Komisjoni direktiiv,

23. detsember 1985,

millega kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 71/320/EMÜ teatavate kategooriate mootorsõidukite ja nende haagiste piduriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta

(85/647/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 6. veebruari 1970. aasta direktiivi 70/156/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste tüübikinnitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [1] viimati muudetud direktiiviga 78/547/EMÜ, [2] eriti selle artikleid 11, 12 ja 13,

võttes arvesse nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiivi 71/320/EMÜ teatavate kategooriate mootorsõidukite ja nende haagiste piduriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, [3] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 79/489/EMÜ [4]

ning arvestades, et:

kogemusi ja tehnika taset silmas pidades on nüüd võimalik nõudeid karmistada ning muuta need tegelikele katsetingimustele paremini vastavateks;

nüüd on võimalik vastu võtta ka sätted mitteblokeeruvate piduriseadmetega varustatud pidurisüsteemide kohta; kui nimetatud seadmed paigaldatakse, tuleb seda teha kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega;

käesoleva direktiivi sätted on kooskõlas mootorsõidukikaubanduselt tehniliste tõkete kõrvaldamist käsitlevate direktiivide tehnika arenguga kohandamise komitee seisukohaga;

oma kahes teatises liiklusohutuse aasta 1986 [5] nõukogule on komisjon esitanud seadusandlike meetmete kava "Olemasoleva piduridirektiivi edasiarendamine" ning käesoleva direktiivi sätted aitavad parandada liiklusohutust,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 71/320/EMÜ muudetakse järgmiselt:

1. Artikkel 2 asendatakse järgmisega:

"Artikkel 2

Ükski liikmesriik ei tohi keelduda sõidukile EMÜ või siseriikliku tüübikinnituse andmisest piduriseadmetega seotud põhjustel, kui sõiduk on varustatud I–VIII ja X–XII lisas nimetatud seadmetega, mis vastavad kõnealustes lisades ettenähtud nõuetele."

2. Direktiivi 71/320/EMÜ I, II, III, IV, V, VII, VIII ja IX lisa muudetakse ning lisatakse X, XI ja XII lisa vastavalt käesoleva direktiivi lisale.

Artikkel 2

1. Alates 1. jaanuarist 1986 ei tohi liikmesriigid piduriseadmetega seotud põhjustel:

- keelduda mootorsõiduki tüübile EMÜ tüübikinnituse andmisest või direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes ettenähtud tüübikinnitustunnistuse koopia väljastamisest ega siseriikliku tüübikinnituse andmisest ega

- keelata sõidukite kasutuselevõtmist,

kui kõnealuse sõidukitüübi piduriseadmed vastavad viimati käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 71/320/EMÜ sätetele.

2. Alates 1. aprillist 1987 liikmesriigid:

- ei väljasta enam sõidukitüübile direktiivi 70/156/EMÜ artikli 10 lõike 1 viimases taandes nimetatud tüübikinnitustunnistuse koopiat, kui sõidukitüübi piduriseadmed ei vasta viimati käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 71/320/EMÜ sätetele,

- võivad keelduda siseriikliku tüübikinnituse andmisest sõidukitüübile, mille piduriseadmed ei vasta viimati käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 71/320/EMÜ sätetele.

3. Alates 1. oktoobrist 1988 võivad liikmesriigid keelata mis tahes sõidukite kasutuselevõtmise, kui nende piduriseadmed ei vasta viimati käesoleva direktiiviga muudetud direktiivi 71/320/EMÜ sätetele.

Artikkel 3

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid enne 1. oktoobrit 1986 ning teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Artikkel 4

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 23. detsember 1985

Komisjoni nimel

asepresident

Cockfield

[1] EÜT L 42, 23.2.1970, lk 1.

[2] EÜT L 168, 26.6.1978, lk 39.

[3] EÜT L 202, 6.9.1971, lk 37.

[4] EÜT L 128, 26.5.1979, lk 12.

[5] K(84) 704 (lõplik), 13.12.1984; K(85) 239 (lõplik), 22.5.1985.

--------------------------------------------------

LISA

Direktiivi 71/320/EMÜ (nagu seda on muudetud direktiividega 74/132/EMÜ, 75/524/EMÜ ja 79/489/EMÜ) lisade muudatused

I LISA: MÕISTED, EHITUS- JA PAIGALDUSNÕUDED

"1. MÕISTED

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:"

"1.15. Salvestatud energiaga hüdropiduriseade

– piduriseade, mille puhul energia saadakse surve all oleva hüdraulilise vedeliku abil, mis on kogutud ühte või mitmesse akumulaatorisse, mida toidavad üks või mitu surupumpa, millest igaüks on varustatud seadisega, mis hoiab surve maksimaalväärtuse piires. Maksimaalväärtuse määrab kindlaks tootja.

1.16. O3- ja O4-kategooria haagiste tüübid

1.16.1. Poolhaagis

– veetav sõiduk, mille telg/teljed on viidud sõiduki raskuskeskme taha (ühtlase koormuse juures), ning mis on varustatud ühendusseadmega, mis võimaldab horisontaal- ja vertikaaljõud vedukile üle kanda.

1.16.2. Täishaagis –

vähemalt kahe teljega veetav sõiduk, mis on varustatud pukseerimisseadisega, mis on (haagise suhtes) vertikaalselt liigutatav ning kontrollib esitelje/esitelgede suunda, kuid ei kanna vedukile üle märkimisväärset staatilist koormust.

1.16.3. Kesktelghaagis

– veetav sõiduk pukseerimisseadisega, mis ei ole (haagise suhtes) vertikaalselt liigutatav ning mille telg/teljed paikneb/paiknevad (ühtlaselt koormatud) sõiduki puhul raskuskeskme lähedal nii, et vedukile kantakse üle ainult väike staatiline vertikaalkoormus, mis ei moodusta üle 10 % haagise täismassile vastavast koormusest, või koormus mitte üle 1000 kg (olenevalt sellest, kumb on väiksem).

Täismass, mis võetakse aluseks kesktelghaagise liigitamisel, on vedukiga ühendatud ning täismassiga kesktelghaagise teljelt või telgedelt maapinnale ülekantav mass.

1.17. Aeglusti [1]

– abipidurisüsteem, mille abil saab tekitada ja hoida pidurduse toimet pikka aega, ilma et tõhusus märkimisväärselt väheneks. Mõiste "aeglusti" hõlmab tervet süsteemi, mille koosseisus on ka kontrollseadis.

1.17.1. Iseseisev aeglusti

– aeglusti, mille kontrollseadis asub sõidupidurisüsteemist ja muudest pidurisüsteemidest eraldi.

1.17.2. Integreeritud aeglusti [2]

– aeglusti, mille kontrollseadis on ühendatud sõidupidurisüsteemi kontrollseadisega nii, et kombineeritud kontrollseadise kasutamisel rakenduvad nii aeglusti kui ka sõidupidurisüsteem samaaegselt või sobivas ajastatuses.

1.17.3. Kombineeritud aeglusti

– integreeritud aeglusti, mis on täiendavalt varustatud katkestiga, mis võimaldab kombineeritud kontrollseadisel käivitada ainult sõidupidurisüsteemi."

"2.1.3. Mootorsõidukite ja haagiste vahelised pneumoühendused

2.1.3.1. Õhkpiduriseadme pneumoühendus haagisega peab olema kahe või mitme voolikuga tüüpi. Siiski peavad igal juhul olema kõik käesoleva direktiivi nõuded täidetud üksnes kahe vooliku abil. Mitteautomaatsed lukustusseadmed ei ole lubatud. Poolhaagisautorongi puhul moodustavad elastsed pidurivoolikud veduki osa. Kõigil muudel juhtudel moodustavad elastsed pidurivoolikud haagise osa."

"2.2.1.2.1. Nõutav on kahe teineteisest sõltumatu kontrollseadise olemasolu, millele juht tavapärases juhtimisasendis kergesti ligi pääseb. Kõigi sõidukikategooriate puhul, välja arvatud M2- ja M3- kategooria sõidukid, peab iga pidurdusseadis (välja arvatud aeglusti kontrollseadis) olema projekteeritud nii, et see vabastamise korral läheb tagasi täielikult väljalülitatud asendisse. See nõue ei kehti seisupidurdusseadise puhul (või kombineeritud kontrollseadise vastava osa suhtes), kui see on kasutusasendis mehaaniliselt lukustatud;"

"2.2.1.2.7 teatavad osad, näiteks pedaal ja selle laager, piduri peasilinder ja selle kolb/kolvid (hüdrosüsteem), juhtklapp/ventiil (hüdro- ja/või pneumosüsteem), hoovastik pedaali ja piduri peasilindri või juhtklapi vahel, pidurisilindrid ja nende kolvid (hüdro- ja/või pneumosüsteem), pidurite kang- ja nukkagregaadid, tõenäoliselt ei purune, kui need on piisavate mõõtmetega, kergesti kättesaadavad tehniliseks hoolduseks ning vastavad turvaomaduste poolest vähemalt samadele nõuetele, nagu on ette nähtud sõiduki muude oluliste osade (näiteks roolihoovastiku) puhul. Kui mis tahes sellise osa rike võiks muuta võimatuks sõiduki pidurdamise vähemalt rikkepidurdusele ettenähtud tõhususega, siis tuleb see osa valmistada metallist või metalliga samaväärsete karakteristikutega materjalist, ning see ei tohi piduriseadmete tavapärase töötamise puhul märkimisväärselt kahjustuda."

"2.2.1.4.2. need rattad peavad olema valitud nii, et sõidupidurisüsteemi jääktõhusus vastaks II lisa punktis 2.1.4 ettenähtud nõuetele;"

"2.2.1.5. Muu energiaallika kui juhi lihasenergia kasutamise korral ei pea selliseid muu energia allikaid (hüdropump, õhukompressor jne) olema rohkem kui üks, kuid kõnealust allikat sisaldava seadme juhtimisviis peab olema nii ohutu kui võimalik."

"2.2.1.5.1. Sõiduki piduriseadmete jõuülekandeosa mis tahes rikke korral peab olema tagatud rikkest mõjutamata osa toide niivõrd, kui see on vajalik sõiduki peatamiseks jääk- ja/või rikkepidurdusel ettenähtud tõhususastmel. Selle tingimuse täitmisel kasutatakse seadmeid, mida saab seisval sõidukil kergesti käivitada või mis käivituvad automaatselt.

2.2.1.5.2. Lisaks sellele on kõnealuse seadme alumises ahelas paiknevad energiasalvestid sellised, et energiavarustuse häire korral on pärast neljandat täilikku pidurdamist vastavalt IV lisa punktis 1.2 ettenähtud tingimustele siiski võimalik sõiduk viiendal täislöögilisel käitamisel peatada rikkepidurduse puhul ettenähtud tõhususega.

2.2.1.5.3. Talletatud energiaga hüdropidurisüsteemide puhul võib kõnealused tingimused siiski täidetuks lugeda, kui täidetud on IV lisa C jao punkti 1.2.2 nõuded."

"2.2.1.11. Pidurite kulumist peab saama kergesti kompenseerida käsi- või automaatreguleerimissüsteemi abil. Peale selle peavad pidurite ja jõuülekande kontrollseadisel ning osadel olema liikumisvaru ning vajaduse korral nõuetekohased kompenseerimisvahendid, mis tagavad pidurite ülekuumenemise või piduri hõõrdkatete teatava kulumise korral tõhusa pidurdamise, ilma et vahetu reguleerimine oleks vajalik."

"2.2.1.12.2. hüdroülekandesüsteemi osa rikkest teatab juhile seade, mis koosneb punasest märgulambist, mis süttib hiljemalt kontrollseadise aktiveerimisel ning põleb kogu rikke püsimise aja ning kuni süütelüliti lukk on sisse lülitatud. Samuti on lubatud kasutada seadet, mille punane märgulamp süttib vedelikutaseme languse puhul mahutites alla tootja määratud taseme. Märgulamp peab olema nähtav ka päevavalgel; juht peab saama märgulambi nõuetekohast seisundit juhiistmelt kergesti kontrollida. Seadme osa rike ei tohi kaasa tuua kogu kõnealuse pidurisüsteemi tõhususe täielikku kadumist."

"2.2.1.13.1. Seevastu sõidukite puhul, mis on punkti 2.2.1.5.1 nõuete kohased ainult seetõttu, et vastavad IV lisa punkti 1.2.2 C jaos ettenähtud nõuetele, peab hoiatusseadmes peale akustilise signaali olema ka optiline signaal. Need seadmed ei pea töötama samaaegselt, kui mõlemad vastavad eespool nimetatud nõuetele ning akustiline signaal ei käivitu enne optilist.

2.2.1.13.2. Kõnealune akustiline seade ei pea tööle hakkama seisupiduri rakendamise ajal ja/või, tootja valiku kohaselt, automaatülekandega sõiduki puhul, kui käiguvalits on seisuasendis."

"2.2.1.14. Ilma et see piiraks punkti 2.1.2.3 nõuete kohaldamist, peab energiavaru pidurisüsteemi töötamiseks oluliselt vajaliku abistava energiaallika kasutamise korral olema piisav, et mootori seiskumise või energiaallikat tööshoidva vahendi talitlushäire korral tagada pidurdustõhusus, mis on vajalik sõiduki seiskamiseks ettenähtud tingimustel. Peale selle, kui seisupiduriseadet mõjutavat, juhi lihasjõust tulenevat energiat tugevdatakse mõne abivahendiga, siis tuleb tagada seisupidurduse käivitumine kõnealuse abivahendi rikke korral, vajadusel kasutades energiavaru, mis on kõnealust abiseadet tavapäraselt varustavast energiaallikast sõltumatu. Kõnealune energiaallikas võib olla sõidupidurduseks ettenähtud energiaallikas. Mõiste "käivitamine" hõlmab ka piduri vabastamist."

"2.2.1.18.4. kahest torust koosneva toitesüsteemi korral loetakse punkti 2.2.1.18.3 nõuded täidetuks, kui on täidetud järgmised tingimused:

2.2.1.18.4.1. veduki punktis 2.2.1.18.3 mainitud kontrollseadise täieliku käivitatuse korral langeb rõhk toitetorustikus järgmise kahe sekundi jooksul alla 1,5 baari;

2.2.1.18.2 kui toitetorustik tühjeneb kiirusega vähemalt 1 baar sekundis, siis hakkab haagise automaatpidurdus tööle enne, kui rõhk juurdevoolutorus langeb 2 baarini."

