Eelnõu: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse määruseid (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014, (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012 (esimene lugemine) – Seadusandliku akti vastuvõtmine

(2018/C 267 I/01)

Ühisavaldus eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse ning ELi lõpliku raamatupidamisaruande vastuvõtmise kuupäeva kohta

Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon lepivad koostöös Euroopa Kontrollikojaga kokku eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse pragmaatilises ajakavas.

Sellega seoses kinnitab komisjon, et püüab eelarveaasta 2017 konsolideeritud raamatupidamisaruande vastu võtta 30. juuniks 2018 eeldusel, et Euroopa Kontrollikoda esitab kõik kõnealuse raamatupidamisaruande usaldusväärsust käsitlevad andmed ja kõik üksuste konsolideeritud raamatupidamisaruanded 15. maiks 2018, ning oma aastaaruande kavandi 15. juuniks 2018.

Samuti kinnitab komisjon, et ta püüab esitada oma vastused Euroopa Kontrollikoja eelarveaasta 2017 aastaaruande kohta 15. augustiks 2018 eeldusel, et Euroopa Kontrollikoda esitab oma esialgsed tähelepanekud komisjonile 1. juuniks 2018.

KOMISJONI AVALDUSED

Avaldus seoses artikliga 38 Vahendite saajaid käsitleva ja muu teabe avaldamine

Komisjon toetab liikmesriike hõlmavate võrgustike kaudu heade tavade vahetamist seoses eelarve jagatud täitmise raames vahendite saajaid käsitleva teabe avaldamisega. Komisjon võtab saadud kogemusi arvesse järgmise mitmeaastase finantsraamistiku ettevalmistamisel.

Komisjoni avaldus mitmeaastase finantsraamistiku kohta (ühtsed eeskirjad)

Komisjon rõhutab, et 2020. aasta järgses mitmeaastases finantsraamistikus on oluline liikuda edasi selles suunas, et kehtestada ühtsed eeskirjad sama liiki tehingute kohta, olenemata sellest, millist eelarve täitmise viisi kasutatakse.

Komisjoni avaldus seoses artikli 234 lõikega 1 temaatiliste usaldusfondide loomise kohta

Hoolimata kitsaskohtadest, millele komisjon on läbirääkimiste käigus tähelepanu juhtinud, nähakse finantsmääruse artikli 234 lõikega 1 ette, et iga otsus, millega asutatakse ELi temaatilised usaldusfondid, tuleb esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule heakskiitmiseks. Komisjon leiab, et selline otsus kuulub ELi toimimise lepingu artikli 317 kohaldamisalasse, sest see käsitleb eelarve täitmist. Määruses (EL) nr 182/2011 (1) ei ole sätestatud kavandatavat Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolset kontrolli komisjoni rakendusvolituste teostamise üle, ning see oleks vastuolus nii ELi toimimise lepingu artikliga 291 kui ka käesoleva määrusega. Seetõttu jääb komisjon oma õiguste juurde.

Komisjoni avaldus artikli 247 kohaste integreeritud finants- ja vastutusaruannete kohta

Komisjon püüab eelarvemenetluse käigus esitada vahendite tulevase sisse- ja väljavoolu pikaajalise prognoosi, mis hõlmab järgnevat viit aastat, koos eelarveprojekti kirjaliku muutmisettepanekuga.

Avaldus seoses artikliga 266 Kinnisvaraprojekte käsitlevad erisätted

Komisjon ja Euroopa välisteenistus teavitavad Euroopa Parlamenti ja nõukogu artiklis 266 osutatud töödokumenti silmas pidades igast hoonete müügist ja soetamisest, sealhulgas nendest, mis jäävad alla kõnealuses artiklis sätestatud künnise.

Komisjoni avaldus finantsmääruse tulevaste muudatuste kohta (mõjuhinnang)

Komisjon rõhutab, et finantsmääruses on sätestatud üldeeskirjad ja vahendid rahastamisprogrammide rakendamiseks. Seega puudub õigusaktide läbivaatamisest tulenev otsene majanduslik, keskkonnaalane või sotsiaalne mõju, mida oleks mõjuhinnangus kasulik analüüsida. Mõjuhinnangute lisaväärtus tekib siis, kui tehakse poliitikavalikuid konkreetsete rahastamisprogrammide puhul, mis peavad olema kooskõlas finantsmääruses sätestatud õigusliku raamistikuga. Komisjon kinnitab, et selliste programmide koostamisel tehakse vajalikud mõjuhinnangud.

Komisjon jätkab ka kõigile sidusrühmadele ja laiemale avalikkusele suunatud sihtotstarbeliste ja avalike konsultatsioonide korraldamist. Lisaks kõnealuste konsultatsioonide tulemustele selgitab komisjon tulevaste läbivaatamiste seletuskirjas ka seda, kuidas on arvesse võetud muudetavas finantsmääruses sätestatud eeskirjade või vahendite asjakohaseid hindamisi.

