Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1746/2002,

30. september 2002,

millega kehtestatakse erimeetmed Euroopa Ühenduste Komisjonis koosseisulisele ametikohale määratud Euroopa ühenduste ametnike teenistuse lõpetamiseks seoses komisjoni reformiga

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 283,

võttes arvesse ettepanekut, mille komisjon esitas pärast personalieeskirjade komitee arvamuse saamist,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]

võttes arvesse Euroopa Kohtu arvamust, [2]

võttes arvesse Euroopa Kontrollikoja arvamust [3]

ning arvestades järgmist:

(1) Komisjoni reform on kavandatud eelkõige selleks, et suunata vahendite kasutamist komisjoni esmatähtsatele tegevustele.

(2) Komisjon väljendas oma 9. veebruari 2000. aasta teatises, [4] et ta kavatseb kasutada oma inimressursse nii tõhusalt kui võimalik.

(3) Komisjon rahuldab olulise osa oma vajadustest sisemise ratsionaliseerimise ja töötajate ümberpaigutamisega.

(4) Lisaks sellele võtab komisjon vajalikud meetmed, et aidata ümberpaigutatud töötajatel eelkõige koolituse abil võimalikult hästi ja tõhusalt kohaneda.

(5) Mõnede 55aastaseks saanud ja vähemalt 15 aastat teenistuses olnud ametnike oskused ei ole siiski täidetavate kohustuste jaoks piisavad.

(6) Komisjon vajab uute oskustega töötajaid ja oma ametikohtade loetelu tasakaalustamist; tavapärasel viisil pensionile jäävate ametnike arv ei ole piisav, et oleks võimalik võtta rahuldava tähtaja jooksul tööle vajalike oskustega uusi töötajaid.

(7) Seepärast tuleks võtta vastu teenistuse lõpetamisega seotud erimeetmed ja haldusalased sisemeetmed, et jälgida tõhusalt käesoleva määruse rakendamist.

(8) Neid meetmeid tuleb kohaldada võimalikult kiiresti ja võimaluste piires, võttes nõuetekohaselt arvesse geograafilist tasakaalu vastavalt käesoleva määruse sätetele.

(9) Need meetmed ei tohi mõjutada eelarvet. Sel eesmärgil peaks eelarvepädev institutsioon looma järelevalvesüsteemi,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Teenistuse huvides ja selleks, et võtta arvesse töötajate oskuste uuendamise vajadust seoses komisjoni vahendite kasutamise suunamisega esmatähtsatele tegevustele, on komisjon käesolevas määruses täpsustatud tingimustel volitatud kuni 31. detsembrini 2004 vastu võtma meetmeid 55aastaseks saanud ja vähemalt 15 aastat teenistuses olnud ametnike teenistuse lõpetamiseks personalieeskirjade artikli 47 tähenduses, olenemata sellest, kas neile makstakse tegevuseelarvest või teadusuuringute eelarvest, välja arvatud palgaastmed A 1 ja A 2.

Artikkel 2

Artiklis 1 osutatud meetmeid võib kohaldada kuni 600 ametniku suhtes.

Iga-aastase eelarvemenetluse käigus jälgitakse eelarve erapooletuse tagamist. Sel eesmärgil esitab ametisse nimetav asutus eelarvepädevale institutsioonile õigeaegselt aruande eelarve erapooletuse tingimuse täitmise kohta, võttes arvesse seost teenistusest vabastatud ametnike arvu ja tööle võetud ametnike arvu vahel.

Artikkel 3

Artiklis 2 sätestatud piirides ja võttes asjakohaselt arvesse teenistuse huve, valib komisjon pärast ühiskomiteega konsulteerimist nende ametnike seast, kes taotlevad teenistuse lõpetamist artikli 1 alusel, välja ametnikud, kelle suhtes ta soovib nimetatud meedet kohaldada.

Komisjon arvestab esmajärjekorras ametnikega, keda mõjutavad ümberkorraldusmeetmed ja meetmed, mis on seotud komisjoni vahendite suunamisega esmatähtsatele tegevustele, eelkõige ümberpaigutamine, ning kelle oskused ei ole täidetavate kohustuste jaoks piisavad. Komisjon võtab arvesse uute ülesannete täitmiseks vajalikku koolitust, ametnike vanust, võimekust, töötulemusi, käitumist teenistuses, pereolusid ja teenistusstaaži.