"2.2.1.20. Elektrilise sõidupiduriga haagise vedamiseks varustatud mootorsõiduki puhul peavad olema täidetud järgmised nõuded:

2.2.1.20.1. mootorsõidukil peab olema elektrilise pidurisüsteemi toimimiseks vajaliku voolu tekitamiseks piisava võimsusega toiteallikas (generaator või aku). Elektrilise ühenduse juures mõõdetud juhtmete pinge elektrilise pidurisüsteemi maksimaalse energiakulu juures (15 A) ei tohi langeda alla 9,6 V, kui mootor töötab tootja poolt soovitatud tühikäigu pöörlemiskiirusel ning kõik tootja poolt sõiduki tavavarustusse arvatud elektriseadmed on sisse lülitatud. Elektrijuhtmetes ei tohi esineda lühist isegi juhul, kui need on üle koormatud;

2.2.1.20.2. rikke korral veduki sõidupidurisüsteemis, juhul kui see koosneb vähemalt kahest iseseisvast üksusest, peab rikkest puutumata üksuse/üksuste abil olema võimalik haagise pidureid osaliselt või täielikult käivitada;

2.2.1.20.3. piduritulelülitit ja vooluahelat on lubatud elektrilise pidurisüsteemi käivitamiseks kasutada ainult juhul, kui käivitusjuhe ja pidurituli on paralleelselt ühendatud ning olemasolev piduritulelüliti ning vooluahel on suutelised taluma ülekoormust."

"2.2.1.21. Kahest või mitmest iseseisvast osast koosneva pneumoajamiga sõidupidurisüsteemi puhul tuleb igasugune leke kõnealuste osade vahel kontrollseadises või sellest tagapool pidevalt atmosfääri ventileerida."

"2.2.2.2. Igal O2-kategooria haagisel peab olema kas ahelpidurduse või osapidurduse või pealejooksupidurduse tüüpi sõidupiduriseade. Viimase tüübi kasutamine on lubatud ainult muude kui poolhaagiste puhul. XI lisa nõuetele vastavate elektriliste pidurisüsteemide kasutamine on siiski lubatud."

"2.2.2.8. Pidurite kulumist peab saama kergesti kompenseerida käsi- või automaatreguleerimissüsteemi abil. Peale selle peavad pidurite ja jõuülekande kontrollseadisel ning osadel olema liikumisvaru ning vajaduse korral nõuetekohased kompenseerimisvahendid, mis tagavad pidurite ülekuumenemise või piduri hõõrdkatete teatava kulumise korral tõhusa pidurdamise, ilma et vahetu reguleerimine oleks vajalik."

"2.2.2.12. Kahekordse suruõhutoitesüsteemiga O3- ja O4-kategooria haagised peavad vastama punktis 2.2.1.18.4 kindlaksmääratud tingimustele."

II LISA: PIDURDAMISKATSED JA PIDURISEADMETE TÕHUSUS

"poolhaagiste vedukite puhul võib koormus olla ümber paigutatud ligilähedaselt keskele eespool nimetatud koormustingimustest tuleneva käänmikupoldi ning tagatelje/tagatelgede keskjoone vahel;"

"1.2.1.2.2. iga katset tuleb korrata tühimassiga sõidukil. Juhile lisaks võib mootorsõiduki esiistmel olla veel üks isik, kelle ülesandeks on katsetulemused üles märkida. Poolhaagise vedamiseks projekteeritud mootorsõidukite puhul tehakse tühimassiga katsed ainult ilma haagiseta vedukiga, millele on kinnitatud sadulale vastav mass. Lisatakse ka varurattale vastav mass, kui see on sõiduki standardvarustuses ette nähtud. Kabiiniga rungana esitatud sõidukile võib kere massi jäljendamiseks lisada täiendava koormuse, mis ei ole suurem kui tootja IX lisas määratletud tühimass;"

"1.2.3.1. Peale punktis 1.2.2 ettenähtud katsete tuleb teha lisakatsed erinevatel kiirustel ning ühendatud mootoriga, kusjuures väikseim kiirus peab võrduma 30 % sõiduki suurimast kiirusest, ning suurim kiirus peab moodustama 80 % sõiduki suurimast kiirusest. Suurima mõõdetud tõhususe ja sõiduki käitumise andmed kantakse katseprotokolli. Poolhaagiste vedukeid, mis on täismassiga poolhaagise toime jäljendamiseks varustatud kunstliku koormusega, ei katsetata kiirusel üle 80 km/h."

"1.2.4. 0 tüübi katse suruõhkpiduritega varustatud O-kategooria sõidukitel

1.2.4.1. Haagise pidurdustõhusust saab arvutada kas veduki ja haagise pidurdusjõu väärtuse ning haakeseadisel mõõdetud telgsurvejõu põhjal või teatavatel juhtudel veduki ja haagise pidurdusjõu väärtuse põhjal ainult haagise pidurdamisel. Veduki mootor peab pidurduskatse ajal olema lahti ühendatud. Ainult haagise pidurdamisel tuleb arvesse võtta aeglustatavat lisamassi ning sellisel juhul loetakse tõhususeks täisaeglustuse keskmine väärtus.

1.2.4.2. T

P

z

= z

+

DPR,

kus:

zR = haagise pidurdusjõud,

zR + M = veduki ja haagise pidurdusjõudude summa,

D =

telgsurvejõud haakeseadisel

(tõmbejõud D = > 0)

(survejõud D = < 0).

1.2.4.3. z

=

·

+ R

kus:

R = veeretakistusjõu väärtus = 0,01.

1.2.4.4. Alternatiivselt võib haagise pidurdusjõu väärtust hinnata ainult haagise pidurdamisel. Sellisel juhul kasutatav rõhk peab vastama autorongi piduri tööseadmetes mõõdetud rõhule."

"1.3.3.1. I tüübi katse lõpus (käesoleva lisa punktis 1.3.1 või punktis 1.3.2 kirjeldatud katse) mõõdetakse sõidupidurisüsteemi kuumenemist samades tingimustes (eelkõige kontrollseadisele rakendatav püsiv jõud, mis ei ületa keskmist tegelikult kasutatavat jõudu) nagu 0 tüübi katses lahutatud mootoriga (temperatuuritingimused võivad erineda). Mootorsõidukite puhul ei tohi jääktõhusus olla alla 80 % kõnealuse kategooria sõidukite puhul ettenähtud pidurdustõhususest ega väiksem kui 60 % arvulisest väärtusest, mis on registreeritud 0 tüübi katses lahutatud mootoriga. Kuid haagiste katsetamisel kiirusega 40 km/h peab kuumenenud pidurite pidurdusjõud rataste välispinnal olema vähemalt 36 % ratta maksimaalsele staatilisele koormusele vastavast jõust ning vähemalt 60 % 0 tüübi katses samal kiirusel registreeritud arvulisest väärtusest."

"1.3.3.2. Mootorsõiduki puhul, mis ei täida punkti 1.3.3.1 nõudeid, võib läbi viia täiendava katse kuumenenud piduritega, rakendades juhtjõudu, mis ei ületa käesoleva lisa punktis 2.1.1.1 sätestatut. Mõlema katse tulemused kantakse katseprotokolli."

"1.4.3. Katse lõpus mõõdetakse sõidupiduriseadme jääktõhusust samadel tingimustel nagu 0 tüübi katses lahutatud mootoriga (temperatuuritingimused võivad muidugi erineda). Mootorsõidukite puhul peab kõnealune jääktõhusus andma tulemuseks peatumisteekonna, mis ei ületa allpool toodud väärtusi, kusjuures juhtjõud on kuni 700 N:

M3-kategooria | 0,15 V + 1,33 V2130 | (teine väärtus vastab pidurdamisel keskmisele aeglustusele 3,75 m/s2); |

N3-kategooria | 0,15 V + 1,33 V2115 | (teine väärtus vastab pidurdamisel keskmisele aeglustusele 3,3 m/s2). |

Haagiste katsetamisel kiirusel 40 km/h peab jääkpidurdusjõud rataste välisküljel aga olema vähemalt 33 % seisva sõiduki ratastele langevast maksimaalsest massist."

"Integreeritud aeglustit võib kasutada juhul, kui see on reguleeritud nii, et sõidupidurit ei rakendata; selle saab kindlaks teha kontrollides, kas kõnealused pidurid püsivad külmana, nagu on määratletud käesoleva lisa punktis 1.2.1.1."

| "M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 |

Katse liik | O –I | O–I | O-I-II | O-I | O-I | O-I-II |

V | 80 km/h | 60 km/h | 60 km/h | 80 km/h | 60 km/h | 60 km/h |

s ≤ | 0,1V + V2150 | 0,15V + V2130 |

dm ≥ | 5,8 m/s2 | 5 m/s2 |

f ≤ | 500 N | 700 N" |

"2.1.2.1 Rikkepiduri rakendamisel, ka juhul, kui selle käivitamiseks kasutatavat seadist kasutatakse ka muudeks pidurdustoiminguteks, ei tohi peatumisteekond ületada järgmisi näitajaid:

M1-kategooria | 0,1 V + 2 V2150 | (teine väärtus vastab pidurdamisel keskmisele aeglustusele 2,9 m/s2); |

M2- ja M3-kategooria | 0,15 V + 2 V2130 | (teine väärtus vastab pidurdamisel keskmisele aeglustusele 2,5 m/s2); |

N-kategooria | 0,15 V + 2 V2115 | (teine väärtus vastab pidurdamisel keskmisele aeglustusele 2,2 m/s2)." |

"2.1.2.4. Rikkepiduriseadme tõhusust saab kontrollida 0 tüübi katses lahutatud mootoriga järgmisi algkiirusi kasutades:

M1 = 80 km/h

N1 = 70 km/h

M2 = 60 km/h;

N2 = 50 km/h

M3 = 60 km/h

N3 = 40 km/h."

"2.1.3.6. Kontrollimaks vastavust I lisa punkti 2.2.1.2.4 nõuetele tuleb lahutatud mootoriga läbi viia O tüübi katse punktiga 2.1.2.4 vastava sõidukikategooria jaoks ettenähtud kiirusel. Keskmine täis…"

"2.1.4. Sõidupiduri jääktõhusus ülekandesüsteemi rikke järel:

2.1.4.1. Sõidupidurisüsteemi jääktõhusus peab ülekandesüsteemi osa rikke korral andma peatumisteekonna, mis juhtimisseadmele mõjuva jõu puhul mitte üle 700 N ei ületa järgmisi väärtusi, ning vähemalt järgmistele väärtustele vastava keskmise täisaeglustuse, katsetamisel 0 tüübi katses lahutatud mootoriga asjaomase sõidukikategooria järgmiste algkiiruste juures:

Peatumisteekond (m) ja keskmine aeglustus (m/s2)

| (km/h) | Koormusega | Koormuseta |

| | | |

M1 | 80 | 0,1 V + 10030V2150 | (1,7) | 0,1 V + 10025V2150 | (1,5) |

M2 | 60 | 0,15V + 10030V2130 | (1,5) | 0,15V + 10025V2130 | (1,3) |

M3 | 60 | 0,15V + 10030V2130 | (1,5) | 0,15V + 10030V2130 | (1,5) |

N1 | 70 | 0,15V + 10030V2115 | (1,3) | 0,15V + 10025V2115 | (1,1) |

N2 | 50 | 0,15V + 10030V2115 | (1,3) | 0,15V + 10025V2115 | (1,1) |

N3 | 40 | 0,15V + 10030V2115 | (1,3) | 0,15V + 10030V2115 | (1,3)" |

"2.2.1.2.1. Kui sõidupiduriseade on ahel- või poolpidurdamise tüüpi, siis peab pidurdatud rataste välispinnale mõjuvate jõudude summa olema vähemalt X % seisva sõiduki ratastele langevast maksimaalsest massist, kusjuures X väärtus on järgmine:

täishaagis, koormusega ja koormuseta | 50, |

poolhaagis, koormusega ja koormuseta | 45, |

kesktelghaagis, koormusega ja koormuseta | 50. |

Kui haagisel on suruõhkpidurid, ei tohi surve juhttorustikus ja toitetorustikus pidurduskatse ajal ületada 6,5 baari.1 Katsekiirus on 60 km/h. Täismassiga sõidukil tuleb teha täiendav katse kiirusega 40 km/h ning võrrelda tulemusi I tüübi katse tulemustega."

"2.3.3 Hüdropidurisüsteemidega sõidukite puhul loetakse punkti 2.3.1 nõuded täidetuks, kui sõiduki aeglustus või kõige ebasoodsamas asendis pidurisilindri rõhk jõuab kiirpidurduse puhul ettenähtud tõhususeni 0,6 sekundi jooksul."

II LISA LIIDE: PIDURDUSTÕHUSUSE JAGUNEMINE SÕIDUKI TELGEDE VAHEL (75/524/EMÜ)

"1. ÜLDNÕUDED

M-, N-, O3- ja O4-kategooria sõidukid, mis ei ole varustatud mitteblokeeruva piduriseadmega, nagu on määratletud X lisas, peavad vastama kõigile käesoleva liite nõuetele. Eriseadme kasutamise korral peab seade töötama automaatselt."

"h = tootja poolt kindlaksmääratud ning tüübikinnituskatsetega tegeleva tehnilise teenistuse poolt heakskiidetud raskuskeskme kõrgus

hR = poolhaagise tootja poolt kindlaksmääratud ning tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutava tehnilise teenistuse poolt kinnitatud raskuskeskme kõrgus maapinnast."

"3.1.1.(2) Kõigi sõidukikategooriate puhul k väärtusega vahemikus 0,2–0,8:

z ≥ 0,1 + 0,85

k − 0,2

Sõiduki kõigi koormustingimuste juures peab esitelje haardumisvõime kõver paiknema ülalpool tagatelje haardumisvõime kõverat:

- M1- kategooria sõidukite puhul kõigi pidurdusjõu väärtuste vahemikus 0,15–0,8.

Kõnealuse kategooria sõidukite puhul z väärtuste vahemikus 0,3–0,45 on lubatud siiski haardumiskõvera inversioon juhul, kui tagatelje haardumiskõver ei ületa valemiga k = z määratletud sirget rohkem kui 0,05 võrra (ideaalne haardumissirge, vaata joonis 1 A),

- N1- kategooria sõidukite puhul kõigi pidurdusjõu väärtuste vahemikus 0,15–0,5. [3]

See tingimus loetakse täidetuks ka pidurdusjõu väärtustel 0,15–0,30, kui iga telje haardumiskõverad asetsevad ideaalse haardumissirgega paralleelsete, võrrandite k = z + 0,08 ja k = z – 0,08 abil saadud sirgete vahel, nagu on kujutatud joonisel 1C, kusjuures tagatelje haardumiskõver võib lõikuda sirgega k = z – 0,08 ning pidurdusjõu väärtustel 0,3–0,5 vastab suhtele z ≥ k – 0,08, ning väärtustel 0,5–0,61 suhtele z ≥ 0,5 k + 0,21,

- muude kategooriate sõidukite puhul kõigi pidurdusjõu väärtuste vahemikus 0,15–0,30.

