ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(3)

Prognoositud keskvalitsuse eelarveülejääk on aastas 2 % SKTst ning ajakohastatud programmis on kavandatud kindla eelarveseisundi säilitamine kogu programmiperioodi jooksul. Ülejääk luuakse peamiselt sotsiaalkindlustusfondidega, kuid praegu tasakaalus olev keskvalitsuse eelarve on aastatel 2005–2007 väikeses puudujäägis. Eesmärgiks on tasakaalustada keskvalitsuse eelarve uuesti 2007. aastal. Selleks on valitsus vastu võtnud aastakulude ülemmäärad ajavahemikuks 2004–2007. Eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes on keskvalitsuse eelarveülejääk aastatel 2004–2007 praktiliselt sama.
(3)

Nõukogu tegi 5. juulil 2004. aastal otsuse, et Slovakkial on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning soovitas selle parandada 2007. aastaks. Ajakohastatud programmis on seatud eesmärgiks vähendada eelarvepuudujääk 3 % kontrollväärtuseni SKTst 2007. aastal, nagu nõukogu on soovitanud asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaselt (välja arvatud pensioniskeemi sissemaksed, mis on hinnanguliselt 2005. aastal 0,4 %, 2006. aastal 1,0 % ja 2007. aastal 1,1 % SKTst). Valitsemissektori põhi- ja esmase puudujäägi vähendamine on kavandatud programmi lõpupoole: mõlemad on kavandatud jääma suures osas muutumatuks, vastavalt ligikaudu 3,8 % ja 1,5 % SKTst kuni 2006. aastani, ning nende kavandatud üldkohandamine 0,8 protsendipunkti võrra on edasi lükatud aastani 2007. Kuigi 2005. aastal kasutuselevõetava kogumispensionisamba mõju pole arvesse võetud, toimub valdav osa puudujäägi vähendamisest viimasel kahel aastal. 2004. aasta maikuu programmiga võrreldes, kui kohandamine oli kulupõhine, kavandatakse ajakohastatud programmis puudujääki korrigeerida kulude kahandamise ja tulude suurendamise teel. Vaatamata soodsamale makromajanduslikule stsenaariumile, säilitatakse ajakohastatud programmis suures osas eelmises programmis kavandatud kohandamisteed ning see ei tundu olevat enam nii ambitsioonikas. Vaatamata märkimisväärsetele stabiliseerimistulemustele minevikus ja pensionireformi mõjule, aitaks puudujäägi vähendamise kiirendamine eelkõige 2005. aastal Slovakkia eurole üleminekustrateegia rakendamist, suurendaks fiskaalset usaldusväärsust ERM2 kontekstis, vähendaks tsüklilisuse mõju ja aitaks vähendada revalvatsioonisurvet. See aitaks samuti saavutada tasakaalulähedast või ülejäägis eelarveseisundit ning piisavat kindlusvaru tavaliste makromajanduslike kõikumiste puhuks, et ei ületataks puudujäägikriteeriumi 3 % kontrollväärtust SKTst, mis on sätestatud asutamislepingus.
(6)

Seda riskianalüüsi arvestades tunduvad programmi eelarvealased põhimõtted piisavad, et viia puudujääk 2006. aastal alla 3 % SKTst, ning need annavad piisava varu, et seda piirväärtust tavalise makromajandusliku kõikumise käigus mitte ületada. Siiski ei pruugi need olla piisavad selleks, et saavutada stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi eesmärk, milleks on tasakaalulähedane eelarveseisund programmiperioodi jooksul.
(3)

