LISA

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE / KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlemine kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga.

„Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“

ELi nr: PDO-FR-0052-AM01 – 16.8.2017

KPN ( X ) KGT ( )

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence PRANTSUSMAA Tel +33 490543842 Faks +33 484253288 E-post: contact@siovb.com

Ühendus „Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence“ (SIOVB) tegutseb tööseadustiku alusel ning hõlmab oliivide tootjaid, töötlejaid ja pressimisettevõtjaid (ligikaudu 1 100 ettevõtjat). Ühendusel on õigustatud huvi taotluse esitamiseks.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

— ☐ Toote nimetus — ☒ Toote kirjeldus — ☒ Geograafiline piirkond — ☒ Päritolutõend — ☒ Tootmismeetod — ☒ Seos piirkonnaga — ☒ Märgistus — ☒ Muu (kontrollid, riiklikud nõuded)

4. Muudatus(t)e liik

— ☒ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline — ☐ Sellise registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mille koonddokumenti (või sellega võrdväärset) ei ole avaldatud ja mida ei käsitleta määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt väikese muudatusena

5. Muudatus(ed)

Toote kirjeldus

Toote „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ kirjeldust muudeti ja täiendati nii tootespetsifikaadis kui ka koonddokumendis (mis asendab endist kokkuvõtet).

Terve järgmine esialgne lõik: „Toode „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ pärineb üksnes sordist ‘Grossane’. Tegemist on suure viljaga, mille üldkuju on lühike ning viljaliha on rikkalik ja mahlane.“ on asendatud järgmisega:

„Toote „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ näol on tegemist mustade lauaoliividega. Toode „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ pärineb üksnes sordist ‘Grossane’. Tegemist on suure viljaga, mille üldkuju on lühike ja viljaliha rikkalik ja mahlane. Viljad on terved ja neid ei ole purustatud, poolitatud ega maitsestatud. Viljadel on üks või mitu järgmistest maitsenüanssidest: trühvel, puravikud, pärmitaignasai, piparkook, punane vein. Lubatud on kerge mõrudus. Tootepartiid peavad olema ühtlased, lubatud on kuni 5 % vilju, mille suurus on üle 42 vilja 100 g toote kohta, ja kuni 5 % vilju, mille suurus on vähem kui 20 vilja 100 g toote kohta.“

Selleks et toote omadusi täpsemalt kirjeldada ja tagada vastavus lauaoliivide suhtes kohaldatava Codex Alimentarius’e standardile, on lisatud täpsustavaid elemente, märkides, et tegemist on lauaoliividega. Organoleptilise kirjelduse lisamine võimaldab täpsustada oliivide neid omadusi, mis eristavad neid teistest mustadest lauaoliividest. Oliivide suuruse määratlemine võimaldab oliive kirjeldada täpsemalt kui esialgselt osutatud „suured ja lühikesed“.

Lisaks sellele on üksnes koonddokumendi sellesse kirjeldavasse ossa lisatud oliivide müügivormide järgmine kirjeldus (mis on samuti esitatud tootespetsifikaadi osas „valmistamismeetod“):

„Toodet valmistatakse kahel kujul:

— pikkimine meresoolaga: äsja korjatud oliivid pikitakse ja puistatakse üle meresoolaga.

— hoidmine soolvees: pikitud või pikkimata oliivid paigutatakse soolvette, mille tihedus pärast stabiliseerumist jääb vahemikku 1 045–1 060 Baumé kraadi.“

Geograafiline piirkond

Toote „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ geograafilise piirkonna määratlust muudeti nii tootespetsifikaadis kui ka koonddokumendis (endine kokkuvõte).

Sellega seoses on tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte esialgne lause

„Kontrollitud päritolunimetuse „Olives noires de la Vallée des Baux de Provence“ määratletud geograafiline piirkond asub Bouches-du-Rhône’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil: Arles, Aureille, les Baux de Provence, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Maussane-les-Alpilles, Mouries, Le Paradou, Saint-Martin de Crau, Orgon, Saint-Etienne du Grès, Saint-Rémy de Provence, Senas, Tarascon.“

asendatud järgmisega:

— koonddokumendis (punkt 4):

„Geograafiline piirkond paikneb Bouches-du-Rhône’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil: tervikuna hõlmatud kommuunid: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou; osaliselt hõlmatud kommuunid: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon.“

— tootespetsifikaadis:

„Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni nende töötlemiseni mustadeks lauaoliivideks ning pastöriseerimiseni toimuvad geograafilises piirkonnas, mis paikneb Bouches-du-Rhône’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil: tervikuna hõlmatud kommuunid: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Le Paradou; osaliselt hõlmatud kommuunid: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon. Kõikide asjaomaste kommuunide omavalitsusse on jäetud kaart, milles määratakse kindlaks geograafilise tootmispiirkonna piir ning mis on vastava eksperdikomisjoni ettepaneku kohaselt heaks kiidetud päritolunimetuste riikliku instituudi (INAO) põllumajandustoodete riikliku komitee 20. juuni 2013. aasta koosolekul.“

Geograafilise piirkonna ulatust on laiendatud geograafilisse piirkonda juba varasemalt kuulunud kommuunide osadega ning lisatud on täiendav piirnev kommuun, „Mas-Blanc-des-Alpilles“ (osaliselt). Need lisandused hõlmavad kõiki geograafilisse piirkonda kuuluvaid kommuune, välja arvatud kommuun Les Baux-de-Provence, mis kuulus juba varasemalt tervikuna geograafilisse piirkonda.

Need geograafilisse piirkonda lisatud kommuunide osad vastavad samadele geoloogilistele, mullastiku-, kliima- ja taimestikualastele kriteeriumidele, mis on omased päritolunimetuse ülejäänud piirkondadele. Selline piiritlemine võimaldab ühtlasi lisada päritolunimetusele uue oliivide töötleja.

Lisatud on sellise piiritlemise heakskiitmise kuupäev (20. juuni 2013), tegemist on geograafilise piirkonna muutmise riiklikul tasandil kinnitamiseks pädeva INAO põllumajandustoodete riikliku komitee tehtud otsuse kuupäevaga.

Sellega seoses on tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte esialgne lause „Mustad oliivid peavad pärinema määratletud tootmispiirkonnas asuvatest kindlaksmääratud istandustest.“ jäetud välja kokkuvõtet asendavast koonddokumendist ning tootespetsifikaadis on seda lauset muudetud.

Ühtlasi on lisatud, et kasutatavad oliivid on koristatud kirjeldatud meetodi kohaselt kindlaksmääratud maatükkidelt. Sellega seoses on tootespetsifikaati lisatud järgmine tekst:

„Mustad oliivid pärinevad eespool kirjeldatud geograafilises piirkonnas paiknevatelt kindlaksmääratud maatükkidelt. Maatükkide kindlaksmääramine toimub istutuskohaga seotud kriteeriumide alusel, mis on kindlaks määratud INAO põllumajandustoodete riikliku komitee 21. veebruari 2013. aasta koosolekul, võttes arvesse selle riikliku komitee moodustatud vastava eksperdikomitee arvamust. Tootja, kes soovib maatüki kindlaks määrata, esitab INAO talitustele hiljemalt 31. mail enne päritolunimetusega oliivide esimest koristamist INAO direktori kinnitatud vormile vastava trükitud avalduse ning kohustub järgima istutuskohaga seotud kriteeriume. Uute kindlaksmääratud maatükkide nimekirja kinnitab igal aastal INAO pädev riiklik komitee, võttes arvesse eespool nimetatud eksperdikomisjoni arvamust. Kindlaksmääratud maatükkide nimekiri ja kindlaksmääramise kriteeriumid on kättesaadavad INAO talitustes ja huvitatud isikute rühmas.“

Selline menetlus võimaldab kontrolliasutustel kanda nimekirja kõik maatükid, kus on vaadeldaval aastal võimalik toota päritolunimetusega toodet.

— Lisaks sellele on koonddokumendi punkti 3.4 ja tootespetsifikaati lisatud järgmine tekst: „Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni mustade oliivide töötlemiseni tuleb teha määratletud geograafilises piirkonnas.“ Lisatud ei ole mitte ühtegi kohustuslikult geograafilises piirkonnas teostatavat uut etappi, kuid teave etappide kohta, mis peavad toimuma geograafilises piirkonnas, ei olnud endises kokkuvõttes ja tootespetsifikaadis selgelt esitatud.

— Lisaks sellele on üksnes tootespetsifikaati lisatud kartograafilised viited geograafilise piirkonna määratlemiseks: „Kõikide asjaomaste kommuunide omavalitsusse on jäetud kaart, milles määratakse kindlaks geograafilise tootmispiirkonna piir ning mis on vastava eksperdikomisjoni ettepaneku kohaselt heaks kiidetud päritolunimetuste riikliku instituudi (INAO) põllumajandustoodete riikliku komitee 20. juuni 2013. aasta koosolekul.“

Tegemist on geograafia- ja metsateabe riikliku instituudi (Institut national de l’information géographique et forestière, IGN) kartograafiliste andmetega, mis on üle kantavad teistele andmekandjatele, erinevalt varasemalt kasutatud katastriplaanidest.

Kehtivate riiklike menetluste kohaselt on tootespetsifikaadi muutmise korral päritolunimetuste riikliku instituudi (INAO) piimatoodete, põllumajandustoodete ja metsanduse päritolunimetuste riiklik komitee pädev tegema taotluse kohta otsust enne selle edastamist Euroopa Komisjonile. Seejuures ei kohaldata muudatust enne selle registreerimist Euroopa tasandil.

Päritolutõend

Kogu järgnev tekst on tootespetsifikaadi ja koonddokumendi (endine kokkuvõte) sellest osast välja jäetud:

„Koos teravilja ja viinamarjaga on oliivipuu kuulunud alati Provence’i maakonna kolme põhikultuuri hulka. Baux-de-Provence’i orus on oliivisektor olnud alati juhtpositsioonil, vaatamata konkurentsile importtoodanguga ning asjaolule, et niisutuskanalite rajamisega on oliivikasvandusest intensiivselt kasvatatavate kultuuride pealetungi tõttu loobutud. 1786. aastal osutas abee Couture oma kirjatöös, et üks Baux-de-Provence’i oru eripära on kasvatatavate oliivisortide mitmekesisus. Ta loetles vähemalt kuus põhisorti, sealhulgas sort ‘Grossane’. Selline rikkus on tinginud selle, et Baux de Provence’i oru piirkond on üks mitmekesisemaid oliivide tootmise piirkondi. Sajanditevanused tavad on alati võimaldanud tarbida purustatud rohelisi oliive, terveid rohelisi oliive ja musti oliive. Toode „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ pärineb üksnes sordist ‘Grossane’, tegemist on Baux de Provence’i oru kohaliku sordiga. Pikka aega kasutatud traditsioonilist tootmisviisi (oliivide käsitsi pikkimine) on viimastel aastatel hakatud mehhaniseerima. Hilise valmimisperioodi tõttu (detsembrikuu jooksul) lauaoliivide turul sageli jõuluoliivideks kutsutud Baux de Provence’i oru mustad oliivid on pikka aega olnud põllumeeste lisasissetulekuallikas väiksema tegevusaktiivsusega perioodil (talvel).“

Arvestades riiklikes õigusaktides ja eeskirjades tehtud muudatusi, muudeti tootespetsifikaadi osa „Tõendid selle kohta, et toode pärineb määratletud geograafilisest piirkonnast“ ning koonddokumendi vastavat punkti (punkt d, „Päritolutõend“), mis hõlmas vaid punkti „Seos piirkonnaga“ elemente. Edaspidi hõlmab see punkt üksnes deklareerimise ja registrite pidamisega seotud kohustusi, millega tagatakse toote jälgitavus ja tootespetsifikaadis sätestatud tootmistingimuste järgimine.

Seega on lisatud mitu lõiku, mis asendavad varasemad toote ajaloo ja tuntusega seotud lõigud. Pakutud uue sõnastusega kirjeldatakse dokumente, mille eesmärk on võimaldada päritolunimetusega toote järelevalvet ja kontrollimist: tootjate identifitseerimisdeklaratsioon, päritolunimetusega toote tootmisest teataval aastal täielikult või osaliselt loobumise avaldus, kasvatuspäevik, oliivide (toorainena) ja mustade oliivide (valmistootena) töötlemise registrid, igal aastal esitatav oliivide koristamisdeklaratsioon, töötlemisdeklaratsioon (nn tootmisdeklaratsioon), iga-aastane mustade oliivide töötlemisdeklaratsioon (nn iga-aastane tootmisdeklaratsioon), päritolunimetusega mustade oliivide turustamisdeklaratsioon (nn nõudlusdeklaratsioon), iga-aastane päritolunimetusega mustade oliivide ladustamisdeklaratsioon.

Lisati ka viited kontrollikorrale. Ka on nimetatud kontrollimenetlusele lisatud registreeritud tootespetsifikaadis juba olemasolev analüütiline ja organoleptiline kontrollimine. Asjaomane lõik on sõnastatud järgmiselt:

„Sellele menetlusele lisanduvad analüütiline ja organoleptiline kontrollimine; selleks uuritakse pakendamiseks valmis või pakendatud toodet, mis võimaldab veenduda, et toote kvaliteet ja omadused vastavad eelnevas punktis 2 esitatud toote kirjeldusele.“

Tegemist on tootekontrolli olemuse ja selle jaoks kehtestatud süsteemi lühikirjeldusega.

Tootmismeetod

— Sissejuhatav lause „Oliivid peavad pärinema määratletud tootmispiirkonnas asuvatest kindlaksmääratud istandustest.“ on tootespetsifikaadi ja koonddokumendi (endine kokkuvõte) sellest osast välja jäetud, kasvatusalade kindlakstegemise menetlust kirjeldatakse tootespetsifikaadi osas „Geograafiline piirkond“.

— Istutustihedus: lisatud on nõuded istutustiheduse kohta.

Tootespetsifikaadis on sellega seoses sätestatud: „Kõikide pärast 27. augustit 1997 istutatud oliivipuude puhul tuleb iga puu jaoks jätta vähemalt 24 ruutmeetrit pinda, see pindala saadakse kahe vahemaa – ridade vahe ja puude vahe korrutamisel. Seejuures on puude minimaalne vahe 4 meetrit.“

Need nõuded vastavad kohalikule tavapärasele praktikale, mis tagab puu optimaalsed kasvutingimused. Neid nõudeid kohaldatakse kõikide istutatud puude suhtes riigi territooriumil pärast kontrollitud päritolunimetuse tunnustamist. See võimaldab kontrollida istutustihedust hõlmavate nõuete täitmist ka tulevikus rajatavate istanduste puhul.

— Lõikamine: tootespetsifikaati on lisatud järgmine lause:

„Oliivipuid lõigatakse vähemalt üks kord kahe aasta jooksul.“

Tagasilõikamine võimaldab reguleerida oliivipuu saagikust. Järjestikused lõikamised parandavad saagikust. Lõikamine toimub tavaliselt igal aastal, kuid oliivipuu kasvutsükkel kestab kaks aastat. Seetõttu on tootespetsifikaadis soovitatud, et lõikamine toimuks vähemalt kord kahe aasta jooksul.

— Kastmine: tootespetsifikaati lisatakse järgmine säte:

„Kasvuperioodil on kastmine lubatud kuni päritolunimetuse jaoks igal aastal kindlaks määratava koristusperioodi alguskuupäevani.“

Otsustatud on keelata kastmine alates päritolunimetuse jaoks igal aastal kindlaks määratava koristusperioodi algusest. See kuupäev vastab tavapärasele praktikale. See võimaldab lubada puid kasta siis, kui see on vajalik kuivaperioodi tõttu ning tuleb vältida liiga suurt kuivastressi, mis võib puid kasvuperioodi kestel kahjustada ja halvendada viljade kvaliteeti. Seevastu selleks, et säilitada küpsenud viljade kvaliteeti ja vältida viljade ülemäärast niiskussisaldust, tuleks kastmine peatada, kui koristusperiood on alanud.

— Vanus, millal puud hakkavad vilja kandma:

Tootespetsifikaadi esialgne tekst:

„Kontrollitud päritolunimetusega toote „Olives noires de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks kasutatavad oliivid peavad pärinema vähemalt viie aasta vanustelt puudelt“ on asendatud järgmisega:

„Päritolunimetusega toote „Olives cassées de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks kasutatavad oliivid peavad pärinema puudelt, mida on maatükil kasvatatud vähemalt viis aastat.“

Redaktsioonilise selgitusena on lisatud, et päritolunimetusega toote valmistamiseks kasutatavate viljapuude vanus, nimelt viis aastat, tähendab viie aasta möödumist „maatükile istutamisest“ (maatükile, mis on päritolunimetuse jaoks kindlaks määratud).

— Saagikus: maksimaalne lubatud saagikus on viidud 10 tonnini hektari kohta varasema 6 tonni asemel.

Tootespetsifikaadi esialgne tekst

„Saagikus ühe hektari kohta võib olla kuni kuus tonni oliive hektari kohta“ on asendatud järgmisega:

„Maksimaalne saagikus on kuni 10 tonni koristatud oliive oliivikasvanduse ühe hektari kohta, sõltumata oliivide kasutamise eesmärgist. Saagikuse arvutamise aluseks on päritolunimetusega tooteid valmistava ettevõtte kõik kindlaksmääratud maatükid, kus kasvatatakse oliive, mida kasutatakse päritolunimetusega toodete „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence“ või „Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence“ või „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“ tootmiseks.“

Tuleb märkida, et uued istandused saavutavad oma viljapuude puhul tänapäeval saagikuse, mis ulatub 8–10 tonnini hektari kohta. Harvad ei ole ka sajanditevanused oliiviistandikud, kus oliivipuudel on märkimisväärselt lai võra ja sellele vastav saagikus. Lubatava saagikuse optimeerimist toetavad ka tootjate suurem professionaalsus ja maatükkide uuendamine. Lisaks sellele on uuendatud saagikuse arvutamise meetodit, mis võimaldab vältida erinevat tõlgendamist ja hõlbustab kontrollimist. Lisatud on säte, mille kohaselt arvutatakse saagikus koristatud saagi järgi (ja mitte puu kogutoodangu järgi, mis hõlmab ka maha kukkunud ja korjamata jäänud oliive, mis ei ole päritolunimetusega hõlmatud), sõltumata oliivide otstarbest, ning arvutamine toimub kõikide kindlaksmääratud maatükkide kohta, kus kasvatatakse oliive, mida kasutatakse päritolunimetusega toodete „Huile d’olive de la vallée des Baux-de-Provence“, „Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence“ või „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“ tootmiseks.

— Oliivide koristamine: selleks et paremini piiritleda tavad ning tagada korjatavate oliivide kvaliteet, on lisatud mitmesugused sätted saagikoristuse kohta.

Tootespetsifikaadi esialgset sätet

„Oliivid peavad olema koristatud koristusperioodil optimaalses küpsusastmes otse viljapuult“ on täiendatud ja muudetud.

— Tootespetsifikaati lisatakse järgmine säte: „Koristusperioodi alguskuupäev määratakse kindlaks igal aastal INAO direktori otsusega taotlejate rühma ettepanekul.“ Sellele sättele otsustati lisada koristusperioodi alguse kindlaksmääramise süsteem, tagamaks, et oliivikasvatajad järgivad täpselt oliivide piisavat küpsusastet. Koristusperioodi alguse kohta teeb ettepaneku taotlejate rühm ja see ettepanek põhineb kogu geograafilist piirkonda esindavate oliivide näidiste sensoorsel analüüsil.

— Samuti on lisatud järgmine lause: „Nõuetekohases küpsusastmes olevateks loetakse tootepartiid, mis hõlmavad vähemalt 70 % ulatuses musti või mustaks muutuvaid oliive.“ Selline sõnastus võimaldab täpsemalt määratleda mustade oliivide küpsusastet ning parandada toote kvaliteeti ja hõlbustada kontrollimist.

Eespool osutatud lause esialgsest sõnastusest „Oliivid peavad olema koristatud otse viljapuult optimaalsel küpsusastmel otse viljapuult“ on välja jäetud lauseosa „otse viljapuult“. See on asendatud tootespetsifikaadi punktis 5.8 „Töötlemine“ toodud keeluga kasutada töötlemiseks maapinnale varisenud oliive. Pakutud asendav tekst on järgmine: „Oliive, millel on maapinnaga kokkupuute jälgi, ei ole lubatud töötlemiseks kasutada.“ Sellisel kujul sõnastatud nõue on asjakohasem ja hõlpsamini kontrollitav.

Tootespetsifikaadi esialgne tekst: „Seejärel ladustatakse oliivid sõrestikkastidesse ning edastatakse töötlejale kuni neljakümne kaheksa tunni jooksul pärast koristamist“ on asendatud järgmisega: „Oliivid ladustatakse sõrestikkastidesse või sõrestikulistele kaubaalustele. Seejärel edastatakse need vastavalt kohalikule tavale töötlejale kuni neljakümne kaheksa tunni jooksul pärast koristamist ning heas sanitaarseisundis.“ Lisaks (sõrestik)kastidele võib oliive ladustada ka kaubaalustele, kuna sellised mahutid ei kahjusta toote kvaliteeti. Lisaks sellele on oluline, et oliivid edastataks töötlejale heas sanitaarseisundis.

— Mustade oliivide töötlemine

Tootespetsifikaadi (ja osaliselt kokkuvõtte) järgmist esialgset teksti:

„Oliivide suurus on kuni 35 vilja 100 grammi toote kohta. „Et kasutada kontrollitud päritolunimetust, peavad oliivid „Olives noires de la Vallée des Baux de Provence“ olema enne töötlemist suuruse järgi sorteeritud ja jaotatud.“ on muudetud nii, et lisatud on suurusega seotud lubatud hälve, see hälve oli juba esitatud kehtiva tootespetsifikaadi osas „Toote kirjeldus“.

Esialgne tekst on tootespetsifikaadis asendatud järgmisega (suurusega seotud väärtused on esitatud koonddokumendi punktis 3.2):

„Enne töötlemist oliivid sorteeritakse ja jaotatakse suuruse järgi. Mustade lauaoliivide suurus on kuni 35 vilja 100 grammi toote kohta. Tootepartiid peavad olema ühtlased, lubatud on kuni 5 % vilju, mille suurus on üle 42 vilja 100 g toote kohta ja kuni 5 % vilju, mille suurus on vähem kui 20 vilja 100 g toote kohta.“

Seoses oliivide sorteerimisega enne töötlemist on tootespetsifikaati lisatud järgmine säte:

„Järgmiste defektidega oliivide osakaal ei või olla suurem kui 5 %:

— plekkidega oliivid = koristamisel saadud löögid, tuul, rahe;

— putukahammustustega viljad.

Ussitanud oliivide osakaal kasutatavate oliivide hulgas ei või olla suurem kui 3 %.“

Nende sätetega määratletakse oliivide sorteerimise kriteeriumid ja nende kahjustuste maksimaalsed lubatavad osakaalud.

Seoses oliivide valmistamismeetodiga on tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte esialgne tekst:

„Oliivide töötlemine peab toimuma geograafilises piirkonnas asuvates konserveerimisettevõtetes, kasutades üht järgmistest meetoditest:

— pikkimine peensoolaga: äsja korjatud oliivid pikitakse ja puistatakse üle peensoolaga

— hoidmine soolvees: pikeeritud või pikeerimata oliivid paigutatakse soolvette, mille tihedus pärast stabiliseerumist jääb vahemikku 1 045–1 060.“ on tootespetsifikaadis ja koonddokumendi punktis 3.2 asendatud järgmisega:

„Oliive valmistatakse ühel järgmistest viisidest:

— pikkimine meresoolaga: äsja korjatud oliivid pikitakse ja puistatakse üle meresoolaga;

— hoidmine soolvees: pikitud või pikkimata oliivid paigutatakse soolvette, mille tihedus pärast stabiliseerumist jääb vahemikku 1 045–1 060 Baumé kraadi.“

Soolaga pikitud oliivide puhul on nõue kasutada peensoola välja jäetud, kuna töötlemiseks sobib ka jämesool, mis, nagu on näidanud teatavate töötlejate tehtud katsed, ei kahjusta toote iseloomulikke omadusi. Seevastu on kohustuslikuks muudetud meresoola kasutamine, et vältida võimalikku kivisoola kasutamist, mis ei vasta traditsioonilistele töötlemisviisidele. Lisaks sellele on täpsuse huvides lisatud, et soolalahuse tihedust väljendatakse Baumé kraadides.

— Oliivide hoidmine

Tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte esialgne lause „Oliive hoitakse soolalahuses kuni kolme kuu jooksul.“ on tootespetsifikaadis ja koonddokumendis (punktis 3.5) asendatud järgmisega:

„Soolaga pikitud oliive hoitakse temperatuuril +2…+4 °C kuni 12 kuu jooksul. Soolalahuses hoitakse oliive toatemperatuuril kuni 24 kuu jooksul.“

Soolalahuses hoitavate oliivide maksimaalne säilitusaeg on viidud kolme kuu asemel 24 kuule, kuna selline säilitamisviis võimaldab pikemaajalist säilitamist, ilma et toote omadused muutuksid. Seevastu soolaga pikitud oliivid on tundlikumad. Seetõttu on lisatud selliste oliivide säilitamistingimused. Selliseid oliive ei või säilitada üle 12 kuu ning seejuures võib temperatuur olla vahemikus +2…+4 °C.

Seos geograafilise piirkonnaga

Nii tootespetsifikaadis kui ka koonddokumendis (endises kokkuvõttes) on seost piirkonnaga kajastav osa ümber kirjutatud. Peamiselt on tegemist lisandustega, mis ei muuda sisuliselt toote eripärade ja geograafilise piirkonna eripärade vahelist algselt kirjeldatud seost.

Järgmist kokkuvõtte lauset: „Baux de Provence’i oru tootmispiirkonda piirab põhjast Alpilles’i kanal ja lõunast Craponne’i kanal“, ja tootespetsifikaadi lauset „Baux de Provence’i oru tootmispiirkond on selgelt eraldatud põhjast Alpilles’i kanaliga ja lõunast Craponne’i kanaliga.“

on veidi muudetud ning need on tootespetsifikaadis ja koonddokumendis asendatud järgmisega:

„Geograafiline piirkond hõlmab Alpilles’i massiivi, selle kolluviaalseid äärealasid ja Crau tasandiku põhjaserva.“

Selline ajakohastamine on tingitud geograafilise piirkonna ulatuse kergest muutmisest, kuivõrd Alpilles’i kanal ja Craponne’i kanal ei moodusta enam geograafilise piirkonna piire.

Lisaks sellele on kirjeldusse lisatud järgmised laused: „Alpilles’i ahelik (kuni 400 m kõrgune) ulatub läänest itta umbes kolmekümne kilomeetri pikkuselt ning hõlmab Provence’i maakonna tüüpilisi lubjakivikünkaid, mis asuvad Rhône’i, Durance’i ja Crau vahel. See massiiv on Provence’i antiklinaalsetest ahelikest kõige läänepoolsem. Tegemist on erodeerunud pinnasega, mis moodustab maalilise kaldus reljeefi ning koosneb lõunaosas peaasjalikult kriidi- ja juuraajastu lubjakivist.“

— Tootespetsifikaadi esialgsed laused (mida ei ole kokkuvõttes) „Oliiviistanduste paiknemine selles orus on aja jooksul kaasa toonud niisutuskanalite rajamise. Seega on oliivipuu alati olnud oluline valik piirkondades, kus niisutamine on keeruline, ning on seal ka väljatõrjumisest pääsenud, samas kui teistes piirkondades on intensiivselt kasvatatavad köögiviljakultuurid oliivipuu välja tõrjunud.“ on välja jäetud, kuna tegemist on ajalooliste teguritega, mis ei näita seost geograafilise päritoluga.

— Järgmist tootespetsifikaadi lauset: „Sel viisil piiritletud Baux de Provence’i oru piirkond eristub talle omaste geoloogiliste ja klimaatiliste omaduste poolest.“, ja kokkuvõtte lauset „See eristub talle omaste geoloogiliste ja klimaatiliste omaduste poolest.“,

ning tootespetsifikaadi järgmist lõiku:

„Küngastega kaetud osas domineerib lubjakivipinnas, mis on ühevärviline ja veeristikuline, selle soojusmahtuvus on suur ning see on väga hästi õhustatud ja hea niiskusläbivusega. Kliima on vahemereline, suved on soojad ja kuivad, sügised ja kevaded pigem sajused, iseloomulik on „mistraali“ (põhjatuule) esinemine. Baux oru piirkonna sordiline koosseis on piirkonna pinnasega väga hästi kohanenud. Tänu Alpilles’i ahelikule on Baux de Provence’i org tuultele ja kevadistele pakastele palju vähem avatud, eeskätt pakub ahelik aga kaitset udu eest, mis võiks kahjustada oliivipuu õite väljakujunemist ja soodustab teatavate seenhaiguste teket.“

on muudetud ja täiendatud, et täpsemalt selgitada geograafilise piirkonna eripärasid. Osa tekstist on üle viidud „põhjusliku seose“ kirjeldusse, kuid kliimat, pinnast ja sordilist koosseisu kirjeldav osa on välja jäetud ja asendatud järgmisega (lisandused hõlmavad nii koonddokumenti kui ka tootespetsifikaati):

„Geograafilise piirkonna klimaatilised iseärasused on järgmised:

— vahemereline kliima;

— temperatuuri ja sademete suur vahelduvus aastaaegade ja aastate lõikes;

— sademete puhul on iseloomulikud lühikesed, kuid tugevad tormiperioodid peamiselt sügisel ja kevadel. Sademete hulk on suurusjärgus 700 mm aastas, sajud koonduvad 50 päevale;

— kuiva hooaega iseloomustavad kuumad ja kuivad suved, põuaperiood, millele on omane suur veepuudus ja mis hõlmab tavaliselt juulikuud;

— mõõdukalt külmad talved, kusjuures kõige jahedam kuu on jaanuar;

— aasta keskmine temperatuur on 13,6 °C, Alpilles’i aheliku põhjaküljel 1–2 °C kraadi madalam, kevadel esineb öökülmade oht;

— esineb tugevaid tuuli, mida võib olla üle 100 päeval aastas, eeskätt on tegemist põhjatuulega (mistraal) või läänetuulega;

— päikesekiirguse hulk on erakordselt suur, ulatudes 2 800 tunnini aastas.

Geograafilise piirkonna tüüpiline pinnas on veeristikuline (40–80 % veeristikku), Alpilles’i massiivi ja mäenõlvade puhul on tegemist liiva-mudaseguse või liiva-muda-saviseguse lubjakivipinnasega. Vana Crau piirkonna põhjaserva, mida teatakse ka Crau d’Eyguières nime all, iseloomustavad tugevalt veeristikulised punamullad (30–60 cm räniklibu pinnasel) ning Alpilles’i aheliku lõunaosa erosiooni tulemusena tekkinud kolluviaalsed lubjakivisetted.

Alpilles’i massiivi oliiviistandused on istutatud peaasjalikult veeristikulisele lubjakivipinnasele, mis asub mäejalamite kallakutel, kihilistele kruusalademetele ja kitsamatele või laiematele mägedevahelistele kallakutele. Pinnase peenem fraktsioon on üldiselt liiva-mudasegune, harvem liiva-muda-savisegune. Lubjakivi osakaal, mis üldiselt jääb 20–30 % vahele, võib ulatuda 40 %ni, aktiivse kaltsiumkarbonaadi osakaal ületab harva 8 %. Pinnase pH jääb vahemikku 8–8,5.“

Lisaks sellele on ainult tootespetsifikaati lisatud järgmised kirjeldavad elemendid geograafilise piirkonna kliima, geoloogia ja taimeliikide kohta:

„Massiivi läänepoolne osa jääb Rhône’i oru mõju alla, sademetehulk on siin suurem ja temperatuurid pehmemad, samuti on vähem talvist ja kevadist pakast. Lõunapoolsetel mäejalamitel, mis on kaitstud külma tuule, nimelt mistraali eest, ja kus on rohkem päikesekiirgust, on saak varajasem. Varjulisematel mäekülgedel on sademeid rohkem. Madalamate kohtade ja orupõhjade mikroklimaatilised tingimused (päikesekiirguse väiksem mõju ja tuulevari) võimaldavad ka suvel leida jahedamaid kohti. Need omadused on kujundanud vahemerelisele biokliimale omase taimestiku ja loomastiku, mida iseloomustab eelkõige kohanemine pika kuivaperioodiga. Geograafilise piirkonna näol on tegemist erodeerunud reljeefiga maalilise massiiviga, mis koosneb eeskätt vanema kriidiajastu lubjakivi- ja merglipinnasest, piirkonna lõunaosas juuraajastu lubja-dolomiitkivimitest. Väga mitmekesise koostisega tertsiaariajastu jõe ja järve settekivimid, mis hõlmavad lubjakivi, konglomeraati, liivakivi, merglit ja liiva, laiuvad piki lääne-ida suunalisi vaondeid. Alpilles’i ahelikus on lubjakivikaljud tugevasti murenenud ja tekitanud ulatuslikud veeristiku ja kiviklibuga kaetud alad, mis laiuvad piki hilisemaid kolluviaalseid või alluviaalseid kolmatsioonialasid. Alpilles’i aheliku lõunanõlvu piirab vana Crau ala, mida iseloomustavad Villafranchieni punasest lubjakivi- ja kvartsiveeristikust jõesettekivimid, mille on kohale kandnud läbi Saint Pierre de Vence’i mäekuru voolav Durance’i jõgi. Ilmastik koos piirkonna geomorfoloogiliste omadustega on tinginud erinevate vahemereliste taimestikutüüpide esinemise, iseloomulikud taimed on süüria mänd (Pinus halepensis) ja iilekstamm (Quercus ilex). Tegemist on tõelise biogeograafilise ristteega, seda piirkonda iseloomustab eelkõige meso-vahemereline kliima, kus leidub ligikaudu 960 taimeliiki, millest 50 on oma levikuala piiril ning mis on kohanenud kuiva kliima ja lubjakivipinnasega.“

Järgmine tootespetsifikaadi lause:

„Geograafiline piirkond, mis hõlmab Alpilles’i ahelikku, mida iseloomustab eripärane kliima ja pinnas, iidsete ja piirkonnas hästi juurdunud oliivisortide olemasolu ning põllumeeste kogemusest ja tööst tulenev kasvatuskultuur, teevad Baux de Provence’i orust väga sobiliku piirkonna oliivide tootmiseks.“,

ja kokkuvõtte lause „Lubjakivipinnasega ja vahemerelise kliimaga geograafiline keskkond, iidsete ja piirkonnas hästi juurdunud oliivisortide olemasolu ning põllumeeste kogemusel ja tööl põhinev kasvatuskultuur teevad Baux de Provence’i orust väga sobiliku piirkonna oliivide tootmiseks.“

on välja jäetud, sest neis sisalduv teave on esitatud selle osa teistes lõikudes põhjalikumal kujul.

Tootespetsifikaati ja koonddokumenti on lisatud järgmised inimteguritega seotud elemendid:

„Koos teravilja ja viinamarjaga on oliivipuu kuulunud alati Provence’i maakonna kolme põhikultuuri hulka.“

Ainult tootespetsifikaati on lisatud järgmine lause: „Baux-de-Provence’i orus on oliivisektor olnud alati juhtpositsioonil, vaatamata konkurentsile importtoodanguga ning asjaolule, et niisutuskanalite rajamisega on oliivikasvandusest intensiivselt kasvatatavate kultuuride pealetungi tõttu loobutud.“

Tootespetsifikaati ja koonddokumenti on lisatud järgmised laused:

„1786. aastal osutas abee Couture oma kirjatöös, et üks Baux-de-Provence’i oru eripära on kasvatatavate oliivisortide mitmekesisus. Ta loetles vähemalt kuus põhisorti, sealhulgas sordi ‘Grossane’. See on vana ja traditsiooniline sort, mis on ainuke, mida on lubatud kasutada päritolunimetusega toote „Olives noires de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks. Selline rikkus on tinginud selle, et Baux de Provence’i oru piirkond on üks mitmekesisemaid oliivide tootmise piirkondi. Sajanditevanused tavad on alati võimaldanud tarbida terveid musti oliive ja purustatud rohelisi oliive. ‘Grossane’i’ sorti kuuluvate lauaoliivide tootmine on levinud peaaegu terves Baux de Provence’i orus. Oliivid koristatakse siis, kui nad on omandanud musta värvuse või on seda omandamas. Mustade oliivide töötlemisviis on lihtne ja traditsiooniline: äsja korjatud oliivid pikitakse ja puistatakse üle meresoolaga või töödeldakse soolalahusega.“

Inimtegureid on täiendatud oliivide traditsioonilise töötlemise meetodite kirjelduse abil.

Tootespetsifikaati ja koonddokumenti on lisatud järgmised toote jaoks iseloomulikud omadused:

„Toote „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ näol on tegemist lauaoliividega, mille eriomased tunnused on järgmised:

— üksnes ‘Grossane’i’ sordist pärinevate oliivide kasutamine;

— oliivi füüsikalised ja keemilised omadused on järgmised: tegemist on musta oliiviga, mille vili on suur, üldkuju on lühike ning viljaliha rikkalik ja mahlane. Oliivide „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“ viljad on terved ja neid ei ole purustatud, poolitatud ega maitsestatud. Neil oliividel on trühvli ja/või puravikkude ja/või pärmitaignasaia ja/või piparkookide ja/või punase veini lõhna- ja maitsenüansid. Lubatud on kerge mõrudus.“

Tootespetsifikaati ja koonddokumenti on lisatud geograafilise piirkonna eripärade ja toote eripärade vahelist „põhjuslikku seost“ kirjeldavad elemendid järgmises sõnastuses:

„Selles küngastega kaetud osas domineerib lubjakivipinnas, mis on ühevärviline ja suure soojusmahtuvusega, pinnas on hästi õhustatud ja hea niiskusläbivusega. Alpilles’i aheliku kaitstuna on Baux-de-Provence’i org varjatud udu eest, mis võiks kahjustada oliivipuu õite väljakujunemist ja mis soodustab seenhaiguste teket. Baux-de-Provence’i org on seega väga soodne oliivide tootmiseks. Geograafilise piirkonna klimaatilised ja mullastikulised eripärad on tinginud ka toote „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ jaoks kasutatavate oliivisortide valiku. Sort ‘Grossane’ on väga kohane veeristikulisel õhukesel lubjakivipinnal kasvatamiseks ning talub hästi suvist kuivust ja tuuli. Vilju kasutatakse ka päritolunimetusega toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks. Geograafilise piirkonna klimaatilised eripärad võimaldavad eeldada, et oliivid on koristamisel loomulikult omandanud musta värvuse (või on alles värvumas). Oliivide traditsiooniline koristusjärgne töötlemine, mis seisneb lihtsalt oliivide pikkimises ja soolamises või (vajaduse korral eelnevalt pikitud oliivide) töötlemises soolalahusega, võimaldab säilitada toote eripärased organoleptilised omadused.“

Märgistus

Registreeritud tootespetsifikaadi ja kokkuvõtte sätted:

„Kontrollitud päritolunimetusega „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“ oliivide märgistusel esitatakse järgmised andmed:

— märge „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“;

— märge „Appellation d’Origine Contrôlée“ või lühend „AOC“;– Kui märgistusel on lisaks aadressile ka istanduse või kaubamärgi nimetus, korratakse seda sõnade „Appellation“ ja „Contrôlée“ vahel.

Need märked paigutatakse märgisel samale nähtavale väljale. Märked esitatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, mis torkavad selgelt silma taustal, millele need on trükitud, nii et märked oleksid selgelt eristatavad kogu muust kirjalikust teabest ja joonistest.“

on asendatud tootespetsifikaadis ja koonddokumendis järgmisega:

„Lisaks toidu märgistamist ja esitlemist käsitlevates õigusaktides sätestatud kohustuslikele üksikasjadele esitatakse päritolunimetust „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ kandvate oliivide märgistusel järgmised andmed:

— päritolunimetus „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“;

— märge „appellation d’origine protégée“ (kaitstud päritolunimetus) või lühend „AOP“ (KPN).

Need märked paigutatakse ühel märgisel samale nähtavale väljale. Märked esitatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, mis torkavad selgelt silma taustal, millele need on trükitud, tänu millele on need märked selgelt eristatavad kogu muust kirjalikust teabest ja joonistest.“

Päritolunimetusega toodete märgistamisel kasutatavad eriomased märked viidi vastavusse määruse (EL) nr 1151/2012 sätetega, välja jäeti nõuded olemasolevate riiklike märgete („AOC“ ja „appellation d’origine contrôlée“) kasutamise kohta ning need asendati Euroopa märgetega „appellation d’origine protégée“ ja „AOP“.

Riiklikud nõuded

— Seoses õiguslike suundumuste ja riiklike eeskirjade muutumisega on muudetud osa „Riiklikud nõuded“. Viide kontrollitud päritolunimetuse tunnustamist Prantsusmaa territooriumil käsitlevale 27. augusti 1997. aasta dekreedile on välja jäetud ning lisatud on tabel, milles on loetletud peamised kontrollimist vajavad üksikasjad, nende viiteandmed ja hindamismeetod.

Muu

— Osades „Liikmesriigi pädev ametiasutus“, „Taotlejate rühm“ ja „Kontrolliasutuse kontaktandmed“ ajakohastati ametlike kontrolliasutuste ja taotlejate rühma nimi ja kontaktandmed. Taotlejate rühma koosseisu ja õiguslikku staatust sisuliselt ei muudetud. Taotlejate rühm koondab endiselt oliivide tootjaid, töötlejaid ja pressimisettevõtjaid.

Osa Kontaktandmed ja algne tekst (tootespetsifikaat ja koonddokument) Kontaktandmed ja ajakohastatud tekst (tootespetsifikaat) Liikmesriigi pädev asutus Nimi: Institut National des Appellations d’Origine - 138, Champs Elysées – 75008 PARIS - PRANTSUSMAA Tel +33 153898000 Faks+33 142255797 Institut National de l’Origine et de la Qualité (INAO) (päritolunimetuste riiklik instituut) 12 rue Henri Rol-Tanguy – TSA 30003 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex PRANTSUSMAA Tel +33 1173303800 Faks +33 1173300804 E-post: info@inao.gouv.fr Taotlejate rühm Nimi: Syndicat Interprofessionnel de l’Olivier de la Vallée des Baux Aadress: Mairie de Maussane les Alpilles - 13520 MAUSSANE LES ALPILLES Koonddokumendis: Koosseis: tootjad/töötlejad (X) muu () tootespetsifikaadis: Ühendus asutati 1994. aastal ja koondab Baux-de-Provence’i orus oliivide tootmisega seotud füüsilisi ja juriidilisi isikuid. Ühendus hõlmab oliivide tootjaid, töötlejaid ja pressijaid. Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence PRANTSUSMAA Tel +33 490543842 Faks +33 484253288 E-post: contact@siovb.com Koosseis: tootjad ja töötlejad. Õiguslik seisund: tööseadustiku alusel tegutsev kutseühendus. Kontrolliasutused — I.N.A.O 138 rue Saint-Lazare 75008 PARIIS — D.G.C.C.R.F. 59, Bd V. Auriol Teledoc 251 75703 PARIS Cedex 13 PRANTSUSMAA Institut National de l’Origine et de la Qualité (INAO) (päritolunimetuste riiklik instituut) Aadress: Arborial - 12 rue Henri Rol-Tanguy TSA 30003 - 93555 Montreuil-sous-Bois cedex PRANTSUSMAA Tel +33 173303800 Faks +33 173300804 E-post: info@inao.gouv.fr Direction Générale de la Concurrence, de la Consommation et de la Répression des Fraudes (konkurentsi, tarbimise ja pettuse vastase võitluse peadirektoraat) (DGCCRF) Aadress: 59, boulevard Vincent Auriol - 75703 Paris cedex 13 PRANTSUSMAA Tel +33 144871717 Faks +33 144973037 DGCCRF on majandusvaldkonna eest vastutava ministeeriumi osakond. Vastavalt määruse nr 1151/2012 artikli 37 sätetele kontrollib enne toote turule viimist selle vastavust tootespetsifikaadile sertifitseerimisasutus, mille nimi ja kontaktandmed on esitatud INAO veebilehel ja Euroopa Komisjoni andmebaasis.

KOONDDOKUMENT

„Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“

ELi nr: PDO-FR-0052-AM01 – 16.8.2017

KPN ( X ) KGT ( )

1. Nimetus(ed)

„Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.6. Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

„Toote „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ näol on tegemist mustade lauaoliividega. Viljad pärinevad üksnes sordist ‘Grossane’. Tegemist on suure viljaga, mille üldkuju on lühike ning viljaliha rikkalik ja mahlane.

Viljad on terved ja neid ei ole purustatud, poolitatud ega maitsestatud. Viljadel on üks või mitu järgmistest maitsenüanssidest: trühvel, puravikud, pärmitaignasai, piparkook, punane vein. Lubatud on kerge mõrudus.

Tootepartiid peavad olema ühtlased, lubatud on kuni 5 % vilju, mille suurus on üle 42 vilja 100 g toote kohta, ja kuni 5 % vilju, mille suurus on vähem kui 20 vilja 100 g toote kohta.

Toodet valmistatakse kahel kujul:

— pikkimine meresoolaga: äsja korjatud oliivid pikitakse ja puistatakse üle meresoolaga;

— hoidmine soolvees: pikitud või pikkimata oliivid paigutatakse soolvette, mille tihedus pärast stabiliseerumist jääb vahemikku 1 045–1 060 Baumé kraadi.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Toode „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ pärineb üksnes sordist ‘Grossane’.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni mustade oliivide töötlemiseni tuleb teha määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Soolaga pikitud oliive hoitakse temperatuuril +2 °…+4 °C kuni 12 kuu jooksul.

Soolalahuses hoitakse oliive toatemperatuuril kuni 24 kuu jooksul.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Lisaks toidu märgistamist ja esitlemist käsitlevates õigusaktides sätestatud kohustuslikele üksikasjadele esitatakse päritolunimetust „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“ kandvate oliivide märgistusel järgmised andmed:

— päritolunimetus „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“;

— märge „appellation d’origine protégée“ (kaitstud päritolunimetus) või lühend „AOP“ (KPN).

Need märked paigutatakse ühel märgisel samale nähtavale väljale.

Märked esitatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, mis torkavad selgelt silma taustal, millele need on trükitud, tänu millele on need märked selgelt eristatavad kogu muust kirjalikust teabest ja joonistest.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond paikneb Bouches-du-Rhône’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil:

tervikuna hõlmatud kommuunid: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou;

osaliselt hõlmatud kommuunid: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafiline piirkond hõlmab Alpilles’i massiivi, selle kolluviaalseid äärealasid ja Crau tasandiku põhjaserva. Alpilles’i ahelik (kuni 400 m kõrgune) ulatub läänest itta umbes kolmekümne kilomeetri pikkuselt ning hõlmab Provence’i maakonna tüüpilisi lubjakivikünkaid, mis asuvad Rhône’i, Durance’i ja Crau vahel. See massiiv on Provence’i antiklinaalsetest ahelikest kõige läänepoolsem. Tegemist on erodeerunud pinnasega, mis moodustab maalilise kaldus reljeefi ning koosneb lõunaosas peaasjalikult kriidi- ja juuraajastu lubjakivist.

Geograafilise piirkonna klimaatilised iseärasused on järgmised:

— vahemereline kliima;

— temperatuuri ja sademete suur vahelduvus aastaaegade ja aastate lõikes;

— sademete puhul on iseloomulikud lühikesed, kuid tugevad tormiperioodid peamiselt sügisel ja kevadel. Sademete hulk on suurusjärgus 700 mm aastas, sajud koonduvad 50 päevale;

— kuiva hooaega iseloomustavad kuumad ja kuivad suved, põuaperiood, millele on omane suur veepuudus ja mis hõlmab tavaliselt juulikuud;

— mõõdukalt külmad talved, kusjuures kõige jahedam kuu on jaanuar;

— aasta keskmine temperatuur on 13,6 °C, Alpilles’i aheliku põhjaküljel 1–2 °C kraadi madalam, kevadel esineb öökülmade oht;

— esineb tugevaid tuuli, mida võib olla üle 100 päeval aastas, eeskätt on tegemist põhjatuulega (mistraal) või läänetuulega;

— päikesekiirguse hulk on erakordselt suur, ulatudes 2 800 tunnini aastas.

Geograafilise piirkonna tüüpiline pinnas on veeristikuline (40–80 % veeristikku), Alpilles’i massiivi ja mäenõlvade puhul on tegemist liiva-mudaseguse või liiva-muda-saviseguse lubjakivipinnasega. Vana Crau piirkonna põhjaserva, mida teatakse ka Crau d’Eyguières nime all, iseloomustavad tugevalt veeristikulised punamullad (30–60 cm räniklibu pinnasel) ning Alpilles’i aheliku lõunaosa erosiooni tulemusena tekkinud kolluviaalsed lubjakivisetted.

Alpilles’i massiivi oliiviistandused on istutatud peaasjalikult veeristikulisele lubjakivipinnasele, mis asub mäejalamite kallakutel, kihilistele kruusalademetele ja kitsamatele või laiematele mägedevahelistele kallakutele. Pinnase peenem fraktsioon on üldiselt liiva-mudasegune, harvem liiva-muda-savisegune. Lubjakivi osakaal, mis üldiselt jääb 20–30 % vahele, võib ulatuda 40 %ni, aktiivse kaltsiumkarbonaadi osakaal ületab harva 8 %. Pinnase pH jääb vahemikku 8–8,5.

Koos teravilja ja viinamarjaga on oliivipuu kuulunud alati Provence’i maakonna kolme põhikultuuri hulka. 1786. aastal märkis abee Couture oma kirjatöös, et üks Baux-de-Provence’i oru eripära on kasvatatavate oliivisortide mitmekesisus, ja loetles vähemalt kuus põhisorti, sealhulgas sordi ‘Grossane’. See on vana ja traditsiooniline sort, mis on ainuke, mida on lubatud kasutada päritolunimetusega toote „Olives noires de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks.

Selline rikkus on tinginud selle, et Baux de Provence’i oru piirkond on üks mitmekesisemaid oliivide tootmise piirkondi. Sajanditevanused tavad on alati võimaldanud tarbida terveid musti oliive ja purustatud rohelisi oliive. ‘Grossane’i’ sorti kuuluvate mustade oliivide tootmine on levinud peaaegu terves Baux de Provence’i oru piirkonnas. Oliivid koristatakse siis, kui nad on omandanud musta värvuse või on seda omandamas. Mustade oliivide töötlemisviis on lihtne ja traditsiooniline: äsja korjatud oliivid pikitakse ja puistatakse üle meresoolaga või töödeldakse soolalahusega.

Toote „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“ näol on tegemist lauaoliividega, mille eriomased tunnused on järgmised:

— üksnes ‘Grossane’i’ sordist pärinevate oliivide kasutamine;

— oliivi füüsikalised ja keemilised omadused on järgmised: tegemist on musta oliiviga, mille vili on suur, üldkuju on lühike ning viljaliha rikkalik ja mahlane. Oliivide „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence“ viljad on terved ja neid ei ole purustatud, poolitatud ega maitsestatud. Neil oliividel on trühvli ja/või puravikkude ja/või pärmitaignasaia ja/või piparkookide ja/või punase veini lõhna- ja maitsenüansid. Lubatud on kerge mõrudus.

Selles küngastega kaetud piirkonnas domineerib lubjakivipinnas, mis on ühevärviline ja suure soojusmahtuvusega, pinnas on hästi õhustatud ja hea niiskusläbivusega. Alpilles’i aheliku kaitstuna on Baux-de-Provence’i org varjatud udu eest, mis võiks kahjustada oliivipuu õite väljakujunemist ja mis soodustab seenhaiguste teket. Baux-de-Provence’i org on seega väga soodne oliivide tootmiseks. Geograafilise piirkonna klimaatilised ja mullastikulised eripärad on tinginud ka toote „Olives noires de la vallée des Baux-de-Provence“ jaoks kasutatavate oliivisortide valiku. Sort ‘Grossane’ on väga kohane veeristikulisel õhukesel lubjakivipinnal kasvatamiseks ning talub hästi suvist kuivust ja tuuli. Vilju kasutatakse ka päritolunimetusega toote „Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence“ valmistamiseks. Geograafilise piirkonna klimaatilised eripärad võimaldavad eeldada, et oliivid on koristamisel loomulikult omandanud musta värvuse (või on alles värvumas). