ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(5)

21. juunil 2013 jõudis nõukogu järeldusele, et Poola on võtnud tõhusaid meetmeid, kuid on toimunud tõsiseid majandussündmusi, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, ning esitas läbivaadatud soovitused (2). Seega vastas Poola määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 sätestatud tingimustele, mis võimaldavad pikendada valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaega. Nõukogu soovitas Poolal korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2014. aastaks. Nõukogu soovitas veel, et Poolal tuleks täita valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärgid – 2013. aastal 3,6 % SKPst ja 2014. aastal 3,0 % SKPst –, mis on kooskõlas komisjoni 2013. aasta ajakohastatud kevadprognoosi kohase aastase struktuurse eelarvepositsiooni paranemisega 2013. aastal vähemalt 0,8 % SKPst ja 2014. aastal vähemalt 1,3 % SKPst. Nõukogu soovitas, et Poola peaks kõrvalekaldumatult rakendama juba vastuvõetud meetmed ning täiendama neid uute meetmetega, mis on piisavad, et korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2014. aastaks. Nõukogu soovitas samuti, et Poola peaks kasutama kõiki ettenägematuid tulusid puudujäägi vähendamiseks. Nõukogu kehtestas tähtajaks, milleks Poolal tuli võtta tõhusad meetmed ja esitada vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikele 4a üksikasjalik eesmärkide saavutamiseks kavandatud konsolideerimisstrateegia, 1. oktoobri 2013.
(3)

Euroala RKPd, välja arvatud Latvijas Banka, on oma osa 21. juuni 2013. aasta otsuse EKP/2013/19 (Euroopa Keskpanga kapitali sissemaksmise kohta eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide keskpankade poolt) (5) kohaselt juba sisse maksnud. Seetõttu sätestatakse otsuse EKP/2013/30 artikli 2 lõikes 1, et euroala RKP peab EKP-le üle kandma täiendava summa või asjakohastel juhtudel peab ta saama summa EKP-lt tagasi, et jõuda summadeni, mis on osutatud otsuse EKP/2013/30 artikli 1 tabelis.
ET Euroopa Liidu Teataja L 355/91

NÕUKOGU OTSUS,

17. detsember 2013,

millega määratakse kindlaks nõukogu peasekretariaadi ametisse nimetav asutus ja teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutus, ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2011/444/EL

(2013/811/EL)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi, mis on sätestatud nõukogu määruses (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68, (1) eriti nimetatud personalieeskirjade artiklit 2 ning nimetatud teenistustingimuste artiklit 6,

ning arvestades järgmist:

(1) Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 240 lõike 2 esimesele lõigule juhatab nõukogu peasekretariaati peasekretär.

(2) Arvestades Euroopa parlamendi ja nõukogu määrust (EL, Euratom) nr 1023/2013 (2) tuleks vastu võtta uus otsus, millega määratakse kindlaks nõukogu peasekretariaadi ametisse nimetav asutus ja teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutus, ning tunnistada kehtetuks nõukogu otsus 2011/444/EL (3),

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Volitused, mis on antud ametisse nimetavale asutusele Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjadega („personalieeskirjad”) ning teenistuslepingute sõlmimise pädevust omavale asutusele Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimustega („teenistustingimused”), kuuluvad nõukogu peasekretariaadi puhul:

a) nõukogule seoses peasekretäriga;

b) nõukogule peasekretäri ettepanekul seoses personalieeskirjade artiklite 1a, 30, 34, 41, 49, 50 ja 51 kohaldamisega peadirektorite suhtes;

c) peasekretärile muudel juhtudel.

Peasekretäril on õigus delegeerida volitused täielikult või osaliselt haldusküsimuste eest vastutavale peadirektorile, kui need on seotud teenistustingimuste kohaldamisega ja personalieeskirjade kohaldamisega AST-tegevusüksuse ametnike suhtes, välja arvatud volitused ametnike ametisse nimetamiseks ja nende teenistuse lõpetamiseks ja muude teenistujate töölevõtmiseks.

Artikkel 2

Nõukogu otsus 2011/444/EL tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub 1. jaanuaril 2014.

Brüssel, 17. detsember 2013 Nõukogu nimel eesistuja L. LINKEVIČIUS

(1) Nõukogu 29. veebruari 1968. aasta määrus (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68 (millega kehtestatakse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjad ja muude teenistujate teenistustingimused ning komisjoni ametnike suhtes ajutiselt kohaldatavad erimeetmed (EÜT L 56, 4.3.1968, lk 1).

