millega lahendatakse merekeskkonna kaitsjate ja kalurite või muude mere kasutajate vahelisi liikide, elupaikade või aladega seotud konflikte, ning tegevus, milles ühendatakse kaitsemeetmed Natura 2000 alade säästva kasutamisega, ja/või — näidis- või innovaatilised käsitused kriitilises seisus mereelupaikadele ja liikidele avalduva inimtegevuse mõju hindamiseks ja seireks ning nende käsituste kasutamine vahendina, millega suunata konkreetseid kaitsemeetmeid.

LIFE määruse III lisa b) Bioloogilist mitmekesisust käsitlevad valdkondlikud prioriteedid : tegevus, millega rakendatakse liidu bioloogilise mitmekesisuse strateegiat 2020, eelkõige: i) tegevus, mille eesmärk on aidata kaasa 2. eesmärgi saavutamisele; ii) tegevus, mille eesmärk on aidata kaasa 3., 4. ja 5. eesmärgi saavutamisele.

Järgmiste projektiteemade puhul keskendutakse 2020. aastani rakendatava bioloogilise mitmekesisuse strateegia 2., 3., 4. ja 5. eesmärgi saavutamisele, võttes sihikule eeskätt LIFE määruse artiklis 3 sätestatud üldeesmärgid ja artiklis 11 sätestatud erieesmärgid, ning seega saab neid projekte rahastada programmi LIFE raames.

Eelistatakse allpool loetletud projektiteemasid.

1. Selliste rohelise taristu (78) kavade ja meetmete väljatöötamine ja rakendamine, millega parandatakse ökosüsteemide ja nende teenuste (79) seisundit ja/või Natura 2000 alade ja/või muude kaitstud alade vahelist ühenduvust. Selliste rohelise taristuga seotud ulatuslikult ja korduvalt kasutatavate meetodite ja/või tehnoloogialahenduste väljatöötamine ja rakendamine, millega leevendatakse ühenduvuse parandamise kaudu tõhusalt energia- või transporditaristu kahjulikku mõju bioloogilisele mitmekesisusele. Need lahendused ja/või meetodid peaksid olema kulutõhusamad kui kvaliteedilt samaväärsed lahendused, mida turul juba pakutakse, ning vajaduse korral peaksid need välja viima tasuta ühiste lahendusteni või tehniliste standardite väljatöötamiseni.

2. Selliste vahendite väljatöötamine ja rakendamine, millega bioloogiline mitmekesisus lõimitakse finants- ja äriotsustesse, kandmaks projekti kestel toimuva bioloogilise mitmekesisuse kaitse ja taastamise kaudu hoolt selle eest, et bioloogiline mitmekesisus ei väheneks ja/või sissetulek, millega toetatakse ökosüsteemi teenuseid, suureneks (80).

3. Keskendumine sellistele ohustatud liikidele või elupaikadele, mida ei ole kantud elupaikade direktiivi lisadesse, kuid mille staatus on Euroopa punase raamatu liikide nimekirjas (81) või elupaikade nimekirjas (82) – või liikide puhul, mida Euroopa punases raamatus ei ole, Rahvusvahelise Looduskaitseliidu (IUCN) punases raamatus (83) – „ohustatud“ või halvem.

4. Tegelemine invasiivsete võõrliikidega, (84) katsetades ja rakendades ulatuslikus raamistikus asjakohases ruumilises ulatuses järgmist kolme etappi: — invasiivsete võõrliikide sissetoomise vältimine, eelkõige tegeledes nende peamiste sissetoomise teede ja viisidega; — varajase avastamise ja kiire likvideerimise süsteemi sisseseadmine ning — juba kanda kinnitanud invasiivsete võõrliikide likvideerimine, kontrollimine või ohjeldamine. Projektid tuleks välja töötada olemasoleva tehnilise, haldus- ja/või õigusraamistiku täiustamiseks või uue raamistiku kehtestamiseks asjakohasel tasandil, eelkõige – kuid mitte üksnes – seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1143/2014 artikli 4 lõike 1 kohasesse liidu jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikide nimekirja (85) kantud liikidega. Selgitav märkus: kui mõni etapp on projektist sõltumata juba läbitud või kui sellega ei ole võimalik projekti raames tegeleda, peavad projekti meetmed olema vähemalt selgelt paigutatud kõiki kolme etappi ühendavasse laiemasse raamistikku.

3.3. Keskkonnaalase juhtimise ja teabe prioriteetne valdkond

LIFE määruse artikli 12 punkti a kohaselt taotletakse selle prioriteetse valdkonna projektiteemade ja LIFE määruse III lisas loetletud seonduvate valdkondlike prioriteetide kaudu erieesmärki „toetada teadlikkuse tõstmist keskkonnaküsimustes, sealhulgas saavutada üldsuse ja sidusrühmade toetus liidu poliitika kujundamisele keskkonnavaldkonnas, ja edendada säästva arengu alaseid teadmisi ning säästva tarbimise uusi tavasid“.

LIFE määruse III lisa Keskkonnaalase juhtimise ja teabe prioriteetne valdkond: a) teabe-, teabevahetus- ja teadlikkuse tõstmise kampaaniad vastavalt seitsmenda keskkonnaalase tegevusprogrammi prioriteetidele; b) tegevus, millega toetatakse tõhusat kontrollimist ja nõuete täitmist edendavaid meetmeid seoses liidu keskkonnaalaste õigusaktidega, samuti teabesüsteeme ja -vahendeid liidu keskkonnaalaste õigusaktide rakendamisel.

Teabe-, teabevahetus- ja teadlikkuse tõstmise kampaaniad – III lisa C jao punkt a

Kavandatud projektide Euroopa lisaväärtuse hindamisel võetakse arvesse teabe-, teabevahetus- ja teadlikkuse tõstmise kampaaniate geograafilist ulatust.

Teadlikkuse suurendamine keskkonnaprobleemidest ning keskkonnaga seotud ELi poliitikast, vahenditest ja/või õigusaktidest asjaomaste sihtrühmade seas eesmärgiga muuta nende arusaami ning edendada keskkonnahoidlike käitumisviiside ja tavade rakendamist ja/või kodanike otsest kaasalöömist. Taotlejad peavad esitama olulised tõendid selle kohta, et projektis käsitletud valdkonnas/valdkondades toimuv muutus teadlikkuse tasemes (86) on tähtis tegur, mis toetab keskkonnaga seotud ELi poliitika, vahendite ja/või õigusaktide nõuetekohast rakendamist ja/või tulevast väljatöötamist. Teadlikkuse suurendamise alasel tegevusel peaks olema võimalikult suur, konkreetse käsitletava küsimuse puhul asjakohane katvus (87). Käsitletavad keskkonnaprobleemid ning keskkonnaga seotud ELi poliitika, vahendid ja/või õigusaktid peaksid olema otseselt seotud ühe või mitmega järgmise kolme prioriteedi all loetletud teemadest (88).

Keskkonnahoidlik majanduskasv: — säästev tarbimine, keskendudes jäätmete, eriti plastjäätmete, toidujäätmete ja mereprügi tekke vältimisele; — üleminek ringmajandusele, mis hõlmab eelkõige säästvate ärimudelite rakendamist, säästvat tootmist ning säästvaid tooteid ja teenuseid (89).

Kodanike vajadustega sidumine: — Natura 2000 ning Euroopa loodusalaste õigusaktide rakendamisega kaasnev kasu kooskõlas loodust, rahvast ja majandust käsitleva tegevuskavaga (90); — invasiivsed võõrliigid; — kemikaalide ohutu kasutamine; — loodusest, sealhulgas rohelisest taristust ja seotud ökosüsteemi teenustest tulenev kasu.