See tingimus loetakse täidetuks ka pidurdusjõu väärtustel 0,15–0,30, kui iga telje haardumiskõverad asetsevad ideaalse haardumissirgega paralleelsete, võrrandite k = z + 0,08 ja k = z – 0,08 abil saadud sirgete vahel, nagu on kujutatud joonisel 1B, ning tagatelje haardumiskõver pidurdustel z ≥ 0,3 vastab suhtele

z ≥ 0,3 + 0,74

k − 0,38"

"3.1.2. Kui sõidukit, millega on lubatud vedada suruõhkpiduritega O3- või O4-kategooria haagiseid, katsetatakse väljalülitatud energiaallikaga, blokeeritud toitetorustikuga ning juhtimistorustikuga ühendatud 0,5 liitrise mahutiga ning süsteemi sisse- ja väljalülitusrõhkudega, siis peab sõidupidurisüsteemi kontrollseadise täielikul rakendamisel rõhk toitetorustiku ühenduspeade juures olema vahemikus 6,5–8 baari ja juhtimistorustiku ühenduspeade juures vahemikus 6–7,5 baari ning see ei tohi oleneda sõiduki koormusest."

"3.1.3. Punkti 3.1.1 nõudele vastavuse kontrollimiseks esitab tootja esi- ja tagatelgede haardumiskõverad, mis on välja arvutatud järgmiste valemite abil:

f1 = T1N1 = T1P1 + z hE P; | f2 = T2N2 = T2P2 − z hE P. |

Kõverad joonistatakse mõlema järgmise koormustingimuse kohta:

- tühimassiga, töökorras ja juhiga.

Kabiiniga rungana esitatud sõidukile võib kere massi jäljendamiseks lisada täiendava koormuse, mis ei ole suurem kui tootja IX lisas määratletud tühimass,

- täismassiga.

Kui on ette nähtud mitu massi jagunemise võimalust, siis võetakse arvesse võimalus, mille puhul kõige suurem koormus langeb esiteljele."

"3.1.4.1. TR

PR

TM

PM

ja surve pm lubatud suhe jääma joonisel 2 näidatud piiresse."

"3.1.5.1. Vedukid tühimassiga poolhaagisega.

Tühimassiga liigendautorong on töökorras veduk, kus on juht ning millega on ühendatud tühimassiga poolhaagis. Poolhaagise vedukile ülekantavat dünaamilist koormust esindab käänmikupoldile avaldatav staatiline mass, mis moodustab 15 % seadmele rakenduvast täismassist. Pidurdusjõude reguleeritakse pidevalt poolhaagisega veduki (tühimassiga) ning ainult veduki koormustingimuste vahel; kontrollitakse ainult veduki pidurdusjõude."

"4. NÕUE SEOSES POOLHAAGISTEGA

4.1. Suruõhkpidurisüsteemidega varustatud poolhaagised

TR

PR

ja surve pm lubatud suhe tühimassi ja täismassi puhul jääma joonistest 4 A ja 4B saadud kahte vahemikku. Kõnealune nõue peab olema täidetud poolhaagise telgede kõigi lubatud koormuste puhul.

4.2. Kui punkti 4.1 nõudeid seoses poolhaagistega, mille koefitsient Kc on väiksem kui 0,8, ei ole võimalik täita II lisa punkti 2.2.1.2.1 nõuete tõttu, siis peab poolhaagis vastama II lisa punktis 2.2.1.2.1 kindlaksmääratud minimaalse pidurdustõhususe nõuetele ning olema varustatud mitteblokeeruva pidurisüsteemiga, mis vastab X lisa nõuetele, välja arvatud kõnealuse lisa punktis 1 ettenähtud vastavusnõue."

"5. NÕUDED SEOSES TÄIS- JA KESKTELGHAAGISTEGA

5.1. Suruõhkpidurisüsteemidega varustatud täishaagised

5.1.1. Punktis 3.1 ettenähtud nõuded kehtivad kaheteljeliste haagiste suhtes (välja arvatud juhul, kui teljevahe on alla 2 meetri).

5.1.2. Rohkem kui kahe teljega täishaagiste suhtes kehtivad punktis 3.2 ettenähtud nõuded.

5.2. Suruõhkpidurisüsteemidega varustatud kesktelghaagised:

5.2.1. TR

PR

ja surve pm lubatud suhe tühimassi ja täismassi puhul jääb joonistest 2 saadud kahte vahemikku, kusjuures väärtus vertikaalteljel korrutatakse koefitsiendiga 0,95.

5.2.2. Kui II lisa punkti 2.2.1.2.1 nõudeid ei ole võimalik täita haardumise puudumise tõttu, siis tuleb kesktelghaagisele paigaldada X lisa nõuetele vastav mitteblokeeruv pidurisüsteem."

"8. SURVEKATSEÜHENDUSED

8.1. Punktis 7.2 nimetatud seadmeid sisaldavad pidurisüsteemid varustatakse survekatseühendustega, mis asuvad võimalikult lähedal seadme ees ja taga ning on kergesti ligipääsetavad. Seadme taga asuvat ühendust ei ole tarvis, kui rõhku selles punktis saab mõõta III lisa punktis 4.1 ettenähtud ühenduse juures.

8.2. Survekatseühendused peavad vastama ISO standardi 3583/1982 punktile 3."

"M1-kategooria ning teatavate N1-kategooria sõidukid alates 1. oktoobrist 1990 (vt punkt 3.1.1)."

"Muud kui M1- ja N1- kategooria sõidukid"

"Märkus:

Alumise kõvera piirväärtused ei kehti tagatelje haardumisvõime suhtes."

"JOONIS 1C

N1-kategooria sõidukid (teatavate eranditega alates 1. oktoobrist 1990) (vaata punkt 3.1.1)

+++++ TIFF +++++

Märkus:

Alumise kõvera piirväärtused ei kehti tagatelje haardumisvõime suhtes."

JOONIS 2: Lisatakse uus ülamärkus 2, mis on sama, kui joonise 3 ülamärkus 2, ning olemasolev ülamärkus muudetakse ülamärkuseks 1.

III LISA: SURUÕHKPIDURITEGA VARUSTATUD SÕIDUKITE REAKTSIOONIAJA MÕÕTMISE VIIS

"1.1. Piduriseadme reaktsiooniaeg määratakse seisval sõidukil, kusjuures rõhku mõõdetakse kõige ebasoodsama asendiga pidurisilindri ava juures. Kombineeritud suruõhksüsteemide/hüdropidurisüsteemidega sõidukitel võib rõhku mõõta kõige ebasoodsama pneumosõlme ava juures."

"4.1. Pidurisüsteemi igal eraldi seisval ahelal peab olema survekatse ühendus reaktsiooniaja seisukohast kõige ebasoodsama asendiga pidurisilindrile kõige lähemal, kergesti ligipääsetaval kohal."

"4.2. Survekatseühendused peavad vastama ISO standardi 3583/1982 punktile 3."

IV LISA: ENERGIAMAHUTID JA ENERGIAALLIKAD

"A. SURUÕHKPIDURISÜSTEEMID"

"1.3.2.3. Mahutit ei tohi katse ajal täita."

"2.6. Vedukid

2.6.1. Sõidukid, mille puhul on lubatud kasutada O-kategooria sõiduki haakeseadet, peavad samuti vastama eespool esitatud nõuetele, mis kehtivad kõnealuse loata sõidukite kohta. Sellisel juhul tehakse punktides 2.4.1, 2.4.2 (ja 2.5.1) ettenähtud katsed, kusjuures ei kasutata käesoleva lisa punktis 2.3.3 mainitud mahutit."

"3.1. Survekatseühendus paigaldatakse kõige paremini ligipääsetavale kohale, mis asub võimalikult lähedal käesoleva lisa punkti 2.4 tähenduses kõige ebasoodsama asendiga mahutile."

"3.2. Survekatseühendused peavad vastama ISO standardi 3583/1982 punktile 3."

"B. VAAKUMPIDURDUSSÜSTEEMID

1. MAHUTITE MAHT

1.1. Üldosa

1.1.1. Vaakumiga töötava pidurisüsteemiga sõidukid varustatakse mahutitega, mille maht vastab punktide 1.2 ja 1.3 nõuetele.

1.1.2. Ettenähtud mahuga mahutid ei ole siiski vajalikud sellise pidurisüsteemi puhul, mis võimaldab mis tahes energiavaru puudumise korral saada pidurdustõhususe, mis on võrdne vähemalt rikkepidurisüsteemi puhul ettenähtud pidurdustõhususega.

1.1.3. Punktides 1.2 ja 1.3 ettenähtud nõuetele vastavuse kontrollimisel tuleb pidurid reguleerida võimalikult täpselt.

1.2. Mootorsõidukid

1.2.1. Mootorsõidukite mahutid peavad siiski olema sellised, et oleks võimalik saada rikkepidurisüsteemi puhul ettenähtud pidurdustõhusus:

1.2.1.1. pärast kaheksat täielikku pidurdamist, kusjuures energiaallikaks on vaakumpump; ja

1.2.1.2. pärast nelja täielikku pidurdamist, kusjuures energiaallikaks on mootor.

1.2.2. Katsetamine toimub järgmiste nõuete kohaselt:

1.2.2.1. algne energiatase mahutis (mahutites) peab vastama tootja poolt kindlaksmääratud väärtusele. See peab võimaldama saavutada sõidupiduri ettenähtud tõhususe ning vastama vaakumile, mis ei ole üle 90 % energiaallika toodetavast maksimaalsest vaakumist; [4]

1.2.2.2. mahutit (mahuteid) ei tohi täita. Katsetamise ajaks isoleeritakse lisamahuti(d);

1.2.2.3. haagise vedamiseks ettenähtud mootorsõiduki toitetorustik suletakse ning juhtimistorustikuga ühendatakse 0,5-liitrise mahuga mahuti. Pärast punktis 1.2.1 nimetatud katset ei tohi vaakumi nivoo juhtimistorustikus langeda alla poole esimesel pidurdusel saadud väärtusest.

1.3. Haagised (ainult O1- ja O2-kategooria)

1.3.1. Haagistele paigaldatud mahuti (mahutid) peab (peavad) olema selline (sellised), et pärast katset, mis koosneb haagise neljast täielikust pidurdamisest, ei saa vaakuminivoo kasutuspunktides langeda alla poole esimesel pidurdusel saadud väärtusest.

1.3.2. Katsetamine toimub järgmiste nõuete kohaselt:

1.3.2.1. Algne energiatase mahutis (mahutites) peab vastama tootja poolt kindlaksmääratud väärtusele. See peab võimaldama saavutada sõidupiduri ettenähtud tõhususe. [5]

1.3.2.2. Mahutit (mahuteid) ei tohi täita. Katsetamise ajaks isoleeritakse lisamahuti(d).

2. ENERGIAALLIKATE VÕIMSUS

2.1. Üldosa

2.1.1. Lähtudes ümbritsevast atmosfäärirõhust peab energiaallikas suutma saavutada mahutis (mahutites) punktis 1.2.2.1 kindlaksmääratud algtaseme kolme minuti jooksul. Mootorsõidukite puhul, millega on lubatud ühendada haagis, ei tohi kõnealuse taseme saavutamiseks kuluv aeg punktis 2.2 määratud tingimustel olla pikem kui kuus minutit.

2.2. Mõõtmistingimused

2.2.1. Vaakumiallika kiirus peab võrduma:

2.2.1.1. sõiduki mootori kui vaakumiallika puhul seisval sõidukil saadud mootori pöörete arvuga, kusjuures käik on neutraalasendis ja mootor töötab tühikäigul;

2.2.1.2. pumba kui vaakumiallika puhul töötaval mootoril saadud pöörete arvuga, mis moodustab 65 % maksimaalsele efektiivvõimsusele vastavast pöörete arvust; ja

2.2.1.3. pumba kui vaakumiallika ja pöörlemissageduse regulaatoriga varustatud mootori puhul töötaval mootoril saadud pöörete arvuga, mis moodustab 65 % pöörlemissageduse regulaatori poolt võimaldatavast maksimaalsest pöörete arvust.

2.2.2. Mootorsõiduki puhul, millega kavatsetakse ühendada vaakumil töötava sõidupidurisüsteemiga haagis, esindab haagist energiasalvesti, mille liitrites väljendatud maht määratakse valemi V = 15 R abil, kus R on haagise telgedele lubatud täismass tonnides.

C. TALLETATUD ENERGIAGA HÜDROPIDURISÜSTEEMID

1. ENERGIASALVESTITE VÕIMSUS (ENERGIA AKUMULAATORID)

1.1. Üldosa

1.1.1. Sõidukid, mille piduriseade töötab surve all oleva hüdraulilise vedeliku tekitatud varuenergia abil, varustatakse punkti 1.2 nõuetele vastava võimsusega energiasalvestitega (energia akumulaatoritega).

1.1.2. Energiasalvestid ei pea siiski olema ettenähtud võimsusega sellise pidurisüsteemi puhul, mille sõidupidurisüsteemi kontrollseadisega on mis tahes energiavaru puudumise korral võimalik saada pidurdustõhusus, mis on võrdne vähemalt rikkepidurisüsteemi puhul ettenähtud pidurdustõhususega.

1.1.3. Punktides 1.2.1, 1.2.2 ja 2.1 esitatud nõuetele vastavuse kontrollimisel tuleb pidurid võimalikult täpselt reguleerida ning punkti 1.2.1 nõuete puhul peab täielike pidurdamiste järjestus olema selline, et iga pidurdamise vahele jääks vähemalt ühe minuti pikkune ajavahemik.

1.2. Mootorsõidukid

1.2.1. Salvestatud energiaga hüdropidurisüsteemidega mootorsõidukid peavad vastama järgmistele nõuetele:

1.2.1.1. pärast kaheksat täielikku sõidupiduriga pidurdamist peab üheksandal pidurdamisel olema ikkagi võimalik saavutada rikkepidurisüsteemile ettenähtud tõhusus.

