ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
a)

looma kooskõlas ELi sõjalise kiirreageerimise kontseptsiooniga kiirreageerimise andmebaasi, et sellest saaks kasulik sõjaliste missioonide plaanimise vahend, mis aitab saavutada ELi ambitsioonitaset. Kiirreageerimise andmebaasi panustamisel ja ilma et see piiraks igasuguseid siirmisotsuste suhtes kohaldatavaid riiklikke põhiseadusest tulenevaid nõudeid, teatavad osalevad liikmesriigid oma võimaliku panuse, milleks on kiiresti siirdatavad sõjalised formeeringud, võimed ja asjakohane tugitaristu, mida saaks kiiresti siirda või kasutada ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) sõjalises missioonis või operatsioonis ELi ambitsioonitaseme toetuseks. Selleks peaks iga osalev liikmesriik iga-aastasel sõjalise kiirreageerimise koordineerimise konverentsil andmebaasi ajakohastama, esitades oma kättesaadavate sõjaliste formeeringute ja võimete loetelu. See väljakujunenud protsess hõlmab maismaa-, mere- ja lennundusalaste võimete andmebaaside koostamise lõpuleviimist ning asjakohasel juhul võimete ja relvajõudude valmisoleku taseme teatamist. Ilma et see piiraks liigitusnõudeid, peaks see osa kiirreageerimise andmebaasist olema osalevatele liikmesriikidele kättesaadav, et nad saaksid paremini esialgselt hinnata sõjalise ÜJKP missiooni või operatsiooni alustamise võimalust. Osalevad liikmesriigid peaksid sellesse andmebaasi tehtavaid panuseid kirjeldama oma riiklikes rakenduskavades;
Euroopa sotsiaalõiguste samba raames on kehtestatud 20 põhimõtet, millega edendatakse võrdseid võimalusi, juurdepääsu tööturule, õiglasi töötingimusi, sotsiaalkaitset ja sotsiaalset kaasatust. Reformid, mis edendavad tööjõus osalemist, toetavad edukat tööturustaatustevahelist liikumist, edendavad kvaliteetsete töökohtade loomist ja vähendavad killustatust, võivad aidata kiirendada kaasavat majanduskasvu, suurendada majanduslikku vastupanuvõimet ja taastuvust ning automaatset stabiliseerumist, vähendada ebavõrdsust, käsitleda vaesust ja sotsiaalset tõrjutust ning aidata tulla toime muutuva majanduse probleemidega. Individuaalne toetus tööotsinguil, koolitused ja ümberõpe võivad edendada töötute tulemuslikku ja õigeaegset aktiveerimist. Juurdepääs kvaliteetsele haridusele ja väljaõppele kogu elu jooksul on äärmiselt oluline ning eeldab piisavaid investeeringuid inimkapitali ja oskustesse, eelkõige madala kvalifikatsiooniga töötajate puhul. Sellised reformid ja investeeringud suurendavad keskpikas ja pikas perspektiivis tööalast konkurentsivõimet, innovatsiooni, tootlikkust ja palku, suurendades euroala vastupanuvõimet ning edendades liikmesriikides ja kogu euroalal sotsiaalset kaasatust ja liikuvust. Maksukoormus, eriti tööjõu maksukoormus, on euroalal suhteliselt suur; selle nihutamine tööjõult sellistele maksubaasidele, mis pärsivad majanduskasvu vähem (näiteks kinnisvara-, tarbimis- ja keskkonnamaksud), võib suurendada tööjõu pakkumist ja nõudlust. Töökaitsealaste õigusaktidega tuleb näha ette õiglased ja inimväärsed töötingimused kõigile töötajatele, pidades eelkõige silmas, et tekkimas on uued tööhõivevormid ja uut liiki lepingud, millega kaasnevad uued võimalused, aga ka probleemid, mis on seotud töökohakindluse ja sotsiaalkaitsega.

Tulemuslikud ja jätkusuutlikud sotsiaalkaitsesüsteemid on äärmiselt olulised ka selleks, et tagada piisav sissetulek ja juurdepääs kvaliteetsetele teenustele. Tööturul osalemise edendamiseks on samuti olulised pensionireformid ning töö- ja eraelu tasakaalustamise meetmed. Põhjendamatud tööalase, sektoritevahelise ja geograafilise liikuvuse piirangud võivad takistada liikumist liikmesriikide piires ja euroalal. On äärmiselt oluline, et tööhõive-, sotsiaalsetesse ja seonduvatesse majandusreformidesse oleksid kaasatud ka sotsiaalpartnerid.
9.