Kavandatu muutmine tõelisuseks: — õhukvaliteet linnapiirkondades ja selle mõju tervisele ja/või — veealaste õigusaktide rakendamisega kaasnev kasu.

Tegevus, millega toetatakse tõhusat kontrollimist ja nõuete täitmist edendavaid meetmeid – III lisa C jao punkt b

Teabesüsteemid, haldusasutuste töö kvaliteet ja vabatahtlikud vahendid

1. Avaliku sektori asutuste hallatavate keskkonnateabe elektroonilise kogumise, töötlemise, säilitamise ja jagamise süsteemide täiustamine, arendades välja uusi süsteeme või tõhustades olemasolevaid. Projektidega tuleks parandada ELi keskkonnapoliitika rakendamist ja täita ELi aruandluskohustusi. Selgitav märkus Parem rakendamine võib väljenduda vähenenud halduskoormuses, paremas asutustesiseses ja -vahelises teabevahetuses, keskkonnateabe tõhusamas lõppkasutuses (sh aruandluses) ja lõppkasutajatele (sh üldsusele) pakutavates paremates teenustes. Mis puudutab kemikaalide seire andmeid, siis projektidega tuleks parandada kemikaalide seire teabeplatvormi (IPCHEM) kasutamise kaudu kõnealuste andmete kättesaadavust ja juurdepääsetavust reguleerimisprotsessides, sidudes need andmed inimeste tervist ja keskkonna seisundit käsitlevate andmetega.

2. Haldusasutuste suutlikkuse suurendamine ja töö kvaliteedi parandamine seoses kavade, programmide, analüüside, ülevaadete ja hinnangute ja/või lubade, erandite ja muude konkreetset tegevust käsitlevate otsustega, vajaduse korral ka partnerluses erasektori üksustega, et vähendada halduskoormust ning samas optimeerida keskkonnaalaseid tulemusi ja lõimida, kui see on asjakohane, looduskaitse mõõde. Keskendutakse ühele või mitmele järgmistest töövaldkondadest: kavad, programmid, analüüsid, ülevaated ja hinnangud: — õhukvaliteedi kavad (91); — riiklikud õhusaaste kontrolli programmid (92); — veemajanduskavad (93) ning seonduvad meetmeprogrammid, analüüsid ja ülevaated; — mereruumi planeeringud ja seonduvad meetmeprogrammid ning merestrateegiad, et tagada koostoime Natura 2000 kaitsekorralduskavade ja veemajanduskavadega; — üleujutusriski maandamise kavad (94); — nitraate käsitlevad tegevuskavad (95); — jäätmekavad (96); — Natura 2000 kaitsekorralduskavad (97); — maaelu arengu määruse alusel nõutavad metsamajandamiskavad, et tagada bioloogiliselt mitmekesisemad metsad; — maakasutuskavad ja muud kavad, mille puhul tuleb teha keskkonnamõju strateegiline hindamine, (98) et parandada arvestamist ökosüsteemide (99) ja nende teenustega (100); — ökosüsteemi teenuseid ja seonduvat tööd käsitlevad hinnangud (101) ja/või otsused, mis on seotud — tööstusheitega; — jäätmekäitlusega; — veereostuse ja veevõtuga (102); — looduskaitsega (103). Selgitav märkus Vastavate kavade või programmide või muude sihipäraste meetmete puhul võidakse haldusasutuste suutlikkuse suurendamine ja töö kvaliteedi parandamine saavutada ühel või mitmel järgnevalt loetletud viisidest: kaasates ja toetades sidusrühmi, konsulteerides avalikkusega, optimeerides dokumentide sisu, jälgides sihipäraste meetmete rakendamist ja täitmist, jagades parimaid tavasid ning kasutades tõhusaid meetodeid sihipäraste meetmete koostamiseks, läbivaatamiseks ja nende keskkonnamõju hindamiseks. Suurem järelevalvealane suutlikkus, mis saavutatakse näiteks mitmekesiste ja mitmes piirkonnas sidusalt kehtestatud reaalajas rakendatavate järelevalvemeetodite abil, suurendab võimalusi ja teabebaasi nii kavade hindamiseks kui ka uute dünaamiliste kavade koostamiseks. Natura 2000 kaitsekorralduskavade ja looduskaitsega seotud otsuste puhul tuleks arvesse võtta Natura 2000 biogeograafilistel seminaridel esitatud soovitusi. Looduskaitset käsitlevate otsuste puhul puudutab see elupaikade direktiivi artikli 6 lõigete 3 ja 4 kohaseid loa andmise nõudeid, samuti elupaikade direktiivi artiklite 12 ja 16 ning linnudirektiivi artiklite 5 ja 9 kohaseid liikide kaitset käsitlevaid eeskirju. Hindamine hõlmab mõõtmist ja modelleerimist ning heitkoguste andmekogude loomist ja/või täiustamist. Otsuseid võtavad vastu pädevad asutused asjaomaste ELi keskkonnaalaste õigusaktide järgimiseks.

3. Ühe või mitme allpool nimetatud vabatahtliku vahendi väljatöötamine, edendamine, rakendamine ja/või ühtlustamine ning nende kasutamine üksuste poolt, kes on võtnud eesmärgiks vähendada oma tegevuse, toodete ja teenuste mõju keskkonnale: — innovaatiliste tehnoloogialahenduste toimivuse kontroll, mille teostab kolmas isik ajal, mil kõnealused lahendused on valmis turuletoomiseks, näiteks keskkonnatehnoloogia kontroll (104); — Euroopa tasandil rakendatavad toote keskkonnajalajälje leidmise eeskirjad ja/või sektoripõhised organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise eeskirjad olemasolevate keskkonnajalajälje leidmise eeskirjadega hõlmamata toodete või sektorite jaoks ning seonduvad kvaliteetsed andmebaasid, mis põhinevad Euroopa keskkonnajalajälje metoodikal (105) ja kõige viimastel kättesaadavatel suunistel (106); — meetmed, teenused, võrgustikud ja uued ärimudelid, millega edendatakse ümbertöödeldud, parandatud, renoveeritud ja/või korduskasutatavate toodete kasutamist, sealhulgas seoses toodete vastupidavuse ja kavandatud iganemisega, ja/või millega edendatakse ametlikult tunnustatud ökomärgiste, nagu ELi ökomärgis, kasutamist; — ühised hangete tehnilised kirjeldused ja/või ühised seirevahendid sarnaste hankevajadustega avaliku sektori asutustele, et kiirendada keskkonnahoidlike ja ringmajanduse põhimõtetest lähtuvate riigihangete kasutuselevõttu; — regulatiivsete, rahaliste või mainega seotud stiimulite seostamine keskkonnatoimega, kasutades ühenduse keskkonnajuhtimis- ja keskkonnaauditeerimissüsteemi (EMAS); — hoonete keskkonnatoime hindamine, kasutades ehitussektoris kohaldatavat raamistikku ja põhinäitajaid (107).

Keskkonnanõuetele vastavuse tagamine ja õiguskaitse kättesaadavus

1. Keskkonnanõuetele vastavuse tagamise toetamine, töötades välja ja rakendades või lihtsalt rakendades piiriüleseid, riiklikke või piirkondlikke riskipõhiseid strateegiaid, et nii haldusõigusele, kriminaalõigusele kui ka keskkonnavastutusele tuginedes edendada, kontrollida ja nõuda nõuetelevastavust ühes või mitmes järgmistest valdkondadest: — jäätmetega seotud kuriteod ja rikkumised; — looduslike liikidega kaubitsemine; — looduslike liikide ja loodusega seotud kuriteod ja rikkumised, sealhulgas ebaseaduslik raie; — hajureostus- ja/või punktreostusallikast pärit veereostus ja/või ebaseaduslik veevõtt; — paiksed ja liikuvad õhusaaste allikad. Selgitav märkus Mõiste „riskipõhine“ osutab sellele, et kõigepealt hinnatakse seda, kui suure tõenäosusega panevad teatud kategooriasse kuuluvad isikud toime rikkumise, ning seejärel seda, kui tõsine on selle eeldatav mõju keskkonnale ja inimeste tervisele. Mida suurem on rikkumise toimepaneku tõenäosus ja selle eeldatav mõju, seda pakilisem on vajadus võtta meetmeid. Valitud meetmed peaksid kajastama riskide laadi ja nende eesmärk peaks olema riske võimalikult palju maandada.

2. Keskkonnanõuetele vastavuse tagamise toetamine, luues uusi või tõhustades olemasolevaid piiriüleseid, riiklikke või piirkondlikke keskkonnanõuetele vastavuse tagamise praktikute või ekspertide võrgustikke ja/või seades sisse kutsekvalifikatsioonid ja -koolituse (108) või täiustades olemasolevaid, et parandada nõuetelevastavuse edendamise, kontrollimise ja nõudmise kaudu siduvate ELi keskkonnaalaste õigusaktide järgimist, tuginedes nii haldusõigusele, kriminaalõigusele kui ka keskkonnavastutusele. Selgitav märkus Keskkonnanõuetele vastavusega tegelevate praktikute hulka võivad kuuluda isikud, kes töötavad selliste nõuetelevastavuse tagamisega seotud ülesandeid täitvate asutuste ja organite heaks nagu kohalikud ja piirkondlikud asutused, politsei- ja tolliasutused, keskkonnametid ja -inspektsioonid, avaliku sektori kõrgeimad kontrolliasutused ja kohus. Nende sekka võivad kuuluda ka vabaühendused ning akadeemiliste ringkondade esindajad ja teadlased, kes on spetsialiseerunud ühele või mitmele nõuetelevastavuse tagamise aspektile. Mis puudutab kutsekvalifikatsioone ja koolitust, siis projektide raames tuleks väljastada koolituse läbimist ja kvalifikatsiooni omandamist kinnitav tõend. Samuti tuleks võimalikult palju ära kasutada infotehnoloogia potentsiaali, rakendades selliseid vahendeid nagu veebiseminarid ja laialt avatud e-õpe, et kaugõpe jõuaks võimalikult paljude praktikuteni ja oleks võimalikult kulutõhus.

3. Innovaatiliste vahendite ja meetmete väljatöötamine ja kasutamine, et edendada, kontrollida ja nõuda nõuetelevastavust, luues ja kasutades uusi või tõhustades olemasolevaid vahendeid ja meetmeid, mis kuuluvad ühte või mitmesse järgmistest kategooriatest: — riskipõhised nõuetelevastavuse edendamise süsteemid ja meetodid; — riskipõhised süsteemid ja meetodid, mille abil tõhusalt kontrollida vastavust ELi siduvatele keskkonnaalastele õigusaktidele ning saada tõendeid vastavusprobleemide kohta ja koostada nende probleemide analüüs, millele saab kindlalt tugineda järelmeetmete võtmisel; — haldusõigusele, kriminaalõigusele ja keskkonnavastutusele tuginevad riskipõhised süsteemid ja meetodid tõhusa järelmeetmete võtmise ja jõustamistegevuse jaoks ELi siduvate keskkonnaalaste õigusaktide mittejärgimise või kõnealuste õigusaktidega seotud kohustuste korral. Selgitav märkus Riskipõhiste süsteemide ja meetodite abil püütakse aru saada, kui hästi maaomanikud, tööstussektor, VKEd, kommunaalettevõtted või teised kohustuste kandjad täidavad oma ELi siduvatest keskkonnalastest õigusaktidest tulenevaid kohustusi ning milline on kohustuste täitmata jätmise mõju keskkonnale ja inimeste tervisele. Sellest arusaamast lähtudes püütakse selliste süsteemide ja meetodite nõuetelevastavuse edendamise, kontrolli ja jõustamise kaudu soodustada nõuete täitmist ja ära hoida nende täitmatajätmist. Edendamissüsteemid ja -meetodid võivad hõlmata suuniseid, nõuandeteenuseid, teadlikkuse tõstmise kampaaniaid, partnerluslepinguid või enesekontrollisüsteeme, mis aitavad kohustuste kandjatel täita nõudeid. Kontrollisüsteemid ja -meetodid võivad hõlmata kohapealset inspekteerimist, järelevalvet (kasutades sh satelliite ja droone), kohapealseid kontrolle, jälitusteabe kogumist, tööstusharu analüüsi, politseijuurdlusi, andmete analüüsi ja keskkonnaauditeid. Järelmeetmetel ja jõustamismeetoditel võib olla ühtmoodi lai kohaldamisala.

4. Üldsuse esindajate esitatud keskkonnaga seotud kaebuste ja teabe avaliku sektori asutuste poolse haldamise tõhustamine, vajaduse korral ka partnerluses erasektori üksustega, töötades ja pakkudes uusi või tõhustades olemasolevaid üldsuse esindajate esitatud kaebuste ja teabe haldamise süsteeme ja meetodeid, et optimeerida esitatud teabe usaldusväärsust, hõlbustada ametiasutuste ja üldsuse omavahelist suhtlemist, vähendada võimalikult palju halduskoormust ja anda panus ELi siduvate keskkonnaalaste õigustaktide edukasse rakendamisse. Selgitav märkus Kaebuste ja teabe haldamise süsteemid ja meetodid võivad hõlmata elektroonilisi kaebuste menetlemise süsteeme, abitelefone, kodanike vaatlussüsteeme ja muid kodanikega seotud teadusplatvorme. Kodanike teadusplatvormid võivad muu hulgas võimaldada pädevatel riiklikel, piirkondlikel ja kohalikel asutustel kaasata kodanikke keskkonnaseisundi jälgimisse ja muud liiki järelevalvesse, tekitades samas ühtlasemaid ja paremini kasutatavaid andmeid.

5. Õiguskaitse kättesaadavuse ja/või vahendamise edendamine keskkonnaküsimustes üldsuse, vabaühenduste, juristide, kohtunike, haldusasutuste või muude sidusrühmade seas, et suurendada teadlikkust neist keskkonnalaste vaidluste menetlemise vahenditest ning parandada nende mõistmist ja kohaldamist, keskendudes eelkõige — inimeste tervise ja heaolu kaitsmisele programmi LIFE valdkondlike prioriteetidega hõlmatud õhku, vett ja jäätmeid käsitlevate ELi õigusaktide nõuete kaudu; — looduse, bioloogilise mitmekesisuse ja veekvaliteedi kaitsmisele programmi LIFE valdkondlike prioriteetidega hõlmatud loodust, bioloogilist mitmekesisust ja vett käsitlevate ELi õigusaktide kaudu; — keskkonnavastutuse direktiivi (109) tõhusale kohaldamisele. Projektid peaksid tuginema olemasolevatele moodulitele ja oskusteabele, mille komisjon on keskkonnaõiguse alase koolituse valdkonnas välja töötanud (110).