1.2.1.2. Katsetamine toimub järgmiste nõuete kohaselt:

1.2.1.2.1. katsetamist alustatakse rõhul, mis võib vastata tootja poolt kindlaksmääratud rõhule, kuid ei tohi olla kõrgem kui sisselülitamisrõhk;

1.2.1.2.2. akumulaatoril (akumulaatoritel) ei tohi olla toidet; abiseade ning selle akumulaatorid, kui need on olemas, peavad olema eraldatud.

1.2.2. Mootorsõidukid, millel on: salvestatud energiaga hüdropidurisüsteem, mis ei vasta I lisa punkti 2.2.1.5.1 nõuetele, loetakse kõnealusele punktile vastavaks, kui on täidetud järgmised nõuded:

1.2.2.1. Päras iga üksikut jõuülekandega seotud riket peab siiski olema võimalik pärast kaheksat täielikku pidurdamist üheksandal pidurdamisel saavutada vähemalt rikkepidurisüsteemile ettenähtud tõhusus või, kui varutud energia kasutamist vajav rikkepidurdustõhusus saavutatakse eraldi kontrollseadise abil, peab pärast kaheksat täielikku pidurdamist olema üheksandal pidurdamisel siiski võimalik saavutada I lisa punktis 2.2.1.4 ettenähtud jääktõhusus.

1.2.2.2. Katsetamine toimub järgmiste nõuete kohaselt:

1.2.2.2.1. seisva või töötava mootori tühikäigule vastaval kiirusel töötava energiaallika puhul võib tekitada mis tahes jõuülekande rikke. Enne sellise rikke tekitamist peab energiasalvesti (energiasalvestite) rõhk vastama tootja poolt kindlaksmääratud rõhule, kuid ei tohi olla suurem kui sisselülitamisrõhk;

1.2.2.2.2. abiseade ning selle akumulaatorid, kui need on olemas, peavad olema eraldatud.

2. HÜDRAULILISTE ENERGIAALLIKATE VÕIMSUS

2.1. Energiaallikad peavad vastama järgmistes punktides ettenähtud nõuetele:

2.1.1. Mõisted

2.1.1.1. "p1" vastab süsteemi maksimaalsele tootja poolt kindlaksmääratud töötamisrõhule (väljalülitamisrõhk) akumulaatoris (akumulaatorites).

2.1.1.2. "p2" vastab rõhule pärast nelja täielikku pidurdamist, lähtudes rõhust p1, ilma akumulaatori (akumulaatorite) toiteta.

2.1.1.3 "t" on aeg, mis kulub akumulaatori (akumulaatorite) rõhu tõusuks väärtuselt p2 väärtuseni p1 sõidupidurisüsteemi kontrollseadist kasutamata.

2.1.2. Mõõtmistingimused

2.1.2.1. Aja t määramiseks peab energiaallika toitekiirus vastama kiirusele, mis saadakse mootori töötamisel efektiivvõimsusele vastaval pöörete arvul või pöörlemissageduse regulaatori poolt reguleeritaval kiirusel.

2.1.2.2. Aja t määramiseks ei tohi lisaseadme akumulaator (akumulaatorid) olla katse ajal eraldatud muul viisil kui automaatselt.

2.1.3. Tulemuste tõlgendamine

2.1.3.1. Kõigi sõidukite puhul, välja arvatud M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukid, ei tohi aeg t olla pikem kui 20 sekundit.

2.1.3.2. M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukite puhul ei tohi aeg t olla pikem kui 30 sekundit.

3. HÄIRESEADMETE KARAKTERISTIKUD

Seisva mootori ja mootori puhul, mis alustab töötamist rõhuga, mis võib olla tootja poolt kindlaks määratud, kuid ei ületa sisselülitamisrõhku, ei tohi häireseade tööle hakata pärast kahte täielikku pidurdamist."

V LISA: VEDRUAKUD

"1. MÕISTED

1.1. Vedruakud – piduriseadmed, mis saavad pidurdamiseks vajaliku energia akumulaatorina toimiva ühe või mitme vedru abil.

1.2. Vedruakuga pidurikamber – kamber, milles tekitatakse vedru kokkusurumiseks vajalik rõhumuutus.

1.3. Kui vedrud surutakse kokku vaakumseadme abil, siis tähendab "rõhk" kõikjal käesolevas lisas alarõhku."

"2.1. Vedruakut ei kasutata sõidupidurina. Kuid sõidupidurisüsteemi jõuülekandeosa rikke korral võib vedruakut kasutada I lisa punktis 2.2.1.4 ettenähtud jääktõhususe saamiseks, kui juht saab seda toimingut reguleerida. Mootorsõidukite puhul, välja arvatud I lisa punktis 2.2.1.4.3 kindlaksmääratud nõuetele vastavad poolhaagiste vedukid, ei pea vedruaku olema ainus jääktõhususallikas.

Vaakumvedruakusid ei kasutata haagistel."

"2.2. Ükski rõhu piirväärtuse võimalik väike muutus piduri survekambri toiteahelas ei tohi põhjustada pidurdusjõu märgatavat muutumist."

"2.3. Vedruakuga pidurduskambri toiteahelas on kas oma energiavaru või seda toidetakse vähemalt kahest eraldi seisvast energiaallikast. Haagise toitetorustik võib hargneda kõnealusest toitetorust tingimusel, et rõhulangus haagise toitetorustikus ei kutsu esile vedruaku ajamite rakendumist. Abiseade võib võtta energiat vedruakude ajamite toitetorust tingimusel, et selle töötamine ka energiaallika rikke puhul ei saa põhjustada vedruakude ajamite energiavaru langust alla taset, mille puhul on võimalik ühekordne vedruakude ajamite vabanemine.

Käesolev punkt ei kehti haagiste kohta."

"2.5. Mootorsõidukite puhul ei tohi pidurikambris olev rõhk, mille juures vedrud hakkavad tööle rakendama pidureid, kui need on võimalikult täpseks reguleeritud, olla üle 80 % tavapäraselt kasutatava rõhu minimaalsest tasemest. Haagiste puhul ei tohi pidurikambris olev rõhk, mille juures vedrud hakkavad pidureid tööle rakendama, olla suurem rõhust, mis saadakse pärast nelja täielikku pidurdamist IV lisa punkti 1.3 kohaselt. Algrõhk peab olema 6,5 baari."

"2.6. Kui vedruakuga pidurikambrit energiaga toitvas torus, välja arvatud rõhu all olevat vedelikku kasutav lisavabastusseadme torustik, langeb rõhk alla taset, mille juures hakkavad piduriosad liikuma, peab käivituma optiline või helisignaalseadis. Kõnealuse nõude täitmise korral peab hoiatusseadis vastama I lisa punktis 2.2.1.13 nimetatud hoiatusseadisele. See säte ei kehti haagiste suhtes."

"3.1. Vedruakudega pidurisüsteem peab olema projekteeritud nii, et süsteemi rikke korral oleks siiski võimalik pidurid vabastada. See on võimalik lisavabastusseadme abil (pneumaatiline, mehaaniline jne). Lisavabastusseadmed, mis kasutavad vabastamiseks varuenergiat, peavad vajaliku energia saama energiavarust, mis on sõltumatu vedruakudega pidurisüsteemis tavapäraselt kasutatavast energiavarust.

Pneumaatiline või hüdrauliline vedelik sellises lisavabastusseadmes võib toimida samal vedruakuga pidurikambri kolvi pinnal, mida kasutatakse tavapärases vedruakudega pidurisüsteemis, kui lisavabastusseadmes kasutatakse eraldi toru. Kõnealuse toru ja kontrollseadist vedruakudega piduri ajameid ühendava tavapärase toru liitmik peab iga vedruakudega piduri ajami puhul asuma vahetult vedruakuga pidurikambri sisselaskeava ees, kui see ei ole tööseadme korpusesse integreeritud. Liitmikus on seade, mis ei lase torudel üksteist mõjutada. Kõnealuse seadme suhtes kehtivad ka I lisa punkti 2.2.1.6 nõuded."

VII LISA: JUHUD, MIL TÜÜBIKINNITUSEKS ESITATUD SÕIDUK EI VAJA I JA/VÕI II (VÕI II A) TÜÜBI KATSET

"1. Kinnitamiseks esitatud sõiduk ei vaja I ja/või II (või II A) tüübi katset järgmistel juhtudel:"

"1.4. Kõnealune sõiduk on pööraga juhitavate õhkpiduritega [6] haagis, mis vastab käesoleva lisa 1. liite vastavusnõuetele, tuginedes telje etalonkatse aruandele, nagu on esitatud käesoleva lisa 2. liites."

"3.4. Punkti 1.4 kohaldamisel tuleb täita IX lisas esitatud teatise näidise punktis 14.7.4 sisalduv tabel."

Punkti 4 järele lisatakse järgmised uued liited 1 ja 2:"

1. liide

HAAGISTE PIDURITE I JA II TÜÜBI KATSETE ALTERNATIIVNE MENETLUS

1. ÜLDOSA

1.1. Käesoleva lisa punkti 1.4 kohaselt võib sõiduki tüübikinnituse ajal tegemata jätta I ja II tüübi katse pidurdustõhususe vähenemiskatsed juhul, kui pidurisüsteemi osad vastavad käesoleva liite nõuetele ning eeldatava pidurdustõhususe näitajad vastavad kõnealusele sõidukikategooriale käesolevas direktiivis ettenähtud nõuetele.

1.2. Käesolevas lisas üksikasjalikult esitatud viisil tehtud katsed loetakse vastavaks eespool esitatud nõuetele.

2. TÄHISED JA MÄÄRATLUSED (etalonpiduri tähis on liide "e")

P = teekatte põhjustatud normaaljõud staatilistes tingimustes

C = pidurivõllinuki pöördemoment

Cmax = tehniliselt lubatud suurim pidurivõllinuki pöördemoment

Co = vähim pidurivõllinuki pöördemoment, st minimaalne pidurivõllinuki pöördemoment, mis on vajalik piduri mõõdetava pidurdusmomendi tekitamiseks

R = rehvi veereraadius (dünaamiline)

T = rehvi ja teepinna vaheline pidurdusjõud

M = pidurdusmoment = T × R

z pidurdusjõu väärtus

=

MRP

s = kogukäik (töökäik + vabakäik)

SP = töökäik – käigupikkus, mille puhul väljundtelgsurvejõud moodustab 90 % keskmisest telgsurvejõust (ThA)

+++++ TIFF +++++

ThA =

keskmine telgsurvejõud – keskmine telgsurvejõud määratakse kogukäigu (Smax) ühe kolmandiku ja kahe kolmandiku osa väärtuste integreerimise teel.

l = hoova pikkus

r = piduritrumli raadius

p = pidurdusrõhk

3. KATSEMETOODIKA

3.1. Katsesõit

3.1.1. Piduri tõhususkatsed tuleks teha ainult ühele teljele.

3.1.2. Telgede kombinatsiooni katsetamise tulemusi võib kasutada punkti 1.1 kohaselt juhul, kui veo- ja pidurite kuumenemise katses iga telje osa energiatoites on võrdne.

3.1.2.1. See on kindlustatud juhul, kui kõik teljed on identsed järgmise põhjal: piduri tasapinnaline kujutis (joonis 2), hõõrdkatted, rattapaigaldus, rehvid, pidurisilindrite käitamine ja rõhu jaotus.

3.1.2.2. Telgede kombinatsiooni puhul väljendab registreeritud tulemus kõnealuste telgede keskmist väärtust.

3.1.3. Telge (telgi) tuleks eelistatavalt mõjutada maksimaalse staatilise koormusega, kuigi see ei ole oluline juhul, kui katsetamise ajal võetakse asjakohaselt arvesse katsetatava telje (telgede) eri koormusest tulenevat veeretakistusjõu erinevust.

3.1.4. Arvesse peab võtma katses kasutatavast autorongist tulenevat suurenenud veeretakistusjõudu.

3.1.5. Katse algkiirus on kindlaks määratud. Lõppkiirus arvutatakse järgmise valemi põhjal:

v

= v

P

+ P

P

+ P

+ P

2

kus:

v1 = algkiirus (km/h)

v2 = lõppkiirus (km/h)

P0 = veduki mass (kg) katsetingimustes

P1 = pidurduseta teljele (telgedele) mõjuv haagise mass (kg)

P2 = pidurdatud teljele (telgedele) mõjuv haagise mass (kg)

3.2. Inertsdünamomeeterkatsed

3.2.1. Katseseadmel, mis on vajalik pidurite kuumenemise ja jahtumise katsetamiseks ning mida saab punktides 3.5.2 ja 3.5.3 kirjeldatud katsetamisel rakendada püsikiirusel, peab olema pöörlemisinerts, mis simuleerib seda sõidukimassi lineaarinertsi osa, mis mõjub rattale.

3.2.2. Katse tehakse komplektsel rattal, millel on rehv ning mis on monteeritud piduri liikuvale osale nii, nagu sõidukile monteeritakse. Inertne mass võib olla piduritega ühendatud vahetult või rehvide ja rataste kaudu.

3.2.3. Soojendussõitude ajal võib teatava kiiruse ja õhuvoolu suuna juures, mis jäljendavad tegelikke tingimusi, kasutada õhkjahutust, kusjuures õhuvoolu kiirus tohib olla kuni 10 km/h. Jahutusõhu temperatuur peab vastama ümbritseva õhu temperatuurile.

3.2.4. Kui katses ei kompenseerita automaatselt rehvi veeretakistusjõudu, siis korrigeeritakse pidurile rakendatav pöördemoment veeretakistuskoefitsiendile 0,01 vastava pöördemomendi lahutamise teel.

3.3. Teekatsete rullstend

3.3.1. Telge tuleks eelistatavalt mõjutada maksimaalse staatilise koormusega, kuigi see ei ole oluline juhul, kui katsetamise ajal võetakse asjakohaselt arvesse katsetatava telje eri koormusest tulenevat veeretakistusjõu erinevust.

3.3.2. Soojendussõitude ajal võib teatava kiiruse ja õhuvoolu suuna juures, mis jäljendavad tegelikke tingimusi, kasutada õhkjahutust, kusjuures õhuvoolu kiirus tohib olla kuni 10 km/h. Jahutusõhu temperatuur peab vastama ümbritseva õhu temperatuurile.