(2) Euroopa parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1023/2013, millega muudetakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi (ELT L 287, 29.10.2013, lk 15).

(3) Nõukogu 12. juuli 2011. aasta otsus 2011/444/EL, millega määratakse kindlaks nõukogu peasekretariaadi ametisse nimetav asutus ja teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutus, ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2006/491/EÜ, Euratom (ELT L 191, 22.7.2011, lk 21).
(5)

28. juunil 2013 võttis komisjon vastu regionaalabi suunised aastateks 2014–2020, kus nähti ette, kuidas liikmesriigid võivad anda abi äriühingutele, et aidata kaasa liidu ebasoodsas olukorras olevate piirkondade arengule aastatel 2014–2020. Need suunised, mis jõustuvad 1. juulil 2014, moodustavad osa riigiabi kontrolli kaasajastamise laiemast strateegiast, mille eesmärk on edendada ühtse turu majanduskasvu, innustades kasutama tõhusamaid abimeetmeid ja keskendades komisjoni täitetegevuse juhtumitele, millel on suurim mõju konkurentsile.
c)

selliste väikerelvade ja nendega seotud materjali müümise, tarnimise, üleandmise või ekspordi suhtes, mis on mõeldud kasutamiseks üksnes rahvusvahelistele patrullidele, kes tagavad julgeolekut Sangha jõe kolme riiki hõlmaval kaitsealal, et pakkuda kaitset salaküttimise, elevandiluu ja relvade salakaubaveo ning muude tegevuste eest, mis on vastuolus Kesk-Aafrika Vabariigi õigusnormide või Kesk-Aafrika Vabariigi rahvusvaheliste juriidiliste kohustustega.
(6)

Üleeuroopalise Transpordivõrgu Rakendusamet on hästi korraldatud amet, mis täidab oma ülesandeid tõhusalt ja tulemuslikult kooskõlas selle tegevust reguleeriva õigusraamistikuga. Ameti tegevuse vahehindamine on näidanud, et ameti tulemusnäitajad on usaldusväärsed ning et sidusrühmad on rahul selle tehnilise ja finantsjuhtimisega. Amet on edukalt aidanud rakendada üleeuroopalise transpordivõrgu programmi ning on võimaldanud komisjonil keskenduda oma poliitilistele ja institutsioonilistele ülesannetele ja parandada nende täitmist. Vahehindamine on näidanud ka seda, et amet haldab üleeuroopalise transpordivõrgu programmi majanduslikult tõhusamalt kui komisjon. Kokkuhoid, mis tuleneb ülesannete delegeerimisest ametile, on hinnanguliselt umbes 8,66 miljonit eurot aastatel 2008–2015.
(12)

Teatavad liikmesriigid ei ole aga teatavate elupaigatüüpide ja liikide osas esitanud piisavalt alasid, mis vastaksid direktiivi 92/43/EMÜ nõuetele. Seepärast ei saa järeldada, et Natura 2000 võrgustik on nende elupaigatüüpide ja liikide suhtes lõplik. Arvestades, et teabe laekumisel ning liikmesriikidega kokkuleppele jõudmisel on tekkinud viivitus, tuleb vastu võtta alade ajakohastatud loetelu, mis on vaja läbi vaadata vastavalt direktiivi 92/43/EMÜ artiklile 4.
(12)

Teatavad asjaomased liikmesriigid ei ole aga teatavate elupaigatüüpide ja liikide osas esitanud piisavalt alasid, mis vastaksid direktiivi 92/43/EMÜ nõuetele. Seepärast ei saa järeldada, et Natura 2000 võrgustik on nende elupaigatüüpide ja liikide suhtes lõplik. Arvestades, et teabe laekumisel ning liikmesriikidega kokkuleppele jõudmisel on tekkinud viivitus, tuleb vastu võtta alade ajakohastatud loetelu, mis on vaja läbi vaadata vastavalt direktiivi 92/43/EMÜ artiklile 4.
(12)

Asjaomane liikmesriik ei ole aga teatavate elupaigatüüpide ja liikide osas esitanud piisavalt alasid, mis vastaksid direktiivi 92/43/EMÜ nõuetele. Seepärast ei saa järeldada, et Natura 2000 võrgustik on nende elupaigatüüpide ja liikide suhtes lõplik. Arvestades, et teabe laekumisel ning liikmesriigiga kokkuleppele jõudmisel on tekkinud viivitus, tuleb vastu võtta alade ajakohastatud loetelu, mis on vaja läbi vaadata vastavalt direktiivi 92/43/EMÜ artiklile 4.
(12)