Liikmesriigid peaksid tagama, et asjaomased sidusrühmad, nimelt energiavõrgu operaatorid ja tehnoloogia tarnijad ja eelkõige küberturvalisuse direktiivi kohased oluliste teenuste operaatorid rakendavad asjakohaseid küberturvalisuse valmisolekumeetmeid, mis on seotud vanemate ja tipptasemel tehnoloogiate kombineerimisega energeetikasektoris. Praeguses energiasüsteemis on kasutusel kaks eri tüüpi tehnoloogiat: vanem tehnoloogia, mille eluiga on 30–60 aastat ja mis on välja töötatud enne küberturvalisusega seotud aspektide tekkimist, ning moodsad seadmed, mis on nutikad ja peegeldavad tipptasemel digitaliseerimist.
(11)

Elektroonilise side valdkonna liidu raamistik (6) edendab konkurentsi, siseturgu ja lõppkasutajate huve ning püüdleb koos Euroopa elektroonilise side seadustikuga (7) täiendava ühenduvuseesmärgi poole, mida iseloomustab järgmine tulemus: kõigile liidu kodanikele ja ettevõtjatele pakutav laialdane juurdepääs ülikiirele püsi- ja mobiilsideühendusele ning selliste ühenduste laialdane kasutuselevõtt, kaitstes samal ajal kodanike huve. Direktiiviga 2002/21/EÜ on ette nähtud, et liikmesriigid tagavad üldkasutatavate sidevõrkude terviklikkuse ja turvalisuse ning on kohustatud tagama, et üldkasutatavaid sidevõrke või üldkasutatavaid elektroonilise side teenuseid pakkuvad ettevõtjad võtavad tehnilisi ja korralduslikke meetmeid, et asjakohaselt maandada võrkude ja teenuste turvalisusega seotud riske. Samuti on selles sätestatud, et pädevatel riigi reguleerivatel asutustel on volitused, sealhulgas õigus esitada siduvaid suuniseid, et tagada selliste kohustuste täitmine.
(6)

Energiatõhususalaste soovituste puhul on komisjon lähtunud hinnangust, mis on antud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektis esitatud riiklike eesmärkide ulatusele võrreldes liidu tasandi eesmärkide saavutamiseks vajalike ühiste jõupingutustega, võttes vajaduse korral arvesse teavet riigi konkreetse eripära kohta. Riikide lõplik panus energiatõhususse peaks kajastama nende kulutõhusa energiasäästu potentsiaali ning seda peaks toetama kindla, pikaajalise hoonete renoveerimise strateegiaga ja sellekohaste meetmetega, et täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL (3) artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Samuti peaksid liikmesriigid tõendama, et on nõuetekohaselt võtnud arvesse energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtet, ja selgitama täpsemalt, kuidas aitab energiatõhusus kulutõhusalt saavutada riigi eesmärgid kujundada välja vähese CO2-heitega konkurentsivõimeline majandus, tagada energiavarustuskindlus ning leida lahendus energiaostuvõimetuse probleemile.
(7)

Energiatõhususalaste soovituste puhul on komisjon lähtunud hinnangust, mis on antud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektides esitatud riiklike eesmärkide ulatusele võrreldes liidu tasandi eesmärkide saavutamiseks vajalike ühiste jõupingutustega, võttes vajaduse korral arvesse teavet riigi konkreetse eripära kohta. Riikide lõplik panus energiatõhususse peaks kajastama nende kulutõhusa energiasäästu potentsiaali ning seda peaks toetama kindla, pikaajalise hoonete renoveerimise strateegiaga ja sellekohaste meetmetega, et täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL (3) artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Samuti peaksid liikmesriigid tõendama, et on nõuetekohaselt võtnud arvesse esimest energiatõhususe põhimõtet, ja selgitama täpsemalt, kuidas aitab energiatõhusus kulutõhusalt saavutada riigi eesmärgid kujundada välja vähese CO2-sisaldusega konkurentsivõimeline majandus, tagada energiavarustuskindlus ning leida lahendus energiaostuvõimetuse probleemile.
(7)