4. ÜLDEESMÄRKIDE SIDUMINE KLIIMAMEETMETE ALLPROGRAMMI MEETMETOETUSTEGA

Kooskõlas LIFE määruse üldeesmärkidega ja selleks, et tagada nõutav ELi lisaväärtus, seostatakse meetmetoetuste rakendamine LIFE määruse artiklis 13 nimetatud kolme kliimameetmete allprogrammi prioriteetse valdkonnaga – kliimamuutuste leevendamine, kliimamuutustega kohanemine ning kliimaalane juhtimine ja teave – ning LIFE määruse artiklites 14–16 sätestatud erieesmärkidega. Kliimameetmete allprogrammi raames rakendatavate meetmetoetuste jaoks ei ole ette nähtud valdkondlikke prioriteete ja projektiteemasid. Allpool on siiski loetletud asjaomased kliimameetmete allprogrammi poliitikavaldkonnad, mille töövaldkondade üksikasjalikuma kirjelduse leiab iga-aastasest konkursikutsest.

Programm LIFE aitab kaasa liidu ümberkujundamisele vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimeliseks ühiskonnaks, toetades ELi kliimapoliitika elluviimist ning valmistades ELi ette kliimameetmetega seotud probleemide lahendamiseks lähiaastatel ja -kümnenditel. Sellega seoses on esmatähtis rakendada 2030. aastani kohaldatava kliima- ja energiaraamistiku ning 2050. aastani kohaldatava tegevuskava eesmärke, samuti Pariisi kokkulepet ja kliimamuutustega kohanemise poliitikat. Kliimamuutuste leevendamise tehnoloogia arendamist hõlbustatakse parimaid tavasid järgivate projektide ning näidis- ja katseprojektide kaudu eesmärgiga tagada asjakohastel juhtudel pidev rahastamine. ELi kliimapoliitika seotakse tugevalt kohalike parimate tavade ja algatustega ning eeskuju andvate näidetega uutest ja parematest lähenemisviisidest, mida rakendada üleminekul vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelisele ühiskonnale. Edu saavutamiseks tuleks uurida ka olemasolevat vähese CO2-heitega tehnoloogiat/lahendusi seoses selliste mittetehnoloogiliste tõketega, mis takistavad turu hõlvamist. Programmi LIFE raames toetatakse ka kliimamuutustega kohanemist käsitleva ELi strateegia rakendamist, (111) et panustada kliimamuutustele vastupanuvõimelisemasse liitu.

Seoses kliimamuutuste leevendamisega peaks projektides näha olema vähese CO2-heitega strateegiate või maakasutuskavade rakendamine riigi, piirkondlikul või allpiirkondlikul tasandil. See hõlmab heite vähendamise ja ressursitõhususe meetmete süvalaiendamist sektorite üleselt ning käitumise muutmist soodustavate vahendite edendamist. Samuti toetatakse ümberkujundava mõjuga tootmiseks, tarbimiseks ja juhtimiseks uute käsituste kasutuselevõttu (näidislinnad ja -piirkonnad), vajaduse korral kliima- ja energialase linnapeade pakti (112) kaudu.

Kliimamuutustega kohanemise prioriteetses valdkonnas tuleks toetada kohanemisstrateegiate rakendamist, keskendudes mitmele olulisele ELi lisaväärtusega valdkonnale, sealhulgas piirkondlikele või piiriülestele projektidele; vajaduse korral tuleks seda tuge pakkuda ökosüsteemipõhise kohanemise kaudu. Projektid peaksid olema tutvustavad ja ülekantavad ning nende kaudu tuleks edendada innovaatilisi kliimamuutustega kohanemise lahendusi, eelkõige erasektori kaasamise teel ja vajaduse korral linnapeade pakti kaudu. Samuti peaksid projektid suurendama koostoimet kliimamuutustega kohanemise ja kliimamuutuste leevendamise ning katastroofiohu vähendamise poliitika vahel.

Praegusele ja tulevasele ELi kliimapoliitikale võiksid olla toeks projektitaotlused järgmistes kliimameetmete poliitikavaldkondades.

a) Kliimamuutuste leevendamine: — liikmesriikide ja piirkondlike/kohalike asutuste püüdlused vähendada kasvuhoonegaaside heidet ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga (ELi HKS, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/87/EÜ) (113) ja jõupingutuste jagamist käsitleva otsusega (Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 406/2009/EÜ) (114) hõlmamata sektorites, nagu transport ja kütused, põllumajandus, ehitus (nt hoonete energiatõhusus), maakasutus, maakasutuse muutus ja metsandus; — kasvuhoonegaaside heite arvutamise metoodika ja kliimamuutuste leevendamise meetmete väljatöötamine ja rakendamine maakasutuse sektoris; — heitkoguseid ja heite sidumist mõjutavate maakorraldustavade arendamine, näiteks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest toetatavate meetmete lisameetmetena (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1303/2013) (115); — meetmed heitkogustega kauplemise süsteemi toimimise edendamiseks ning mis avaldavad mõju energiamahukale ja suure kasvuhoonegaaside heitega tööstuslikule tootmisele; — fluoritud gaasid ja osoonikihti kahandavad ained, eelkõige projektid, mis aitavad rakendada Montreali protokolli ja selle Kigali muudatust ning ELi määrust fluoritud kasvuhoonegaaside kohta, ja/või — ametiasutuste poolne kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandlus.

b) Kliimamuutustega kohanemine: — kliimamuutustega kohanemine ja maakasutuse planeerimine linnades, millega piiratakse kliimamuutuste mõju; — taristu vastupanuvõime, sealhulgas sinise ja rohelise taristu ning ökosüsteemipõhiste lähenemisviiside rakendamine kliimamuutustega kohanemisel; — vee säästev majandamine põuapiirkondades, üleujutuste ohjamine ja rannikualade majandamine; — põllumajandus-, metsandus- ja turismisektori vastupanuvõime, sealhulgas saartel ja mägipiirkondades, ja/või — ELi äärepoolseimate piirkondade toetamine seoses valmisolekuga äärmuslikeks ilmastikunähtusteks, eriti rannikualadel.

c) Kliimaalane juhtimine ja teave: — 2030. aastani kohaldatavate riiklike kliima- ja energiastrateegiate ja/või sajandi keskpaigani kohaldatavate strateegiate väljatöötamine ja rakendamine; — käitumismuutuste soodustamine, heite vähendamise ja ressursitõhususe meetmete süvalaiendamine kõikides sektorites; — ametiasutuste poolne ELi HKSi toimimise hindamine; — suutlikkuse ja teadlikkuse suurendamine fluoritud gaaside lõppkasutajate seas ja seadmete turustamise ahelas; — kliimapoliitika seire, hindamine ja järelhindamine ja/või — parimad tavad ja teadlikkuse suurendamine kliimamuutustega kohanemise vajaduste käsitlemisel.

5. PROJEKTIDE VALIMISE MENETLUSE TEHNILISED MEETODID NING VALIMISE JA TOETUSE MÄÄRAMISE KRITEERIUMID (LIFE MÄÄRUSE ARTIKLI 24 LÕIKE 2 PUNKT d)

Allpool kirjeldatakse projektide valimise menetluse tehnilisi meetodeid ning toetustega seoses peamisi rahastamiskõlblikkuse (116) ja toetuse määramise erikriteeriume vastavalt LIFE määruse artiklitele 2 ja 19. Kuna meetodid ja kriteeriumid on samade projektitüüpide puhul mõlemas allprogrammis sisuliselt samad, viidatakse konkreetselt ühele allprogrammidest ainult siis, kui esineb erinevusi.