Teatavad liikmesriigid ei ole aga esitanud piisavalt teatavate elupaigatüüpide ja liikide alasid, mis vastaksid direktiivi 92/43/EMÜ nõuetele. Seepärast ei saa järeldada, et Natura 2000 nende elupaigatüüpide ja liikide võrgustik on lõplik. Arvestades, et teabe laekumisel ning liikmesriikidega kokkuleppele jõudmisel on tekkinud viivitus, tuleb vastu võtta alade ajakohastatud loetelu, mis on vaja läbi vaadata vastavalt direktiivi 92/43/EMÜ artiklile 4.
1.

Tabelis pealkirjaga „Kohustused” bilansikirje 14 „Ümberhindluskontod” all asendatakse bilansikirjete sisu liigituse lahter järgmisega: „a) Kulla, eurodes vääringustatud igat liiki väärtpaberite, välisvaluutas vääringustatud igat liiki väärtpaberite ja optsioonide hinnakõikumistega seotud ümberhindluskontod, intressiriski tuletisinstrumentidega seotud turu väärtuse hindamisest tulenevad erinevused; valuutakursi kõikumisega seotud ümberhindluskontod iga valuuta netopositsiooni osas, sealhulgas valuuta vahetus-/tähtpäevatehingud ja SDRid Ümberhindluse erikontod, mis tulenevad sissemaksetest vastavalt EKPSi põhikirja artiklile 48.2 seoses nende liikmesriikide keskpankadega, kelle suhtes kehtestatud erandid on tühistatud. Vt artikli 13 lõige 2 b) Kindlaksmääratud hüvitiste netokohustise (netovara) ümberhindamised seoses töösuhte lõpetamise hüvitistega, mis on järgmiste allkirjete netopositsioon: i) kindlaksmääratud hüvitiste kohustuse nüüdisväärtuse aktuaarsed kasumid ja kahjumid ii) tulu plaani varadest, välja arvatud kindlaksmääratud hüvitiste netokohustise (netovara) netointressis sisalduvad summad iii) vara ülemmäära mõju muutus, välja arvatud kindlaksmääratud hüvitiste netokohustise (netovara) netointressis sisalduvad summad”.
XII liide

PÄRITOLUKINNITUS

Koostatakse mis tahes äridokumendil, millel on näidatud eksportija ja kaubasaadetise vastuvõtja nimi ja täielik aadress ning kaupade kirjeldus ja väljastamiskuupäev (1).

Prantsuskeelne tekst

L’exportateur (Numéro d’exportateur enregistré – excepté lorsque la valeur des produits originaires contenus dans l’envoi est inférieure à eurot 10 000 (2)) des produits couverts par le présent document déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l’origine préférentielle … (3) au sens des règles d’origine de la Décision d’association des pays et territoires d’outre-mer et que le critère d’origine satisfait est … (4)

Ingliskeelne tekst

The exporter (Number of Registered Exporter – unless the value of the consigned originating products does not exceed eurot 10 000 (2)) of the products covered by this document declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of … preferential origin (3) according to rules of origin of the Decision on the association of the overseas countries and territories and that the origin criterion met is … (4)

(1) Kui päritolukinnitus asendab käesoleva lisa artikli 48 kohaselt mõnda teist päritolukinnitust, märgitakse see ära alati koos originaalkinnituse väljastamiskuupäevaga.

(2) Kui päritolukinnitus asendab teist päritolukinnitust, kirjutab sellise kinnitusega hõlmatud kaupade järgmine valdaja päritolukinnitusele oma nime ja täieliku aadressi ning seejärel märgib: „acting on the basis of the statement on origin made out by [name and full address of the exporter in the OCTs], registered under the following number [Number of Registered Exporter of the exporter in the OCTs]”.

(3) Tuleb märkida toodete päritoluriik. Kui päritolukinnitus on täielikult või osaliselt seotud toodetega, mis pärinevad Ceutast või Melillast käesoleva lisa artikli 62 tähenduses, peab eksportija need selgelt eristama tähisega „CM” sellisel dokumendil, mille alusel kinnitus koostatakse.