Keskpika perioodi eelarveraamistikus on seatud järgmised eesmärgid: valitsemissektori eelarve ülejääk 1,5–2,5 % SKTst aastani 2010 ja avaliku sektori tarbimise reaalkasvu piiramine 0,5 %le aastas alates 2005. aastast; kulude piiramisega kaasneb nn maksude külmutamine. Nii keskvalitsuse alamsektor kui pensionifondid on programmiperioodi jooksul prognoosi kohaselt ülejäägis. Kohalikud omavalitsused viivad prognoosi kohaselt oma eelarved tasakaalu, nagu seadusega nõutakse. Ajakohastatud programmis on kavandatud järgmised eelarveülejäägid: 2004. aastal 1,2 %, 2005. aastal 2,0 % ja 2006. aastal 1,6 % SKTst. 2010. aastal on ülejääk 2,0 % SKTst. Nii kulu- kui tulusuhe väheneb vaatlusalusel perioodil järkjärguliselt. Korrigeerides ühist metoodikat kasutades tsükli eeldatavat mõju, on tsükliliselt kohandatud eelarve piisavas ülejäägis kogu vaatlusalusel perioodil. Kavandatud valitsemissektori ülejäägieesmärgid on peaaegu samad, mis olid 2003. aasta ajakohastatud programmis. Lähiaja erinevused tulenevad SKT kasvuprognoosi muutmisest ning hiljuti võetud meetmetest, sealhulgas 2004. aasta märtsi fiskaalmeetmete paketist, millega toodi ettepoole 2003. aastal vastuvõetud maksureform. Alates 2007. aastast on kavandatud ülejäägid eelmises ajakohastatud programmis esitatud ülejääkidest väiksemad seoses muudetud demograafiliste prognoosidega, mis on võimaldanud alandada pikaajalisi fiskaalnõudeid. Uus ajakohastatud programm vastab üldiselt eelmise programmi strateegiale ja põhineb samal makromajanduslikul stsenaariumil.
(4)

On olemas risk, et eelarve puhul võib tulemus olla programmis kavandatust kehvem. Eelkõige 2005. aastal, mil erinevused on väiksed ja madalamad kavandatud majanduskasvust, toovad kerged kõrvalekalded kavandatud eelarve parandamisest rohkem kui 2 % ulatuses SKTst, ühekordsete meetmetega seotud riskid ning ka võimalik teehooldusega tegeleva asutuse ANAS ümberklassifitseerimine kaasa kontrollväärtuse 3 % SKTst ületamise. Varasema kogemuse põhjal ei saa välistada, et programmis esitatud eesmärkide saavutamiseks vajalikke eelarve korrigeerimisi alates 2006. aastast on alahinnatud. Seda riskianalüüsi silmas pidades ei näi programmi eelarvestrateegia kuni 2006. aastani andvat tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral piisavat varu 3 % puudujäägiläve ületamise ärahoidmiseks. Samuti ei ole need piisavad, et tagada stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi eesmärgi — tasakaalulähedase eelarveseisundi — saavutamine programmperioodi lõpuks.
(4)

Eelarveprognooside riskid tunduvad olevat suurel määral tasakaalustatud. Ühelt poolt tundub laekumiste prognoos olevat usutav ja reservide olemasolu ettenägematute kulude tarvis 2006. ja 2007. aasta prognoosis võib osutada võimalusele, et tulemus on kavandatust parem. Kulude osas on Iirimaa viimasel ajal samuti teinud oma kulueesmärkide täitmisel paljutõotavaid edusamme ja seega võib oletada, et hiljuti kulude kontrolli tugevdamiseks võetud meetmed on tõhusad. Teiselt poolt on olemas mõned suurema üldpuudujäägi ohud. Eelkõige on programmi lõpuaastate kulutuste kasvumäär mõnevõrra piiratud.
(4)

programmi eelarveprognooside riskid tunduvad üldiselt tasakaalustatud. Eelkõige ei ole Belgia valitsus veel teatanud, milliseid meetmeid ta võtab 2006. aasta eelarve tasakaalustamiseks, kui tulud vähenevad 0,3 % võrra SKTst 2001. aasta otseste maksude reformi jätkuva elluviimise tõttu ning seoses sellega, et 2005. aasta eelarvet mõjutavad positiivselt mitmed väiksed ühekordsed operatsioonid (kokku ligikaudu 0,2 % SKTst). Kuigi makromajanduslik stsenaarium on usutav, on Belgia valitsemissektori eelarve tasakaal suhteliselt tundlik muutuste suhtes majanduskasvus (tundlikkus 0,6). Samuti on olemas oht seoses esmaste kulutuste kontrollimisega peamiselt sotsiaalkindlustussüsteemi tasandil. Tervishoiusüsteemi eelarve ületamine 2004. aastal (vaatamata juba niigi suurele aastase reaalkasvu eesmärgile 4,5 %) lubab oletada, et nende kulude kiire kasv jätkub. 2004. aasta lõpus teatati uutest meetmetest tervishoiukulude vähendamiseks (kokku 0,2 % SKTst), kuid nende tõhusust on veel raske hinnata. Teisest küljest lubati sotsiaalministril peaaegu kogu 2005. aasta vältel võtta vajalikke meetmeid eelnevalt parlamendiga (või kellegi teisega) konsulteerimata, et oleks võimalik kiiresti reageerida võimalikele ülemäärastele kuludele. Üldiselt on Belgia valitsus sellega saavutanud usaldusväärsuse, et on suutnud täita oma kohustust võtta meetmeid eelarve tasakaalus hoidmiseks.
3)