3.3.3. Pidurdamisaja kestus peab olema 1 sekund pärast kuni 0,6 sekundilist rakendusaega.

3.4. Katsetingimused

3.4.1. Katsetatav(ad) pidur(id) peab (peavad) olema varustatud mõõteriistadega järgmiste mõõtmiste tegemiseks:

3.4.1.1. pidev mõõtmine, mis võimaldab kindlaks määrata pidurdusmomendi või -jõu rehvi välispinnal;

3.4.1.2. õhusurve pidev mõõtmine piduri tööseadmes;

3.4.1.3. kiirus katse ajal;

3.4.1.4. algtemperatuur piduritrumli välispinnal;

3.4.1.5. O tüübi katsetes kasutatud piduri kogukäik ning I ja II tüübi pidurite jääkseisud.

3.5. Katsemenetlused

3.5.1. Täiendav jahtunud pidurite pidurdustõhususkatse

3.5.1.1. Käesolev katse viiakse läbi algkiirusel 40 km/h, et hinnata pidurdustõhususe jääki pärast I ja II tüübi katsete lõppu.

3.5.1.2. Sama rõhu (p) tingimustes pidurdatakse kiirusel 40 km/h, kusjuures trumlite välisküljel mõõdetud pidurite algtemperatuur peab olema umbes sama ning kuni 100 °C. Pidurdatakse pidurdusrõhul, et tekiks vähemalt 0,50 pidurdusjõu väärtusele (z) vastav pidurdusmoment või -jõud. Pidurdusrõhk ei tohi olla üle 6,5 baari ning nukkvõlli pöördmoment (C) ei tohi olla suurem kui tehniliselt lubatud suurim pidurivõllinuki pöördmoment (Cmax). Kolmel pidurdusel saadud keskmine väärtus moodustab jahtunud pidurite pidurdustõhususe.

3.5.2. I tüübi katse

3.5.2.1. Katse tehakse kiirusel 40 km/h, kusjuures piduri algtemperatuur, mõõdetuna piduritrumli välispinnal, on kuni 100 °C.

3.5.2.2. Pidurdusjõu väärtus koos veeretakistusjõuga peab püsima tasemel 0,07 (vt punkt 3.2.4).

3.5.2.3. Katse kestus peab olema kaks minutit ja 33 sekundit või 1,7 km kiirusel 40 km/h. Kui kontrollkiirust ei ole võimalik saavutada, siis lühendatakse katse kestust II lisa punkti 1.3.2.2 kohaselt.

3.5.2.4. Hiljemalt 60 sekundit pärast I tüübi katsetamise pidurdustõhususe vähenemiskatse lõppu tehakse pidurite kuumenemise katse II lisa punkti 1.3.3 kohaselt, algkiirusega 40 km/h. Pidurdusrõhk võrdub pidurite jahtumise katses kasutatava survejõuga.

3.5.3. II tüübi katse

3.5.3.1. Käesolev katse tehakse kiirusel 30 km/h, kusjuures piduri algtemperatuur, mõõdetuna trummelpiduri välispinnal, on kuni 100 °C.

3.5.3.2. Pidurdusjõu väärtus koos veeretakistusjõuga peab püsima tasemel 0,06 (vt punkt 3.2.4).

3.5.3.3. Katse kestus on 12 minutit või 6 km kiirusel 30 km/h.

3.5.3.4. Hiljemalt 60 sekundit pärast II tüübi katsetamise pidurdustõhususe vähenemiskatse lõppu tehakse pidurite kuumenemise katse II lisa punkti 1.4.3 kohaselt, algkiirusega 40 km/h. Pidurdusrõhk võrdub pidurite jahtumise katses kasutatava survejõuga.

3.6. Katseprotokoll

3.6.1. Punkti 3.5 kohaste katsete tulemus kantakse aruandevormi, mille näidis on esitatud käesoleva lisa 2. liites.

3.6.2. Pidur ja telg tuleb märgistada. Teljel peavad olema pidurite ja telje üksikasjalikud andmed, tehniliselt lubatud mass ning vastava katseprotokolli number.

4. KONTROLLIMINE

4.1. Osade kontrollimine

Kinnitatava sõiduki pidurite tehnilist vastavust kontrollitakse järgmiste kriteeriumide kohaselt:

| Nimetus | Kriteeriumid |

4.1.1. | a)Piduritrumli ristlõige | Muudatused ei ole lubatud |

b)Piduritrumli materjal | Muudatused ei ole lubatud |

c)Piduritrumli mass | Võib suureneda kuni 20 % võrreldes trumli etalonmassiga |

4.1.2. | a)Ratta kaugus piduritrumli välispinnast (mõõde E) | Tolerantsid määrab kindlaks tüübikinnituskatseid tegev tehniline teenistus |

b)Piduritrumli osa, mida ratas ei kata (mõõde F) |

4.1.3. | a)Piduri hõõrdkatte materjal | Muudatused ei ole lubatud |

b)Piduri hõõrdkatte laius |

c)Piduri hõõrdkatte paksus |

d)Piduri hõõrdkatte tegelik pindala |

e)Piduri hõõrdkatte kinnitusviis |

4.1.4. | Piduri tasapinnaline kujutis (joonis 2) | Muudatused ei ole lubatud |

4.1.5. | Rehvi veereraadius (R) | Muutumine lubatud käesoleva liite punkti 4.3.5 nõuete kohaselt |

4.1.6. | a)Keskmine telgsurvejõud (ThA) | Muutmine lubatud juhul, kui eeldatav tõhusus vastab käesoleva liite punkti 4.3 nõuetele |

b)Kogukäik (kogukäigud) |

c)Hoova pikkus |

d)Pidurdusrõhk (p) |

4.1.7. | Staatiline mass (P) | P väärtus ei tohi ületada Pe väärtust |

4.2. Kasutatud pidurdusjõudude kontrollimine

4.2.1. Igale kontrollitavale pidurile (juhtimistorustiku sama rõhu pm juures) mõjuv pidurdusjõud (T), mis on vajalik nii I kui II tüübi katsetamisel ettenähtud tõmbejõu tekitamiseks, on ette nähtud punktis 4.2.3 sätestatud metoodikaga.

4.2.2. T väärtus ei tohi ühegi telje puhul ületada X · Pe väärtust.

4.2.3. T

= X · PR

V

V

+ V

+ V

3

kus:

I tüübi katses X = 0,07 ja II tüübi katses X = 0,06,

V = iga konkreetse telje puhul konkreetse juhtimistorustiku rõhu (pm) tingimustes pidurivõllinuki pöördmomenti muutva osa või konkreetse telje puhul pidurdusrõhku (p) muutva osa väärtus, mis ei ole asjaomase juhtimistorustiku rõhu (pm) puhul tavapärane.

Näide:

Kolmeteljeline haagis, mille PRmax on 200000 N ning milles kõik komponendid on samaväärsed, v.a pidurihoobade pikkus, mis on järgmine:

telg 1 = 152, telg 2 | = 127, telg 3 = 127 |

millisel juhul (I tüübi puhul) T1 | = 0,07 · 200000 · 152152 + 127 + 127 = 14000 · 0,374 = 5236 N |

ning T2 ja T3 | = 0,07 · 200000 · 127152 + 127 + 127 = 14000 · 0,313 = 4382 N |

4.3. Pidurite jääktõhususe kontrollimine

4.3.1. Igale kontrollitavale pidurile mõjuv pidurdusjõud (T) kindlaksmääratud rõhu (p) juures tööseadmetes ning juhtimistorustiku rõhu pm juures, mida kasutatakse katsetatava haagise 0 tüübi katsetamisel, määratakse kindlaks punktides 4.3.2–4.3.5 kirjeldatud meetodite abil.

4.3.2. s = l ·

s

l

s ei tohi olla suurem kui töökäik (sp).

4.3.3. Määratakse asjaomase pidurisilindri keskmine telgsurvejõud (ThA) punktis 4.3.1 kindlaksmääratud rõhu juures.

4.3.4. C = Th

· l

C ei tohi olla suurem kui Cmax.

4.3.5. T = T

·

C − C

C

− C

·

R

R ei tohi olla väiksem kui 0,8 Re.

4.3.6. =

4.3.7. Jääktõhusus pärast I ja II tüübi katsetamist tehakse kindlaks vastavalt punktidele 4.3.2, 4.3.3, 4.3.4 ja 4.3.5. Punkti 4.3.6 kohaselt arvutatavad väärtused peavad vastama katsetatava haagise suhtes käesolevas direktiivis ettenähtud nõuetele. Väärtus, mida kasutatakse "0 tüübi katses registreeritud näitajana", nagu on ette nähtud II lisa punktis 1.3.3, peab vastama asjaomase haagise 0 tüübi katses registreeritud väärtusele.

2. liide

VÕRDLUSTELJE KATSEPROTOKOLLI NÄIDIS, MIS ON SÄTESTATUD 1. LIITE PUNKTIS 3.6

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

"

VIII LISA: INERTSPIDURITEGA VARUSTATUD SÕIDUKITE KATSETAMISE TINGIMUSED

"3.3 Pealejooksupidurdusseadmed peavad olema paigaldatud nii, et haakeseadme täispikal liikumisel ei esineks üheski ülekande osas takistusi, püsivat deformeerumist ega rikkeid. Selle kontrollimiseks tuleb jõuülekande esimene element pidurdusseadise hoobadest lahti ühendada."

"3.4. Pealejooksupidurdusseade peab võimaldama vedukiga haagisele tagasikäiku anda, ilma et rakendataks hõõrdejõudu, mis ületab 8 % haagise täismassile vastavast jõust. Selleks kasutatavad seadmed peavad käivituma automaatselt ning automaatselt välja lülituma, kui haagis edasi liigub."

"3.5. Ükski punktis 3.4 nimetatud eesmärgil ühendatud eriseade ei tohi tõusu korral halvendada seisupidurite tõhusust."

"4.4 Maksimaalne amortiseeriv jõud D1 ei tohi olla üle 0,10 G'A üheteljeliste haagiste puhul ning üle 0,067 G'A mitmeteljeliste haagiste puhul."

"6.2. Pidurdusjõud P või rõhk p, mis on vajalik tootja poolt ettenähtud pidurdusmomendi Mmax saamiseks, peab olema vähemalt 1,8 korda suurem pidurdusjõust P või rõhust p, mis on vajalik pidurdusjõu 0,50 GBO saamiseks."

"…

Pidurduspindade pöörlemiskiirus peab vastama sõiduki algkiirusele 60 km/h. Kõnealuste mõõtmiste tulemusena saadud kõvera põhjal tuletatakse:"

"9.3.1. Haagise rataste välisringjoonele rakendatavate pidurdusjõudude summa peab olema vähemalt B* = 0,5 GA, sealhulgas veeretakistusjõud 0,01 GA.

See võrdub pidurdusjõuga B = 0,49 GA.

Sellisel juhul on haakeseadmele lubatud maksimaalne jõud:

D* = 0,067 GA mitmeteljelistel haagistel,

D* = 0,10 GA üheteljelistel haagistel.

Kõnealuste tingimuste täitmist kontrollitakse järgmiste võrratuste abil:"

"9.4.1. Mitmeteljeliste haagiste juhtseadmetel, mille pidurivardasüsteemi töö sõltub veduki asendist, peab juhtseadme käigupikkus s olema suurem juhtseadme tegelikust käigupikkusest s'; pikkusevahe peab olema vähemalt võrdne käigupikkuse so vähenemisega. Käigupikkus so ei tohi ületada 10 % efektiivsest käigupikkusest s'."

2. liide

Punktid 9.8, 9.8.1, 9.8.2 ja 9.9 jäetakse välja.

3. liide

+++++ TIFF +++++

4. liide

+++++ TIFF +++++

Punktid 5.6, 5.6.1, 5.6.1.1 ja 5.6.1.2 jäetakse välja ningpunktid 5.7 ja 5.8 nummerdatakse ümber vastavalt punktideks 5.6 ja 5.7.

IX LISA: TEATIS SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE KOHTA PIDURISEADMETEOSAS

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

Punktid 18–25 nummerdatakse ümber punktideks 20–27. IX lisa järele lisatakse järgmised X, XI ja XII lisa:"

X LISA: MITTEBLOKEERUVATE PIDURISEADMETEGA SÕIDUKITE KATSETAMISNÕUDED

1. ÜLDOSA

1.1. Käesoleva lisa eesmärk on määratleda maanteesõidukitele paigaldatud mitteblokeeruvate piduriseadmetega pidurisüsteemide ettenähtud tõhusus. Käesoleva lisaga ei kohustata sõidukitele mitteblokeeruvaid piduriseadmeid paigaldama, kuid kui sellised seadmed on paigaldatud, peavad need vastama käesoleva lisa nõuetele. Peale selle peavad haagise vedamiseks ettenähtud mootorsõidukid ning suruõhkpidurisüsteemidega varustatud haagised, kui sõidukid on täismassiga, vastama II lisa punkti 1.1.4.2 liites sätestatud vastavusnõuetele.

1.2. Praegu kasutusel olevad seadmed koosnevad andurist või anduritest, kontrollseadisest või kontrollseadistest ning modulaatorist või modulaatoritest. Kõik edaspidi kasutusele võetavad erineva projektilahendusega süsteemid loetakse mitteblokeeruvateks piduriseadmeteks käesoleva lisa ja II lisa liite punkti 1.1.4.2 tähenduses juhul, kui nende talitlus vastab käesolevas liites ettenähtule.

2. MÕISTED

2.1. Mitteblokeeruv piduriseade – sõidupidurisüsteemi osa, millega automaatselt kontrollitakse libisemisastet ratta (rataste) pöörlemissuunas sõiduki ühel või mitmel rattal pidurdamise ajal.

2.2. Sensor – osa, mille abil määratakse kindlaks ja kantakse kontrollseadisele üle andmed ratta (rataste) pöörlemise ning sõiduki dünaamilise seisundi kohta.

2.3. Kontrollseadis – osa, mida kasutatakse sensorilt (sensoritelt) edastatud andmete hindamiseks ning signaali edastamiseks modulaatorisse.

2.4. Modulaator – osa, mille abil muudetakse pidurdusjõudu (pidurdusjõude) vastavalt kontrollseadiselt saadud signaalile.

2.5. Otsereguleeritav ratas – ratas, mille pidurdusjõudu moduleeritakse ratta oma sensorilt saabuvate andmete kohaselt. [1]

2.6. Kaudselt reguleeritav ratas – ratas, mille pidurdusjõudu moduleeritakse muu ratta (muude rataste) sensorilt (sensoritelt) saabuvate andmete kohaselt. [2]

3. MITTEBLOKEERUVATE PIDURISEADMETE TÜÜBID

3.1. Mootorsõiduk loetakse varustatuks mitteblokeeruva piduriseadmega liite punkti II lisa punkti 1.1.4.2 liite punkti 1 tähenduses, kui sõidukile on paigaldatud üks järgmistest süsteemidest:

3.1.1. 1. kategooria mitteblokeeruv piduriseade:

1. kategooria mitteblokeeruva piduriseadmega varustatud sõiduk peab vastama kõigile käesoleva lisa asjakohastele nõuetele.