ELi-poolse rahastamise vastastikust täiendavust ja optimaalset kasutamist, sealhulgas täiendava tegevuse rahastamist liidu muudest rahastamisvahenditest, nagu on sätestatud LIFE määruse artiklis 8, hinnatakse ja võetakse arvesse kõikide toetuse liikide puhul toetuse määramise kriteeriumis „ELi lisaväärtus: koostoime“. Soovimatu kattumise vältimiseks peavad taotlejad põhjendama, miks nad otsustasid taotleda rahastamist programmi LIFE raames, mitte muud liidupoolset rahastamist, juhul kui sarnaseid projekte või meetmeid oleks võimalik toetada ka selle kaudu.

Ühes prioriteetses valdkonnas rahastatavate projektide elluviimisel välditakse teise prioriteetse valdkonna keskkonna- või kliimaeesmärkide kahjustamist, välja arvatud siis, kui sellist mõju on ettepanekus selgelt põhjendatud ja selgitatud ning kui vajaduse korral on korrektselt kavandatud võimalikud alternatiivid ning leevendus- ja kohanemismeetmed.

Lisateave esitatakse taotlemis- ja hindamissuunistes, mis avaldatakse koos asjaomaste konkursikutsetega. Praeguse mitmeaastase tööprogrammi ja LIFE määruse alusel võidakse projektide valimist iga-aastase projektikonkursi raames kohandada ja ühtlustada.

5.1. Meetmetoetused

Nende taotlejate ettepanekud, kes tuleb välistada või kes ei vasta finantsmääruse artikli 131 kohastele üldistele rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, hindamisetappi ei pääse.

Lisaks peavad ettepanekud vastama kõikide programmi LIFE meetmetoetuste suhtes kohaldatavatele vastuvõetavuse nõuetele (nt teatud projektide puhul tuleb taotlus esitada digitaalselt) ja rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele (nt vastavus suunistele, milles käsitletakse Iisraeli poolt alates 1967. aasta juunist okupeeritud territooriumidel tegutsevatele Iisraeli üksustele ja nende tegevusele selliste toetuste, auhindade ja rahastamisvahendite andmist, mida EL rahastab alates 2014. aastast), (117) millele viidatakse selgesõnaliselt ka vastavates taotluse koostamise suunistes.

Eri projektitüüpide suhtes kohaldatavatele rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele on osutatud allpool asjakohastes punktides. Kriteeriumid, mida kohaldatakse eri projektitüüpide suhtes ühtmoodi, on nimetatud punktis 5.1.1 (LIFE määruse artikli 18 punktide a, b, c ja h kohased projektid).

LIFE määruse artikli 6 lõike 2 kohaselt võivad juriidilised isikud, kelle asukoht on väljaspool liitu, osaleda LIFE määruse artiklis 18 nimetatud projektides tingimusel, et projekti koordineeriv toetusesaaja asub liidus ja mis tahes väljaspool liitu ellu viidav tegevus vastab LIFE määruse artikli 6 lõikes 1 sätestatud nõuetele. Seega peab selline tegevus olema vajalik, et saavutada liidu keskkonna- ja kliimaeesmärgid ning tagada aluslepingutega hõlmatud liikmesriikides võetavate projektimeetmete tulemuslikkus.

LIFE määruse artikli 7 kohaselt võib programmi LIFE rakendamisel teha koostööd asjakohaste rahvusvaheliste organisatsioonidega ning nende organisatsioonide asutuste ja organitega, kui see on vajalik LIFE määruse artiklis 3 sätestatud üldeesmärkide saavutamiseks.

Lisaks valitakse ettepanek välja ainult siis, kui taotleja eelmiste aastate tegevuse tulemuslikkust käsitlevate konkreetsete tõendavate dokumentide alusel saab tõestada

— tegevussuutlikkust – taotlejal peab olema projekti elluviimiseks nõutav erialane pädevus ja kvalifikatsioon, ning

— finantssuutlikkust – taotlejal peavad olema stabiilsed ja piisavad rahastamisallikad, et jätkata tegevust kogu projekti kestel ja osaleda selle rahastamises.

Seoses finantssuutlikkusega kohaldatakse avaliku sektori asutuste ja rahvusvaheliste organisatsioonide valimisel finantsmääruse artiklit 131.

5.1.1. LIFE määruse artikli 18 punktide a, b, c ja h kohased projektid

LIFE määruse artikli 18 punktides a, b, c ja h määratletud katse-, näidis-, parimaid tavasid järgivate ning teabe-, teadlikkuse tõstmise ja teabe levitamise projektide valimisel järgitakse ühesuguseid projektide valimise tehnilisi meetodeid ning kohaldatakse sarnaseid rahastamiskõlblikkuse ja toetuse määramise kriteeriume, mida on kirjeldatud allpool.

5.1.1.1. Projektide esitamise ja valimise tehnilised meetodid

Võttes arvesse vahehindamise raames esitatud soovitust ja mõne muu ELi programmi puhul kaheetapilise lähenemisviisi rakendamisel saadud positiivseid kogemusi, võetakse käesolevas programmi LIFE mitmeaastases tööprogrammis kasutusele kaheetapiline lähenemisviis selliste prioriteetsete valdkondade jaoks, kus tundub, et suure ELi lisaväärtusega projektiideid omavaid potentsiaalseid taotlejaid, kellel puuduvad programmiga LIFE seotud kogemused, on seni – kuna eduvõimalused on võrdlemisi väikesed – heidutanud üksikasjalikkus, mis on vajalik täieliku projektiettepaneku hindamiseks. Kaheetapilise lähenemisviisi rakendamisel nõutakse täieliku ettepaneku esitamist vaid neilt taotlejatelt, kelle ettepaneku väljavalimise tõenäosus on suur (vt punkti 5.1.1.2 alapunkt b).

Seepärast nähakse praeguse programmi LIFE raames ette kaks menetlust:

— kaheetapiline lähenemisviis, mis hõlmab kontseptsioonikirjeldust ja täielikku ettepanekut, ning

— üheetapiline lähenemisviis, mis hõlmab üksnes täielikku ettepanekut.

Valiku nende kahe lähenemisviisi vahel teeb iga projektikonkursi puhul rakendusamet kokkuleppel komisjoniga (keskkonna ja kliimameetmete peadirektoraadid), võttes arvesse korralduslikke ja tegevuspiiranguid.

2018. aasta projektikonkursi raames rakendatakse kaheetapilist lähenemisviisi keskkonna allprogrammi puhul. Toetusesaajate tagasidele tuginedes võidakse laiendada kõnealust lähenemisviisi järgmistel aastatel ka kliimameetmete allprogrammile.

Täielike ettepanekute hindamist üheetapilise lähenemisviisi rakendamisel on kirjeldatud punktides 5.1.1.2 ja 5.1.1.3.

Kaheetapilist lähenemisviisi rakendatakse järgmiselt.

a) Kaheetapiline lähenemisviis

1. etapp

— Konkursikutse avaldamine

— Kontseptsioonikirjelduse esitamine Taotleja esitab kuni kümne lehekülje pikkuse kontseptsioonikirjelduse, mis sisaldab järgmist: — ametlikud dokumendid projektis osalevate toetusesaajate kohta; — projekti sisu ülevaade, kus tuleks muu hulgas kirjeldada projekti keskmes olevat keskkonnaküsimust, kavandatud partnerlust, võimalikke ilmnevaid kitsendusi ja nende kõrvaldamise plaani ning strateegiat, mis on valitud selle tagamiseks, et projekti tulemused oleksid jätkusuutlikud ka pärast projekti elluviimist, ning — projekti eelarve kulukategooriate tasandil.