(4) Täielikult saadud toote puhul tuleb märkida täht „P”; piisava töö või töötuse läbinud toodete puhul tuleb märkida täht „W”, selle järele kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (harmoneeritud süsteemi) kohase eksporditava toote rubriigi neljakohaline kood (nt „W”9618); vajaduse korral asendatakse eespool mainitud tähis ühe järgmise tähisega: „EU cumulation”, „OCTs cumulation”, „cumulation with EPA country”, „extended cumulation with country x” või „Cumul UE”, „cumul PTOM”, „cumul avec pays APE”, „cumul étendu avec le pays x”.
(6)

Uus-Meremaa toetub parlamentaarse suveräänsuse põhimõttele. Sellegipoolest eksisteerib kokkuleppeliselt mitu olulist põhiseadusliku tähtsusega põhimäärust, mida käsitatakse nn kõrgema õigusena. See tähendab, et need moodustavad põhiseadusliku tausta või keskkonna, mille alusel suunatakse valitsuse tegevust ning muude õigusaktide jõustamist. Kõnealuste õigusaktide muutmise või kehtetuks tunnistamise korral oleks vaja saavutada poliitiliste jõudude ülene konsensus. Mitu kõnealust õigusakti – 28. augusti 1990. aasta õiguste deklaratsioon (1990. aasta õigusakt nr 109), 10. augusti 1993. aasta inimõiguste seadus (1993. aasta õigusakt nr 82) ja 17. mai 1993. aasta eraelu puutumatuse seadus (1993. aasta õigusakt nr 28) – on seotud ka andmekaitsevaldkonnaga. Kõnealuste õigusaktide põhiseaduslik tähtsus peegeldub selles, et neid tuleb uute õigusaktide kohta ettepanekute tegemisel või nende väljatöötamisel arvesse võtta.
(132)

Mis puutub kolmanda isiku (TS) väitesse, et ČSA on avanud uusi kahjumlikke liine, nagu Praha – Abu Dhabi liin, siis komisjon märgib, et Tšehhi riigiasutuste esitatud selgituste kohaselt on see koodijagamise liin, mida käitatakse koostöös Etihad Airwaysiga. Igal juhul – kuigi võidakse avada uusi liine – on ČSA kohustunud oma liinivõrku tervikuna vähendama [20–25] % võrra (pakutavate istekohtkilomeetrite osas) ning säilitama selle vähendatud liinivõrgu kuni ümberkorraldamisperioodi lõpuni. Lisaks on ČSA pakkunud välja võimaluse sulgeda 16 oma kasumlikku liini või vähendada veomahtu nendel liinidel, et pakkuda kompensatsiooni oma konkurentidele.
(73)

Tagatist käsitlevas komisjoni hinnangus keskenduti küsimusele, kas eksperdihinnangud koostati konservatiivselt, nii et pakkumise tagatisega oleks nõustunud ka eraõiguslik investor. Komisjon märgib, et Cristi aktsiate hinnangud erinevad üksteisest märkimisväärselt, sõltudes kasutatud meetodist (vt põhjendus 40). Komisjon osutab ka […] kriitikale seoses netovarade väärtuse hindamisega […] miljonile Poola zlotile, mille puhul ei võetud arvesse mitmeid olulisi asjaolusid (vt põhjendus 45) ning mis tõi omakorda kaasa Cristi omakapitali väärtuse alahindamise. Komisjon märgib, et diskonteeritud rahavoogude meetodit kasutanud […] ja […] jõudsid oma hinnangutes samale järeldusele (s.t väärtus hinnati ligikaudu […] miljonile Poola zlotile) ning et mõlemad sõltumatud eksperdid on seisukohal, et kõnealune meetod on representatiivsem. Poola tegi lisaks komisjonile hinnangute esitamisele ettepaneku kasutada kuivdoki tagatise väärtuse asemel Patia poolt kolmandas pakkumiste esitamise voorus tehtud vastupakkumise väärtust, milleks oli 166 miljonit Poola zlotti. Komisjon märgib, et see summa vastab kuivdoki väärtusele, kuna Cristi konkurent oli nõus seda summat kõnealuse vara sundmüügi puhul maksma.
(66)