Artikkel 4

1. Endistel ametnikel, kelle teenistus lõpetatakse artikli 1 alusel, on õigus saada igakuist toetust, mis on kindel protsent viimati saadud põhipalgast, vastavalt vanusele ja teenistusstaažile teenistusest lahkumisel käesoleva määruse lisas esitatud tabeli alusel. Viimane põhipalk vastab ametniku teenistusest lahkumisel kehtinud palgaastmele ja teenistusjärgule, mis määratakse personalieeskirjade artiklis 66 esitatud tabeli põhjal sellisena, nagu see kehtib selle kuu esimesel päeval, mille eest toetust makstakse.

2. Endine ametnik võib igal ajal saada taotluse korral vanaduspensioni personalieeskirjades sätestatud tingimustel. Sel juhul lõpeb tema õigus toetust saada. Toetuse saamise õigus lõpeb igal juhul hiljemalt selle kuu viimasel päeval, mille jooksul endine ametnik saab 65aastaseks, või enne kõnealust vanust niipea, kui tal on õigus saada maksimaalset vanaduspensioni 70 % ulatuses (personalieeskirjade artikkel 77).

Sel juhul on endisel ametnikul iseenesest õigus saada vanaduspensioni, mida hakatakse maksma selle kalendrikuu esimesest päevast, mis järgneb viimasele toetuse maksmise kuule.

3. Lõikes 1 sätestatud toetuse suhtes kohaldatakse paranduskoefitsienti, mis kehtestatakse personalieeskirjade artikli 82 lõike 1 teise lõigu kohaselt sellele ühenduses asuvale riigile, kus saaja tõendab oma elukoha olevat. Toetusesaajad esitavad igal aastal tõendi oma elukoha kohta.

Kui toetusesaaja elukoht on väljaspool ühendust, on toetuse suhtes kohaldatav paranduskoefitsient 100.

Toetus väljendatakse eurodes. Toetust makstakse toetusesaaja elukohariigi vääringus. Kui teise lõigu alusel kohaldatakse paranduskoefitsienti 100, makstakse toetust eurodes.

Muus vääringus kui euro makstav toetus arvutatakse personalieeskirjade artikli 63 teises lõigus osutatud vahetuskursside alusel.

4. Kui endise ametniku uuest tööst saadav brutotulu koos lõikes 1 sätestatud toetusega ületab kogu brutotöötasu, mida ametnik viimati sai ja mis on arvutatud toetuse maksmise kuu esimesel päeval kehtiva palgaastmestiku põhjal, arvatakse üleolev summa kõnealusest toetusest maha. Nimetatud töötasu suhtes kohaldatakse lõikes 3 sätestatud paranduskoefitsienti.

Esimeses lõigus peetakse brutotulu ja viimati saadud kogu brutotöötasu all silmas summasid, millest on maha arvatud sotsiaalkindlustusmaksed, kuid mitte maksud.

Endine ametnik võtab ametliku kohustuse esitada kõik nõutavad kirjalikud tõendid, sealhulgas iga-aastase tulude aruande vastavalt vajadusele kas palgatõendi või auditeeritud majandusaasta aruandena, ja vande all antud või tõestatud kinnituse, et ta ei saa uuest töökohast muid sissetulekuid, ning teavitab institutsiooni kõikidest muudest toetuse saamise õigust mõjutavatest teguritest; vastasel korral kannab ta distsiplinaarvastutust vastavalt personalieeskirjade artiklile 86.

5. Nagu on sätestatud personalieeskirjade artiklis 67 ja VII lisa artiklites 1-3, makstakse majapidamistoetust, ülalpeetava lapse toetust ja õppetoetust lõikes 1 sätestatud toetuse saajale või isikule või isikutele, kellele on lapse või laste hooldusõigus antud seadusega või kohtu või pädeva haldusasutuse korraldusega; majapidamistoetus arvutatakse lõikes 1 osutatud toetuse alusel.

6. Kui toetusesaajatel ei ole tasustatava töö eest saadavat palgatulu, on neil ja nende kindlustusega kaetud isikutel õigus saada personalieeskirjade artiklis 72 sätestatud ravikindlustusskeemi kohaseid hüvitisi, tingimusel et nad maksavad asjakohaseid makseid, mis on arvutatud lõikes 1 sätestatud toetuse põhjal.

7. Ajavahemikul, mil neil on õigus saada toetust, kuid mitte üle 65 kuu, koguvad endised ametnikud oma palgaastmel ja teenistusjärgul põhinevat vanaduspensioni, tingimusel et nad maksavad sel ajavahemikul personalieeskirjade kohaseid kindlustusmakseid, mis on arvutatud kõnealuse palga põhjal, ja et kogupension ei ületa personalieeskirjade artikli 77 teises lõigus piiritletud ülemmäära. Personalieeskirjade VIII lisa artikli 5 kohaldamisel käsitletakse sellist ajavahemikku teenistusajana.

8. Kui personalieeskirjade VIII lisa artikli 1 lõikest 1 ja artiklist 22 ei tulene teisiti, on lõikes 1 sätestatud igakuist toetust saava endise ametniku surma korral tema lesel õigus, tingimusel et endise ametniku institutsiooni teenistusest lahkumise hetkel oli ta tema abikaasaks olnud vähemalt ühe aasta, saada toitjakaotuspensioni, mille suurus on 60 % vanaduspensionist, mida oleks endisele ametnikule makstud, kui tal oleks olnud surmahetkel õigus seda saada ja kui ei oleks kohaldatud personalieeskirjade VIII lisa artikli 9 kohast vähendust.

Eelmises lõigus osutatud toitjakaotuspension ei ole väiksem kui personalieeskirjade artikli 79 teises lõigus määratletud summad. See ei tohi siiski mingil juhul ületada vanaduspensioni summat, mille endine ametnik oleks saanud, kui ta oleks elus ja talle oleks eespool osutatud toetuse saamise õiguse lõppemisel määratud vanaduspension.

Esimeses lõigus sätestatud abielu kestuse tingimust ei arvestata, kui endisel ametnikul on enne teenistusest lahkumist sõlmitud abielust laps või lapsed ja kui lesk peab neid ülal või on neid ülal pidanud.

Abielu kestust ei võeta arvesse ka siis, kui endise ametniku surma põhjustas üks personalieeskirjade VIII lisa artikli 17 teise lõigu lõpus nimetatud asjaoludest.

9. Lõikes 1 sätestatud toetust saava endise ametniku surma korral on personalieeskirjade VII lisa artiklis 2 määratletud ülalpeetavatel lastel õigus saada orvupensioni personalieeskirjade artikli 80 esimeses kuni kolmandas lõigus ja VIII lisa artiklis 21 sätestatud tingimustel.

Artikkel 5

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 30. september 2002

Nõukogu nimel

eesistuja

P. S. Møller

[1] Arvamus on esitatud 24. septembril 2002 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).

[2] Arvamus on esitatud 15. mail 2002.

[3] EÜT C 236, 1.10.2002, lk 1.

[4] EÜT C 81, 21.3.2000, lk 1.

--------------------------------------------------

LISA

TOETUSE PROTSENDIMÄÄR

Käesoleva määruse artikli 4 lõikes 1 osutatud toetuse protsendimäär määratakse kindlaks vastavalt ametniku vanusele ja teenistusstaažile teenistusest lahkumisel järgmise tabeli alusel:

Vanuse ja teenistusstaaži alusel arvutatav toetus

VanusTeenistusstaaž | | 55 kuni 56 aastat | 57 kuni 58 aastat | 59 kuni 60 aastat | 61 kuni 62 aastat | üle 63 aasta |

15 kuni 19 aastat | 60,0 % | 60,0 % | 60,0 % | 62,0 % | 64,0 % |

20 kuni 24 aastat | 60,0 % | 60,0 % | 62,0 % | 64,0 % | 66,0 % |

25 kuni 29 aastat | 62,0 % | 64,0 % | 66,0 % | 68,0 % | 70,0 % |

30 aastat ja rohkem | 64,0 % | 66,0 % | 68,0 % | 70,0 % | 70,0 % |

Vanust ja teenistusstaaži arvestatakse asjaomase ametniku teenistusest lahkumise tegeliku kuupäeva alusel.

Kui neid tingimusi kohaldatakse kaalutuna ametnike sihtrühma suhtes, on maksimaalne keskmine toetus 62,5 %.

--------------------------------------------------