— Kontseptsioonikirjelduse hindamine ja pingeritta paigutamine Kontseptsioonikirjelduse suhtes kohaldatavad rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid Kontseptsioonikirjelduste põhjal teeb rakendusamet kindlaks ettepanekud, mis vastavad rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele (vt punkti 5.1.1.2 alapunkt a). Kontseptsioonikirjelduse suhtes kohaldatavad toetuse määramise kriteeriumid Ettepanekud seatakse pingeritta, arvestades nende taset, st toetuse määramise kriteeriumide „ettepaneku üldine kvaliteet“ ja „üldine ELi lisaväärtus“ alusel saadud punkte. Ettepanekud, mis ei ületa ühe või mõlema kriteeriumi puhul miinimumkünnist, jäetakse kõrvale. Ettepanekutest, mis saavutavad ettepaneku üldist kvaliteeti käsitleva kriteeriumi puhul võrdse arvu punkte, eelistatakse neid, mis on kogunud üldist ELi lisaväärtust käsitleva kriteeriumi puhul rohkem punkte. Kui ettepanekutele on antud võrdne arv punkte mõlema kriteeriumi puhul, teeb otsuse lõpliku pingerea kohta hindamiskomisjon.

— Hindamiseks valitud ettepanekute nimekiri Pikk nimekiri kontseptsioonikirjeldustest, mille puhul palutakse esitada täielik ettepanek, sisaldab pingerea eesotsa paigutunud ettepanekuid, mille jaoks taotletava ELi toetuse summa ületab 2–2,5 korda olemasolevaid eelarvevahendeid. Rakendusamet kehtestab pingerea tulemuste põhjal teguri, võttes arvesse ettepanekute mahtu ja kaheetapilise lähenemisviisi rakendamisel omandatud kogemusi. Kõnealune pikk nimekiri sisaldab iga prioriteetse valdkonna osanimekirja. Juhul kui nõudlus ühes prioriteetses valdkonnas ei ole piisav, võidakse pikendada teiste prioriteetsete valdkondade nimekirju.

2. etapp

— Täieliku ettepaneku esitamine Taotlejatel, kes on esitanud rahastamiskõlbliku kontseptsioonikirjelduse, mis on paigutatud nende ettepanekute pingeritta, mille rahastamist võidakse kaaluda, palutakse esitada täielik ettepanek. Kontseptsioonikirjeldus ja täielik ettepanek võivad meetmete, partnerluse ja eelarve osas teatud määral erineda. Selle erinevuse tõttu ei tohi siiski muutuda kontseptsioonikirjeldusel põhineva ettepaneku laad. Eelarve võib erineda kontseptsioonikirjelduses esitatud eelarvest kuni 10 %.

— Täieliku ettepaneku hindamine ja pingeritta paigutamine Ettepanekuid hinnatakse ja need seatakse pingeritta punktis 5.1.1.2 kirjeldatud rahastamiskõlblikkuse ja toetuse määramise kriteeriumide alusel.

— Rahastatavate projektide lõpliku nimekirja ja varunimekirja koostamine Pärast läbivaatamisetappi tehakse ettepanek rahastada olemasoleva eelarve piires edukaid projekte. Neist pingerea eesotsas olevatest projektidest, mida ei saa olemasolevat eelarvet arvestades rahastada, koostatakse varunimekiri. Varunimekiri hõlmab veel 20 % programmi LIFE olemasolevast eelarvest.

— Toetuslepingu allkirjastamine

b) Üheetapiline lähenemisviis

— Konkursikutse avaldamine

— Täieliku ettepaneku esitamine Taotlejad esitavad täieliku ettepaneku.

— Täieliku ettepaneku hindamine ja pingeritta paigutamine Ettepanekuid hinnatakse ja need seatakse pingeritta punktis 5.1.1.2 kirjeldatud rahastamiskõlblikkuse ja toetuse määramise kriteeriumide alusel.

— Rahastatavate projektide lõpliku nimekirja ja varunimekirja koostamine Pärast läbivaatamisetappi tehakse ettepanek rahastada olemasoleva eelarve piires edukaid projekte. Neist pingerea eesotsas olevatest projektidest, mida ei saa olemasolevat eelarvet arvestades rahastada, koostatakse varunimekiri. Varunimekiri hõlmab veel 20 % programmi LIFE olemasolevast eelarvest.

— Toetuslepingu allkirjastamine

5.1.1.2. Rahastamiskõlblikkuse ja toetuse määramise kriteeriumid

Rahastamiskõlblikkuse kriteeriume (punkt a) kohaldatakse kaheetapilise lähenemisviisi rakendamisel kontseptsioonikirjelduse suhtes ja üheetapilise lähenemisviisi rakendamisel täieliku ettepaneku suhtes.

Toetuse määramise kriteeriume (punkt b) kohaldatakse eespool punktis 5.1.1.1 kirjeldatud viisil.

a) Rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid

LIFE määruse artikli 18 punktides a, b, c või h määratletud projekti kontseptsioonikirjeldus ega täielik ettepanek ei pääse hindamisetappi, kui neis ei ole tõendatud, et projekt

— aitab kaasa ühe või mitme LIFE määruse artiklis 3 sätestatud üldeesmärgi ning artiklites 10–12 või 14–16 sätestatud kohaldatava erieesmärgi saavutamisele;

— kuulub selle LIFE määruse artiklis 9 ja 13 sätestatud programmi LIFE allprogrammi prioriteetse valdkonna kohaldamisalasse, mille raames projektiettepanek esitati, ning

— vastab ühele järgmistest LIFE määruse artikli 2 punktides a, b, c ja h kindlaks määratud projektitüüpidest: — „katseprojektid“ – projektid, mille raames kasutatakse tehnikat või meetodit, mida ei ole varem või mujal kasutatud või katsetatud, ning mis pakuvad olemasolevate parimate tavadega võrreldes potentsiaalseid keskkonna või kliimaga seotud eeliseid ja mida saab hiljem sarnastes olukordades laiemalt rakendada; — „näidisprojektid“ – projektid, mille raames võetakse kasutusele, katsetatakse, hinnatakse ja levitatakse meetmeid, meetodeid või käsitusi, mis on projekti konkreetses kontekstis, näiteks geograafilises, ökoloogilises, sotsiaal-majanduslikus kontekstis uued või tundmatud ja mida võiks sarnastes olukordades kasutada mujalgi; — „parimaid tavasid järgivad projektid“ – projektid, mille raames kasutatakse asjakohaseid, kulutõhusaid ja nüüdisaegseid tehnoloogialahendusi, meetodeid ja käsitusi, võttes arvesse projekti konkreetset konteksti; — „teabe-, teadlikkuse tõstmise ja teabe levitamise projektid“ – projektid, mille eesmärk on toetada teabevahetust, teabe levitamist ja teadlikkuse suurendamist keskkonna ja kliimameetmete allprogrammi raames. — Keskkonna ja ressursitõhususe prioriteetse valdkonna katse- ja näidisprojektid ning kliimamuutuste leevendamise ja kliimamuutustega kohanemise prioriteetse valdkonna katse-, näidis- ja parimaid tavasid järgivad projektid peavad sisaldama meetmeid, millel on käsitletava(te)le keskkonna- ja/või kliimaküsimus(t)ele märkimisväärne ja mõõdetav otsene mõju. — Looduse ja bioloogilise mitmekesisuse prioriteetse valdkonna katse-, näidis- ja parimaid tavasid järgivate projektide puhul tuleb vähemalt 25 % rahastamiskõlblikust eelarvest eraldada konkreetsetele kaitsemeetmetele (konkreetseid poliitikavajadusi silmas pidades on võimalikud piiratud erandid, mis määratakse selgelt kindlaks taotluse koostamise suunistes). Konkreetsed kaitsemeetmed on meetmed, millel on käsitletava(te)le keskkonna- ja kliimaküsimus(t)ele märkimisväärne ja mõõdetav otsene mõju; käesoleval juhul on selleks käsitletavate liikide, elupaikade, ökosüsteemide või ökosüsteemiteenuste kaitsestaatuse või ökoloogilise seisundi paranemine või selle halvenemise aeglustumine/peatumine/ümberpöördumine (lisateavet vt taotluse koostamise suunistest). — Keskkonna- või kliimaalase juhtimise ja teabe prioriteetse valdkonna katse-, näidis- ja parimaid tavasid järgivad projektid ning teabe-, teadlikkuse tõstmise ja teabe levitamise projektid peavad sisaldama meetmeid, millel on käsitletava(te)le keskkonna- ja/või kliimaküsimus(t)ele märkimisväärne ja mõõdetav otsene või kaudne mõju, mis väljendub märkimisväärses ja mõõdetavas otseses mõjus käsitleva(te)le keskkonna- ja/või kliimaalase juhtimise, teabe ja/või teadlikkuse suurendamise ja teabe levitamisega seotud küsimus(t)ele.

