LISA

„DEHESA DEL CARRIZAL“

PDO-ES-A0054-AM02

Taotluse esitamise kuupäev: 27.6.2014

TOOTESPETSIFIKAADI MUUDATUSE TAOTLUS

1. Muudatuse suhtes kohaldatavad eeskirjad

Määruse (EL) nr 1308/2013 artikkel 105 – oluline muudatus

2. Muudatuse kirjeldus ja põhjused

2.1. Maksimaalse tegeliku alkoholisisalduse väljajätmine

Veinide maksimaalne alkoholisisaldus (st 15 mahuprotsenti) on välja jäetud, sest praegune määr piirab vanemate aastakäikude veinide kasutamist ega võimalda ära kasutada olemasolevate sortide ja pinnaseliikide potentsiaali.

Tootespetsifikaadi punktis 2.1 „VEINIDE ANALÜÜTILISED OMADUSED“ tuleks teksti „Tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12 ≤ mahuprotsent ≤ 15“ asemele märkida „≥ 12 %“. Koonddokumenti ei ole muudetud.

2.2. Uue sordi lisamine

Lisatud on sort „Petit Verdot“, kuna see suudab kohaneda tootmispiirkonna iseärasustega ja sellel on omadused, mis aitavad saavutada ainulaadsete Dehesa del Carrizali veinide kvaliteedi ja omadused. See tähendab, et sellest sordist võib toota ühe viinamarjasordi veine ja sorti „Petit Verdot“ võib lisada eri sortidest segatud veinidesse.

Tootespetsifikaadi punktile 2.2, mis puudutab organoleptilise analüüsiga kindlaksmääratud omadusi, on lisatud alapunkt 2.2.3, milles käsitletakse sorti „Tinto Petit Verdot“ ja sellest sordist valmistatud veinide organoleptilisi omadusi, ning alapunktides 2.2.4 ja 2.2.5 on nende veinide segude koostisse lisatud sort „Petit Verdot“. See sort on lisatud ka ühe viinamarjasordi veine käsitlevasse punkti 3.1.

Samuti on sort „Petit Verdot“ lisatud punkti 6 „Veiniviinamarjasordid“.

Sort on lisatud täiendava sordina. Seega ei mõjuta see koonddokumenti.

2.3. Sordi „Tempranillo“ lisamine kõikidesse segudesse

Sort „Tempranillo“ on lisatud lubatud sortide kõigisse võimalikesse segudesse, et suurendada iga sordi erilisi tunnuseid kasutades segamisvõimalusi, muutmata spetsifikaadis nende veinide puhul kindlaksmääratud analüütilisi ja organoleptilisi omadusi.

Tootespetsifikaadi punkti 2.2 (mis puudutab organoleptilise analüüsiga kindlaksmääratud omadusi) alapunkt 2.2.4 hõlmab sorti „Tempranillo“. Koonddokumenti ei ole muudetud.

2.4. Minimaalne laagerdamisaeg

Maksimaalne laagerdamisaeg on välja jäetud, sest vaatide mahtu muudeti ja maksimaalset laagerdamisaega tuleb pikendada. Seetõttu kehtestatakse piiranguna üksnes minimaalne laagerdamisaeg, kuna veini kontrollitakse maitsmise teel.

Tootespetsifikaadis on muudetud järgmisi punkte: 2.2.4, 2.2.5, 3.1 ja 3.2. Koonddokumenti ei ole muudetud.

2.5. Alkoholkäärimise temperatuuri tõstmine

Alkoholkäärimise temperatuurivahemik on välja jäetud ja kehtestatud on maksimaalne temperatuur. See võimaldab alustada alkoholkäärimist madalamal temperatuuril ja käärimine algab seega aeglasemalt, mis kaitseb veinide iseloomulikke põhiaroome.

Tootespetsifikaadi punktis 3.1, kus osutatakse alkoholkäärimisele temperatuuril „22 °C kuni 30 °C“, tuleks selle asemele märkida „kuni 35 °C“.

Muudetud on koonddokumendi punkti 2.5.1 „Veinivalmistuse eritavad“.

2.6. Minimaalne leotamisaeg

Leotamise ajavahemik päevades on välja jäetud ja kehtestatud on minimaalne päevade arv, mis võimaldab saavutada teatavates partiides rohkem iseloomulikke põhiaroome ja mitmekesistada lõpptoote organoleptilisi omadusi.

Tootespetsifikaadi punktis 3.1, kus osutatakse mahutis leotamisele „10–30 päeva“, tuleks selle asemele märkida „vähemalt seitse päeva“.

Muudetud on koonddokumendi punkti 2.5.1 „Veinivalmistuse eritavad“.

2.7. Pressimisel saadava mahla koguse suurendamine

Kõigi veinide puhul on nõutav suurendada pressimisel saadava mahla kogust 60–70 liitrilt 100 kg saagi kohta 75 liitrini 100 kg saagi kohta, sest varem võeti arvesse ainult käsitsi koristatud saaki, kuid mehaanilise koristamise korral suureneb saagikus 4–6 %, kuna sel juhul jõuavad veinikotta ainult viinamarjad, mitte varred.

Tootespetsifikaadi punktis 3.1 tuleks teksti „60–70 liitrit 100 kg saagi kohta“ asemele märkida „75 liitrit 100 kg saagi kohta“.

Muudetud on koonddokumendi punkti 2.5.1 „Veinivalmistuse eritavad“.

2.8. Malolaktilise kääritamise temperatuuri tõstmine

Malolaktilise kääritamise temperatuurivahemik on välja jäetud ja kehtestatud on maksimaalne temperatuur. See võimaldab alustada malolaktilist kääritamist madalamal temperatuuril ja käärimine algab seega aeglasemalt, mis mitmekesistab lõpptoote organoleptilisi omadusi.

Tootespetsifikaadi punktis 3.1, kus osutatakse malolaktilisele kääritamisele temperatuuril „20 °C kuni 22 °C“, tuleks selle asemele märkida „kuni 25 °C“.

Muudetud on koonddokumendi punkti 2.5.1 „Veinivalmistuse eritavad“.

2.9. Minimaalne malolaktilise kääritamise periood

Malolaktilise kääritamise päevade vahemik on välja jäetud ja kehtestatud on minimaalne päevade arv, sest mõnes partiis on õunhapet malolaktilise käärimise alguses vähem ja protsess võib seetõttu kiiremini lõpule jõuda.

Tootespetsifikaadi punktis 3.1, kus osutatakse mahutis käärimisele, „mis kestab 10–30 päeva“, tuleks selle asemele märkida „mis kestab vähemalt seitse päeva“.

Muudetud on koonddokumendi punkti 2.5.1 „Veinivalmistuse eritavad“.

2.10. Vaatide ja tõrte maht

Tammevaatide ja puutõrte maht liitrites on välja jäetud, sest erineva mahuga vaatide ja tõrte kasutamine võimaldab kohandada eri viinamarjasortide laagerdamisaega olenevalt nende omadustest.

Tootespetsifikaadi punktis 3.1 tuleks teksti „Laagerdamine 225–300-liitristes kuni viie aasta vanustes tammevaatides 12–24 kuud ja 4 000-liitristes puutõrtes, kusjuures laagerdamisaega kontrollitakse maitsmise teel“ asemele märkida „Laagerdamine vähemalt 12 kuud Prantsuse ja/või Ameerika ja/või Euroopa tammepuust vaatides ja/või puutõrtes, kusjuures laagerdamisaega kontrollitakse maitsmise teel“.

Tootespetsifikaadi punktis 3.2 tuleks teksti „Laagerdamine 225–300-liitristes Prantsuse tammest vaatides ja 4 000-liitristes puutõrtes kestab kokku 12–24 kuud. Kasutatavad vaadid ei tohi esimesel mõnel kuul olla vanemad kui 2–3 aastat, misjärel kasutatakse uusi või ühe aasta vanuseid vaate. Laagerdamisaega kontrollitakse maitsmise teel“ asemele märkida „Olenevalt laagerdamise kogukestusest, mis võib olla käesoleva spetsifikaadi punktis 2.2.4 kirjeldatud veini puhul vähemalt 3 kuud ja punktis 2.2.5 kirjeldatud veini puhul vähemalt 12 kuud, toodetakse kahte liiki veini. Laagerdamine Prantsuse ja/või Ameerika ja/või Euroopa tammepuust vaatides ja/või puutõrtes, kusjuures laagerdamisaega kontrollitakse maitsmise teel“.

Muudetud on koonddokumendi punkti 2.5.1 „Veinivalmistuse eritavad“.

2.11. Muudatused Chardonnay valge veini valmistamises

Aroomide mitmekesisuse suurendamiseks on piiratud maksimaalset külmleotamise temperatuuri, et iseloomulikud põhiaroomid paremini esile tuleksid. Välja on jäetud settel kääritatud virde maksimumprotsent ja vaatides hoidmise nõutav aeg eesmärgiga kääritada suuremat kogust virret pikemat aega tammevaatides, et saavutada rohkem kolmanda taseme aroome. Pikendatud on ka käärimisprotsessi pikkust, et saavutada rohkem teiseseid aroome. Nii saadakse mitmekesisem vein, mis vajab minimaalset filtrimist või ei vaja seda üldse.

Tootespetsifikaadi punkti 3.3 ja koonddokumendi punkti 2.5.1 on muudetud.

