LISA 1b

[NÄIDIS] RAHASTAMISOTSUS – SIHTASUTUS

NUMBER:…[SISESTADA]…





Võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 10 lõiget 4,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 224,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2014. aasta määrust (EL, Euratom) nr 1141/2014, mis käsitleb Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste põhikirja ning rahastamist, (1) eriti selle artikli 25 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrust (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju (2) (edaspidi „finantsmäärus“),

võttes arvesse komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määrust (EL) nr 1268/2012, mis käsitleb määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 kohaldamise eeskirju (3) (edaspidi „finantsmääruse kohaldamise eeskirjad“),

võttes arvesse komisjoni 2. oktoobri 2015. aasta delegeeritud määrust (EL, Euratom) 2015/2401 Euroopa tasandi erakondade ja poliitiliste sihtasutuste registri sisu ja toimimise kohta (4),

võttes arvesse Euroopa Parlamendi kodukorda, eriti selle artikli 25 lõiget 11,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi juhatuse 12. juuni 2017. aasta otsust, (5) millega kehtestatakse määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 rakenduseeskirjad,

võttes arvesse tingimusi, mille Euroopa Parlament nägi ette Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste rahastamiseks korraldatud toetustaotluste esitamise kutses,

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Liidu lepingu artikli 10 lõikes 4 sätestatakse, et Euroopa tasandi erakonnad aitavad kaasa euroopaliku poliitilise teadvuse kujundamisele ja liidu kodanike tahte väljendamisele;

(2) käesolev otsus on vastu võetud vastavalt toetustaotluste esitamise kutsele, milles taotlejad said tutvuda rahastamisotsuse näidise ja tingimustega;

(3) [toetusesaaja] esitas [taotluse Euroopa Parlamendis registreerimise kuupäev] rahastamistaotluse ja nõustus sõnaselgelt rahastamisotsuse tingimustega,

VAATAS EUROOPA PARLAMENDI JUHATUS taotluse oma [kuupäev] koosolekul läbi NING VÕTTIS VASTU JÄRGMISE OTSUSE:

anda finantsmääruse artikli 121 kohane tegevustoetus (edaspidi „toetus“) järgmisele toetusesaajale:

[toetusesaaja ametlik täisnimi] [ametlik õiguslik vorm] [registreerimisnumber] [täielik ametlik aadress] [käibemaksukohustuslasena registreerimise number], (edaspidi „toetusesaaja“),

keda käesoleva rahastamisotsusega seoses esindab

…[juriidilisi kohustusi võtma volitatud esindaja]…,

et toetada tema põhikirjajärgset tegevust ja eesmärke

vastavalt tingimustele, mis on ette nähtud toetustaotluse esitamise kutses ning käesolevas rahastamisotsuses (edaspidi „rahastamisotsus“), sh eritingimustes, üldtingimustes ja järgmistes lisades:

lisa 1 „Hinnanguline eelarve“

lisa 2 „Tööprogramm“,

mis moodustavad rahastamisotsuse lahutamatu osa.

Eritingimused on käesoleva otsuse muude osade suhtes ülimuslikud. Üldtingimused on teiste lisade suhtes ülimuslikud.

Sisukord

I. ERITINGIMUSED 28

Artikkel I.1. Otsuse reguleerimisese 28

Artikkel I.2. Rahastamiskõlblikkuse periood 29

Artikkel I.3. Toetuse vorm 29

Artikkel I.4. Esialgne (maksimaalne) toetussumma 29

Artikkel I.5. Maksed ja maksete tegemise kord 29

I.5.1. Eelmaksed 29

I.5.2. Lõppmakse tegemine või alusetult välja makstud summa tagasinõudmine 29

I.5.3. Vääring 29

Artikkel I.6. Pangakonto 29

Artikkel I.7. Üldised haldussätted 30

Artikkel I.8. Otsuse jõustumine 30

II. ÜLDTINGIMUSED 30

A OSA : JURIIDILISED JA HALDUSSÄTTED 30

Artikkel II.1. Mõisted 30

Artikkel II.2. Toetusesaaja üldised kohustused 31

Artikkel II.3. Pangakontoga seotud tingimused 31

Artikkel II.4. Vastutus kahju korral 31

Artikkel II.5. Konfidentsiaalsus 31

Artikkel II.6. Isikuandmete töötlemine 32

Artikkel II.7. Andmete säilitamine 32

Artikkel II.8. Liidu toetuse nähtavus 32

II.8.1. Teave liidu toetuse kohta 32

II.8.2. Euroopa Parlamendi vastutusest välistamise klausel 32

II.8.3. Euroopa Parlamendi avaldatavad andmed 32

Artikkel II.9. Toetusesaaja sõlmitavad lepingud 32

II.9.1. Põhimõtted 32

II.9.2. Andmete säilitamine 32

II.9.3. Kontroll 33

II.9.4. Vastutus 33

Artikkel II.10. Rahaline toetus kolmandatele isikutele 33

Artikkel II.11. Vääramatu jõud 33

Artikkel II.12. Toetuse maksmise peatamine 33

II.12.1. Peatamise alused 33

II.12.2. Peatamise kord 33

II.12.3. Peatamise tagajärjed 34

II.12.4. Maksete jätkamine 34

Artikkel II.13. Rahastamisotsuse tühistamine Euroopa Parlamendi poolt 34

II.13.1. Tühistamise alused 34

II.13.2. Tühistamise kord 34

II.13.3. Rahastamisotsuse tühistamise tagajärjed 34

Artikkel II.14. Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine 34

II.14.1. Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine toetusesaaja taotlusel 34

II.14.2. Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine Euroopa Parlamendi poolt 34

Artikkel II.15. Õiguste üleandmine 35

Artikkel II.16. Viivised 35

Artikkel II.17. Kohaldatav õigus 35

Artikkel II.18. Õigus olla ära kuulatud 36

B OSA : FINANTSSÄTTED 36

Artikkel II.19. Rahastamiskõlblikud kulud 36

II.19.1. Tingimused 36

II.19.2. Rahastamiskõlblike kulude näited 36

Artikkel II.20. Rahastamiskõlbmatud kulud 36

Artikkel II.21. Mitterahaline osalus 37

Artikkel II.22. Eelarvevahendite ümberpaigutamine 37

Artikkel II.23. Aruandluskohustus 37

II.23.1. Aastaaruanne 38

II.23.2. Välisauditi aruanne 38

Artikkel II.24. Otsus aastaaruande kohta 38

Artikkel II.25. Otsus lõpliku toetussumma kohta 39

II.25.1. Aastaaruande olulisus 39

II.25.2. Piirmäärad 39

II.25.3. Ülejäägi ülekandmine 39

II.25.4. Otsus lõpliku toetussumma kohta 39

II.25.5. Jääksumma 40

II.25.6. Kasum 40

Artikkel II.26. Tagasinõudmine 40

II.26.1. Viivised 40

II.26.2. Tasaarvestus 40

II.26.3. Pangakulud 40

Artikkel II.27. Finantstagatis 41

Artikkel II.28. Kontroll 41

II.28.1. Üldsätted 41

II.28.2. Dokumentide säilitamise kohustus 41

II.28.3. Dokumentide ja/või teabe esitamise kohustus 41

II.28.4. Kohapealne kontroll 41

II.28.5. Auditimenetluse kohta selgituste andmine 41

II.28.6. Audititulemuste kasutamine 42

II.28.7. OLAFi kontrolliõigus 42

II.28.8. Euroopa Kontrollikoja kontrolliõigus 42

II.28.9. Artiklite II.28.1 kuni II.28.4 kohustuste mittetäitmine 42

LISA 1. Hinnanguline eelarve 43

LISA 2. Tööprogramm 45

I. ERITINGIMUSED

Artikkel I.1

Otsuse reguleerimisese

Euroopa Parlament toetab eelarveaastal [sisestada] eri- ja üldtingimustes (edaspidi „tingimused“) ning rahastamisotsuse lisades sätestatud tingimustel rahaliselt toetusesaaja põhikirjajärgset tegevust ja eesmärke. Seda loetakse rahastamisotsuse täitmiseks Euroopa Parlamendi poolt.

Toetusesaaja kasutab toetust omal vastutusel ja kooskõlas rahastamisotsuse tingimuste ja lisade sätetega oma põhikirjajärgseks tegevuseks ja eesmärkide täitmiseks. Seda loetakse rahastamisotsuse täitmiseks toetusesaaja poolt.

Artikkel I.2

Rahastamiskõlblikkuse periood

Liidu toetusest võib rahastada kulusid, mis on tekkinud ajavahemikul [sisestada kuupäev, PP/KK/AA] kuni [sisestada kuupäev, PP/KK/AA].

Artikkel I.3

Toetuse vorm

Finantsmääruse esimese osa VI jaotise kohane tegevustoetus on hüvitis (hüvitatakse teatud protsent tegelikult kantud hüvitatavatest kuludest).

Artikkel I.4

Esialgne (maksimaalne) toetussumma

Euroopa Parlament eraldab kuni [sisestada summa] eurot, mis ei ületa 85% hinnangulistest rahastamiskõlblikest kuludest.

Toetusesaaja hinnangulised rahastamiskõlblikud kulud on esitatud lisas 1 („Hinnanguline eelarve“). Hinnanguline eelarve peab olema tasakaalus ja selles peavad olema välja toodud kõik toetusesaaja kulud ja tulud rahastamiskõlblikkuse perioodil. Rahastamiskõlblikud ja rahastamiskõlbmatud kulud peavad olema eristatud vastavalt artiklile II.19.

Artikkel I.5

Maksed ja maksete tegemise kord

Toetus makstakse välja allpool kirjeldatud ajakava ja korra kohaselt.

I.5.1. Eelmaksed

Eelmakse summas [sisestada summa] eurot, mis moodustab [automaatselt 100%, muul juhul sisestada Euroopa Parlamendi määratud protsent] käesoleva rahastamisotsuse artiklis I.4 ette nähtud maksimumsummast, makstakse toetusesaajale välja 30 päeva jooksul pärast rahastamisotsuse jõustumist või kui see on kohane alates päevast, mil Euroopa Parlamendile esitatakse finantstagatis summas [sisestada summa] eurot, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

I.5.2. Lõppmakse tegemine või alusetult välja makstud summa tagasinõudmine

Toetusesaajale tehakse lõppmakse ning alusetult välja makstud eelmakse nõutakse toetusesaajalt tagasi 30 päeva jooksul pärast seda, kui Euroopa Parlament on võtnud vastu aastaaruannet käsitleva otsuse ja määranud kindlaks lõpliku toetussumma, nagu on osutatud artiklites II.23 ja II.25.

I.5.3. Vääring

Euroopa Parlament teeb maksed eurodes. Kui eritingimustes ei ole sõnaselgelt sätestatud teisiti, toimub tegelike kulude konverteerimine eurodesse Euroopa Parlamendi poolt maksekorralduse tegemise päeval kehtinud ja Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud päevakursi alusel või, kui see ei ole võimalik, vastavalt Euroopa Parlamendi poolt määratud ja tema veebisaidil avaldatud igakuisele vahetuskursile.

Euroopa Parlamendi maksed loetakse sooritatuks nende Euroopa Parlamendi arvelt debiteerimise päeval.

Artikkel I.6

Pangakonto

Maksed tehakse eurodes toetusesaaja pangakontole või allkontole, mis asub Euroopa Liidu liikmesriigis registreeritud pangas. Konto andmed on järgmised:

Panga nimi: […] Pangafiliaali aadress: […] Kontoomaniku täielik nimi: […] Täielik kontonumber koos pangakoodidega: […] IBAN: […] BIC / SWIFT kood: […]

Artikkel I.7

Üldised haldussätted

Kogu rahastamisotsusega seotud suhtlus Euroopa Parlamendiga toimub kirjalikult. Kirjas peab olema viide rahastamisotsuse numbrile ning kiri tuleb saata järgmisel aadressil:

Euroopa Parlament President c/o Finantsküsimuste peadirektor Büroo SCH 05B031 L-2929 Luxembourg

Tavaposti puhul loetakse saadetise Euroopa Parlamendi poolt kättesaamise kuupäevaks kuupäev, mil Euroopa Parlamendi postiteenistus on selle ametlikult registreerinud.

Rahastamisotsus edastatakse toetusesaajale järgmisel aadressil:

[…] [Ametinimetus] [Toetusesaaja ametlik nimetus] [Täielik ametlik aadress]

Kui toetusesaaja aadress muutub, tuleb sellest Euroopa Parlamendile viivitamatult kirjalikult teada anda.

Artikkel I.8

Otsuse jõustumine

Rahastamisotsus jõustub päeval, mil see Euroopa Parlamendi nimel allkirjastatakse.

II. ÜLDTINGIMUSED

A OSA: ÕIGUS- JA HALDUSNORMID

Artikkel II.1

Mõisted

Käesolevas rahastamisotsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „tegevusaruanne“ – rahastamiskõlblikkuse perioodil tekkinud kulude kirjalik selgitus, näiteks tegevuse, halduskulude jms selgitus. Tegevusaruanne on aastaaruande osa;

2) „aastaaruanne“ – aruanne, mis esitatakse kuue kuu jooksul pärast eelarveaasta lõppu vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artiklile 23;

3) „jääksumma“ – artikli I.5.1 kohase eelmakse summa ning artikli II.25.4 kohaselt kindlaks määratud lõpliku toetussumma vahe;

4) „eelmaksete tasaarvestamine“ – olukord, kus eelarvevahendite käsutaja on lõpliku toetussumma kindlaks määranud ja toetusesaajale makstud raha ei ole enam liidu vara;

5) „huvide konflikt“ – olukord, kus rahastamisotsuse erapooletut ja objektiivset täitmist toetusesaaja poolt ohustavad perekonna, tunnete, rahvuslike sidemete või majanduslike huvidega seotud põhjused või mis tahes muud põhjused, mis tulenevad rahastamisotsusega seotud ühistest huvidest kolmanda isikuga. Poliitilised sidemed ei kujuta endast põhimõtteliselt huvide konflikti lepingute puhul, mis sõlmitakse erakonna ja samu poliitilisi väärtusi jagavate organisatsioonide vahel. Selliste lepingute puhul tuleb siiski tagada kooskõla määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikliga 22;

6) „mitterahaline osalus“ ehk „mitterahaline toetus“ – mitterahalised ressursid, mille kolmas isik teeb toetusesaajale tasuta kättesaadavaks (vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 2 punktidele 7 ja 8);

7) „eelarveaasta n“ ehk „rahastamiskõlblikkuse periood“ – ajavahemik, mille jooksul toimuvad tegevused, mille jaoks rahastamisotsusega vahendeid eraldati ja mis on täpsustatud artiklis I.2;

8) „vääramatu jõud“ – igasugune ettenägematu, erakorraline olukord või sündmus, mis ei sõltu toetusesaaja ega Euroopa Parlamendi tahtest, mis takistab ükskõik kummal neist täita rahastamisotsusest tulenevaid kohustusi ning mis ei tulene nende ega alltöövõtjate, seotud üksuste või rahalist toetust saanud kolmandate isikute veast või hooletusest ja mida vaatamata nõuetekohase hoolsuse rakendamisele ei olnud võimalik vältida. Vääramatuks jõuks ei loeta järgmist: töövaidlused, streik, rahalised raskused, puudujäägid teenustes ning seadmete või materjali vead või viivitused nende kättesaadavaks tegemisel, välja arvatud juhul, kui need tulenevad otseselt asjaomasest vääramatu jõu juhtumist;

9) „ametlik teavitamine“ – kirjalik suhtlus posti või e-posti teel, mida tõendab kättesaamisteatis;

10) „pettus“ – ettekavatsetud tegu või tegematajätmine, mis mõjutab liidu finantshuve ja on seotud valede, ebatäpsete või mittetäielike aruannete või dokumentide kasutamise või esitamisega või kohustuslikult avaldamisele kuuluva teabe varjamisega;

11) „toetus“ – toetus finantsmääruse esimese osa VI jaotise ning määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 IV peatüki tähenduses;

12) „õigusnormide rikkumine“ – igasugune Euroopa Liidu õiguse rikkumine, mis tuleneb toetusesaaja tegevusest või tegematajätmisest, millel on või võib olla liidu eelarvet kahjustav mõju;

13) „omavahendid“ – muud välised rahastamisallikad peale liidu eelarve, näiteks annetused või liikmete makstavad toetused (nagu on määratletud määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 2 punktides 7 ja 8) jms;

14) „seotud isik“ – isik, kellel on volitus toetusesaajat esindada või tema nimel otsuseid teha;

15) „oluline viga“ – igasugune rahastamisotsuse sätte rikkumine, mida põhjustab tegu või tegematajätmine, mis tekitab või võib tekitada kahju Euroopa Liidu eelarvele.

Artikkel II.2

Toetusesaaja üldised kohustused

Toetusesaaja:

a) vastutab ainuisikuliselt võetud juriidiliste kohustuste täitmise ja nende täitmise tõendamise eest;

b) on kohustatud heastama Euroopa Parlamendile rahastamisotsuse täitmisega, sh ebaõige täitmisega põhjustatud kahju, välja arvatud juhul, kui põhjuseks on vääramatu jõud;

c) vastutab ainuisikuliselt kolmandatele isikutele tekitatud kahju eest, muu hulgas kui kahju tekitati rahastamisotsuse täitmise käigus;

d) teavitab Euroopa Parlamenti viivitamatult oma õigusliku staatuse ning finants-, tehnilise, organisatsioonilise või omandiõigusega seotud olukorra muutustest ja kõigist nime, aadressi või juriidilise esindaja vahetustest;

e) võtab kõik vajalikud meetmed huvide konflikti vältimiseks.

Artikkel II.3

Pangakontoga seotud kohustused

Artiklis I.6 osutatud konto või allkonto peab võimaldama teha kindlaks Euroopa Parlamendilt saadud maksed ning laekunud intressid või muud tulud.

Kui sellele kontole kantud summadelt saadakse intressi või muud samaväärset tulu vastavalt selle liikmesriigi õigusele, kelle territooriumil konto on avatud, võib toetusesaaja selle intressi või tulu alles hoida kooskõlas finantsmääruse artikli 8 lõikega 4.

Ühelgi juhul ei tohi Euroopa Parlamendilt saadud summasid kasutada spekulatiivsel eesmärgil.

Eelmaksena makstud summat loetakse liidu varaks seni, kuni on toimunud tasaarvestamine lõpliku toetussummaga.

Artikkel II.4

Vastutus kahju korral

Euroopa Parlament ei vastuta toetusesaaja tekitatud või kantud kahju eest, sh kahju eest, mida on käesoleva rahastamisotsuse täitmise ajal või tagajärjel põhjustatud kolmandatele isikutele.

Toetusesaaja või seotud isik peab Euroopa Parlamendile hüvitama kogu kahju, mis põhjustati Euroopa Parlamendile rahastamisotsuse täitmisega või seetõttu, et rahastamisotsuse täitmine ei toimunud kooskõlas selle sätetega, välja arvatud juhul, kui selle põhjuseks oli vääramatu jõud.

Artikkel II.5

Konfidentsiaalsus

Kui rahastamisotsuses, määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artiklis 32 ja teistes liidu asjakohastes õigusaktides ei ole sätestatud teisiti, kohustuvad Euroopa Parlament ja toetusesaaja tagama kõikide rahastamisotsuse sisuga otseses seoses olevate dokumentide, andmete või muude materjalide konfidentsiaalsuse.

Artikkel II.6

Isikuandmete töötlemine

Rahastamisotsusega seoses kogutud isikuandmeid töödeldakse kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikliga 33 ja määrusega (EÜ) nr 45/2001 (6).

Andmeid kasutatakse üksnes rahastamisotsuse täitmiseks ja selle täitmise järelevalveks, ilma et see piiraks nende võimalikku liidu õigusaktide kohast edastamist kontrolli ja auditeerimise eest vastutavatele organitele.

Artikkel II.7

Andmete säilitamine

Kooskõlas finantsmääruse artikliga 136 säilitab toetusesaaja rahastamisotsuse täitmist puudutavaid andmeid, tõendavaid dokumente, statistilisi andmeid ja muid andmeid viis aastat pärast lõppmakse tegemist või alusetult makstud eelmakse summa tagasinõudmist.

Rahalise toetuse kasutamist puudutavate auditite, apellatsioonkaebuste, kohtuvaidluste ja nõuetega seonduvaid andmeid säilitatakse asjaomaste auditite, apellatsioonkaebuste ja kohtuvaidluste lõpetamiseni ning nõuete lahendamiseni.

Artikkel II.8

Liidu toetuse nähtavus

II.8.1. Teave liidu toetuse kohta

Kui toetusesaaja edastab või avaldab rahastamisotsusega seotud teavet, muu hulgas konverentsil, seminaril või teabe- ja reklaammaterjalides (näiteks brošüürides, voldikutes, plakatitel, esitlustes, elektrooniliselt vms), peab ta seejuures ära märkima, et on saanud Euroopa Parlamendilt rahalist toetust, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament nõuab, et ta seda ei teeks, või kui Euroopa Parlamendiga on kokku lepitud teisiti.

II.8.2. Euroopa Parlamendi vastutusest välistamise klausel

Teabe puhul, mida toetusesaaja edastab või avaldab, peab andmekandjast ja vormist olenemata olema alati märgitud, et teabe sisu eest vastutab üksnes teabe esitaja/autor ning Euroopa Parlament ei ole vastutav edastatud või avaldatud teabe kasutamisest tulenevate tagajärgede eest.

II.8.3. Euroopa Parlamendi avaldatavad andmed

Euroopa Parlament avaldab oma veebisaidil andmed, millele osutatakse määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artiklis 32.

Artikkel II.9

Toetusesaaja sõlmitavad lepingud

II.9.1. Põhimõtted

Kui toetusesaaja sõlmib rahastamisotsuse täitmiseks hankelepinguid, on ta kohustatud võtma konkureerivad pakkumused ning sõlmima lepingu majanduslikult soodsaima pakkumuse teinud pakkujaga või kui see on asjakohane, madalaimat hinda pakkunud pakkujaga. Toetusesaaja väldib huvide konflikti.

Lepingute puhul, mille maksumus ületab 60 000 eurot tarnija ja kauba või teenuse kohta, võtab toetusesaaja vähemalt kolm pakkumust, mis esitatakse vastusena kirjalikule pakkumiskutsele, milles on üksikasjalikult kirjeldatud hanke nõuded. Lepingute kestus ületa viit aastat.

Kui kirjalikule pakkumiskutsele laekub vähem kui kolm pakkumust, peab toetusesaaja tõendama, et hanke puhul oli võimatu saada rohkem pakkumusi.

II.9.2. Andmete säilitamine

Toetusesaaja dokumenteerib pakkumuste hindamise ja põhjendab kirjalikult tarnija valikut.

II.9.3. Kontroll

Toetusesaaja tagab, et Euroopa Parlamendil, Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste ametil, Euroopa Kontrollikojal ja Euroopa Pettustevastasel Ametil on võimalik kasutada määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 V peatüki kohast kontrolliõigust. Toetusesaaja tagab, et kolmandate isikutega sõlmitud lepingutes nähakse ette kontrolliõiguse kasutamise võimalus ka nende kolmandate isikute suhtes.

II.9.4. Vastutus

Toetusesaaja vastutab ainuisikuliselt rahastamisotsuse täitmise ja selle sätete järgimise eest. Toetusesaaja kohustub tagama, et tema töövõtjad nõustuvad loobuma rahastamisotsusega seotud nõuetest Euroopa Parlamendi vastu.

Artikkel II.10

Rahaline toetus kolmandatele isikutele

Toetusesaaja rahaline toetus kolmandatele isikutele finantsmääruse artikli 137 tähenduses võib olla rahastamiskõlblik kulu järgmistel tingimustel:

a) toetusesaaja annab rahalist toetust ainult järgmistele kolmandatele isikutele: ... [lisada võimalike toetusesaajate nimed, nagu taotlusvormil näidatud];

b) kolmandale isikule antav rahaline toetus ei tohi olla suurem kui 60 000 eurot;

c) kolmas isik peab seda kasutama rahastamiskõlblike kulude katmiseks;

d) toetusesaaja tagab rahalise toetuse tagastamise võimaliku tagasinõudmise korral.

Käesoleva artikli kohaldamisel ei peeta kolmandaks isikuks riigi või Euroopa tasandi erakonda ega riigi või Euroopa tasandi poliitilist sihtasutust.

Vastavalt finantsmääruse artikli 137 lõikele 2 tagab toetusesaaja, et Euroopa Parlament ja Euroopa Kontrollikoda saavad kasutada oma kontrolliõigust kõigi liidult rahalisi vahendeid saanud kolmandate isikute suhtes ning kontrollida nende dokumente, ruume ja teavet, sealhulgas elektroonilisel andmekandjal säilitatavat teavet.

Artikkel II.11

Vääramatu jõud

Kui Euroopa Parlament või toetusesaaja satub vääramatu jõu olukorda, teavitab ta sellest viivitamatult teist poolt (väljastusteatega tähtkirja teel või sellega samaväärsel viisil), näidates ära olukorra olemuse, tõenäolise kestuse ja prognoositavad tagajärjed.

Euroopa Parlament ja toetusesaaja võtavad tarvitusele kõik meetmed, et vähendada vääramatust jõust tingitud võimalikku kahju.

Kui vääramatu jõud takistab Euroopa Parlamenti või toetusesaajat rahastamisotsusest tulenevaid kohustusi täitmast, ei loeta seda rikkumiseks.

Artikkel II.12

Toetuse maksmise peatamine

II.12.1. Peatamise alused

Ilma et see piiraks finantsmääruse artikli 135 ja finantsmääruse kohaldamise eeskirjade artikli 208 kohaldamist, võib Euroopa Parlament otsustada toetuse maksmise peatada, kui:

i) Euroopa Parlament kahtlustab, et toetusesaaja on teinud toetuse andmise menetluses või rahastamisotsuse täitmisel olulisi vigu või esineb temapoolseid rikkumisi, pettusi või kohustuste täitmata jätmist ning neid kahtlusi on vaja kontrollida;

ii) toetusesaajale on määratud määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 27 lõike 4 kohane rahaline karistus (toetuse maksmine peatatakse trahvi maksmiseni).

II.12.2. Peatamise kord

1. etapp – Euroopa Parlament teavitab toetusesaajat enne toetuse maksmise peatamist ametlikult toetuse maksmise peatamise kavatsusest ja selle põhjustest ning annab toetusesaajale võimaluse anda 30 kalendripäeva jooksul pärast teate kättesaamist selgitusi.

2. etapp – kui Euroopa Parlament otsustab pärast selgituste andmise tähtaja möödumist toetuse maksmist jätkata, antakse sellest otsusest toetusesaajale teada.

Kui Euroopa Parlament otsustab pärast selgituste andmise tähtaja möödumist rahastamisotsuse täitmise peatada, saadetakse toetusesaajale ametlikult põhjendatud otsus rahastamisotsuse täitmise peatamise kohta ja talle antakse teada:

i) artikli II.12.1 punkti i kohastel juhtudel vajalike kontrollide lõpuleviimise orienteeruv kuupäev ja

ii) tema õiguskaitsevahendid.

II.12.3. Peatamise tagajärjed

Maksete peatamise tagajärjel ei ole toetusesaajal õigust saada Euroopa Parlamendilt ühtegi makset, kuni artikli II.12.2 teise etapi punktis i osutatud kontroll on lõpule viidud või peatamise alus on kõrvaldatud. Sellega ei piirata Euroopa Parlamendi õigust toetuse andmine lõpetada või rahastamisotsus tühistada.

II.12.4 Maksete jätkamine

Kui maksete peatamise alus on kõrvaldatud, jätkatakse kõikide maksete kavakohast tegemist ning Euroopa Parlament annab sellest toetusesaajale teada.

Artikkel II.13

Rahastamisotsuse tühistamine Euroopa Parlamendi poolt

II.13.1. Tühistamise alused

Euroopa Parlament võib rahastamisotsuse tühistada, kui amet otsustab toetusesaaja registrist kustutada, välja arvatud määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 16 lõike 2 punktis c osutatud juhul.

II.13.2. Tühistamise kord

1. etapp – Euroopa Parlament teavitab toetusesaajat enne rahastamisotsuse tühistamist ametlikult rahastamisotsuse tühistamise kavatsusest ja selle põhjustest ning annab toetusesaajale võimaluse anda 30 kalendripäeva jooksul pärast teate kättesaamist selgitusi.

2. etapp – kui Euroopa Parlament otsustab pärast selgituste andmise tähtaja möödumist rahastamisotsust mitte tühistada, antakse sellest toetusesaajale teada.

Kui Euroopa Parlament otsustab pärast selgituste andmise tähtaja möödumist rahastamisotsuse tühistada, saadetakse toetusesaajale ametlikult põhjendatud otsus rahastamisotsuse tühistamise kohta.

Toetusesaajale alusetult välja makstud summa nõutakse finantsmääruse asjakohaste normide kohaselt tagasi.

II.13.3. Rahastamisotsuse tühistamise tagajärjed

Rahastamisotsuse tühistamisel on tagasiulatuv mõju ja see jõustub rahastamisotsuse vastuvõtmise kuupäevast.

Artikkel II.14

Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine

II.14.1. Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine toetusesaaja taotlusel

Toetusesaaja võib taotleda rahastamisotsuse täitmise lõpetamist.

Toetusesaaja teavitab sellest ametlikult Euroopa Parlamenti ning esitab:

a) rahastamisotsuse täitmise lõpetamise põhjused ning

b) kuupäeva, millal rahastamisotsuse täitmise lõpetamine jõustub (see ei või olla varasem kui ametliku teate saatmise kuupäev).

Rahastamisotsuse täitmine lõpetatakse lõpetamisotsuses märgitud kuupäeval.

II.14.2. Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine Euroopa Parlamendi poolt

a) Lõpetamise alused

Euroopa Parlamendil on õigus rahastamisotsuse täitmine lõpetada järgmistel juhtudel:

a) kui amet otsustab toetusesaaja registrist kustutada (määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 16 lõike 2 punktis c osutatud juhtudel);

b) toetusesaaja ei täida enam määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 18 lõike 2 tingimusi;

c) finantsmääruse artikli 135 lõigetes 3 ja 5 osutatud juhtudel;

d) toetusesaaja, seotud isik või isik, kellel lasub piiramatu vastutus toetusesaaja võlgade eest, on ühes finantsmääruse artikli 106 lõike 1 punktides a või b osutatud olukordadest;

e) toetusesaaja või seotud isik on ühes finantsmääruse artikli 106 lõike 1 punktides c, d, e või f osutatud olukordadest või tema suhtes kehtib finantsmääruse artikli 106 lõige 2 või

f) toetusesaaja kaotab oma staatuse vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 10 lõikele 6.

b) Rahastamisotsuse täitmise lõpetamise menetlus

1. etapp – Euroopa Parlament teavitab toetusesaajat enne rahastamisotsuse täitmise lõpetamist ametlikult rahastamisotsuse täitmise lõpetamise kavatsusest ja selle põhjustest ning annab toetusesaajale võimaluse anda 30 kalendripäeva jooksul pärast teate kättesaamist selgitusi.

2. etapp – kui Euroopa Parlament otsustab pärast selgituste andmise tähtaja möödumist rahastamisotsuse täitmist jätkata, antakse sellest toetusesaajale teada.

Kui Euroopa Parlament otsustab pärast selgituste andmise tähtaja möödumist rahastamisotsuse täitmine lõpetada, saadetakse toetusesaajale ametlikult põhjendatud otsus rahastamisotsuse täitmise lõpetamise kohta.

Rahastamisotsuse täitmine lõpetatakse otsuse toetusesaajale teatavaks tegemise kuupäevast.

II.14.3. Rahastamisotsuse täitmise lõpetamise tagajärjed

Rahastamisotsuse täitmise lõpetamise otsus jõustub ex nunc. Toetusesaaja poolt alates lõpetamisotsuse jõustumise kuupäevast kantud tegelikud kulud loetakse rahastamiskõlbmatuteks kuludeks.

Artikkel II.15

Õiguste üleandmine

Toetusesaaja ei või anda kolmandale isikule üle ühtegi maksenõuet Euroopa Parlamendi vastu, välja arvatud juhul, kui toetusesaaja esitab selleks põhjendatud kirjaliku taotluse ja Euroopa Parlament kiidab selle enne õiguste üleandmist heaks.

Kui Euroopa Parlament ei kiida õiguste üleandmist kirjalikult heaks või kui heakskiidu aluseks olevaid tingimusi ei täideta, on õiguste üleandmine tühine.

Õiguste üleandmine ei vabasta toetusesaajat mingil juhul tema kohustustest Euroopa Parlamendi ees.

Artikkel II.16

Viivised

Kui Euroopa Parlament ei tee makset tähtajaks, on toetusesaajal õigus saada viivist vastavalt Euroopa Keskpanga eurodes toimuvate peamiste refinantseerimistehingute puhul kohaldatavale määrale (edaspidi „viitemäär“), mida on suurendatud 3,5 punkti võrra. Viitemääraks loetakse maksetähtaja saabumise kuu esimesel päeval kehtivat ning Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud määra.

Kui Euroopa Parlament peatab maksete tegemise, nagu on sätestatud artiklis II.12, ei ole algse tähtaja ületamise korral tegemist hilinenud maksega.

Hilinenud maksete eest makstakse viivist alates maksetähtajale järgnenud päevast kuni makse tegeliku tegemise päevani (kaasa arvatud).

Kui arvestatud viivise summa on 200 eurot või väiksem, on Euroopa Parlament erandina esimesest lõigust kohustatud selle toetusesaajale välja maksma ainult juhul, kui toetusesaaja esitab selleks taotluse kahe kuu jooksul pärast hilinenud makse saamist.

Artikkel II.17

Kohaldatav õigus

Rahastamisotsuse suhtes kehtib asjakohane liidu õigus, eelkõige määrus (EL, Euratom) nr 1141/2014 ja finantsmääruse asjakohased sätted mida kohaldatakse täielikult. Neid täiendab vajaduse korral toetusesaaja asukohaliikmesriigi õigus.

Artikkel II.18

Õigus olla ära kuulatud

Kui toetusesaajal on rahastamisotsuse kohaselt õigus anda selgitusi, antakse talle kirjalike selgituste esitamiseks aega kümme tööpäeva, välja arvatud juhul, kui sõnaselgelt on ette nähtud teisiti. Seda aega võib toetusesaaja põhjendatud taotluse korral ühe korra kümne tööpäeva võrra pikendada.

B OSA: FINANTSSÄTTED

Artikkel II.19

Rahastamiskõlblikud kulud

II.19.1. Tingimused

Selleks et kulusid saaks hüvitada liidu rahalisest toetusest ja kooskõlas finantsmääruse artikliga 126 peavad kulud vastama järgmistele tingimustele:

a) olema otseselt seotud rahastamisotsuse sisuga ning ette nähtud rahastamisotsusele lisatud hinnangulises eelarves;

b) olema vajalikud rahastamisotsuse täitmiseks;

c) olema mõistlikud, põhjendatud ja kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, eelkõige ökonoomsed ja tõhusad;

d) olema tekkinud artiklis I.2. määratletud rahastamiskõlblikkuse perioodi jooksul, välja arvatud aastaaruannetega ning finantsaruandeid ja nende aluseks olevat raamatupidamisarvestust puudutavate sertifikaatidega seotud kulud;

e) olema toetusesaaja poolt tegelikult kantud;

f) olema tuvastatavad ja kontrollitavad ning kirjendatud toetusesaaja raamatupidamise aastaaruandesse kooskõlas asjakohaste raamatupidamisstandarditega;

g) olema kooskõlas kohaldatava maksu- ja sotsiaalkindlustusõigusega;

h) olema kooskõlas artikli II.9.1 esimese lõiguga ning üldjoontes artikli II.9.1 teise lõiguga.

Toetusesaaja raamatupidamise ja sisekontrolli meetmed peavad võimaldama tuvastada aastaaruandes deklareeritud kulude ja tulude kooskõla finantsaruannete ja vastavate tõendavate dokumentidega.

II.19.2. Rahastamiskõlblike kulude näited

Ilma et see piiraks finantsmääruse artikli 126 kohaldamist, peetakse rahastamiskõlblikeks kuludeks, kui need vastavad käesoleva artikli punktis 1 esitatud tingimustele, eelkõige järgmisi tegevuskulusid:

a) halduskulud ning tehnilise abi, koosolekute, uurimistegevuse, piiriüleste ettevõtmiste, uuringute, teabe ja väljaannetega seotud kulud;

b) personalikulud, mis hõlmavad tegelikke palkasid, sotsiaalmakseid ja muid töötasu hulka arvatavaid seadusega ette nähtud kulusid, tingimusel et need ei ületa toetusesaaja töötasupoliitikale vastavaid tavapäraseid keskmisi määrasid;

c) töötajate reisi- ja elamiskulud, tingimusel et need on kooskõlas toetusesaaja tavapärase reisikulude hüvitamise praktikaga;

d) seadmete või muu (uue või kasutatud) vara amortisatsioonikulud, mis on kirjendatud toetusesaaja raamatupidamisaruannetesse, tingimusel et vara i) kantakse maha vastavalt rahvusvahelistele raamatupidamisstandarditele ja toetusesaaja tavapärastele kuluarvestustavadele ning ii) on soetatud kooskõlas artikli II.9.1 esimese lõiguga ning üldjoontes artikli II.9.1 teise lõiguga (kui vara soetati rahastamiskõlblikkuse perioodil);

e) tarbekaupade ja varustuse ning muude lepingutega seotud kulud, tingimusel et i) need on soetatud kooskõlas artikli II.9.1 esimese lõiguga ja üldjuhul artikli II.9.1 teise lõiguga ning ii) need on otseselt seotud rahastamisotsuse sisuga;

f) kulud, mis tulenevad otseselt rahastamisotsuses kehtestatud nõuetest, sh asjakohasel juhul finantsteenustega seotud kulud (eelkõige finantstagatistega seotud kulud), tingimusel et vastavad teenused on ostetud kooskõlas artikli II.9.1 esimese lõiguga ning üldjuhul artikli II.9.1 teise lõiguga.

Artikkel II.20

Rahastamiskõlbmatud kulud

Ilma et see piiraks käesoleva otsuse artikli II.19.1 ja finantsmääruse artikli 126 kohaldamist, peetakse rahastamiskõlbmatuks järgmisi kulusid:

a) toetusesaaja makstud kapitalitootlus ja dividendid;

b) võlad ja võla teenindamise kulud;

c) kahjumi või võlgade katmine;

d) intressikulud;

e) ebatõenäoliselt laekuvad võlad;

f) kursikahjud;

g) pangakulud, mida pank toetusesaajalt Euroopa Parlamendilt saadavate ülekannete eest nõuab;

h) kulud, mille toetusesaaja on deklareerinud muu tegevuse raames, mis on saanud liidu eelarvest rahalist toetust;

i) mitterahaline osalus;

j) ülemäärased või ebamõistlikud kulud;

k) mahaarvatav käibemaks;

l) teatavate kolmandate isikute keelatud rahastamine, mida käsitletakse määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artiklis 22.

Artikkel II.21

Mitterahaline osalus

Euroopa Parlament lubab toetusesaajal saada rahastamisotsuse täitmise ajal mitterahalisi toetusi, tingimusel et nende väärtus ei ületa:

a) kulusid, mis on tegelikult kantud ja nõuetekohaselt tõendatud nende kolmandate isikute raamatupidamisdokumentidega, kes on vastavaid kulusid enda peale võttes toetusesaaja jaoks tasuta osalenud;

b) selliste dokumentide puudumisel kõnealusel turul üldiselt aktsepteeritud kuludele vastavaid kulusid;

c) hinnangulises eelarves heaks kiidetud väärtust;

d) 50% hinnangulises eelarves heaks kiidetud omavahenditest.

Mitterahaline osalus:

a) esitatakse hinnangulises eelarves eraldi, et kajastada vahendite koguhulka;

b) on kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikliga 20 ning riigisiseste maksu- ja sotsiaalkindlustusreeglitega;

c) on lubatud üksnes ajutiselt ja eeldusel, et on olemas välisaudiitori kontrollitõend ja see on lubatud lõpliku toetussumma kohta tehtud otsuses;

d) ei ole kinnisvara vormis.

Artikkel II.22

Eelarvevahendite ümberpaigutamine

Toetusesaaja võib lisas 1 esitatud hinnangulist eelarvet kohandada, paigutades vahendeid eri eelarverubriikide vahel ümber. Eelarve selliseks muutmiseks ei ole vaja rahastamisotsust muuta. Ümberpaigutusi tuleb aastaaruandes põhjendada.

Artikkel II.23

Aruandluskohustus

II.23.1. Aastaaruanne

Toetusesaaja esitab eelarveaasta n lõpule järgneval aastal soovitatavalt 15. maiks ja hiljemalt 30. juuniks aastaaruande, millesse kuuluvad:

a) raamatupidamise aastaaruanne koos märkustega, mis sisaldab teavet toetusesaaja tulude ja kulude ning varade ja kohustuste kohta eelarveaasta alguse ja lõpu seisuga vastavalt toetusesaaja asukohaliikmesriigi õigusele,

b) raamatupidamise aastaaruanne, mis põhineb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1606/2002 (7) artiklis 2 määratletud rahvusvahelistel raamatupidamisstandarditel,

c) kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikliga 20 esitatud annetajate ja toetajate ning nende annetuste või toetuste loetelu,

d) tegevusaruanne,

e) finantsselgitus, mille aluseks on hinnangulise eelarve struktuur,

f) üksikasjad tulude, kulude, varade ja kohustuste kohta,

g) punktis e osutatud finantsselgituse ja punktis f osutatud üksikasjade vastavust näitav võrdlus,

h) loetelu tarnijatest, kes esitasid asjaomase eelarveaasta jooksul toetusesaajale arveid enam kui 10 000 euro eest, koos tarnija nime ja aadressi ning tarnitud kaupade või teenuste mahuga.

Artiklis II.25.3 osutatud ülekandmise korral peab aastaaruanne sisaldama punktides d, e, f ja g nõutud dokumente ka asjaomasele eelarveaastale järgneva aasta esimese kvartali kohta.

Aastaaruandes esitatud teave peab olema piisav lõpliku toetussumma kindlaksmääramiseks.

II.23.2. Välisauditi aruanne

Sõltumatud välised organid või eksperdid, kes on selleks volitatud vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 23 lõikele 3, esitavad Euroopa Parlamendile otse välisauditi aruande, millele osutatakse määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 23 lõikes 1.

Välisauditi eesmärk on kinnitada raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ning selle aluseks olevate tulude ja kulude seaduslikkust ja korrektsust, sh eriti seda, et:

a) raamatupidamise aastaaruanne on koostatud kooskõlas toetusesaaja suhtes kohaldatava riigisisese õigusega, ei sisalda olulisi ebatäpsusi ning annab tõese ja õiglase ülevaate tema finantsseisundist ja tegevuse tulemustest;

b) raamatupidamise aastaaruanne on koostatud kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega, mis on määratletud määruse (EÜ) nr 1606/2002 artiklis 2;

c) deklareeritud kulud on tegelikult kantud;

d) tulud on deklareeritud täielikult;

e) toetusesaaja poolt Euroopa Parlamendile esitatud finantsdokumendid on kooskõlas rahastamisotsuse finantssätetega;

f) määrusest (EL, Euratom) nr 1141/2014 ja eriti selle artiklist 20 tulenevad kohustused on täidetud;

g) rahastamisotsusest ja eriti selle artiklitest II.9 ja II.19 tulenevad kohustused on täidetud;

h) mitterahaline osalus on toetusesaajale tegelikult üle antud ja seda on hinnatud kooskõlas asjakohaste normidega;

i) liidu toetuse võimalik ülejääk kanti üle järgmisse eelarveaastasse ja kasutati ära eelarveaasta esimeses kvartalis, nagu on nõutud finantsmääruse artikli 125 lõikes 6;

j) omavahendite ülejääk kanti reservikontole.

Artikkel II.24

Otsus aastaaruande kohta

Euroopa Parlament kiidab artiklis II.23.1 ette nähtud aastaaruande heaks või lükkab selle tagasi eelarveaastale n järgnevaks 30. septembriks.

Kui Euroopa Parlament esitatud aastaaruandele kuue kuu jooksul pärast selle kättesaamist kirjalikult ei vasta, loetakse aastaaruanne heakskiidetuks.

Aastaaruande heakskiitmisega ei piirata lõpliku toetussumma kindlaksmääramist vastavalt artiklile II.25 – viimane on lõplik otsus, mis Euroopa Parlament kulude rahastamiskõlblikkuse kohta teeb.

Euroopa Parlament võib nõuda toetusesaajalt aastaaruande kohta otsuse tegemise eesmärgil täiendavat teavet. Täiendava teabe nõudmise korral pikendatakse aastaaruande kohta otsuse tegemise tähtaega seni, kuni nõutud teave on kätte saadud ja Euroopa Parlament on seda hinnanud.

Kui aastaaruandes ilmnevad olulised puudused, võib Euroopa Parlament selle ilma toetusesaajalt täiendavat teavet küsimata tagasi lükata ning tal on õigus nõuda, et toetusesaaja esitaks 15 tööpäeva jooksul uue aruande.

Täiendava teabe või uue aruande esitamise nõue esitatakse toetusesaajale kirjalikult.

Algselt esitatud aastaaruande tagasilükkamise ja uue aruande nõudmise korral kohaldatakse uue aruande suhtes käesolevas artiklis kirjeldatud heakskiitmise korda.

Artikkel II.25

Otsus lõpliku toetussumma kohta

II.25.1. Aastaaruande olulisus

Euroopa Parlamendi otsus lõpliku toetussumma kindlaksmääramise kohta põhineb vastavalt artiklile II.24 heaks kiidetud aastaaruandel. Kui Euroopa Parlament on aastaaruande lõplikult tagasi lükanud või kui toetusesaaja ei ole ette nähtud tähtajaks aastaaruannet esitanud, ei saa lõpliku toetussumma kohta tehtud otsuses hüvitatavaid kulusid ette näha.

II.25.2. Piirmäärad

Lõplik toetussumma ei ületa artiklis I.4 osutatud summat ega ületa 85% tegelikult kantud rahastamiskõlblikest kuludest.

II.25.3. Ülejäägi ülekandmine

Kui eelarveaasta n lõpuks ületavad toetusesaaja tulud kulusid, võib ta osa ülejäägist kanda üle eelarveaastasse n +1, nagu on ette nähtud finantsmääruse artikli 125 lõikes 6.

a) Ülejäägi määratlemine

Aasta n ülejäägiks loetakse kõigi rahastamiskõlblike kulude ja tulude kogusumma vahe:

i) esialgne (maksimaalne) toetussumma, mis on ette nähtud artiklis I.4,

ii) toetusesaaja omavahendid, mis on ette nähtud rahastamiskõlblike kulude katmiseks (pärast seda, kui toetusesaaja on eelnevalt ainult omavahenditest katnud kõik rahastamiskõlbmatud kulud), ja

iii) eelarveaastast n – 1 üle kantud ülejääk.

Eelarveaastasse n +1 ülekantav ülejääk ei tohi ületada 25% punktides i ja ii osutatud kogutulust.

b) Ülekantava summa kirjendamine eraldisena rahastamiskõlblike kulude katmiseks

Reaalselt ülekantav summa kirjendatakse eelarveaasta n bilanssi kui „eraldis eelarveaasta n +1 esimese kvartali jooksul tehtavate rahastamiskõlblike kulude katmiseks“. Eraldis loetakse eelarveaasta n rahastamiskõlblikuks kuluks.

Raamatupidamise vahearuandes, mis tuleb koostada hiljemalt 31. märtsiks aastal n +1, määratakse kindlaks selleks kuupäevaks reaalselt kantud rahastamiskõlblikud kulud. Eraldis ei tohi neid kulusid ületada.

Aastal n +1 saab eraldisest tulu, mida kasutatakse eelarveaasta n +1 esimese kvartali jooksul tehtavate rahastamiskõlblike kulude katmiseks.

II.25.4. Otsus lõpliku toetussumma kohta

Euroopa Parlament kontrollib igal aastal kulude vastavust määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014, finantsmääruse ja rahastamisotsuse sätetele. Igal aastal võtab ta vastu otsuse lõpliku toetussumma kohta, mis tehakse toetusesaajale nõuetekohaselt teatavaks.

Eelarveaasta n lõplik toetussumma määratakse kindlaks aastal n +1.

Kui lõplik toetussumma on kindlaks määratud, tasaarvestatakse eelmaksed.

II.25.5. Jääksumma

Kui eelmakse oli suurem kui kindlaks määratud lõplik toetussumma, nõuab Euroopa Parlament alusetult makstud eelmakse osa tagasi.

Kui lõplik toetussumma on suurem kui eelmakse summa, maksab Euroopa Parlament toetusesaajale välja jääksumma.

II.25.6. Kasum

a) Mõiste

Kasum on määratletud finantsmääruse artikli 125 lõikes 5.

b) Reservide kogumine

Kooskõlas finantsmääruse artikli 125 lõikega 5 võib toetusesaaja artiklis II.1 määratletud omavahendite ülejäägist reserve koguda.

Kui see on asjakohane, kantakse reservikontole omavahendite ülejääk, st summa, mis jääb üle, kui omavahenditest on kaetud vajalikud 15% aastal n kantud hüvitatavatest kuludest ning 15% kuludest, mis kaetakse eelarveaastasse n +1 üle kantava eraldisega. Toetusesaaja peab eelnevalt ainult omavahenditest katma kõik mittehüvitatavad kulud.

Reservi arvatud summat ei arvestata kasumi arvutamisel.

Reservi kasutatakse üksnes toetusesaaja tegevuskulude katmiseks.

c) Sissenõudmine

Toetusesaaja ei või toetuse abil kasumit teenida. Euroopa Parlamendil on kooskõlas finantsmääruse artikli 125 lõikega 4 õigus nõuda kasumist sisse osa, mis vastab liidu osalusele rahastamiskõlblike kulude katmisel.

Artikkel II.26

Tagasinõudmine

Kui maksed on toetusesaajale tehtud alusetult või rahastamisotsuse, määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 või finantsmääruse tingimuste kohaselt on tagasinõudmine põhjendatud, peab toetusesaaja vastavad summad Euroopa Parlamendile tagasi maksma viimase poolt määratud tingimustel ja tähtajaks.

II.26.1. Viivised

Kui toetusesaaja ei ole Euroopa Parlamendi määratud tähtaja jooksul tagasimakset sooritanud, arvestab Euroopa Parlament asjakohastelt summadelt viivist artiklis II.16 sätestatud määras. Viivist arvestatakse ajavahemiku eest, mis algab tagasimakse tähtpäevast ja lõpeb kõikide võlgnetavate summade täielikul laekumisel Euroopa Parlamendile, laekumise päev kaasa arvatud.

Osaliste maksete puhul kaetakse toetusesaaja tehtud summadest esmalt tasud ja viivised ning alles seejärel makse põhiosa.

II.26.2. Tasaarvestus

Kui tagasimakset ettenähtud tähtajaks ei tehta, võib Euroopa Parlamendile võlgnetavad summad kooskõlas finantsmääruse artikliga 80 ja finantsmääruse kohaldamise eeskirjadega tasaarvestada toetusesaajale maksmisele kuuluvate mis tahes muude summade arvelt. Erandjuhul võib Euroopa Parlament liidu finantshuvide kaitsmiseks võlgnetavad summad tasaarvestada enne makse tähtaega. Toetusesaaja eelnev nõusolek ei ole vajalik.

II.26.3. Pangakulud

Euroopa Parlamendile võlgnetavate summade sissenõudmisega seotud pangakulud tasub toetusesaaja ainuisikuliselt.

Artikkel II.27

Finantstagatis

Kui Euroopa Parlament nõuab toetusesaajalt finantstagatist vastavalt finantsmääruse artiklile 134, peavad täidetud olema järgmised tingimused:

a) finantstagatise peab andma pank või tunnustatud finantseerimisasutus või toetusesaaja taotlusel ja Euroopa Parlamendi nõusolekul kolmas isik;

b) tagatise andja peab maksma summa esimesel nõudmisel ega tohi nõuda, et Euroopa Parlament esitaks kõigepealt nõude põhivõlgniku (st toetusesaaja) vastu, ja

c) finantstagatis peab sõnaselgelt kehtima seni, kuni Euroopa Parlament on eelmakse ning vahe- ja lõppmaksed tasaarvestanud. Kui lõppmakse tegemise asemel on vaja vahendeid tagasi nõuda, peab finantstagatis kehtima seni, kuni võlg on täielikult tagasi makstud, ning Euroopa Parlament vabastab tagatise seejärel järgmise kuu jooksul.

Artikkel II.28

Kontroll

II.28.1. Üldsätted

Euroopa Parlament ning Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste amet võivad oma pädevuste raames ning vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 V peatükile kasutada igal ajal oma kontrolliõigust, et veenduda, kas toetusesaaja täidab täielikult kõiki rahastamisotsuses, määruses (EL, Euratom) nr 1141/2014 ja finantsmääruses ette nähtud kohustusi.

Toetusesaaja teeb pädevate asutustega nõuetekohast koostööd ning abistab neid kontrolli läbiviimiseks vajalikul määral.

Euroopa Parlament ning Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste amet võivad delegeerida kontrolli läbiviimise nende nimel tegutsema volitatud välisasutustele („volitatud asutused“).

II.28.2. Dokumentide säilitamise kohustus

Toetusesaaja hoiab viis aastat pärast aastaaruande esitamist asjakohastel andmekandjatel alles kõik originaaldokumendid, eriti raamatupidamis- ja maksustamisdokumendid, sh digiteeritud originaalid, kui need on asjaomase liikmesriigi õigusega lubatud ja neid käsitletakse asjaomase liikmesriigi õiguses ette nähtud tingimustel.

Kui toetusega on seotud pooleliolev audit, apellatsioonkaebus, kohtuvaidlus või nõue, siis esimeses lõigus osutatud viieaastase perioodi nõue ei kehti. Sellisel juhul peab toetusesaaja säilitama dokumente seni, kuni auditid, apellatsioonkaebused ja kohtuvaidlused on lõpetatud ja nõuded lahendatud.

II.28.3. Dokumentide ja/või teabe esitamise kohustus

Toetusesaaja peab esitama kõik vajalikud dokumendid ja/või kogu teabe, sh elektroonilise teabe, mida Euroopa Parlament, Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste amet või volitatud asutus („pädev asutus“) nõuab.

Kõiki toetusesaaja esitatud dokumente ja kogu teavet töödeldakse vastavalt artiklile II.6.

II.28.4. Kohapealne kontroll

Pädev asutus võib teha toetusesaaja ruumides kohapealset kontrolli. Selleks võib ta kirjalikult nõuda, et toetusesaaja võtaks pädeva asutuse määratud tähtajaks kontrollkülastuse korraldamiseks vajalikud meetmed.

Kohapealse kontrolli käigus peab toetusesaaja võimaldama pädevale asutusele juurdepääsu kohale ja ruumidele, kus tegevus toimub või toimus, ning kogu vajalikule teabele, sh elektroonilises vormingus teabele.

Toetusesaaja tagab, et teave on kohapealse kontrolli tegemise ajal lihtsasti kättesaadav ning et vajalik teave antakse üle asjakohases vormingus.

II.28.5. Auditimenetluse kohta selgituste andmine

Kontrolli tulemuste põhjal koostab Euroopa Parlament esialgse auditiaruande, mis saadetakse toetusesaajale. Toetusesaajal on õigus anda 30 kalendripäeva jooksul pärast esialgse auditiaruande kättesaamist selgitusi.

Esialgse auditiaruande ja toetusesaaja võimalike selgituste alusel koondab Euroopa Parlament audititulemused lõplikku auditiaruandesse. Lõplik auditiaruanne saadetakse toetusesaajale 60 kalendripäeva jooksul pärast esialgse auditiaruande kohta selgituste andmise tähtaja möödumist.

II.28.6. Audititulemuste kasutamine

Ilma et see piiraks parlamendi õigust võtta meetmeid artiklite II.12–II.14 alusel, võtab Euroopa Parlament lõplikke audititulemusi lõpliku toetussumma kindlaksmääramisel nõuetekohaselt arvesse.

Kui lõplikes audititulemustes ilmnevad võimalikud pettused või kohaldatavate eeskirjade tõsised rikkumised, antakse nendest teada liikmesriigi või liidu pädevatele asutustele, et võtta täiendavaid meetmeid.

Euroopa Parlament võib auditi lõplike tulemuste põhjal tagasiulatuvalt muuta lõpliku toetussumma kohta tehtud otsust.

II.28.7. OLAFi kontrolliõigus

Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) kasutab toetusesaaja suhtes oma kontrolliõigust vastavalt asjakohastele normidele ning eelkõige vastavalt nõukogu määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96, (8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL, Euratom) nr 883/2013 (9) ning määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 24 lõikele 4 ja artikli 25 lõikele 7.

Toetusesaaja teeb OLAFiga nõuetekohast koostööd ja abistab teda kõigiti kontrolli tegemisel.

Euroopa Parlament võib Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) esitatud andmete põhjal igal ajal tagasiulatuvalt muuta lõpliku toetussumma kohta tehtud otsust vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 25 lõikele 7. Enne kui Euroopa Parlament otsustab lõpliku toetussumma kohta tehtud otsust tagasiulatuvalt muuta, antakse toetusesaajale nõuetekohaselt teada asjaomastest andmetest ja parlamendi kavatsusest lõpliku toetussumma kohta tehtud otsust muuta ning talle antakse võimalus anda selgitusi.

II.28.8. Euroopa Kontrollikoja kontrolliõigus

Euroopa Kontrollikoda kasutab oma kontrolliõigust vastavalt asjakohastele normidele ja eelkõige vastavalt finantsmääruse artikli 137 lõikele 2 ning määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 25 lõikele 6. Kohaldatakse artikleid II.28.3 ja II.28.4.

Toetusesaaja teeb kontrollikojaga nõuetekohast koostööd ning abistab teda kõigiti kontrolli läbiviimisel.

II.28.9. Artiklite II.28.1 kuni II.28.4 kohustuste mittetäitmine

Kui toetusesaaja ei täida artiklites II.28.1 kuni II.28.4 sätestatud kohustusi, võib Euroopa Parlament lugeda mittehüvitatavateks kõik kulud, mida toetusesaaja ei ole piisavalt põhjendanud.