3.1.2. 2. kategooria mitteblokeeruv piduriseade:

2. kategooria mitteblokeeruva piduriseadmega varustatud sõiduk peab vastama kõigile käesoleva lisa asjakohastele nõuetele, välja arvatud punktis 5.3.5 ettenähtud nõuded.

3.1.3. 3. kategooria mitteblokeeruv piduriseade:

3. kategooria mitteblokeeruva piduriseadmega varustatud sõiduk peab vastama kõigile käesoleva lisa asjakohastele nõuetele, välja arvatud punktides 5.3.4 ja 5.3.5 ettenähtud nõuded. Sellistel sõidukitel ei pea iga üksiktelg (või kandevanker), mille ükski ratas ei ole otse reguleeritav, vastama käesoleva lisa punktis 5.2 ettenähtud haardumisvõime tingimustele, vaid II lisa liite punkti 1.1.4.2 haardumisvõime ja ratta lukustumisjärjestuse nõuetele. Juhul kui suhtelised asendid haardumisvõime kõveratel ei vasta liite punkti 3.1.1 kuni II lisa punkti 1.1.4.2 nõuetele, tuleb siiski teha kontrollimine tagamaks, et vähemalt ühe tagatelje rattad ei lukustu enne esitelje või esitelgede rattaid tingimustel, mis vastavad liite punktides 3.1.1 ja 3.1.4 kuni II lisa punktis 1.1.4.2 ettenähtud pidurdusjõu väärtuse ja koormusega seotud tingimustele. Kõnealustele nõuetele vastavust saab kontrollida maksimaalse või minimaalse haardeteguriga teepindadel (ligikaudu 0,8 ning maksimaalselt 0,3) sõidupidurit reguleeriva jõu muutmise teel.

3.2. Haagis loetakse varustatuks mitteblokeeruva piduriseadmega II lisa punkti 1.1.4.2 liite punkti 1 tähenduses, kui see vastab kõikidele käesoleva lisa asjakohastele nõuetele.

4. ÜLDNÕUDED

4.1. Iga seadme ja/või elektroonilise kontrollseadise juhtmestiku elektrivarustuse katkestusest peab juhile märku andma spetsiaalne märgulamp. See nõue kehtib ka muude kui M- ja N1-kategooria vedukite külge haakimiseks ette nähtud haagiste mitteblokeeruva(te) piduriseadme(te) suhtes. Haagise mitteblokeeruva(te) piduriseadme(te) hoiatusseade ei tohi anda signaali, kui külge on haagitud mitteblokeeruva piduriseadmeta veetav sõiduk või ei ole külge haagitud ühtki veetavat sõidukit. Kõnealune nõue peab olema täidetud automaatselt.

[3]

[4]

[5]

4.4. Mitteblokeeruva piduriseadme rikke puhul vastab pidurduse jääktõhusus kõnealusele sõidukile ettenähtud jääktõhususele sõidupiduri jõuülekande osa rikke korral (vaata I lisa punkt 2.2.1.4). Kõnealust nõuet ei tõlgendata kõrvalekaldumisena sõidupidurdusega seotud nõuetest.

4.5. Magnet- või elektriväljad ei tohi seadme tööd häirida. [6]

5. MOOTORSÕIDUKEID KÄSITLEVAD ERISÄTTED

5.1. Energiakulu

Mitteblokeeruvate piduriseadmetega varustatud pidurisüsteemide tõhusus peab sõidupiduri täielikul rakendamisel säilima pikka aega. Nõuetele vastavust kontrollitakse järgmiste katsetega:

5.1.1. Katse käik

5.1.1.1. Algse energiataseme energiasalvesti(te)s määrab kindlaks tootja. Kõnealune tase peab olema vähemalt selline, mis tagab sõidupidurite ettenähtud tõhususe täismassiga sõidukil. Abiseadme energiasalvesti(d) peab (peavad) paiknema eraldi.

5.1.1.2. Algkiirusel vähemalt 50 km/h ning pinnal, mille haardetegur on 0,3 [7] või sellest väiksem, rakendatakse täismassiga sõiduki pidureid täielikult ajavahemiku t kestel ning kõik otse reguleeritavad rattad jäetakse kogu nimetatud ajaks mitteblokeeruva piduriseadme reguleerida.

5.1.1.3. Seejärel sõiduki mootor seisatakse või ühendus energiasalvesti(te)ga katkestatakse.

5.1.1.4. Seejärel aktiveeritakse sõidupidurdusseadist täielikult neli korda järjest, kusjuures sõiduk seisab.

5.1.1.5. Viiendat korda pidurdades peab saama sõiduki pidurdada vähemalt täismassiga sõiduki sõidupiduritele ettenähtud tõhususega.

5.1.1.6. Suruõhkpidurisüsteemiga varustatud haagise vedamiseks kinnitatud mootorsõiduki toitejuhtmestik lahutatakse katsete ajal ning juhtimistorustikuga ühendatakse 0,5 liitrise mahuga energiasalvesti (IV lisa A jao punkti 1.2.2.3 kohaselt). Pidurite rakendamisel viiendat korda, nagu on ette nähtud punktis 5.1.1.5, ei tohi juhtimistorustikku varustava energia tase olla alla poole tasemest, mis saadi täielikul rakendamisel lähtetaseme juures.

5.1.2. Lisanõuded

5.1.2.1. Teepinna haardetegurit kõnealusel sõidukil mõõdetakse käesoleva lisa 1. liite punktis 1.1 kirjeldatud meetodil.

5.1.2.2. Pidurduskatse tehakse lahutatud mootoriga, vabal pöörlemiskiirusel ning täismassiga sõidukil.

5.1.2.3. t =

V

max7 (kuid mitte vähem kui 15 sekundit), kus t on väljendatud sekundites ja Vmax väljendab sõiduki maksimaalset ettenähtud sõidukiirust (km/h), kusjuures ülempiir on 160 km/h.

5.1.2.4. Kui aeg t ei ole saavutatav ühe pidurdusfaasi jooksul, siis võib kasutada maksimaalselt nelja lisafaasi.

5.1.2.5. Mitmest faasist koosneva katse puhul ei tohi katsefaaside vahel energiat juurde anda.

5.1.2.6. Punktis 5.1.1.5 ettenähtud pidurdustõhusus loetakse nõuetekohaseks juhul, kui neljanda rakenduse lõpus seisval sõidukil on energiatase energiasalvesti(te)s võrdne täismassiga sõiduki sõidupidurite puhul nõutava tasemega või sellest kõrgem.

5.2. Haardumisvõime

5.2.1. Mitteblokeeruv piduriseade võtab haardumise kasutamisel arvesse pidurdusteekonna tegeliku suurenemise üle teoreetilise miinimumi. Mitteblokeeruv piduriseade loetakse rahuldavaks, kui täidetud on tingimus ε ≥ 0,75, kus ε tähistab haardumisvõimet, nagu on määratletud käesoleva lisa 1. liite punktis 1.2. Käesolevat nõuet ei või tõlgendada, nagu nõuaks see paremat pidurdustõhusust kui on kõnealusele sõidukile ette nähtud II lisaga.

5.2.2. Haardumisvõime mõõdetakse teepinnal, mille haardetegur on kõige rohkem 0,3 [8] ning ligikaudu 0,8 (kuiv tee), algkiirusel 50 km/h.

5.2.3. Katsemenetlus haardeteguri (K) määramiseks ning valemid, mille abil arvutatakse haardumisvõime (ε), on esitatud käesoleva lisa 1. liites.

5.2.4. Haardumisvõimet mitteblokeeruvas piduriseadmes kontrollitakse valmissõidukitel, mis on varustatud 1. või 2. kategooria mitteblokeeruvate piduriseadmetega. 3. kategooria mitteblokeeruvate piduriseadmetega varustatud sõidukite puhul peab (peavad) ainult see telg (need teljed), millel on vähemalt üks otse reguleeritav ratas, vastama käesolevale nõudele.

5.2.5. Nõude ε ≥ 0,75 täitmist kontrollitakse täis- ja tühimassiga sõidukil.

5.3. Täiendavad kontrollimised

Täis- ja tühimassiga sõidukiga tuleb läbi viia järgmised täiendavad kontrollimised.

5.3.1. Mitteblokeeruva piduriseadmega otse reguleeritavad rattad ei tohi lukustuda täisjõu [9] äkilisel rakendamisel juhtseadisele käesoleva lisa punktis 5.2.2 kindlaksmääratud teepindadel, kui algkiirus on väike (V = 40 km/h) ja suur (V = 0,8 Vmax ≤ 120 km/h).

5.3.2. Telje liikumisel maksimaalse haardumisega pinnalt (K1) minimaalse haardumisega pinnale (K2), kus K1 ≥ 0,5 ja K1/K2 ≥ 2 [10], ning juhtseadisele rakendatakse täisjõudu, [11] ei tohi otse reguleeritavad rattad blokeeruda. Sõidukiirus ja pidurite rakendamise hetk tuleb välja arvutada nii, et täistsüklis mitteblokeeriva piduriseadmega maksimaalse haardumisega pinnal toimuks üleminek ühelt pinnalt teisele maksimaalsel ja minimaalsel pöörlemiskiirusel punktis 5.3.1 ettenähtud tingimuste kohaselt.

5.3.3. Sõiduki üleminekul minimaalse haarduvusega pinnalt (K2) maksimaalse haarduvusega pinnale (K1), kus K1 ≥ 0,5 ja K1/K2 ≥ 2, ja juhtimisseadisele rakendatakse täisjõudu, [12] peab sõiduki aeglustus kasvama asjaomase maksimaalse väärtuseni mõistliku aja jooksul ning sõiduk ei tohi algsuunast kõrvale kalduda. Sõidukiirus ja pidurite rakendamise hetk tuleb välja arvutada nii, et täistsüklis mitteblokeeruva piduriseadmega minimaalse haardumisega pinnal toimuks üleminek ühelt pinnalt teisele kiirusel ligikaudu 50 km/h.

5.3.4. Käesoleva lõike sätted kehtivad üksnes 1. ja 2. kategooria mitteblokeeruvate piduriseadmetega sõidukite suhtes. Kui sõiduki parem ja vasak ratas paiknevad erineva haarduvuskoefitsendiga pinnal (K1 ja K2), kus K1 ≥ 0,5 ja K1/K2 ≥ 2, ei tohi otse reguleeritavad rattad blokeeruda, kui juhtimisseadisele rakendatakse kiirusel 50 km/h äkitselt täisjõudu. [13]

5.3.5. Peale selle peavad 1. kategooria mitteblokeeruvate piduriseadmetega varustatud täismassiga sõidukid punktis 5.3.4 ettenähtud tingimustel vastama käesoleva lisa 2. liites ettenähtud pidurdusjõu väärtusele.

5.3.6. Punktides 5.3.1, 5.3.2, 5.3.3, 5.3.4 ja 5.3.5 ettenähtud katsetes on siiski lubatud rataste blokeerumine lühikeseks ajaks. Peale selle on rataste blokeerumine lubatud juhul, kui sõiduki kiirus on alla 15 km/h; samuti on kaudselt reguleeritavate rataste blokeerumine lubatud mis tahes kiirusel, kuid sõiduki stabiilsus ja juhitavus ei tohi halveneda.

5.3.7. Punktides 5.3.4 ja 5.3.5 ettenähtud katsete ajal on lubatud korrigeerida rooli, kui roolimehhanismi pöörlemisnurk on esimese kahe sekundi jooksul kuni 120° ning kokku mitte üle 240°. Peale selle peab kõnealuste katsete alguses sõiduki pikisuunaline kesktasand ulatuma üle maksimaalse ja minimaalse haardumisega pindade piirjoone ning kõnealuste katsete ajal ei tohi ükski (välis)rehvide osa ületada kõnealust piirjoont.

6. HAAGISEID KÄSITLEVAD ERISÄTTED

6.1. Energiakulu

Mitteblokeeruvate piduriseadmetega pidurisüsteemid peavad olema projekteeritud nii, et isegi pärast sõidupiduri täielikku rakendamist teatava aja jooksul säiliks sõidukil piisav kogus energiat selle seiskamiseks mõistliku pikkusega teekonnal.

6.1.1. Vastavust eespool nimetatud nõudele kontrollitakse allpool kindlaksmääratud meetodil, tühimassiga sõidukil, sirgel ja tasasel hea haardeteguriga [14] teel ning võimalikult täpselt reguleeritud piduritega ning pidurikoormuse sensoriga (kui see on paigaldatud), mis on asendis "täismass" kogu katse ajal.

6.1.2. Maksimaalse algse energiataseme energiasalvesti(te)s määrab kindlaks tootja; II lisa punkti 1.1.4.2 liite punktis 3.1.2 nimetatud standardse ühenduse korral peab algne energiatase energiasalvesti(te)s võrduma rõhu väärtusega 8 baari haagise toitetorustiku ühenduspea juures.

6.1.3. Pidureid rakendatakse täielikult ajavahemiku t = 15 sek kestel ning kõik otse mitteblokeeruva piduriseadmega varustatud rattad peavad jääma selle poolt juhitavaks. Kõnealuse katse ajal lülitatakse energiasalvesti(te) toide välja.

6.1.4. Kui mitteblokeeruva piduriseadmega varustatud telg või teljed saavad energiat energiasalvestist või -salvestitest, mis on ühised teise telje või teiste telgedega, millel mitteblokeeruvat piduriseadet ei ole, võib ilma nimetatud seadmeta telje või telgede varustamise pidurdamise ajaks katkestada. Arvesse võetakse siiski kõnealuse telje või telgede pidurite esmakordsele rakendamisele vastavat energiatarvet.

6.1.5. Pidurdamise lõpus aktiveeritakse seisva sõiduki sõidupidurit täielikult neli korda. Viiendal aktiveerimisel peab rõhk varustusringis olema piisav, et tagada rataste välisküljel pidurdusjõud, mis ei tohi olla alla 22,5 % seisva sõiduki rattale langevast maksimaalsest massist.

6.2. Haardumisvõime

6.2.1. Mitteblokeeruva piduriseadmega pidurisüsteemid loetakse vastuvõetavaks, kui täidetud on tingimus ε ≥ 0,75, kus ε on haardumisvõime, nagu see on määratletud käesoleva lisa 1. liite punktis 2. Vastavust kõnealusele tingimusele kontrollitakse täismassiga sõidukil, sirgel ja tasasel hea haardeteguriga [15] teel.

6.3. Täiendavad kontrollimised

6.3.1. Kiirusel üle 15 km/h ei tohi mitteblokeeruva piduriseadmega otse reguleeritavad rattad lukustuda, kui veduki kontrollseadisele rakendatakse äkitselt täisjõud. Seda kontrollitakse punktis 6.2 sätestatud tingimustes väikesel algkiirusel (V = 40 km/h) ja suurel algkiirusel (V ≈ 80 km/h).

6.3.2. Lubatud on siiski rataste lühiajaline lukustumine, mis ei tohi halvendada stabiilsust.

1. liide

HAARDUMISVÕIME

1. MOOTORSÕIDUKITE MÕÕTMISMEETOD

1.1. Haardeteguri (K) määramine

1.1.1. Haardetegur (K) määratakse rataste lukustumiseta saadud maksimaalsete pidurdusjõudude ja vastavale pidurdusega teljele langeva dünaamilise koormuse jagatisena.

1.1.2. Pidureid rakendatakse katse ajal ainult sõiduki ühele teljele, algkiirusel 50 km/h. Pidurdusjõud jaotatakse telje rataste vahel võrdselt. Mitteblokeeruv piduriseade lülitatakse välja.

1.1.3. Sõiduki maksimaalse pidurdusjõu väärtuse (zm) kindlakstegemiseks tehakse arvukalt katseid, suurendades astmeliselt torustiku rõhku.

Iga katse ajal säilitatakse püsiv sisendjõud ning pidurdusjõu väärtus määratakse arvesse võttes ajavahemikku (t), mis kulub kiiruse vähendamisele 40 km/h kuni 20 km/h, kasutatades järgmist valemit:

z =

0,56t

zm on z maksimumväärtus; t on väljendatud sekundites.

1.1.4. Pidurdusjõud arvutatakse mõõdetud pidurdusjõu väärtuse ja pidurduseta telje (telgede) veeretakistusjõu põhjal, mis võrdub 0,015 veotelje ja 0,010 vabatelje staatilisest teljekoormusest.

1.1.5. Telje dünaamiline koormus saadakse II lisa punkti 1.1.4.2 liites esitatud suhetest.

1.1.6. K väärtus ümardatakse kahe kümnendkohani.

1.1.7. Näide: kaheteljelise tagaveoga sõiduki puhul, mille esitelge1 pidurdatakse, saadakse haardetegur (K) järgmiselt:

K =

z

· P − 0,015 · P

P

+

· z

· P

Teised sümbolid (P, h, E) on määratletud II lisa punkti 1.1.4.2 liites.

1.2. Haardumisvõime (ε) määramine

1.2.1. Haardumisvõime (ε) määratletakse toimiva mitteblokeeruva piduriseadme juures saadud maksimaalse pidurdusjõu väärtuse (zmax) ja haardeteguri (K) jagatisena, st

ε =

z

maxK

1.2.2. Maksimaalset pidurdusjõudu (zmax) mõõdetakse töötava mitteblokeeruva piduriseadmega ning kolme katse keskmise väärtuse põhjal, võttes aluseks aja, mis kulub aeglustamiseks kiiruselt 40 km/h kiiruseni 20 km/h, nagu punktis 1.1.3.

1.2.3. ε väärtus ümardatakse kahe kümnendkohani.

1.2.4. 1. või 2. kategooria mitteblokeeruva piduriseadmega varustatud sõiduki puhul põhineb väärtus zmax kogu sõidukil, mille mitteblokeeruv piduriseade töötab, ning kasutatud haardumine (ε) saadakse punktis 1.2.1 esitatud valemi abil.

1.2.5. 3. kategooria mitteblokeeruva piduriseadmega varustatud sõiduki puhul mõõdetakse zmax väärtus igal teljel, millel on vähemalt üks otse reguleeritav ratas.

Näide: kaheteljelisel sõidukil, mille mitteblokeeruv piduriseade toimib ainult tagateljel2, saadakse haardumisvõime (ε) järgmise valemi abil:

ε =

z

· P − 0,010 · P

K ·

h

E

· zmax · P

See arvutus tehakse iga telje kohta, millel on vähemalt üks otse reguleeritav ratas.

2. HAAGISTE MÕÕTMISMEETOD

2.1. Kui igal teljel on vähemalt üks otse reguleeritav ratas:

2.1.1. Viiakse katse läbi telgede ühekaupa pidurdamisega; teisi telgi ei pidurdata ja veduki mootor lahutatakse.

2.1.2. Keskmine pidurdusjõu väärtus (z) arvutatakse mittepidurdatavate telgede veeretakistusjõudu arvesse võttes. Katse viiakse läbi kiirusel 50 km/h ja veeretakistusjõuks võetakse 0,01.

2.1.3. Iga telje puhul kontrollitakse järgmist suhet:

ε =

z

z

≥ 0,75

kus:

s = haardumisvõime,

z0 = maksimaalne pidurdusjõu väärtus, mis saadakse ühe telje pidurdamisel, ilma et rattad blokeeruksid, kusjuures mitteblokeeruv piduriseade on välja lülitatud,

z1 = pidurdusjõu väärtus, mis saadakse sama telje pidurdamisel samal teepinnal, kusjuures mitteblokeeruv piduriseade töötab.

z1 ja z0 väärtus on kolme samades katsetingimustes järjestikku mõõdetud väärtuse aritmeetiline keskmine.

2.2. Kui vähemalt üks otse reguleeritav ratas ei ole igal teljel:

2.2.1. Täishaagiste puhul määratakse haardetegur (K) ja haardumisvõime (ε) kindlaks vastavalt käesoleva liite punktide 1.1 ja 1.2 mootorsõidukitega seonduvatele sätetele. Arvesse võetakse veotiisliühendusele rakenduvaid jõude.

2.2.2. Poolhaagiste (ja kesktelghaagiste) puhul kasutatakse järgmist menetlust:

2.2.2.1. Haardumisvõime arvutatakse järgmise valemi abil:

ε =

z

z

kus:

z0 = maksimaalne pidurdusjõu väärtus, mis saadakse ühe telje pidurdamisel, ilma et rattad blokeeruksid, kusjuures mitteblokeeruv piduriseade on välja lülitatud ning teiste telgede rattad eemaldatud,

zmax = pidurdusjõu väärtus, mis saadakse kõikide mitteblokeeruva piduriseadmega reguleeritavate telgede pidurdamisel, kusjuures seade töötab.

2.2.2.2. z0 väärtust võib arvutada käesoleva liite punktis 1.1.3 kirjeldatud viisil, et määrata kindlaks maksimaalne pidurdusjõu väärtus (z*).

z

=

PR

;

,

kus:

TR = pidurdusjõu väärtus = z* (P + PM) – 0,01 W

PRdyn dünaamiline koormus = PR −

TR · h

+ P · z*

E

R

.

ja W on mittepidurdatavate telgede staatiline mass.

Teised sümbolid on määratletud II lisa punkti 1.1.4.2 liites.

2.2.2.3. Zmax väärtuse võib arvutada samal viisil: mõõdetakse z**, pidurdusjõu väärtus töötava mitteblokeeruva piduriseadmega; arvutatakse TR' ja PR'dyn, kasutades punktis 2.2.2.2 esitatud valemeid, ning seejärel

z

=

PR′

dyn

2. liide

PIDURDUSTÕHUSUS ERINEVA HAARDUMISEGA PINDADEL

1. Käesoleva lisa punktis 5.3.5 nimetatud ettenähtud pidurdusjõu väärtuse võib välja arvutada käesolevas katses kasutatud kahe pinna mõõdetud haardeteguri põhjal.

Kõnealused kaks pinda peavad vastama käesoleva lisa punktis 5.3.4 ettenähtud tingimustele.

2. Maksimaalse ja minimaalse haardumisega pindade haardetegurid (K1 ja K2) määratakse käesoleva lisa 1. liite punkti 1.1 sätete kohaselt.

3. Täismassiga sõiduki pidurdusjõu ettenähtud väärtus (z3) on:

z

≥ 0,75 ·

4 K

+ K

ja z

≥ K

2

XI LISA: ELEKTRILISTE PIDURISÜSTEEMIDEGA HAAGISTE KATSETAMISTINGIMUSED

1. ÜLDOSA.

1.1. Järgmistes sätetes on elektrilised pidurid sõidupidurisüsteemid, mis koosnevad juhtseadisest, elektromehaanilisest jõuülekandeseadmest ja hõõrdpiduritest. Haagise elektripinget reguleeriv elektriline juhtseadis peab paiknema haagisel.

1.2. Elektrilise pidurisüsteemi tööks vajaliku elektrienergiaga varustab haagist mootorsõiduk.

1.3. Elektrilise pidurisüsteemi aktiveerib mootorsõiduki sõidupidurisüsteemi käivitamine.

1.4. Nimipinge on 12 V.

1.5. Maksimaalne voolukulu on kuni 15 A.

1.6. Elektrilise pidurisüsteemi ja mootorsõiduki elektriühendus toimib spetsiaalse pistiku ja pistikupesa ühenduse kaudu, mis vastab……. [1], kusjuures pistik ei ühildu sõiduki valgustusseadme pistikupesadega. Pistik ja kaabel asuvad haagisel.

2. HAAGISEGA SEOTUD TINGIMUSED

2.1. Kui haagisel on mootorsõiduki toiteplokist toidetav aku, siis lahutatakse see toitejuhtmestikust haagise sõidupidurduse ajal.

2.2. Haagistel, mille tühimass on alla 75 % nende täismassist, peab pidurdusjõud olema automaatselt reguleeritav sõltuvalt haagise koormusest.

2.3. Elektrilised pidurisüsteemid peavad olema sellised, et isegi juhul, kui pinge ühendustorustikus langeb alla 7 V, säiliks pidurdustõhusus 20 % haagise täismassist.

2.4. Pidurdusjõudu reguleerivad kontrollseadised, mis reageerivad sõidusuuna kaldele (pendel, vedrumass-süsteem, vedelikinertslüliti), kinnitatakse šassiile juhul, kui haagisel on rohkem kui üks telg ning vertikaalselt reguleeritav pukseerimisseadis. Üheteljelistel haagistel ning tandemtelgedega haagistel, mille telgede vahe on alla ühe meetri, peavad kõnealused kontrollseadised olema seadise horisontaalasendit (nt vedeliku taset) näitava mehhanismiga varustatud ning käsitsi reguleeritavad, mis võimaldab seada mehhanismi sõiduki liikumissuunale vastavasse horisontaalasendisse.

2.5. I lisa punkti 2.2.1.20.2 kohaselt peab pidurdusvoolu aktiveeriv relee, mis on ühendatud aktiveerimisjuhtmestikuga, asetsema haagisel.

2.6. Pistikule on ette nähtud pistikupesa hoidik.

2.7. Kontrollseadise juures peab olema märgulamp, mis süttib igal piduri rakendamisel ning näitab haagise elektrilise pidurisüsteemi nõuetekohast töötamist.

3. PIDURI TÕHUSUS

3.1. Elektriline pidurisüsteem peab reageerima vedukist ja haagisest koosneva autorongi aeglustusele kuni 0,4 m/s2.

3.2. Pidurdus peab algama esialgse pidurdusjõuga, mis ei tohi olla suurem kui 10 % täismassile vastavast jõust ega üle 13 % haagise tühimassile vastavast jõust.

3.3. Pidurdusjõudusid tohib samuti suurendada astmeliselt. Suuremate kui punktis 3.2 nimetatud pidurdusjõu väärtuste puhul ei tohi kõnealused astmed moodustada üle 6 % telje suurimale koormusele vastavast jõust ega üle 8 % tühimassiga haagise telje suurimale koormusele vastavast jõust. Üheteljeliste haagiste puhul täismassiga kuni 1,5 tonni ei tohi esimene aste olla siiski üle 7 % haagise telje suurimale koormusele vastavast jõust. Järgmiste astmete puhul on lubatud kõnealust väärtust suurendada 1 % võrra (näide: esimene aste 7 %, teine aste 8 %, kolmas aste 9 % jne; ühelgi järgmisel astmel ei tohi kõnealune väärtus olla üle 10 %). Käesolevates sätetes loetakse lühema kui 1 meetrise teljevahega kaheteljeline haagis üheteljeliseks haagiseks.

3.4. Haagisele ettenähtud pidurdusjõud, mis vastab vähemalt 50 % telje maksimaalsest koormusest, peab – täismassi juures – vedukist ja üheteljelisest haagisest koosneva autorongi keskmise täieliku aeglustuse puhul olema kuni 5,9 m/s2 ning vedukist ja mitmeteljelisest haagisest koosneva autorongi keskmise täieliku aeglustuse puhul kuni 5,6 m/s2. Tandemtelgedega haagised, mille telgede vahe on alla ühe meetri, loetakse käesolevas direktiivis samuti üheteljelisteks haagisteks. Peale selle tuleb kinni pidada käesoleva lisa liites määratletud piirväärtustest. Astmeliselt reguleeritava pidurdusjõu puhul asuvad need käesoleva lisa liites esitatud vahemikus.

3.5. Katse viiakse läbi algkiirusega 60 km/h.

3.6. Automaatpidurdus peab toimuma I lisa punktis 2.2.2.9 ettenähtud tingimustel. Kui automaatpidurdus vajab elektrienergiat, siis peab kõnealuste tingimuste täitmiseks olema vähemalt 15 minutiks kindlustatud haagise pidurdusjõud, mis moodustab vähemalt 25 % täismassist.

Liide

Haagise pidurdusjõu väärtuse ning vedukist ja haagisest koosneva autorongi keskmise täieliku aeglustuse ühilduvus (tühi- ja täismassiga haagis)

+++++ TIFF +++++

Märkused:

1. Joonisel esitatud piirväärtused kehtivad täis- ja tühimassiga haagiste kohta. Kui haagise tühimass ületab 75 % täismassist, kohaldatakse piirväärtusi üksnes täismassi puhul.

2. Joonisel esitatud piirväärtused ei piira käesoleva lisa eeldatavat minimaalset pidurdustõhusust käsitlevate sätete kohaldamist. Kui katse ajal punktis 3.4 nimetatud sätete kohaselt saadud pidurdustõhususe väärtused on eeldatavatest suuremad, ei tohi siiski ületada diagrammil esitatud piirväärtusi.

TR = pidurdusjõudude summa haagise kõigi rataste välispinnal.

PR = teepinna kogu tavaline staatiline reaktsioon haagise ratastele

J = vedukist ja haagisest koosneva autorongi keskmine täisaeglustus.

XII LISA: PIDURI HÕÕRDKATETE INERTSDÜNAMOMEETERKATSE MEETOD

1. ÜLDOSA

1.1. Käesolevas lisas kirjeldatud menetlust võib rakendada sõidukitüübi muutmisel, kui sõidukile paigaldatakse käesoleva direktiivi kohaselt kinnitatud muu sõidukitüübi piduri hõõrdkatted.

1.2. Teist tüüpi piduri hõõrdkatete kontrollimisel võrreldakse nende tõhusust piduri hõõrdkatete tõhususega, mis sõidukil olid kinnitamise ajal, ning kokkusobivust osadega, mis on identifitseeritud teatises, mille näidis on esitatud IX lisas.

1.3. Tüübikinnituskatsetamise eest vastutava tehnilise teenistuse äranägemisel võib nõuda piduri hõõrdkatete tõhususe võrdlemist II lisa asjaomaste sätete kohaselt.

1.4. Võrdlemise teel kinnitamise taotluse peab esitama sõiduki tootja või tootja nõuetekohaselt volitatud esindaja.

1.5. Käesolevas lisas tähistab mõiste sõiduk sõidukitüüpi, mis on kinnitatud käesoleva direktiivi kohaselt ning mille võrdlemise tulemused on nõuetele vastavad.

2. KATSES KASUTATAVAD SEADMED

2.1. Kasutatakse dünamomeetrit, millel on järgmised omadused:

2.1.1. suutlikkus tekitada käesoleva lisa punktis 3.1 nõutavat inertsi ning võimsus täita II lisa punktides 1.3 ja 1.4 ettenähtud nõudeid seoses I ja II tüübi katsetamise pidurdustõhususe vähenemiskatsetega;

2.1.2. katses paigaldatavad pidurid peavad olema identsed asjaomase sõidukitüübi originaalpiduritega;

2.1.3. õhkjahutus, kui see on olemas, peab vastama käesoleva lisa punkti 3.4 nõuetele;

2.1.4. katsetamisel kasutatavate mõõteriistadega peab saama vähemalt järgmised andmed:

2.1.4.1. ketta või trumli pöörlemiskiiruse pidev salvestus;

2.1.4.2. lõpetatud pöörete arv ühe peatumise ajal täpsusega kuni üks kaheksandik pööret;

2.1.4.3. peatumisaeg;

2.1.4.4. temperatuuri pidev salvestus, mõõdetuna hõõrdkatte hõõrdepinna keskel või ketta või trumli või hõõrdkatte keskmisel paksusel;

2.1.4.5. piduri juhtimistorustiku rõhu või jõu pidev salvestus;

2.1.4.6. väljundpöördmomendi pidev salvestus.

3. KATSETAMISTINGIMUSED

3.1. Dünamomeeter tuleb asetada võimalikult täpselt, tolerantsiga ± 5 %, pöörlemisinertsile, mis vastab sõiduki koguinertsi sellele osale, mida pidurdatakse asjaomase (asjaomaste) rattaga (ratastega); kasutatakse järgmist valemit:

I = MR

Kus:

I = pöörlemisinerts (kgm2)

R = rehvi veereraadius (m)

M = sõiduki täismassi asjaomase (asjaomaste) rattaga (ratastega) pidurdatud osa. Ühevõllilise dünamomeetri puhul arvutatakse kõnealune osa mootorsõidukite puhul projekteeritud pidurdusjõu jagunemise põhjal, kui aeglustus vastab II lisa punktis 2.1.1.1.1 esitatud asjakohasele väärtusele, välja arvatud O-kategooria haagiste osas, mille puhul M väärtus võrdub seisva ja täismassiga sõiduki asjaomase ratta massiga maapinnal.

3.2. Inertsdünamomeetri algpöörlemissagedus peab vastama sõiduki lineaarkiirusele, nagu on ette nähtud käesoleva direktiiviga, ning põhinema rehvi veereraadiusel.

3.3. Piduri hõõrdkatted peavad olema vähemalt 80 % ulatuses sisse sõidetud ning need ei tohi ületada temperatuuri 180 °C sissesõitmise ajal; teise võimalusena peavad need olema tootja taotluse korral tootja soovituste kohaselt sisse sõidetud.

3.4. Kasutada võib jahutusõhku, mille voolusuund üle piduri on risti pöörlemisteljega. Üle piduri voolava jahutusõhu kiirus ei tohi olla üle 10 km/h. Jahutusõhu temperatuur peab vastama ümbritseva õhu temperatuurile.

4. KATSEMENETLUS

4.1. Võrdluskatseks võetakse viis piduri hõõrdkatte näidist; neid võrreldakse viie hõõrdkattenäidisega, mis vastavad asjaomase sõidukitüübi esimese tüübikinnitusega seotud teatises identifitseeritud originaalosadele.

4.2. Piduri hõõrdkatte samaväärsus rajaneb nende tulemuste võrdlemisel, mis on saadud käesolevas lisas ettenähtud katsemetoodikat kasutades ning järgmiste nõuete kohaselt:

4.3. O-tüübi jahtunud pidurite pidurdustõhususkatse

4.3.1. Tehakse kolm pidurdamist algtemperatuuril alla 100 °C. Temperatuuri mõõdetakse punkti 2.1.4.4 sätete kohaselt.

4.3.2. M- ja N-kategooria sõidukitel kasutamiseks mõeldud piduri hõõrdkatete katsetamisel tehakse pidurdamised alates II lisa punktis 2.1.1.1.1 antud pöörlemissagedusele vastavast algpöörlemissagedusest ning rakendatakse pidurit keskmise pöördemomendi saamiseks, mis vastab kõnealuses punktis ettenähtud keskmisele täielikule aeglustusele. Peale selle tehakse katsed mitmel pöörlemissagedusel, millest madalaim võrdub 30 % sõiduki suurimast kiirusest ning kõrgeim moodustab 80 % kõnealusest kiirusest.

4.3.3. O-kategooria sõidukitel kasutamiseks mõeldud piduri hõõrdkatete katsetamisel pidurdatakse alates algpöörlemissagedusest, mis vastab kiirusele 60 km/h, ning rakendatakse pidurit nii, et tekiks II lisa punktis 2.2.1 ettenähtud pöördemomendile vastav keskmine pöördemoment. Täiendav jahtunud pidurite pidurdustõhususkatse alates 40 km/h vastavast algpöörlemissagedusest tehakse I tüübi katsete tulemustega võrdlemiseks, nagu on kirjeldatud II lisa punktis 2.2.1.2.1.

4.3.4. Keskmine pidurdusmoment, mis registreeriti võrdlemise eesmärgil katsetatud hõõrdkatete eespool nimetatud jahtunud pidurite pidurdustõhususkatsetes, peab sama sisendväärtuse juures mõõtmisel asuma katse piirväärtuste vahemikus hälbega ± 15 % keskmisest pidurdusmomendist, mis registreeriti asjakohases sõiduki tüübikinnitustaotluses identifitseeritud osale vastavate piduri hõõrdkatete puhul.

4.4. I tüübi katse:

4.4.1. Korduvpidurdus

4.4.1.1. M- ja N-kategooria sõidukite piduri hõõrdkatteid katsetatakse II lisa punktis 1.3.1 ettenähtud meetodil.

4.4.2. Ahelpidurdus

4.4.2.1. O-kategooria haagiste piduri hõõrdkatteid katsetatakse II lisa punkti 1.3.2 kohaselt.

4.4.3. Jääktõhusus

4.4.3.1. Pärast punktides 4.4.1 ja 4.4.2 ettenähtud katsete lõppemist tehakse II lisa punktis 1.3.3 kindlaksmääratud jääktõhususe katse.

4.4.3.2. Keskmine pidurdusmoment, mis registreeriti võrdlemise eesmärgil katsetatud hõõrdkatete eespool nimetatud jääktõhususkatsetes, peab sama sisendväärtuse juures mõõtmisel asuma katse piirväärtuste vahemikus hälbega ± 15 % keskmisest pidurdusmomendist, mis registreeriti asjakohases sõiduki tüübikinnitustaotluses identifitseeritud osale vastavate piduri hõõrdkatete puhul.

4.5. II tüübi katse

4.5.1. Katse on vajalik ainult juhul, kui kõnealusel sõidukil kasutatakse II tüübi katses hõõrdpidureid.

4.5.2. M-kategooria mootorsõidukite piduri hõõrdkatteid (välja arvatud need, mida I lisa punkti 2.2.1.19 kohaselt katsetatakse IIA tüübi katses), N-kategooria mootorsõidukite ja O4-kategooria haagiste pidurite hõõrdkatteid katsetatakse II lisa punktis 1.4.1 ettenähtud meetodil.

4.5.3. Jääktõhusus

4.5.3.1. Pärast punktis 4.5.2 ettenähtud katse lõppemist tehakse II lisa punktis 1.4.3 kindlaksmääratud jääktõhususe katse.

4.5.3.2. Keskmine pidurdusmoment, mis registreeriti võrdlemise eesmärgil katsetatud hõõrdkatete eespool nimetatud jääktõhususe katsetes, peab sama sisendväärtuse juures mõõtmisel asuma katse piirväärtuste vahemikus hälbega ± 15 % keskmisest pidurdusmomendist, mis registreeriti asjakohases sõiduki tüübikinnitustaotluses identifitseeritud osale vastavate piduri hõõrdkatete puhul.

5. PIDURI HÕÕRDKATETE KONTROLLIMINE

5.1. Pärast eespool kirjeldatud katsetamise lõppu kontrollitakse piduri hõõrdkatteid vaatluse teel, et kindlaks teha, kas nende seisund vastab pideva tavapärase kasutamise nõuetele.

"

[1] Kokkuleppeni aeglustite toime arvutamise ühtse menetluse suhtes, mis võib mõjutada II lisa liite punkti 1.1.4.2 tingimusi, ei hõlma käesolev määratlus regeneratiivpidurdussüsteemidega varustatud sõidukeid.

[2] Kokkuleppeni aeglustite toime arvutamise ühtse menetluse suhtes, mis võib mõjutada II lisa liite punkti 1.1.4.2 tingimusi, peavad integreeritud aeglustiga sõidukid olema varustatud ka mitteblokeeruva piduriseadmega, mis toimib vähemalt aeglusti poolt juhitava telje sõidupiduritele ning aeglustile ning vastab X lisaga kindlaksmääratud nõuetele.

[3] N1-kategooria sõidukid, mille koormusega/koormuseta tagatelje koormusaste ei ole üle 1,5 või mille täismass on alla 2 tonni, peavad alates 1. oktoobrist 1990 vastama kõnealuses punktis M1-kategooria sõidukitele ettenähtud nõuetele.

[4] Algne energiatase on esitatud tunnustamisteatises.

[5] Algne energiatase on esitatud tunnustamisteatises.

[6] Samaväärsete andmete esitamisel võin tunnustada ka teisi pidurilahendusi.

[1] Mitteblokeeruvad piduriseadmed koos maksimaalse haardumise valiku seadisega loetakse sisaldavat nii otse kui kaudselt reguleeritavaid rattaid; seadmete puhul, mis on varustatud minimaalse haardumise valiku seadisega, loetakse kõik sensoriga rattad otse reguleeritavateks ratasteks.

[2] Mitteblokeeruvad piduriseadmed koos maksimaalse haardumise valiku seadisega loetakse sisaldavat nii otse kui kaudselt reguleeritavaid rattaid; seadmete puhul, mis on varustatud minimaalse haardumise valiku seadisega, loetakse kõik sensoriga rattad otse reguleeritavateks ratasteks.

[3] 2. haagis on varustatud juhi tagasivaatepeegli vaatealasse jääva optilise seadmega, mis on nähtav ka päevavalges, et hoiatada teda haagise mitteblokeeruva piduriseadme elektrivarustuse ja/või elektroonilise kontrollseadise juhtmestiku katkestusest.

[4] 2. haagis on varustatud juhi tagasivaatepeegli vaatealasse jääva optilise seadmega, mis on nähtav ka päevavalges, et hoiatada teda haagise mitteblokeeruva piduriseadme elektrivarustuse ja/või elektroonilise kontrollseadise juhtmestiku katkestusest.

[5] 2. haagis on varustatud juhi tagasivaatepeegli vaatealasse jääva optilise seadmega, mis on nähtav ka päevavalges, et hoiatada teda haagise mitteblokeeruva piduriseadme elektrivarustuse ja/või elektroonilise kontrollseadise juhtmestiku katkestusest.

[6] Ühtse katsemetoodika kasutamise kokkuleppeni peavad tootjad esitama tehnilisele teenistusele oma katsemetoodika ja tulemused.

[7] Kuni sellised katsepinnad muutuvad üldkättesaadavaks, võivad tehnilised teenistused omal valikul kasutada kulumispiiril olevaid rehve ning kõrgemaid väärtusi (kuni 0,4). Sel juhul registreeritakse saadud tegelik väärtus ning rehvide ja pinna liik.

[8] Vt punkti 5.1.1.2 allmärkust.

[9] Täisjõud tähendab II lisas asjaomase sõidukikategooria jaoks sätestatud maksimaalset jõudu; kasutada võib suuremat jõudu, kui see on vajalik mitteblokeeruva piduriseadme käitamiseks.

[10] K1 on suure haarduvusega teepinna koefitsent.K2 on väikese haarduvusega teepinna koefitsent.K1 ja K2 mõõdetakse vastavalt käesoleva lisa 1. liitele.

[11] Täisjõud tähendab II lisas asjaomase sõidukikategooria jaoks sätestatud maksimaalset jõudu; kasutada võib suuremat jõudu, kui see on vajalik mitteblokeeruva piduriseadme käitamiseks.

[12] Täisjõud tähendab II lisas asjaomase sõidukikategooria jaoks sätestatud maksimaalset jõudu; kasutada võib suuremat jõudu, kui see on vajalik mitteblokeeruva piduriseadme käitamiseks.

[13] Täisjõud tähendab II lisas asjaomase sõidukikategooria jaoks sätestatud maksimaalset jõudu; kasutada võib suuremat jõudu, kui see on vajalik mitteblokeeruva piduriseadme käitamiseks.

[14] Kui katseraja haardetegur on liiga kõrge ning takistab mitteblokeeruva piduriseadme rakendumist, võib katse läbi viia madalama haardeteguriga teepinnal.

[15] Kui katseraja haardetegur on liiga kõrge ning takistab mitteblokeeruva piduriseadme rakendumist, võib katse läbi viia madalama haardeteguriga teepinnal.

[1] Selle üle peetakse nõu. Kõnealuse spetsiaalse ühenduse karakteristikute kindlaksmääramiseni otsustab kasutatava tüübi üle siseriiklik tüübikinnitusasutus.

--------------------------------------------------