Energiatõhususalaste soovituste puhul on komisjon lähtunud hinnangust, mis on antud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektis esitatud riiklike eesmärkide ulatusele võrreldes liidu tasandi eesmärkide saavutamiseks vajalike ühiste jõupingutustega, võttes vajaduse korral arvesse teavet riigi konkreetse eripära kohta. Riikide lõplik panus energiatõhususse peaks kajastama nende kulutõhusa energiasäästu potentsiaali ning seda peaks toetama kindla, pikaajalise hoonete renoveerimise strateegiaga ja sellekohaste meetmetega, et täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL (3) artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Samuti peaksid liikmesriigid tõendama, et on nõuetekohaselt võtnud arvesse energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtet, ja selgitama täpsemalt, kuidas aitab energiatõhusus kulutõhusalt saavutada riigi eesmärgid kujundada välja vähese CO2-heitega konkurentsivõimeline majandus, tagada energiavarustuskindlus ning leida lahendus energiaostuvõimetuse probleemile.
3.

Kehtestada märkimisväärselt kõrgem eesmärk lõpp- ja primaarenergia tarbimise vähendamiseks aastaks 2030, pidades silmas asjaolu, et liidus 2030. aastaks seatud energiatõhususeesmärgi saavutamiseks on vaja rohkem pingutada. Esildada ambitsioonikamad poliitikasuunad ja meetmed, mille abil oleks võimalik hüvitada mõju, mis võib kaasneda energiatõhususvaldkonna märgatavalt väiksema rahastamisega ja energiamaksude kokkulepitud vähenemisega, ning mis annaksid 2030. aastaks veelgi suurema energiasäästu. Lisada uued meetmed, mis on ette nähtud direktiivi 2012/27/EL artikliga 7 nõutud energiasäästu saavutamiseks ja mille abil on võimalik sellist säästu saavutada. Eriti oluline on see seoses Taani otsusega peatada praegune energiatõhususkohustuse täitmise kava, mistõttu väheneks lõppenergia säästmise meetmeteks kättesaadav rahastamine. Esitada täpsem selgitus tegelike meetmete kohta, mille abil on võimalik saavutada transpordisektorile ja sõidukitele kehtestatud kõrged keskkonnasäästlikkus- ja tõhususeesmärgid.
(3)

22. juunil 2018 leidis nõukogu kooskõlas aluslepingu artikli 121 lõikega 4, et Ungaris toimus 2017. aastal märkimisväärne kõrvalekalle keskpika perioodi eelarve-eesmärgist. Kindlaks tehtud märkimisväärse kõrvalekalde tõttu esitas nõukogu 22. juunil 2018 Ungarile soovituse (2) võtta vajalikud meetmed tagamaks, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär (3) ei ületaks 2018. aastal 2,8 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 1 % sisemajanduse koguproduktist (SKP). Nõukogu soovitas samuti, et Ungari kasutaks kogu juhuslikku tulu eelarvepuudujäägi vähendamiseks, et hakata seeläbi ellu viima riigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavat kohandamiskava. 4. detsembril 2018 leidis nõukogu, et Ungari ei olnud võtnud tema 22. juuni 2018. aasta soovituse põhjal tõhusaid meetmeid. Selle alusel esitas nõukogu 4. detsembril 2018 Ungarile muudetud soovituse (4) võtta vajalikud meetmed tagamaks, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019. aastal 3,3 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 1 % SKPst.
(8)

Rumeenia struktuurne eelarvepuudujääk on järk-järgult suurenenud: 0,1 %-lt SKPst 2015. aastal 1,7 %-le SKPst 2016. aastal, 2,9 %-le SKPst 2017. aastal ja 3,0 %-le SKPst 2018. aastal. Minimaalse kohanduse nõuet peaks täiendama püsiv lisakohandus, mida on vaja kumulatiivse kõrvalekalde korrigeerimiseks ja selleks, et Rumeenia asuks pärast 2016. aastast alates kumuleerunud püsivaid kõrvalekaldeid taas asjakohast kohandamiskava järgima. Pidades silmas keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks vajalikust kohandamiskavast toimunud märkimisväärse kõrvalekalde suurust, tundub lisakohandus 0,5 % SKPst 2019. aastal ja 0,25 % SKPst 2020. aastal asjakohane. Selline kohandus oleks kooskõlas kohandusega, mida nõukogu soovitas 2019. aastaks 4. detsembril 2018. See kiirendab korrigeerimist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas.
(4)