Eesmärgiks võetud keskkonna- ja kliimaalane mõju ja/või seonduv juhtimise ja teabega seotud mõju peaks olema mõõdetav ja see tuleks välja selgitada või modelleerida juba projekti kestel tehtavate mõõtmiste põhjal.

Et vältida kattumist muude ELi programmidega, (118) ei kuulu programmi LIFE kohaldamisalasse ja ei ole seetõttu rahastamiskõlblikud projektid, mille raames keskendutakse teadusuuringutele (119) või tegeletakse suure taristu rajamisega.

Programmi LIFE projektid ei ole mõeldud liikmesriigi või ELi õiguse kohastest kohustustest tulenevate kompensatsioonimeetmete rahastamiseks.

b) Toetuse määramise kriteeriumid

Toetuse määramise kriteeriume kohaldatakse kõikides prioriteetsetes valdkondades, kui ei ole märgitud teisiti. Projektid konkureerivad üksteisega vaid sama prioriteetse valdkonna raames.

Kontseptsioonikirjelduse suhtes kohaldatavad toetuse määramise kriteeriumid

Kõik kontseptsioonikirjeldused peavad saavutama kaheetapilise lähenemisviisi esimeses etapis järgmiste toetuse määramise kriteeriumide puhul vähemalt minimaalse nõutava punktisumma, et kaalutaks nende pingeritta paigutamist.

1. Ettepaneku üldine kvaliteet, mille hindamisel keskendutakse ettepaneku (sh elluviimiseelse konteksti kirjelduse) selgusele, teostatavusele ning soovituslikule maksumuse ja kvaliteedi suhtele (kuni 20 punkti (nõutav miinimum on 5 punkti)).

2. Üldine ELi lisaväärtus, mille hindamisel keskendutakse projekti panusele programmi LIFE prioriteetidesse, projekti eeldatavale mõjule ja projekti tulemuste jätkusuutlikkusele (kuni 30 punkti (nõutav miinimum on 10 punkti)).

Täieliku ettepaneku suhtes kohaldatavad toetuse määramise kriteeriumid

Täielike ettepanekute väärtuse hindamisel ja neile punktide andmisel lähtutakse nii üheetapilise kui ka kaheetapilise lähenemisviisi kohaldamisel järgmistest toetuse määramise kriteeriumidest ja järgmisest punktide andmise süsteemist.

— Tehniline järjepidevus ja kvaliteet

Tehniline järjepidevus tähendab seda, et projekti kavandatud meetmed peaksid olema asjakohased ja elluviidavad, et saavutada prognoositavad projekti väljundid ja tulemused. Ei meetmed ega kavandatud väljundid ega tulemused ei tohiks olla vastuolus ühegi programmi LIFE raames taotletava eesmärgiga. Tehniline kvaliteet tähendab seda, et projekti meetmed peaksid olema taotletavate väljundite ja tulemuste saavutamiseks võimalikult tõhusad ja tulemuslikud. Projekti meetmed peaksid olema hästi kavandatud ja neid tuleb selgelt kirjeldada.

— Rahaline järjepidevus ja kvaliteet

Selle kriteeriumi raames hinnatakse toetusesaajate ja kaasrahastajate rahalist panust, kavandatud eelarvet ja selle kooskõla kavandatud meemete ja kohaldatavate eeskirjadega ning kavandatud lähenemisviisi kulutõhusust ja tasuvust, pidades silmas tehniliselt piisavalt järjepidevateks ja vastuvõetava tehnilise kvaliteediga meetmeteks tunnistatud meetmete eeldatavaid tulemusi. Eelarve peab olema läbipaistev, st selles peab olema piisavalt kirjeldatud kuluartikleid.

— ELi lisaväärtus: programmi LIFE kahe allprogrammi prioriteetsete valdkondade erieesmärkidesse panustamise ulatus ja kvaliteet

Hinnatakse, mil määral iga ettepanek, mida peetakse tehniliselt ja rahaliselt piisavalt järjepidevaks ja vastuvõetava kvaliteediga ettepanekuks, aitab eeldatavasti saavutada programmi LIFE kahe allprogrammi prioriteetsete valdkondade üht või mitut erieesmärki, mis on sätestatud LIFE määruse artiklites 10–12 (programmi LIFE keskkonna allprogrammi jaoks) ning artiklites 14–16 (programmi LIFE kliimameetmete allprogrammi jaoks); samuti hinnatakse selle panuse kvaliteeti. Selle kriteeriumi hindamisel vaadeldakse eelkõige sihikule võetud erieesmärkide saavutamisse antava panuse ulatust ja kvaliteeti (mõju) ning seda, millise ulatusega on projekti meetmete eeldatav mõju keskkonnale ja/või kliimale projekti lõppedes võrreldes projekti käivitamisel hinnatud või mõõdetud olukorraga. Hindamisel võetakse arvesse ka selle territoriaalse, sotsiaalse ja poliitilise konteksti (120) olulisust, mida projekti meetmed eeldatavasti mõjutavad.

Eeldatava mõju kirjeldamisel tuleks arvesse võtta kohaldatavaid projekti tasandi näitajaid ja mõõtühikuid, millest tuleb projekti raames aru anda sel otstarbel loodud programmi LIFE peamiste projektinäitajate andmebaasis (121). Seega lähtutakse näiteks programmi LIFE looduse ja bioloogilise mitmekesisuse alaste ettepanekute hindamisel ettepanekute eeldatavast mõjust elupaikade struktuurile ja funktsioonidele ning liikide staatusele ja/või ökosüsteemide ökoloogilisele seisundile ja ökosüsteemide teenuste seisundile. Hinnatakse vaid neid meetmeid, mis on tunnistatud tehnilise ja rahalise järjepidevuse hindamisel teostatavaks.

— ELi lisaväärtus: jätkusuutlikkus (jätkamine, kordamine, ülekandmine)

Projekti tulemuste jätkusuutlikkus keskpikas ja pikas perspektiivis tähendab suutlikkust säilitada tulemused pärast projekti elluviimist kas jätkamise, kordamise või ülekandmise teel.