Nõukogu otsustas 21. jaanuaril 2003. aastal, et Saksamaal on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning soovitas selle hiljemalt 2004. aastaks korrigeerida. Siiski järeldas komisjon nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatud 14. detsembri 2004. aasta teatises “Saksamaa ja Prantsusmaa olukord seoses nende ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusest tulenevate kohustustega pärast Euroopa Kohtu otsust” (2) täpsustatud põhjustel, et aasta 2005 tuleks lugeda tähtajaks, mil ülemäärane puudujääk peab olema korrigeeritud, kuna nõukogu 2003. aasta novembri järeldused kehtisid vaid nii kaua, kuni kohus need tühistas. Kooskõlas nimetatud teatisega on programmi eelarvestrateegia põhieesmärgiks viia puudujääk 2005. aastal alla 3 % SKTst. Programmi eesmärgiks on saavutada ka valitsemissektori puudujäägi pidev vähenemine järgnevatel aastatel. Prognooside kohaselt väheneb puudujääk alates 2005. aastast pidevalt 0,5 protsendipunkti võrra SKTst aastas ning jõuab 2008. aastal ümardatud tasemeni 1,5 % SKTst. Programmi prognoosidel ja ühiselt kokkulepitud metoodikal põhinevate komisjoni arvutuste kohaselt väheneb tsükliliselt kohandatud puudujääk alates 2005. aastast pisut vähem kui 0,5 protsendipunkti, jõudes 2008. aastal ligikaudu 1 %ni SKTst. Nii nagu eelmisteski ajakohastatud programmides, on keskpika perioodi eelarvestrateegia eesmärgiks tasakaal struktuurireformide, eelarve konsolideerimise ja tsüklilise stabiliseerimise vahel.
3)

Nõukogu tegi 3. juunil 2003. aastal otsuse, et Prantsusmaal on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning soovitas selle korrigeerida hiljemalt 2004. aastaks. Komisjon järeldas 14. detsembril 2004. aastal vastu võetud teatises nõukogule (Saksamaa ja Prantsusmaa olukord seoses nende ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusest tulenevate kohustustega pärast Euroopa Kohtu otsust), (2) et aasta 2005 tuleks lugeda tähtajaks, millal ülemäärane puudujääk peab olema korrigeeritud, kuna nõukogu 2003. aasta novembri järeldused kehtisid vaid nii kaua, kuni kohus need tühistas. Programmi eelarvestrateegia esmane eesmärk on viia puudujääk 2005. aastaks alla 3 % SKTst. Programmi eesmärgiks on samuti valitsemissektori puudujäägi pidev vähendamine järgnevatel aastatel. Prognoositakse, et puudujääk langeb järjekindlalt 0,6–0,7 protsendipunkti võrra SKTst aastas alates 2005. aastast ja jõuab 0,9 % tasemeni SKTst 2008. aastal. Eelmise programmiga võrreldes kinnitab praegune ajakohastatud programm kavandatud kohandamist pisut soodsama makromajandusliku stsenaariumi tingimustes. Komisjoni programmi prognooside ja ühiselt kokkulepitud hindamismetoodika kohaste arvutuste põhjal paraneks tsükliliselt korrigeeritud tasakaal samuti 0,6–0,7 protsendipunkti võrra aastas alates 2005. aastast ja jõuaks -0,7 %-ni SKTst 2008. aastal. Keskpika perioodi eelarvestrateegia aluseks on sarnaselt eelmistele ajakohastatud programmidele mitmeaastaste eesmärkide püstitamine valitsemissektori kulude reaalkasvuks, mis eeldab kulude vähenemist SKT suhtes, eelkõige struktuurireformide elluviimise tulemusena.
9)