Primaarsed aromaatsed amiinid (edaspidi „PAAd“) kuuluvad selliste ühendite rühma, millest mõned on kantserogeenid ja mõned on arvatavad kantserogeenid. PAAd võivad pärineda toiduga kokkupuutuvatest materjalidest, mis on toodetud lubatud ainetest, selliste materjalide puhul kasutatud lisanditest, selliste materjalide lagunemisproduktidest või selliste materjalide värvimiseks kasutatud asovärvidest. Määruse (EL) nr 10/2011 II lisas on sätestatud selliste PAAde loetelu, mis ei tohi plastikmaterjalidest ja -esemetest toitu või toidu mudelainesse migreeruda. Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse uuringud on samuti näidanud, et PAAde kontsentratsioon värvilistes pabersalvrätikutes on piisavalt suur, et need kontrollikavasse kaasata.
(5)

Toimivuskontrolli raames soovitati ainsa proportsionaalse ja potentsiaalselt liidu tasandi lisaväärtust loova lähenemisviisina tulemuspõhist nõuete raamistikku. Sellise lähenemisviisiga jäetaks teatav vabadus nõudeid vajaduse korral kohalike oludega kohandada ning toetada uuenduslikku laevaehitust, tingimusel et kontrollitakse nõutud ohutustaseme täitmist. Normatiivse õigusraamistikuga võrreldes võetaks paremini arvesse väikeste reisilaevade erinevaid ehitusviise, materjale ja kasutusviise, samuti asjaolu, et liikmesriikidel on paremad võimalused hinnata väikeste reisilaevade navigeerimisega seotud kohalikke piiranguid, mis on seotud kaugusega rannikust või sadamast ja ilmastikuoludega.
Püüda anda oma heakskiidetud panus, s.o taastuvenergia osakaal 42 % aastaks 2030, liidu 2030. aasta taastuvenergia eesmärki, rakendades selleks üksikasjalikke ja arvuliste eesmärkidega poliitikasuundi ja meetmeid, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivist (EL) 2018/2001 ( 8 ) tulenevate kohustustega, et see eesmärk õigel ajal ja kulutõhusalt saavutada. Esitada täiendavad üksikasjad nende meetmete kohta, mis on vajalikud soovitusliku eesmärgi saavutamiseks kütte- ja jahutussektoris vastavalt direktiivi (EL) 2018/2001 artiklile 23 ning selle tagamiseks, et kohaldatakse asjakohaseid meetmeid taastuvate energiaallikate osatähtsuse suurendamiseks, et täita kava projektis transpordisektorile seatud eesmärki ja järgida direktiivi (EL) 2018/2001 artiklit 25. Esitada täiendavad üksikasjad nende erimeetmete kohta, mida kavatsetakse võtta selleks, et tagada biomassi pikaajaline säästev kasutamine energeetikasektoris, pidades silmas biomassi osatähtsust Eesti energiaallikate jaotuses. Esitada meetmed oma tarbeks toodetavat taastuvenergiat ja taastuvenergiakogukondi hõlmavate raamistike loomise kohta kooskõlas direktiivi (EL) 2018/2001 artiklitega 21 ja 22, sealhulgas haldusmenetluste lihtsustamise kohta.
(13)

Belgia esitas riikliku energia- ja kliimakava projekti, millele on lisatud föderaalkava projekt, nelja piirkondliku kava projektid ja mitmed täiendavad lisad. Kuigi kavale võib lisada täiendavaid dokumente, peab lõplik riiklik energia- ja kliimakava sisaldama kõiki määrusega ettenähtud andmeid, sealhulgas kogu teavet, mis on vajalik selleks, et hinnata kavandatud eesmärkide ulatust ja kava piisavust nende eesmärkide saavutamiseks, eelkõige põhjalikku ülevaadet poliitikasuundadest ja meetmetest ning nendega kaasnevat mõjuhinnangut. Paremini lõimitud riikliku energia- ja kliimakava väljatöötamiseks on vaja märkimisväärseid jõupingutusi ja poliitilist tahet ning selline paremini lõimitud kava omakorda on väärtuslikum abivahend, mis lihtsustab eri valdkondade vastutavate ametiasutuste koostööd energiasüsteemi ümberkujundamisel. Erilist tähelepanu tuleb pöörata CO2-heite vähendamise ja energiatõhususe ning muude valdkondade vaheliste seoste haldamisele ning eelkõige esitada sellised konkreetsemad ja arvudes väljendatud eesmärgid seoses energiajulgeoleku, siseturu ning teadusuuringute, innovatsiooni ja konkurentsivõimega, mis toetavad CO2-heite vähendamisele, taastuvatele energiaallikatele ja energiatõhususele seatud kõrgeid eesmärke; samuti tuleb paremini selgitada, kuidas on arvesse võetud esimest energiatõhususe põhimõtet.
(6)