Euroopa Komisjoni avaldus artikli 272 lõike 8 kohta

Komisjon on seisukohal, et kui kohalik tegevusrühm täidab käesoleva määrusega muudetud määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 34 lõike 3 esimese lõigu punktides a–g sätestatud ülesandeid, ei pea seda kohalikku tegevusrühma vahendusasutuseks määrama. Sellistel juhtudel jääb tehingute toetuskõlblikkuse lõplik kontroll enne nende heakskiitmist siiski korraldusasutuse ülesandeks, välja arvatud juhul, kui see on ametlikult delegeeritud kohalikule tegevusrühmale. Sellisel juhul tuleb vahendusasutuseks määrata kohalik tegevusrühm, kes peab selle ülesande täitma korraldusasutuse vastutusel fondide ja EMKFi puhul vastavalt määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 123 lõikele 6 või EAFRD puhul vastavalt määruse nr 1305/2013 artikli 66 lõikele 2.

Euroopa Komisjoni avaldus artikli 272 lõike 14 punkti a kohta

Komisjon kinnitab, et määruse (EL) nr 1303/2013 40 lõikes 1 ja 2 sätestatud juhtimise ja kontrolli eeskirjad, mis kehtivad rahastamislepingute allkirjastamise ajal, kehtivad ka määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 39 sätestatud rahastamisvahendite puhul, mis loodi enne käesoleva määruse jõustumist allkirjastatud rahastamislepinguga. See erand on õigusraamistikus juba sätestatud määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 40 lõike 2a ja see hõlmab kõnealuste vahendite kogu kasutusiga, sealhulgas algse rahastamislepingu mis tahes muudatusi, mis võivad sisaldada täiendavaid makseid.

Euroopa Komisjoni avaldus artikli 272 lõike 16 punkti a kohta

Komisjon kahetseb, et määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 42 lõiget 3 on muudetud, sest see toob kaasa ELi eelarvest üha suuremate summade paigutamise tinghoiukontodele. Kõik programmitöö perioodil kasutamata ja tinghoiukontole kantud toetuskõlblikud kulud tähendavad märkimisväärset erandit ühtekuuluvuspoliitika eeskirjadest, kuna see on vastuolus aluspõhimõttega, mille kohaselt peaks ühtekuuluvusfondist antavat toetust rakendama ja arvesse võtma programmide sulgemise hetkel. Lisaks tekitab see praktilise rakendamisega seotud küsimusi, mis hõlmavad eelkõige aruandlust tinghoiukontodele makstud summade kohta ja auditeid.

Euroopa Komisjoni avaldus artikli 272 lõike 26 punktide a ja e kohta

Komisjon tuletab meelde, et olenemata muudatustest sätetes, mida kohaldatakse tehingute suhtes, mis tekitavad puhastulu pärast nende lõpuleviimist, nõuab käesoleva määruse artiklis 33 sätestatud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõte, et korraldusasutused võtavad asjakohaseid meetmeid, et vältida selliste tehingute ülerahastamist, sealhulgas juhul, kui selliste tehingute suhtes kohaldatakse riigiabieeskirju või kui nad tagavad tegevuskulude vähenemise. Eelkõige peaks see olema nii tehingute puhul, mille puhul toetuskõlblikud kulud ületavad 1 000 000 eurot, kui toetusesaaja ei ole VKE.

Euroopa Komisjoni avaldus artikli 273 kohta

Riigiabi „vähese tähtsusega abi“ eeskirjad on sätestatud määrustes, mille komisjon on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 4 alusel vastu võtnud vastavalt volitustele, mille nõukogu on talle andnud ELi toimimise lepingu artikli 109 alusel (nõukogu määrusega (EL) 2015/1588).

Meetmed, mis ei ületa vähese tähtsusega abi määrustes sätestatud ülemmäära (enamikul juhtudel 200 000 eurot ettevõtja kohta kolme aasta jooksul), ei mõjuta liikmesriikidevahelist kaubandust. Seega võib neid rakendada ilma et nende suhtes kohalduks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud riigiabi keeld.

Vähese tähtsuse riigiabi eeskirja eesmärk on leida õige tasakaal lihtsustamise ja konkurentsimoonutuste vältimise vahel siseturul, kus liikmesriikidel on oma majanduse toetamiseks erinev finantssuutlikkus. Vähese tähtsusega abi summa on kindlaks määratud tasemel, millest väiksema abi puhul võib kindlalt eeldada, et abi ei mõjuta liikmesriikidevahelist kaubandust.

Komisjon ei ole praegu kaalunud vähese tähtsusega abi eeskirjade muutmist, et võtta arvesse erakordselt tõsiseid majandusolusid. Komisjon tuletab siiski meelde, et ta on varem kehtestanud erandlikke meetmeid, mis võimaldavad anda riigiabi tõsiste häirete kõrvaldamiseks liikmesriikide majanduses. Näiteks võttis komisjon finantskriisi poolt reaalmajandusele avaldatud mõju leevendamiseks vastu nn ajutise raamistiku, mida kohaldati detsembrist 2009 detsembrini 2011 ja mis võimaldas muu hulgas anda abi kuni 500 000 eurot ettevõtja kohta. Komisjon säilitab võimaluse võtta vajadusel selliseid meetmeid vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile b.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).