Nõukogu otsus,

29. juuni 1998,

riikide ametiasutuste konsulteerimise kohta Euroopa Keskpangaga seoses õigusaktide eelnõudega

(98/415/EÜ)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 105 lõiget 4, ning sellele lisatud Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja käsitleva protokolli artiklit 4,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [2]

võttes arvesse Euroopa majandus- ja rahaliidu arvamust, [3]

toimides kooskõlas asutamislepingu artikli 106 lõikes 6 ning eespool nimetatud protokolli artiklis 42 sätestatud menetlusega

ning arvestades, et:

(1) Euroopa Keskpank (EKP) moodustatakse võimalikult kiiresti pärast seda, kui on määratud tema juhatus;

(2) asutamislepingus on sätestatud, et riikide ametiasutused konsulteerivad EKPga iga selle pädevusse kuuluva õigusakti eelnõu puhul; nõukogu sätestab sellise konsulteerimise piirid ja tingimused;

(3) liikmesriikide ametiasutuste kohustus konsulteerida EKPga ei tohi piirata nende asutuste vastutust sellise sätte sisu küsimustes; kooskõlas asutamislepingu artikli 105 lõikega 4 peavad liikmesriigid konsulteerima EKPga iga selle pädevusse kuuluva õigusakti eelnõu puhul; käesoleva otsuse artiklis 2 toodud konkreetsete valdkondade loetelu on ei ole täielik; käesoleva otsuse artikli 2 kuues taane ei piira praegust pädevusjaotust krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve ning rahandussüsteemi stabiilsusega seotud poliitika osas;

(4) Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) rahandusülesanded ja operatsioonid on määratletud EKPS ja EKP põhikirjas; osalevate liikmesriikide keskpangad on EKPS lahutamatu osa ja peavad toimima kooskõlas EKP suunistega; majandus- ja rahaliidu (EMU) kolmandas etapis peavad mitteosalevate liikmesriikide ametiasutused konsulteerima EKPga rahapoliitika instrumente käsitlevate õigusaktide eelnõude puhul;

(5) kuni liikmesriigid ei osale EKPS rahapoliitikas, ei käsitle käesolev otsus nende liikmesriikide ametiasutuste otsuseid nende rahapoliitika rakendamise kontekstis;

(6) EKPga konsulteerimine ei tohi asjatult pidurdada õigusaktide vastuvõtmise menetlusi liikmesriikides; tähtajad, mille jooksul EKP on kohustatud arvamuse esitama, peavad sellest olenemata jätma EKP-le võimaluse talle esitatud tekstidega nõutava hoolikusega tutvuda; äärmise kiireloomulisusega õigustatud juhtumitel, mille põhjused tuleb esitada, näiteks turu tundlikkus, võivad liikmesriigid seada ajalise piirangu, mis on vähem kui üks kuu ja mis peegeldab olukorra kiireloomulisust; eelkõige nende juhtumite korral peaks riikide ametiasutuste ja EKP vaheline dialoog jätma võimaluse arvestada kummagi poole huve;

(7) kooskõlas asutamislepingule lisatud protokolli nr 11 lõigetega 5 ja 8 ei kohaldata käesolevat otsust Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi suhtes, kui ja kuni see liikmesriik ei siirdu EMU kolmandasse etappi;

(8) EKP asutamiskuupäevast kuni EMU kolmanda etapi alguseni tuleb riikide ametiasutustel vastavalt otsusele nr 93/717/EÜ [4] ja asutamislepingu artiklile 1091(2) konsulteerida EKPga,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

1. Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:

osalev liikmesriik – liikmesriik, kes on võtnud ühisraha kasutusele kooskõlas asutamislepinguga;

õigusakti eelnõu – sätted, mis niipea kui nad on muutunud õiguslikult siduvaks ja liikmesriigi territooriumil üldrakendatavaks, sätestavad reegleid piiramatuks arvuks juhtumiteks ning on adresseeritud piiramatule arvule füüsilistele või juriidilistele isikutele.

2. Õigusakti eelnõuks ei loeta eelnõu, mille ainsaks eesmärgiks on ühenduse direktiivide ülevõtmine liikmesriikide õigusesse.

Artikkel 2

1. Vastavalt asutamislepingule konsulteerivad riikide ametiasutused EKPga iga selle pädevusse kuuluva õigusakti eelnõude puhul, sealhulgas eriti:

- valuutaküsimused,

- maksevahendid,

- riikide keskpangad,

- raha-, finants-, pangandus-, maksesüsteemide ja maksebilansi statistika kogumine, koostamine ja levitamine,

- makse- ja arveldussüsteemid,

- finantsinstitutsioonidele kohaldatavad reeglid, kuivõrd need mõjutavad oluliselt finantsinstitutsioonide ja turgude stabiilsust.

2. Lisaks konsulteerivad mitteosalevate liikmesriikide ametiasutused EKPga rahapoliitika instrumente käsitlevate õigusaktide eelnõude puhul.

3. Kohe pärast õigusakti eelnõu saamist teatab EKP konsulteerivale asutusele, kas selline säte EKP arvates kuulub EKP pädevusse.

Artikkel 3

1. Õigusakte ettevalmistavad liikmesriikide ametiasutused võivad, kui nad peavad seda vajalikuks, kehtestada EKP-le tähtaja arvamuse esitamiseks, mis ei tohi olla lühem kui üks kuu alates kuupäevast, mil EKP president sellise teate saab.

2. Äärmise kiireloomulisuse korral võib seda tähtaega lühendada. Sellisel juhul teatab konsulteeriv asutus kiireloomulisuse põhjused.

3. EKP võib piisava ajavaruga nõuda selle tähtaja pikendamist täiendavalt kuni nelja nädala võrra. Seda nõudmist ei tohi konsulteeriv asutus põhjendamatult tagasi lükata.

4. Tähtaja möödumisel ei takista arvamuse puudumine konsulteeriva riikliku ametiasutuse edasist tegutsemist. Kui EKP arvamus saadakse pärast tähtaja möödumist, tuleb liikmesriikidel sellest olenemata tagada, et sellest teavitatakse artiklis 4 osutatud asutusi.

Artikkel 4

Liikmesriigid võtavad käesoleva otsuse tõhusa järgimise tagamiseks vajalikud meetmed. Sel eesmärgil tagab iga liikmesriik EKPga konsulteerimise vajalikul etapil, mis võimaldab õigusakti eelnõu algatanud asutusel enne sisuliste otsuste langetamist arvesse võtta EKP arvamust, ning et EKP arvamusest teavitatakse õigusakti vastuvõtvat asutust, kui tegemist pole asjaomased õigusakte ette valmistanud asutusega.

Artikkel 5

1. Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 1999.

2. Otsus 93/717/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 1999.

Artikkel 6

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Luxembourg, 29. juuni 1998

Nõukogu nimel

eesistuja

R. Cook

[1] EÜT C 118, 17.4.1998, lk 11.

[2] EÜT C 195, 22.6.1998.

[3] Arvamus on esitatud 6. aprillil 1998 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).

[4] EÜT L 332, 31.12.1993, lk 14.

--------------------------------------------------