2.12. Geograafilise piirkonna laiendamine

Piirkonda palutakse suurendada 5,03 ha võrra, sest see lisaala asub juba tootespetsifikaadis märgitud maatükkide kõrval. Kuna need maatükid asuvad kõrvuti praeguse KPNi geograafilise piirkonnaga ja neid lahutab vaid maantee, vastavad need samadele ilmastiku-, pinnamoe ja mullastikutingimustele. Neid maatükke ei lisatud esialgu seetõttu, et seal ei kasvanud viinapuid.

Tootespetsifikaadi punkti 4 „Geograafilise piirkonna määratlus“ on lisatud sõnad „ning katastriüksuse 23 maatükid 860a, 860b ja 860c“ ning piirkonda on suurendatud, nii et see on „26,2764 hektarit“.

Muudetud on koonddokumendi punkti 2.6 „Määratletud geograafiline piirkond“.

2.13. Uue maksimaalse saagikuse lisamine

Lisatud on uue sordi „Petit Verdot“ maksimaalne saagikus, sest kui lisatakse uus sort, tuleb lisada selle uue sordi kindlaksmääratud maksimaalne saagikus.

Tootespetsifikaadi punkti 5 „Maksimaalne saagikus“ on lisatud järgmine teave: „– „Petit Verdot“: 84 hektoliitrit hektari kohta ja 12 000 kg hektari kohta“.

Muudetud on koonddokumendi punkti 2.5.2 „Maksimaalne saagikus“.

2.14. Tootespetsifikaadi „Dehesa del Carrizal“ volitatud sertifitseerimisasutuste loetelu ajakohastamine

Esitatakse praeguse volitatud sertifitseerimisasutuse nimi ja aadress.

Tootespetsifikaadi punkti 9.1 „Kontrolliasutus“ on lisatud järgmine sertifitseerimisasutus:

LIEC AGROALIMENTARIA, S.L. Pol. Industrial Calle XV, Parcela R-113 13200 Manzanares (Ciudad Real) ESPAÑA

Lisatud on ka uus link loetelu juurde, mis hõlmab sertifitseerimisasutusi, kellele on delegeeritud volitus kontrollida kõnealuse KPNi tootespetsifikaati.

Koonddokumenti ei ole muudetud.

KOONDDOKUMENT

1. Registreeritav(ad) nimetus(ed)

Dehesa del Carrizal

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

VEIN

Punane ja valge vein

Ühest sordist valmistatud ja segatud punased veinid, millel on olenevalt veinist keskmine kuni keskmine/tugev mureli, kirsi või hapukirsi värvus. Mägise varjundiga puuviljaaroom. Kompoti maitse ning pikk ja rikkalik järelmaitse.

Valgel veinil on roheka tooniga, kergelt erksa varjundiga õlgkollane värvus. Eksootiliste puuviljade ja luuviljade aroom. Või, koore ja pärmi varjundiga. Kuiv, kreemjas, peaaegu õline. Sisaldab toorpuidust eraldunud tanniine. Troopiliste puuviljade, sette ja rösti nüanssidega. Jõuline ja värske järelmaitse.

Üldised analüütilised omadused

Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12 Minimaalne üldhappesus 4 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 16,7 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 120

Piirväärtused, mida tootespetsifikaadis ei ole täpsustatud, peavad vastama kehtivatele üldistele õigusaktidele.

5. veinivalmistustavad

a) Peamised veinivalmistustavad

Pressimine survega kuni 1,5 kg/cm2, mis võimaldab saada kuna 75 liitrit 100 kg saagi kohta. Punased: alkoholkäärimine temperatuuril, mis ei ületa kunagi 35 °C. Malolaktiline kääritamine temperatuuril kuni 25 °C vähemalt seitse päeva. Laagerdamine Prantsuse ja/või Ameerika ja/või Euroopa tammepuust vaatides ja puutõrtes. Valged: külmleotus 6–12 tundi temperatuuril kuni 16 °C. Vähemalt 25 % saadud virdest peab käärima vaatides oma settel.

b) Maksimaalne saagikus

„Cabernet Sauvignon“ ja „Tempranillo“

10 000 kg viinamarju hektari kohta

„Cabernet Sauvignon“ ja „Tempranillo“

70 hektoliitrit hektari kohta

„Syrah“ ja „Petit Verdot“

12 000 kg viinamarju hektari kohta

„Syrah“ ja „Petit Verdot“

84 hektoliitrit hektari kohta

„Merlot“

8 500 kg viinamarju hektari kohta

„Merlot“

59,5 hektoliitrit hektari kohta

„Chardonnay“

9 000 kg viinamarju hektari kohta

„Chardonnay“

63 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Piirkond hõlmab Retuerta del Bullaque (Ciudad Real) omavalitsuse järgmisi maatükke: katastriüksuse 9 maatükid 449a, 449ec, 449ea, 449eb, 449ada, 449adb, 449adc ja 449eca ning katastriüksuse 23 maatükid 860a, 860b ja 860c.