Seda riskihinnangut silmas pidades tunduvad programmi eelarvealased põhimõtted olevat piisavad, et tagada programmi keskpika perioodi eesmärgi saavutamine programmiperioodi lõpuks. Kuid 2006. aasta eelarve tõttu kaldub eelarveseisund keskpika perioodi eesmärgist 2006. ja 2007. aastal kõrvale ligikaudu 1 % võrra SKTst, seades ohtu keskpika perioodi eesmärgi saavutamise programmiperioodi jooksul. Lisaks on vaatamata sellele, et inflatsioonisurve peaks eeldatavasti jääma tagasihoidlikuks, oht, et ekspansiivne rahanduspoliitika 2006. aastal ei pruugi olla asjakohane selles mõttes, et kõnealust ajavahemikku võiks pidada majanduse tõusuajaks. Kuid nagu eespool välja toodud, on programmi keskpika perioodi eesmärk stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutavast märkimisväärselt ambitsioonikam. Eelkõige on kogu programmiperioodi jooksul olemas piisav varu, et tavaliste tsükliliste kõikumiste korral ei ületataks puudujäägiläve 3 % SKTst. Käesolev hinnang tundub olevat piisav ka juhul, kui teise samba kogumispensioniskeemid liigitatakse 2007. aastal valitsemissektorist välja, nagu Eurostat nõuab.
6)

Ühiselt kokkulepitud hindamismetoodika alusel arvutatud struktuurne ülejääk (st tsükliliselt kohandatud tasakaal, milles ei arvestata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid) programmi kohaselt veidi väheneb — 2 %lt SKTst 2005. aastal 1,75 %le aastail 2006—2008. Prognoositakse, et 2009. aastal hakkab SKT lõhe eeldatavast laienemisest tingitud ülejääk taas suurenema. Programmi kohaselt ulatub programmiperioodi lõpuks struktuurne ülejääk 1,5 %ni SKTst, (3) mida võib pidada programmi keskpika perioodi eesmärgiks, kuna see vastab stabiilsuse ja kasvu paktis ning tegevusjuhendis esitatud keskpika perioodi eesmärkide põhimõtetele. Kuna programmi keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (hinnanguliselt puudujääk suurusega 1 % SKTst) ambitsioonikam, peaks selle täitmine võimaldama saavutada ka ülemäärase puudujäägi suhtes kindlusvaru tagamise eesmärgi. Asjakohasuse seisukohalt on programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk stabiilsuse ja kasvu pakti ja tegevusjuhendiga euroalale ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning on märkimisväärselt ambitsioonikam, kui pikaajalise võlasuhte ja keskmise SKT kasvu põhjal prognoosida võiks. Keskpika perioodi eesmägi seadmist nõutavast alampiirist kõrgemale on programmis põhjendatud eesmärgiga tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus ja sellega, et Soomes on vananeva rahvastiku mõju tunda juba varakult.
3)

