Komisjoni otsus,

12. juuli 1988,

milles kooskõlastatakse liikmesriikide sätestatud eeskirjad nõukogu direktiivi 85/511/EMÜ artikli 6 kohaldamiseks

(88/397/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 18. novembri 1985. aasta direktiivi 85/511/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse meetmed suu- ja sõrataudi tõrjumiseks, [1] eriti selle artiklit 6,

ning arvestades, et:

kahest või enamast tootmisüksusest koosnevate loomakasvatusettevõtete puhul võivad liikmesriigi pädevad asutused vastavalt direktiivi 85/511/EMÜ artikli 6 lõikele 1 loobuda direktiivi nõuetest tappa või hävitada kõik ettevõtte loomad, kuna haigusvaba tootmisüksuse suhtes ei ole vaja kohaldada nimetatud nõudmisi, kui riiklik veterinaararst tõendab, et haigusvabades tootmisüksustes on loomade majutamine, pidamine ja toitmine korraldatud täiesti eraldi;

sama võimalus on ka piimatootmisettevõtetes lisatingimusel, et igas tootmisüksuses toimub lüpsmine eraldi;

nõuetest loobumise puhul peavad liikmesriigid tagama, et ühe ettevõtte tootmisüksuste vahel ei oleks suu- ja sõrataudi viiruse levimise risk suurem kui eri ettevõtete vahel;

vastavalt direktiivi 85/511/EMÜ artikli 6 lõikele 2 teatavad liikmesriigid, kes kavatsevad loobuda kõnealustest nõuetest, komisjonile asjaomastest üksikasjalikest eeskirjadest;

direktiivi 85/511/EMÜ artikli 6 lõike 3 kohaselt tuleks muuta liikmesriikide eeskirju, et tagada selle valdkonna kooskõlastamine kogu ühenduses; selle kooskõlastamisega tuleks sätestada miinimumeeskirjad, mida kohaldatakse kõikides liikmesriikides;

käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise veterinaarkomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Kui liikmesriigid kasutavad direktiivi 85/511/EMÜ artikli 6 lõikes 1 sätestatud võimalust, peavad nad tagama, et nende poolt vastavalt lõikele 2 kohaldatavad eeskirjad sisaldavad vähemalt järgmist:

- erandit direktiivi 85/511/EMÜ artikli 6 lõikest 1 lubatakse ainult pärast seda, kui riiklik veterinaararst on ametliku kontrolli käigus kõnealust ettevõtet hinnanud, et kinnitada või lükata ümber suu- ja sõrataudi esinemine,

- selle hindamise käigus tuleb arvesse võtta kõiki suu- ja sõrataudi võimaliku levikuga seotud tingimusi ja olukordi.

Artikkel 2

1. Artiklis 1 osutatud erandite lubamise korral peavad liikmesriigid tagama, et ühe ettevõtte tootmisüksuste vahel ei oleks suu- ja sõrataudi viiruse levimise risk suurem kui eri ettevõtete vahel.

2. Intensiivselt majandatavad tootmisüksused, kus on terved loomad, peavad vastama järgmistele nõuetele:

- need on ehitatud eraldi tootmisüksustest, kus on nakatunud loomi ning nende vahel ei ole ühendust ega ühist õhuruumi,

- neil on eraldi masinate, sööda, heitvee ja vajadusel piima ladustamiskohad,

- neil on eraldi desinfitseerimisseadmed sissekäikude ja väljapääsude juures,

- neil on oma personal,

- nakatunud ja haigusvabade tootmisüksuste vahel ei tohi vahetada farmitehnikat või muid seadmeid, loomi, loomseid tooteid, loomasööta, tööriistu või esemeid ega muud nagu vill, jäätmed või väljaheited, mille kaudu suu- ja sõrataud võib levida nakatunud tootmisüksustest haigusvabadesse toomisüksustesse.

Artikkel 3

Artiklis 2 sätestatud tingimused tuleb täita riikliku veterinaararsti nõuete kohaselt enne, kui ettevõttes avastatakse direktiivi 85/511/EMÜ artikli 2 punkti c kohaselt määratletud nakatunud loom või loomad, arvestades haiguse tõenäolist peiteaega.

Artikkel 4

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 12. juuli 1988

Komisjoni nimel

asepresident

Frans Andriessen

[1] EÜT L 315, 26.11.1985, lk 11.

--------------------------------------------------