Luksemburgi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Oma 2019. aasta stabiilsusprogrammis on valitsus ette näinud, et valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk väheneb ja jõuab 2018. aasta 2,4 %-lt sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2019. aastaks 1,0 %-le SKPst, millele järgneb seejärel praktiliselt stabiilne kasv, nii et ülejääk jõuab 2023. aastaks 2,2 %-le SKPst. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist (6) nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on nüüd struktuurne eelarveülejääk 0,5 % SKPst alates 2020. aastast (2019. aastal struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst), ületatakse kogu programmiperioodi kestel. 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse püsima märkimisväärselt allpool aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (60 % SKPst). Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on kogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi perioodi puhul optimistlik, välja arvatud 2023. aastal, mil see on usutav. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2019. aastal ülejäägis 0,9 % SKPst ja 2020. aastal 0,5 % SKPst, mis on (eriti 2020. aasta puhul) vähem kui 2019. aasta stabiilsusprogrammis, ent ületab siiski keskpika perioodi eelarve-eesmärki või on sellega kooskõlas. Samal ajal tuleks lühikeses ja keskpikas perspektiivis hoolikalt jälgida kulude kasvu, võttes ennekõike arvesse võimalikke tulevasi ohte tulude stabiilsusele. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Luksemburg täidab 2019. ja 2020. aastal prognoosi kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.
(9)

Portugal peaks 2020. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutama, võttes arvesse lubatud ajutisi kõrvalekaldeid, mis on seotud ebatavaliste sündmustega. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on see kooskõlas valitsemissektori esmaste netokulude maksimaalse nominaalse kasvumääraga 1,5 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,5 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt ja eeldusel, et poliitikat ei muudeta, on oht, et 2020. aastal kaldutakse sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Samal ajal prognoositakse, et Portugal järgib 2019. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda, sest aastane lubatud kõrvalekalle on 0,25 %; esmapilgul ei prognoosita aga, et ta järgiks võlareegliga seotud üleminekukorda ka 2020. aastal. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et alates 2019. aastast tuleks võtta stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks vajalikke meetmeid. On oluline, et juhuslikke tulusid kasutataks valitsemissektori võla suhtarvu edasiseks alandamiseks.
(7)

Vananemisega seotud kulutuste suurenemisega kaasneb oht riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Võrreldes teiste liikmesriikidega on pensioni- ja tervishoiusüsteemides oodata olulist vananemisega seotud kulutuste suurenemist, mis osutab pikas perspektiivis võlataseme kasvu ohule. Mitme meetmega soovitakse paranda pensionide piisavust ka seeläbi, et soodustakse erapensioni kogumist ja vabatahtlikke tööandjapensione. Jätkuvad jõupingutused on aidanud suurendada tööjõu pakkumist ja pikendada tööelu, mõjutades positiivselt naiste ja vanemaealiste töötajate tööhõive määra. 2018. aastal tegi valitsus kohandusi, et pärast pensioniikka jõudmist tehtud sissemaksed sisse arvata, ning lubas FIEdel ja alla 65aastastel osalise tööajaga töötavatel pensionäridel teha nende sissetulekuga proportsionaalseid sissemakseid, soodustades nii pikemat tööelu. Pärast seda, kui seadusjärgne pensioniiga, mis praegu on 63 aastat, tõstetakse 2027. aastaks järk-järgult 65 aastale, seda hoolimata oodatava eluea edasisest pikenemist siiski rohkem ei tõsteta. Pensionistrateegia töörühm, mis loodi 2018. aastal, peaks avaldama 2020. aasta detsembriks aruande, milles esitatakse soovitused pensionisüsteemi piisavuse ja jätkusuutlikkuse parandamiseks. Tervishoiuga seoses on pooleli detsentraliseerimismeetmed, millega haiglateenuste asemel panustatakse rohkem esmatasandi tervishoidu, samuti pikaajalise hoolduse teenuste osutamise parandamise meetmed. Teatud eriala arstide juurde pääsemisel võib pikkade ootejärjekordade kaotamisel olla abi riigihaiglates kavandatavast ambulatoorse ravi suutlikkuse parandamisest. Sellegipoolest on süsteemi tõhususe parandamist seni takistanud asjaolu, et ei ole võetud muid meetmeid, mis aitaksid vähendada asjatute saatekirjade arvu või suunata erakorralise meditsiiniabi väärkasutamise asemel ambulatoorsele ravile. Esmatasandi arstiabi keskuste ja investeeringute uue kontseptsiooni kohaselt laiendatakse järk-järgult e-tervise kasutamist, et haiglateenuseid detsentraliseerides panna suurem rõhk esmatasandi tervishoiule. Arvestades järjest suuremat nõudlust pikaajalise hoolduse järele, võeti 2017.–2018. aastal kasutusele uued kogukonnapõhise ja koduhoolduse teenused. Pensionide ja tervishoiu valdkonna meetmed ei ole vaatamata nende potentsiaalile veel eelarve jätkusuutlikkusele mõju avaldanud.
(11)