Nõukogu otsustas 5. juulil 2004, et Ungaril on ülemäärane eelarvepuudujääk ning avaldas artikli 104 lõikele 7 vastava soovituse ülemäärase puudujäägi likvideerimiseks hiljemalt 2008. aastaks vastavalt mais 2004 esitatud Ungari täpsustatud lähenemisprogrammile. Pärast 2005. aasta jaanuaris tehtud nõuetele mittevastavuse otsust avaldas nõukogu 8. märtsil 2005 teist korda artikli 104 lõikele 7 vastavad soovitused, milles korrati, et ülemäärane eelarvepuudujääk tuleb likvideerida 2008. aastaks. Nõukogu soovitas Ungari ametiasutustel võtta tõhusaid meetmeid ajakohastatud lähenemisprogrammis ette nähtud 2005. aasta kavandatud puudujäägi saavutamiseks ning seada igasuguste maksude vähendamise ajastuse ja elluviimise eelduseks ajakohastatud lähenemisprogrammis kavandatud puudujäägi saavutamine. Sama kajastus nõukogu arvamuses 2004. aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta, mis võeti samuti vastu 8. märtsil 2005. Ajakohastatud programmi eesmärk on kaotada ülemäärane puudujääk 2008. aastaks. Kavandatud puudujääk 2005. aastaks on 6,1 %, 2006. aastaks 4,7 %, 2007. aastaks 3,3 % ning 2008. aastaks 1,9 % SKTst ehk teisisõnu vähendatakse aastas puudujääki 1,4 protsendipunkti SKTst. Esmase ülejäägi ajakava on samasugune. Eelarveprognoosides puuduvad ühekordsed kulutused, samuti ei ole arvesse võetud Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsust pensioni kogumisskeemide liigitamise kohta, mille mõju jääb 1—1,5 % vahele SKTst. Kõnealune mõju võetakse aga arvesse 2007. aasta kevade teatises (2). Septembris 2005 muutsid Ungari ametiasutused 2005. aastaks seatud eesmärki, suurendades 2004. aasta detsembri ajakohastatud programmis ette nähtud puudujääki 3,6 %lt SKTst 6,1 %le SKTst. Komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoosi kohaselt on 2005. aasta täpsustatud eesmärk saavutatav. Uusimad kättesaadavad rahaandmed toetavad seda seisukohta.
2)

Slovakkia SKT reaalkasv oli aastatel 1994–2004 keskmiselt 4,3 %, mis on peaaegu 2 protsendipunkti üle 25liikmelise ELi keskmise, milleks on 2,4 %. Vaatamata 2005. aastal toimunud paranemisele, on tööturul valitsev olukord endiselt riigi suureks probleemiks. 1990ndate lõpul toimunud ettevõtete kiirendatud ümberkorraldamise tulemusena suurenes tööpuuduse tase 13,7 %-lt 1994. aastal 18,2 %-le 2004. aastal, kusjuures üldine tööhõive vähenes samal ajavahemikul 2 protsendipunkti võrra. Makromajandusliku stsenaariumi kohaselt on SKT reaalkasv programmiperioodi jooksul keskmiselt 5,6 % aastas ning eeldatakse märkimisväärset muutust tsüklilistes tingimustes, alates negatiivsest kogutoodangu lõhest 2005. aastal. Praegu olemasoleva teabe põhjal tundub, et stsenaarium tugineb usutavatele kasvuprognoosidele. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti olevat realistlik.
(9)

Seda riskihinnangut silmas pidades tunduvad programmi eelarvealased põhimõtted olevat piisavad, et pidada kinni programmi keskpika perioodi eesmärgist kogu programmiperioodi jooksul. Lisaks annab see iga aasta jaoks piisava varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et ei ületataks 3 % puudujäägiläve. Programmi fiskaalpoliitiline strateegia on stabiilsuse ja kasvu paktiga kooskõlas selles mõttes, et see pole majanduse tõusuaegadel protsükliline — asjakohaselt on arvestatud erakordselt suurt tulude laekumist pensionifondide tootlikkusmaksust ja nafta- ning gaasitootmisest, mis suurendasid 2005. aasta prognoositud eelarveülejääki — mis on oluline arvestades Taani majanduse tsüklilist seisundit. Teise samba kogumispensioniskeemi ümberliigitamine alates 2007. aasta kevadest (mil lõppeb üleminekuperiood Eurostati 2004. aasta märtsi asjakohase otsuse rakendamiseks) vähendab Taani ülejääki igal aastal ligikaudu 1 % võrra SKTst, kuid ei muuda antud hinnangut oluliselt.
(2)