Jätkamine tähendab seda, et projekti raames vaid projekti kaasatud üksuste suhtes rakendatud lahenduste kasutamist jätkatakse ka pärast projekti lõppemist, vajaduse korral suurendades nende geograafilist ulatust. Minimaalse nõutava punktisumma saamiseks piisab ainuüksi projekti tulemuste jätkumisest ja säilimisest, samas kui geograafilise leviku suurenemise hindamisel lähtutakse selle eeldatavast ulatusest, mis muudab selle võrreldavaks projekti tulemuste kordamise või ülekandmisega.

Kordamine tähendab seda, et muu üksus/sektor kasutab projekti raames rakendatud lahendusi samal viisil ja samal eesmärgil projekti ajal või pärast projekti lõppu uuesti.

Ülekantavus tähendab seda, et sama või muu üksus/sektor kasutab projekti raames rakendatud lahendusi projekti ajal või pärast projekti lõppu muul viisil või teistsuguse keskkonna- või kliimaeesmärgi või seonduva juhtimise või teabega seotud eesmärgi jaoks.

Taotlejad peavad näitama oma ettepanekutes, et lahenduste puhul (st tehnoloogia, meetodid, metoodikad, lähenemisviisid ja/või meetmed või teabe vahetamist ja levitamist ning teadlikkuse suurendamist toetav tegevus), mille eesmärk on avaldada LIFE määruse asjakohastele eesmärkidele otsest ja/või kaudset positiivset mõju, on olemas väljavaated lahenduste kasutamist jätkata ja/või korrata ja/või lahendused üle kanda.

Eduka jätkamise, kordamise ja/või ülekandmise jaoks on vaja strateegiat, mis sisaldab ülesannet mitmekordistada projekti lahenduste mõju ja ergutada nende laiemat kasutuselevõttu, millega saavutatakse projekti vältel ja/või lühikeses ja keskpikas perspektiivis pärast programmi LIFE projekti lõppu kriitiline mass. Selles minnakse kaugemale teadmiste edastamisest ja võrgustike loomisest, käsitledes väljatöötatud ja/või projekti raames rakendatud lahenduste kasutamist praktikas pärast projekti lõppu, mujal või erineval eesmärgil.

Taotlejad peavad esitama selle tagamiseks kavandatud strateegia ja meetmete selge ja usutava kirjelduse, sealhulgas selgituse,

— mille põhjal saab eeldada, et lahendused säilivad projekti tasandil pärast projekti lõppemist, sh milline on tulenev pikaajaline sotsiaalne ja majanduslik mõju;

— mil määral oleks vajalik või kasulik täiendav avaliku sektori toetus, sh innovaatiliste rahastamisvahendite kaudu antavad laenud, et lahendusi tõhustada, nende kasutamist korrata või neid üle kanda, ning

— mil määral eeldatavasti saavutatakse või säilitatakse projekti kestel lahenduste „rahaline küpsus“ (sobivus investeerimiseks/vastuvõetavus pankade jaoks), eelkõige projektide puhul, mis hõlmavad ettevõtjaid ja väärtusahelates osalejaid.

— ELi lisaväärtus: koostoime ja riikidevahelisus

— Koostoime (sh mitmeotstarbelisus, integreerimine/vastastikune täiendavus, keskkonnahoidlikud riigihanked, ökomärgis ja ELi rahastatud teadustulemuste kasutuselevõtt)

Koostoime on võimalik saavutada mitmeotstarbeliste lahenduste ning muude ELi poliitikavaldkondadega ja rahastamismehhanismidega integreerimise ja/või vastastikuse täiendavuse taotlemise kaudu. Projektidele antakse koostoime eest lisapunkte, sõltuvalt selle ulatusest ja kvaliteedist.

Mitmeotstarbeline rakendusmehhanism tähendab seda, et projekti raames ei ole kavas saavutada üksnes projekti konkreetsed keskkonna- ja/või kliimaalased põhieesmärgid, vaid sellega püüeldakse ka muude eesmärkide poole (nt parandada jäätmekäitlust ja sotsiaalset lõimumist). See mõiste hõlmab ka strateegiaid, millega saavutada keskkonna- ja/või kliimaalase tegevuse jätkusuutlikkuse kõrval sotsiaalne ja majanduslik jätkusuutlikkus (nt ringmajanduses saavutavad eri osalejad väärtusahelas toodete olelusringi pikenemise ja lõimivad pikaaegsed töötud tööturule).

Soodsa hinnangu saavad projektiettepanekud, milles keskendutakse küll konkreetsele keskkonna- või kliimaalase tegevusega seotud küsimusele, kuid millega samal ajal parandatakse selle konkreetsete keskkonna- või kliimaalase tegevuse eesmärkide integreerimist muudesse poliitikavaldkondadesse ja/või taotletakse nendega vastastikuse täiendavuse saavutamist ning luuakse sel viisil koostoime liidu muude poliitikavaldkondade eesmärkidega. Mitmeotstarbeliste mehhanismide, integreerimise ja vastastikuse täiendavuse või nende kombineerimise eest võidakse anda kuni kaheksa lisapunkti.

Keskkonnahoidliku tootmise ja keskkonnahoidlike teenustega seotud eesmärkide integreerimisel ning raamprogrammi „Horisont 2020“ või selle eelkäijate teadustulemuste kasutuselevõtmisel on koostoimet võimalik saavutada ka keskkonnahoidlike riigihangete kaudu ja kasutades ökomärgise süsteemi. Seetõttu toovad võetud kohustus kasutada keskkonnahoidlikke riigihankeid (122) ning ametlikult tunnustatud ökomärgise süsteemiga, nagu ELi ökomärgis, (123) hõlmatud toodete ja/või teenuste eelistamine selge rakendusmehhanismi kaudu kumbki ühe lisapunkti.

Ühe lisapunkti saab ka raamprogrammist „Horisont 2020“ või sellele eelnenud raamprogrammidest rahastatud keskkonna- ja kliimaalaste uurimis- ja innovatsiooniprojektide tulemuste kasutuselevõtu eest, kui on piisavalt tõendeid sellise kasutuselevõtu lisaväärtuse kohta projekti jaoks.

— Riikidevahelisus

Kui projekti eesmärkide saavutamise tagamiseks on oluline liikmesriikide seas tehtav riikidevaheline koostöö, eelistatakse sellekohaseid ettepanekuid. Selle kriteeriumi alusel võidakse anda ettepanekule kuni neli lisapunkti, kui on piisavalt tõendeid riikidevahelise lähenemisviisi lisaväärtuse kohta (124).

— Keskkonna allprogrammi projektide erikriteeriumid ja punktide andmise süsteem

Keskkonna allprogrammi erikriteeriumid ja punktide andmise süsteem kajastavad tõsiasja, et valdkondlikud prioriteedid (LIFE määruse III lisa) ja seonduvad projektiteemad (eespool punkt 3) on kindlaks määratud üksnes keskkonna allprogrammi jaoks.

— ELi lisaväärtus: panus projektiteemadesse

Selle kriteeriumi alusel saavad lisapunkte programmi LIFE kohased ettepanekud, mis kuuluvad selgelt nende mitmeaastases tööprogrammis kindlaks määratud projektiteemade alla, millega rakendatakse III lisas sätestatud keskkonna allprogrammi valdkondlikke prioriteete.

Keskkonna ja ressursitõhususe prioriteetse valdkonna projektiettepanekud saavad viis punkti, kui