Viinamarjaistanduse pindala on 26,2764 hektarit.

7. Peamised veiniviinamarjasordid

„CHARDONNAY“

„SYRAH“

„CABERNET SAUVIGNON“

8. Seos(t)e kirjeldus

1. Üksikasjalik teave geograafilise piirkonna kohta (looduslikud ja inimtegurid) Geograafilist piirkonda iseloomustavad kivise pinnase ja väikeste ojadega alad. Piirkond asub põhjapoolse mäenõlva alamikul, mida kaitseb mägi, mille varju viinamarjaistandus jääb varastel õhtutundidel, ja mida läbib Carrizali jõgi. Jõgi annab niiskust, tekitades udu isegi suvel, ja valmistatud veinidel on seetõttu erinevalt ümbritsevatelt aladelt pärit vahemerelistest veinidest peaaegu Atlandi-pärane olemus. Kõrgus merepinnast, mis on peaaegu 800 meetrit, põhjustab päevase ja öise temperatuuri suuri erinevusi ja aeglustab küpsemist ning erandlikel aastatel võib valmimisaeg kesta kuni 60 päeva (marjade küpsemise algusest kuni koristuseni). Ka temperatuuri kõikumine valmimise ajal on suurem kui ümbritsevatel aladel. Mulla tekstuur on jäme ja mõnedel aladel koosneb kuni 80 % fraktsioonist rohkem kui 2 mm suurustest osakestest. Mulla moodustumise ajal kandis jõgi kvartsiiti, mis oli eriti tähtis, kuna see moodustas liivsavimulla aluskihile jämeda tekstuuri ja märkimisväärse paksusega kihi. Pinnase moodustab happeline kvartsiitmuld, mille pH on 4,7–6, mis on palju väiksem kui ümbritseva piirkonna pH. Geograafilist piirkonda ümbritseb Vahemere piirkonna mägine maastik, mis varjab piirkonda kuumade lõunakaare tuulte eest, laskmata temperatuuril kõrgemale tõusta. Piirkonnale on iseloomulikud sellised liigid nagu iilekstamm, mänd, kanarbik, kiviroosik, rosmariin ja tüümian.

2. Teave veini kvaliteedi või omaduste kohta, mis on peamiselt või täielikult seotud geograafilise keskkonnaga Erinevalt ümbritseva ala vahemerelistest veinidest on valmistatud veinid oma olemuselt Atlandi ookeani piirkonna veinid. Neid iseloomustavad soojade nüansside puudumine, võsamaad meenutavad aroomid (tüümian, rosmariin ja kanarbik) ning vaigused ja pehmendavad varjundid (mänd ja eukalüpt) või eksootiliste puuviljade ja luuviljade lõhnad valgetes veinides. Veinid on värsked ja tasakaalus, hea happesusega. Küpsete tanniinidega punased veinid on sametised ja elegantsed, samal ajal kui valged veinid on värsked ja suurema happesusega kui ümbritsevatele aladele tüüpilised veinid. Nii punaseid kui ka valgeid veine võib pudelis pikalt laagerdada.

3. Geograafilise piirkonna omaduste ja veini kvaliteedi vahelised seosed Geograafilise piirkonna kõrgus merepinnast ja asend, mis kaitseb piirkonda kuumade kuivade tuulte eest, asjaolu, et viinamarjaistandus on õhtuti varjus, ning jõest tulev niiskus tekitavad temperatuurivahemiku, mis võimaldab tanniinil piisavalt küpseda. Seepärast puuduvad valmistatud veinides soojad varjundid ning veinid on äratuntavalt atlantilise olemusega. Punaseid veine iseloomustab sametine maitse, milles on tunda küpseid tanniine, ning pikk ja rikkalik järelmaitse, samal ajal kui valgete veinide järelmaitse on tugev ja värske. Jämeda tekstuuriga muld ja jõeveega kohale kantud kvartsiit suurendavad mulla happesust, mille tulemuseks on värsked tasakaalustatud veinid, mille happesus on suurem kui ümbritsevatele aladele tüüpilistel veinidel. See võimaldab pikemat laagerdamist pudelis. Viinamarjaistandust ümbritsev tüüpiliste taimeliikidega (kiviroosik, kanarbik, tüümian, lavendel, rosmariin jne) võsamaa annab veini aroomile iseloomulikke võsamaa varjundeid ja pehmendavaid nüansse ning valgetele veinidele eksootiliste puuviljade ja luuviljade lõhna.

9. Olulised lisatingimused

—

Link tootespetsifikaadi juurde

http://pagina.jccm.es/agricul/paginas/comercial-industrial/consejos_new/pliegos/3_PLIEGO_DEHESA_CARRIZAL_20180628.pdf