Veelgi enam, isegi kui abi oleks olnud kokkusobiv mõne aluslepingu artikli 107 lõigetes 2 või 3 osutatud erandiga – mis aga nii ei olnud – on Euroopa Kohus märkinud, et aluslepingu artiklites 107 ja 108 sätestatud menetlus ei tohi kunagi anda tulemust, mis on vastuolus aluslepingu erisätetega. Samuti on kohus öelnud, et abi need aspektid, mis lähevad vastuollu aluslepingu muude erisätetega peale artiklite 107 ja 108, võivad olla abi eesmärgiga nii lahutamatult seotud, et on võimatu neid eraldi hinnata (31). Sellel konkreetsel juhul, nagu on kirjeldatud põhjenduses 10, uuris diferentseeritud määrasid komisjon, kes leidis, et need rikuvad määrust (EÜ) nr 1008/2008 ja aluslepingu artiklit 56 teenuste osutamise vabaduse kohta, kuna diferentseerimisega kehtestati liidusiseste lennuteenuste osutamisele koormavamad tingimused kui riigisisestele teenustele. Euroopa Kohus on lennujaamamakse käsitlevates kohtuasjades sõnaselgelt kinnitanud, et aluslepingu teenuste osutamise vabadust käsitlevaid sätteid kohaldatakse ka transpordisektori suhtes (32). Sellisel juhul tuleneb riigiabi tasude endi diferentseeritusest. Kuna maks ja abi on ühe ja sama fiskaalmeetme kaks osa, ei saa neid teineteisest eraldada (33) ning seetõttu ei saa riigiabi anda ilma teenuste osutamise vabaduse põhimõtet rikkumata. Järelikult ei ole võimalik kuulutada abi ühelgi juhul aluslepinguga kokkusobivaks, sest see rikuks vältimatult määruse (EÜ) nr 1008/2008 ja aluslepingu artikli 56 sätteid.
(129)

1998. aasta suuniste punktis 4.2 sedastatakse, et abikavades tuleb nõuda, et abitaotlus oleks esitatud enne investeerimisprojekti kallal töö alustamist. Nimetatud sätte eesmärk on tagada, et regionaalabi antakse ainult juhul, kui sellel on kontrollitav stimuleeriv mõju: kui konkreetse projekti kallal on tööd alustatud enne abi taotlemist, ei avaldaks seejärel antav regionaalabi ilmselgelt stimuleerivat mõju, mis tähendab, et projekt oleks arvatavasti ellu viidud ka abi puudumisel.
(241)

Selleks, et meedet käsitataks riigiabina ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peab see otseselt või kaudselt hõlmama riigi ressursse ja olema seostatav riigiga. Soome ei ole vaidlustanud asjaolu, et Finnvera võimaldatud meetmed koosnevad riigi ressurssidest ja on seostatavad riigiga. Kohtupraktika kohaselt tuleb äriühingute vahendeid pidada riigi ressurssideks juhul, kui riigil on oma valitseva mõju rakendamise teel selliste äriühingute suhtes võimalik suunata nende vahendite kasutamist (61). Sellise spetsialiseerunud finantseerimisettevõtte võimaldatud meetmed, keda võib tema põhikirja kohaselt pidada avalik-õiguslikuks asutuseks, on üldiselt seostatavad riigiga (62). Euroopa Kohus on seostatavuse küsimust täiendavalt selgitanud oma kohtuasjas Stardust Marine tehtud otsuses (63). Kohus täpsustas järgmised näitajad, mille põhjal on võimalik seostatavust kindlaks teha: riigi osalusega äriühingu integreeritus riigiasutuste süsteemi, tema tegevuse laad ja asjaolu, kas äriühing tegutseb turul tavapärastes konkurentsitingimustes kõrvuti eraõiguslike äriühingutega, äriühingu õiguslik seisund (st kas selle suhtes kohaldatakse avalikku õigust või tavapärast äriühinguõigust) ja riigi ametiasutuste järelevalve intensiivsus äriühingu juhtimise üle. Sellega seoses täheldab komisjon, et Finnvera tegevuse suhtes kohaldatakse haldusõigust, mis näitab, et äriühing on tihedalt seotud avaliku haldusega. Finnvera on 100 % riigile kuuluv spetsialiseerunud äriühing, millele laieneb riigi garantii ning mis pakub peamiselt riigiabi ja selliseid rahalisi vahendeid, mis ei ole turul vabalt kättesaadavad, näiteks ekspordikrediiti. Seepärast ei tegutse ta tavapärastes konkurentsitingimustes kõrvuti eraõiguslike äriühingutega, kuigi tema tegevus võib piiratud ulatuses kattuda kommertspankade tegevusega. Ta on asutatud tavapärase äriühinguõiguse alusel, samas teostab riik tema üle ranget järelevalvet, nimetades haldusnõukogu liikmed poliitiliste parteide parlamendifraktsioonide hulgast vastavalt nende esindatusele Soome parlamendis. Enamik juhatuse liikmeid tuleb valida mitme ministeeriumi nimetatud kandidaatide hulgast (vt põhjendused 56–57). Seda arvesse võttes leiab komisjon, et Finnvera võetud meetmete näol on tegemist riigi ressurssidega ja need on seostatavad Soome riigiga.
(149)

Komisjon on seisukohal, et kaalutud keskmine on kõigist stsenaariumidest (ettevõtte väärtus arvutatuna mediaan-, keskmise ja kaalutud keskmise väärtuse alusel) kõige täpsem, sest väärtused on kaalutud kaubeldavate aktsiatega. Selle stsenaariumi jaoks on eelnimetatud veamäär 15 %. Komisjoni arvates on see määr piisav uskumaks, et ettevõtte väärtuse arvutamisel on kasutatud usaldusväärseid andmeid.
(112)

ELi toimimise lepingu ja Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt võib komisjon juhul, kui ta leiab, et abi ei ole siseturuga kokkusobiv, otsustada, et asjaomane riik peab sellise abi andmise lõpetama või seda muutma (33). Samuti on Euroopa Kohus korduvalt sedastanud, et riigi kohustus tühistada abi, mida komisjon peab siseturuga kokkusobimatuks, on ette nähtud selleks, et taastada varasem olukord (34). Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et kõnealune eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on ebaseadusliku abina saadud summad tagasi maksnud ja seega loobunud eelistest, mis tal turul konkurentide ees olid, ja on taastatud abi andmisele eelnenud olukord (35).
ET Euroopa Liidu Teataja L 54/1

NÕUKOGU OTSUS,

14. aprill 2011,

Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni Euroopa Liidu nimel allkirjastamise kohta

(2013/93/EL)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 5,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni (edaspidi „konventsioon”) eesmärk on Euroopa – Vahemere piirkonna riikide hulgas praegu kehtivate päritolureeglite protokollide asendamine.

(2) Stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevad riigid on konventsiooni kaudu Euroopa – Vahemere piirkonna päritolureeglite kumulatsioonisüsteemi lülitatud.

(3) 26. novembril 2009 volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi konventsiooniga ühinemiseks EFTA riikide, Barcelona protsessis osalevate riikide, stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevate riikide ja Fääri saartega.

(4) Euroopa – Vahemere piirkonna kaubandusministrid kiitsid konventsiooni teksti heaks 9. detsembril 2009 Brüsselis toimunud konverentsil.

(5) Konventsioon tuleks allkirjastada ning lisatud deklaratsioon heaks kiita,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni allkirjastamine kiidetakse Euroopa Liidu nimel heaks, eeldusel et nimetatud konventsioon sõlmitakse (1).

Artikkel 2

Käesoleva otsuse lisas esitatud deklaratsioon kiidetakse Euroopa Liidu nimel heaks.

Artikkel 3

Nõukogu eesistujal on õigus nimetada isik(ud), kes on volitatud Euroopa Liidu nimel konventsiooni allkirjastama, eeldusel et see sõlmitakse, ning tegema käesoleva otsuse lisas esitatud deklaratsiooni.

Artikkel 4

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Luxembourg, 14. aprill 2011 Nõukogu nimel eesistuja FAZEKAS S.

(1) Konventsiooni tekst koos otsusega avaldatakse selle sõlmimisel.
(53)

Enne Itaalia märkuste hindamist märgib komisjon esiteks, et Euroopa Liidu Üldkohus leidis oma 16. märtsi 2000. aasta otsuses kohtuasjas Astilleros Zamacona (24), et (erakorralisi asjaolusid käsitlevat) sätet, millega kehtestatakse süsteem, mis on erandiks selle sätte esimeses lõigus sätestatud põhimõtetest (kolmeaastane tähtaeg), tuleb „tõlgendada kitsendavalt”. Üldkohtu sõnul tähendab sättes kasutatud väljend „erakorralised asjaolud”, et ühenduse seadusandja eesmärk oli kohaldada seda sätet ainult väga erandlikel juhtudel. Seetõttu leidis üldkohus, et asjaomane liikmesriik peab tõendama, et väidetavad erakorralised asjaolud kujutasid endast piisavat häiret, et mõjutada laevatehase tööprogrammi ja põhjustada viivitusi laeva tarnimisel, tehes kindlaks, et kahe sündmuse vahel on põhjuslik seos.