KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,

12. juuli 2017,

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 94 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendi ja veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi avaldamist käsitleva viite avaldamise kohta Euroopa Liidu Teatajas [„Skalický rubín“ (KPN)]

(2017/C 224/04)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, (1) eriti selle artikli 97 lõiget 3,

ning arvestades järgmist:

Komisjon vaatas taotluse läbi vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 97 lõikele 2 ja leidis, et kõnealuse määruse artiklites 93–96, artikli 97 lõikes 1 ning artiklites 100, 101 ja 102 sätestatud tingimused on täidetud.

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

Ainus artikkel

Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 94 lõike 1 punktis d osutatud koonddokument ja viide nimetuse „Skalický rubín“ (KPN) tootespetsifikaadi avaldamise kohta on esitatud käesoleva otsuse lisas.

Vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artiklile 98 annab käesoleva otsuse avaldamine õiguse esitada vastuväiteid käesoleva artikli esimeses lõigus täpsustatud nimetuse kaitse suhtes kahekuulise tähtaja jooksul alates käesoleva otsuse avaldamise kuupäevast Euroopa Liidu Teatajas.

(1) ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.

LISA

KOONDDOKUMENT

„SKALICKÝ RUBÍN“

PDO-SK-01899

Esitamise kuupäev: 17.12.2014

1. Nimetus(ed)

„Skalický rubín“

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

„Skalický rubín“

Veini „Skalický rubín“ toodetakse eranditult täieliku või osalise alkoholkääritamise teel üksnes sortide ’Frankovka modrá’, ’Svätovavrinecké’ ja ’Modrý Portugal’ värsketest viinamarjadest. Kõnealune vein peab olema toodetud üksnes Vintoperki mäe täpselt kindlaksmääratud territooriumil kasvanud viinamarjadest; veini iseloomulikud omadused on tingitud mäe alal esineva mulla tunnuslikust koostisest. Veinil on iseloomulik täidlane maitse, suur tanniinisisaldus ja värvus, tänu millele on toode saanud oma ajaloolise nimetuse.

Organoleptilised omadused:

läbipaistvus– vein peab olema veidi pärlendavalt selge, võib sisaldada üksikuid filtrikiude, viinakivi tillukesi kristalle ja pigmendi kerget sadet;

värvus– vein peab olema tugeva sügavpunase värvusega; vanades viinamarjaistandustes toodetud veini värvus võib olla vähem intensiivne ja pruuni varjundiga;

aroom– pidevalt peene nüansiga iseloomulik puuviljane; pudelis laagerdunud vein on ploomi ja ploomimoosi meenutava lõhnaga;

maitse– puhas, täidlane ja tasakaalus.

Üldised analüütilised omadused

Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsent) 15 Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsent) 9,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 meq/l Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 20 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 150

5. Veinivalmistustavad

a. Peamised veinivalmistustavad

„Skalický rubín“

Asjaomase veinivalmistustava üldeeskirjad:

kõnealuse veini tootmiseks kasutatud viinamarjad peavad 100 % olema pärit määratletud geograafilisest piirkonnast, mida on kirjeldatud koonddokumendi 5. jaos. Töötlemine peab toimuma määratletud piirkonnas sel viisil, et oleks tagatud kasutatud toormaterjali ja tehnilise töötlemise jälgimine. Väljaspool määratletud piirkonda võib villida üksnes valmisveini, mida ei ole lubatud töödelda pärast määratletud piirkonnas asuvast töötlemisüksusest väljaviimist.

Veini tootmismeetod:

lubatud viinamarjasortide segust koosneva veini tootmiseks võib kasutada kahte erinevat toomismeetodit.

a) Veini tootmisel segatakse kokku asjaomased lubatud liiki, aga eraldi toodetud veinid. Segatakse pärast konkreetses osakaalus toimunud tehnoloogilist töötlemist.

b) Veini toodetakse alkoholkääritamise teel konkreetsete lubatud sortide värsketest viinamarjadest.