Hispaanias on SKT reaalkasv keskmiselt 3,5 % aastas ning see on viimase kümne aasta üks suurimaid ELis. Töökohtade loomine kasvas 3,25 % võrra aastas ning see oli kiire majanduskasvu aluseks. Kuid Hispaania on jäänud euroala keskmisest maha tootlikkuse kasvu osas (0,5 %, euroalal 1 %). Kuigi ÜTHI inflatsioon langes 2004. aastal peaaegu 3 %ni SKTst, on see üle euroala keskmise. Oma peamistest (kaubandus)partneritest kõrgem inflatsioon ja madalam tootlikkuse kasv on tinginud konkurentsivõime languse, mis koos sisenõudluse kiire kasvuga põhjustavad välismaailma ees suuremat võlgnevust, mis jõudis 2005. aastal puudujäägini 6,5 % SKTst. Eelarve tasakaalustamine alates 1990ndate aastate teisest poolest on aidanud kaasa selliste suundumuste ohjeldamisele.
(2)

Viimasel kümnendil on Iirimaal olnud märkimisväärselt kiire tööhõive kasv ja SKT reaalkasv elaniku kohta. Viimastel aastatel on Iirimaa majandus jätkuvalt kasvanud peaaegu 5 % aastas, mis on üks kiiremaid kasvutemposid euroalal, ning tööhõive suureneb ja inflatsioon on lähenenud kiiresti euroala keskmisele. Eelarvearengute kohta võib märkida, et eelarvepositsioon on olnud üldiselt kindel ning viimase kümnendi enamikel aastatel on valitsemissektori tulud ületanud kulusid ning võla suhe on vähenenud märkimisväärselt (2005. aastal alla 30 %ni SKTst).
9)

Eelarve tulemus võib olla programmis kavandatust halvem. Kuigi programmi prognoosid majandustegevusest tulenevate maksutulude kohta on üldiselt usutavad, on eelarve eesmärkide aluseks olevad kasvuväljavaated märkimisväärselt soodsad, eriti programmi lõpuaastatel. Lisaks esitatakse programmis ambitsioonikas keskmise pikkusega perioodi kava kulude kasvu kärpimiseks ja mitmed meetmed on hiljuti juba vastu võetud. Sellest hoolimata tuleb mitmed olulised strateegilised meetmed, eelkõige muutused avalikus halduses, veel kindlaks määrata ja rakendada ning see peaks andma märkimisväärse kokkuhoiu alates 2007. aastast. Nende rakendamine täies ulatuses on eelarve eesmärkide saavutamise seisukohalt ülitähtis. Programmis on esitatud ka meetmed, mis peaksid parandama eelarve täitmist ja kontrolli ja mis korraliku elluviimise korral peaksid aitama kaasa eelarve eesmärkide saavutamisele.
2)

Prantsusmaa SKT kasv oli viimase 10 aasta jooksul lähedal euroala keskmisele 2,3 %le; 1998. aastast on see olnud umbes pool protsendipunkti kõrgem tänu suhteliselt suurele sisenõudlusele. Hoolimata suhteliselt headest tulemustest sellel ajavahemikul tõusis tööhõive tase vaid pisut ja töötuse määr oli püsivalt kõrge, kuigi see vähenes hiljuti 10.2 %lt märtsis 2005 kuni 9.5 %ni jaanuaris 2006. Eelarveseisund paranes pärast 1993. aasta rekordiliselt kõrget puudujääki 6 % SKTst ja alates 1997. aastast on kinni peetud asutamislepingus sätestatud puudujäägilävest 3 % SKTst. Kontrollväärtust on alates 2002. aastast jälle ületatud, sest eelarveseisund halvenes, mille põhjustas osaliselt majanduskasvu aeglustumine. Alates 2004. aastast on puudujääk vähenenud.
(7)

Ajakohastatud programmi eelarvestrateegia eesmärk on puudujäägi viimine allapoole puudujäägiläve 3 % SKTst 2006. aastaks, kooskõlas nõukogu teatisega asutamislepingu artikli 104 lõike 9 alusel, ning eelarve tasakaalustamine, et saavutada tasakaalus eelarve. Eelarve kohandamine on kavandatud programmi algusaastatele. Puudujääk väheneb 4,3 %lt SKTst 2005. aastal 2,6 %le 2006. aastal ja seejärel 1,7 %le 2008. aastal. Esmase ülejäägi ajaline areng on samasugune, see paraneb 0,9 %lt SKTst 2,8 %le. Kavandatud kohandamine saavutatakse nii tänu suurematele maksutuludele kui ka kulude vähendamisele (intressimaksed ja avaliku sektori tarbimine). aastaks kavandatakse ühekordseid tulusid väärtuses 0,6 % SKTst. Soodne makromajanduslik stsenaarium selgitab osaliselt asjaolu, et võrreldes eelmise ajakohastatud programmiga on käesolevas programmis kohandamine kavandatud programmi algusaastatele.
(10)