Lätil tuleb Euroopa sotsiaalõiguste sambast tulenevate sotsiaalkaitse ja kaasamisega seotud põhimõtete tagamiseks lahendada mitmeid probleeme. Sissetulekute ebavõrdsus on Lätis suur, sest maksu- ja hüvitiste süsteemi kaudu ei jaotata sissetulekuid piisavalt ümber. Sotsiaaltoetuste tase on endiselt ebapiisav ning sotsiaalsiirete mõju vaesuse ja ebavõrdsuse vähendamisele on piiratud. Eakate ja puuetega inimeste vaesusrisk on suhteliselt suur ning suureneb veelgi, sest hüvitiste kasv ei jõua palgakasvule järele. Eakate suhtelise vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse määr oli 2018. aastal 49,0 % (liidu keskmine oli 2017. aastal 18,2 %) ja puuetega inimeste puhul oli see 2017. aastal 40,7 % (liidu keskmine oli 2017. aastal 29,3 %). Puuetega inimeste riiklikku sotsiaalkindlustushüvitist ega vanaduspensioni miinimummäära ei ole alates 2006. aastast muudetud. 2014. aastal välja kuulutatud miinimumsissetuleku taseme reformi ei ole ellu viidud ja see avaldab negatiivset mõju kõige vaesematele leibkondadele. Pikaajalise hoolduse kättesaadavus on samuti endiselt puudulik. Seega on vaja investeeringuid, et tegeleda sotsiaalse tõrjutusega, sh pakkuda enim puudust kannatavatele isikutele toidu- ja materiaalset abi. Lisaks on vaja investeeringuid, sh taristusse, et parandada lastehoiu, pikaajalise hoolduse, tööhõive ja muude sotsiaalteenuste kättesaadavust ning võimaldada tervishoiu- ja sotsiaalteenuste integreerimist, sh üleminekut institutsiooniliselt hoolduselt kogukonnapõhisele hooldusele. Väga halbades tingimustes elavate inimeste osakaal on üks Euroopa suurimaid (15,2 % võrreldes liidu 2017. aasta keskmise 4,0 %ga) ja sotsiaaleluruumide pakkumine napp. Taskukohaste eluasemete pakkumise parandamiseks on vaja investeeringuid.
(3)

2019. aasta aruanne Saksamaa kohta avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Saksamaa edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste (4) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 27. veebruaril 2019. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Saksamaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on aeglaselt kahanev jooksevkonto ülejääk jätkuvalt suur ja sellel on piiriülene mõju. Ülejääk vähenes pisut 2018. aastal tänu sisenõudluse suurenemisele ja eelduste kohaselt jätkab see järgnevatel aastatel järk-järgult vähenemist, jäädes samas ülespoole makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames kehtestatud künnisväärtust. Ülejääk kajastab siseinvesteeringute madalat taset võrreldes säästudega nii era- kui ka avalikus sektoris. On võetud meetmeid era- ja avaliku sektori investeeringute suurendamiseks ning need ongi oluliselt suurenenud. See on kaasa aidanud sisenõudluse suurenemisest tulenevale kasvule. Sellest hoolimata oleks võinud eeldada, et investeeringute ja tarbimise osakaal sisemajanduse koguproduktis (SKP) suureneb rohkem, kuna rahastamistingimused on soodsad, avalikus sektoris, eriti omavalitsuste tasandil, on tegemata hulk investeeringuid ja eelarvepoliitiliselt on manööverdamisruumi. Tööturu pingestumisega seoses toimus mõningane palgakasv, ent reaalpalkade kasv on jäänud tagasihoidlikuks.