Veinitootmise jaoks peab viinamarjade koristamisaegne suhkrusisaldus olema vähemalt 16 °NM. Vinamarju või viinamarjavirret on lubatud rikastada kuni 24 °NM. Virde rikastamine on lubatud vastavalt erieeskirjadele (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1308/2013).

b. Maksimaalne saagikus

„Skalický rubín“

18 000 kg viinamarju hektari kohta

Traditsioonilise nimetuse Akostné víno (kvaliteetvein) puhul

17 500 kg viinamarju hektari kohta

Traditsioonilise nimetuse Akostné víno prívlastkom (täiendiga kvaliteetvein) puhul

12 000 kg viinamarju hektari kohta

6. Määratletud piirkond

Kaitstud päritolunimetusega veini „Skalický rubín“ tootmispiirkond on piiritletud Skalica linna ning omavalitsusüksuste Mokrý Háj, Popudinské Močidľany, Prietržka, Radošovce ja Vrádište katastripiirkonna piiridega. Määratletud geograafilise piirkonna suurus on ligikaudu 50 km2.

7. Peamised veiniviinamarjasordid

’Svätovavrinecké’

’Frankovka modrá’

’Modrý Portugal’

8. Seos(ed)

„Skalický rubín“

Määratletud piirkond asub Valgete Karpaatide jalamil, kus maakoor on Morava jõe valgala tõttu geoloogiliselt deformeerunud. Pinnas koosneb valdavalt liiva ja savi sisaldavast mustmullast ja niiskust andvast kaljusest aluspinnast. Piirkonnale on iseloomulikud tugevad vihmasajud kevadel, tormid suvekuudel ja sademetevaesed sügised. Viimastel aastatel on keskmine sademete hulk olnud 565 mm aasta kohta. Aastase päikesevalguse hulgaga (1 857 tundi aastas) on tagatud tumedate viinamarjade piisav küpsemine.

Tänu neile tingimustele on piirkonna elanikud saanud viinamarju kasvatada alates 9. sajandist, millest annavad tunnistust viinamarjakasvatusega seotud tarbeesemete arheoloogilised leiud Kopečnicas.

Kuni oktoobri lõpuni viinamarjade hilist koristust võimaldavad pikad, päikselised sügised tagavad tumedate viinamarjade täieliku küpsemise. Viinamarju töödeldakse seejärel viinamarjaistandustes või nende lähedal asuvates veinikeldrites – nii lüheneb marjade koristamise ja töötlemise vaheline aeg ning on võimalik viinamarjade oskuslik töötlemine virdeks. Kääritatakse kestadega viinamarju; keskmine kääritamisaeg sõltub veinikeldris valitsevatest tingimustest või kontrollitud kääritamistehnikatest. Järgneva malolaktilise kääritamisega vähendatakse veini happesisaldust; 12–18 kuud kestva laagerdumise käigus omandab valmis toode peene puuviljase aroomi ja sametise maitse.

Headel aastatel on võimalik koristada suure suhkrusisaldusega viinamarju, millest saab toota hästi ekstraheeritavaid ja küllusliku buketiga veine täiendiga „výber z hrozna“. Veini omadusi ei ole lubatud muuta vaadis laagerdamise või puitlaastude lisamisega, ega toota jääveini (ľadové vino) või õleveini (slamové víno).

Isegi kuival sügisel leidub savise aluspinnaga viinamarjaistandustes piisavalt niiskust, et viinamarjad ei tõmbu kipra. Selle piirkonna väikeste istanduste kõige sobivamates kasvukohtades, mille nõlvad on eri mullaomaduste, kallaku ja suunaga, kasvatatakse viinamarju, mis pärast segamist annavad valmis veinile lõpuks stabiilsuse. Veini säilitatakse algupärastes maa-alustes keldrites, kus on keldrile omased niiskus ja temperatuur ning iseloomulik õhk.

Keldrid on mäekülje sisse ehitatud maa-alused kambrid, kuhu pääseb veinipressimise ruumist. Keldrid on enamasti võlvitud ning asuvad 1,5–5 m sügavusel, olenevalt selle mäenõlva kallakust, millesse need on ehitatud. Sellega on tagatud stabiilne temperatuur (8–15 °C) ning sobiv ja püsiv niiskuse tase. Kogu määratletud geograafilises üksuses on kokku ligikaudu 2 000 sellist keldrit. Mõned neist on üle 300 aasta vanad, kuid enamus on ehitatud 20. sajandil. Keldrite pindala on vahemikus 15 m2 kuni paarsada ruutmeetrit.

Piirkonna geograafiline asukoht ja ääremaa staatus ning viinamarjaistanduste ja venikeldriomanike materiaalne ja sotsiaalne seisund panid 1920ndatel aastatel aluse margiveini (značkové víno) „Skalický rubín“ arengule.

Viinamarjad küpsevad keskmiselt 19 °NM juures, kui nende happesisaldus on üle 6 g/l, mistõttu on võimalik toota kõrge kvaliteediga veine.

Nimetuse traditsioonilisus tuleneb järgmistest asjaoludest:

margivein „Skalický rubín“ võeti kasutusele 1924. aastal, mida tõendab veini reklaam 1965. aasta kogumikus „Slovácko VII“, kus sellele viidatakse Skalica viinamarjakasvatusele pühendatud peatükis.

Nimetus „Skalický rubín“ lisati 22. novembril 1967. aastal Genfis WIPO (Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsioon) päritolunimetuste registrisse; toode on riiklikus leiutiste ametis registreeritud 1974. aastal ning pärast endise Tšehhoslovakkia lagunemist on registreeritud Slovakkia tööstusomandi ameti hallatavas registris.

Nimetus on kaitstud ka vastavalt kahepoolsetele lepingutele: Tšehhoslovakkia Sotsialistliku Vabariigi ja Austria Vabariigi vahel sõlmitud leping põllumajandus- ja tööstustoodete päritolutähiste, päritolunimetuste ning muude päritolule viitavate nimetuste kaitse kohta (1981); Tšehhoslovakkia Sotsialistliku Vabariigi ja Portugali Vabariigi valitsuste vahel sõlmitud päritolutähiste, päritolunimetuste ning muude geograafiliste ja sarnaste nimetuste kaitset käsitlev kokkulepe (1987).

Nimetuse sõnastus on lisatud ka mitmesse kabamärki, mis registreeriti tollal kehtinud riigi õigusaktide alusel.

Nimetuse traditsioonilisust tõendab ka toote ajalooline märgis, mis on pärit 1974. aastast.

Kõik eespool loetletud õigused omandati seoses määratletud geograafilisest piirkonnast pärit veini ja selle tähisega.

Nimetus „Skalický rubín“ on liitnimetus, mis koosneb geograafilisest nimest Skalický ja veini värvusele osutavast lisamõistest rubín (rubiinpunane). Geograafiline nimi on tuletatud Skalica linna nimest ja ka Skalický viinamarjakasvatuse allpiirkonnast (Skalický vinohradnícky rajón), mis hõlmab osa Väike-Karpaatia viinamarjakasvatuspiirkonnast (Malokarpatská vinohradnícká oblast). Viinamarjakasvatuspiirkonnad on ajaloolistel põhjustel jagatud allpiirkondadeks, mis on kirja pandud asjaomastes riiklikes õigusaktides.

Veini tehakse viinamarjadest, mille suhkrusisaldus on vähemalt 16 NM. Suhkrusisaldust võib kohandada vastavalt kehtivatele õigusaktidele. Viinapuude pungi hoitakse tasemel, mille kohaselt ei ole võimalik saada suuremat saaki kui 18 tonni hektari kohta. Enamus veinist – peaaegu 100 % veinitoodangust – on kuiv vein jääksuhkrusisaldusega kuni 2 g/l. Kuna veine on lubatud rikastada suhkruga, võib nende alkoholisisaldus küündida 15 mahuprotsendini.

Liivsavi- ja saviliivmuldade omadustest on tingitud veinide suurem mineraalsus; suhkruta ekstrakti vastav keskmine väärtus on 19,0 g/l.

9. Olulised lisatingimused

„Skalický rubín“

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusnormid.

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted.

Tingimuse kirjeldus:

Viinamarjakasvatuse ja veinivalmistuse seadus nr 313/2009, muudetud.

Käesolevas spetsifikaadis osutatud kaitstud päritolunimetust võib kasutada üksnes kahel järgmisel viisil:

„Skalický rubín“

„SKALICKÝ RUBÍN“

Kasutatava kirja suurus ega liik ei ole spetsifikaadis kindlaks määratud.

Link tootespetsifikaadi juurde

http://www.upv.sk/swift_data/source/pdf/specifikacie_op_oz/Skalicky%20rubin.pdf