Arvestades 2005. aasta hinnangulist tulemust ja eelarvealaste eesmärkide täitmist ohustavate riskide tasakaalustamist, on programmi eelarveseisund piisav, et parandada ülemäärane puudujääk 2005. aastaks vastavalt nõukogu soovitusele. Lisaks annab see piisava kindlusvaru, et ei ületataks puudujäägiläve 3 % SKTst tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral alates aastast 2008. Samuti tundub see piisav, et tagada programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi saavutamine peaaegu täies ulatuses 2009. aastaks nagu programmis kavandatud. Aastatel, mis järgnevad ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisele, on kohandamine programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi saavutamiseks üldjoontes kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles on sätestatud, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peab struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5 % SKTst aastas, ning et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ning võib majanduse langusaegadel olla väiksem.
7)

Programmis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on vähendada puudujääki alla 3 % SKTst 2007. aastaks ja tugevdada eelarveseisundit veelgi tasakaalus eelarve suunas järgnevatel aastatel. Esmase tasakaalu paranemist kavandatakse 0,6 % lt SKTst 2005. aastal 3,2 % le 2009. aastal. Eelarveseisundi paranemine 2006. aastal on valdavalt seotud kulutuste poolega. Aastateks 2007–2009 on ainult andmed nõutava parandamise kohta, et saavutada need eelarve eesmärgid, mis on seotud muutmata õigusaktidel põhineva puudujäägi kujunemisega. Eelmise programmiga võrreldes kinnitatakse uues ajakohastatud programmis riigi rahanduse kavandatud kohandamist ebasoodsama makromajandusliku stsenaariumi taustal. 2008. aasta uus kavandatud puudujääk on siiski 1,2 % SKTst halvem kui eelmises ajakohastatud programmis, sest ettepoole toomine ei kompenseeri täielikult 2005. aasta palju nõrgema stardipositsiooni mõju.
(8)

Komisjoni talituste poolt vastavalt ühiselt kokkulepitud metoodikale tehtud arvutuste kohaselt halveneb struktuurne tasakaal, mis paranes tunduvalt pärast SKTst 2,25 % moodustanud liiga suurt puudujääki 2003. aastal ja jõudis 2005. aastal vastavalt stabiilsuse ja kasvu paktile kohandamise nimel tehtud suure töö tulemusel tasakaalu, 2006. aastal uuesti, nii et väheneva, kuid siiski negatiivse toodangulõhe taustal tekib puudujääk peaaegu 0,75 % SKTst. Pool sellest struktuursest halvenemisest tuleneb tõsiasjast, et äriühingud tegid 2005. aastal oodatust suuremaid maksude ettemakseid, et saada kasu valitsuse makstavast intressimäärast, mis on suurem kui turul makstav intressimäär, millel on 2006. aastal tõenäoliselt vastupidine mõju. Hiljem struktuurne puudujääk stabiliseerub SKTst veidi rohkem kui pool protsendipunkti moodustava puudujäägi juures. Programmi kohaselt on keskmise pikkusega perioodi eesmärk niisugune eelarvepositsioon, kus struktuurne eelarvetasakaal (st tsükliliselt korrigeeritud tasakaal, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) püsib vahemikus - 0,5 kuni - 1 % SKTst. Keskmise pikkusega perioodi eesmärk on asjakohane, sest see mahub stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala riikidele ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikku ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist toodangu kasvu pikaajalises perspektiivis. Prognoositakse, et hoolimata oodatavast eelarveseisundi halvenemisest 2006. aastal jääb struktuurne puudujääk ka edaspidi ajakohastatud stabiilsusprogrammi keskmise pikkusega perioodi eesmärgiks võetud vahemikku.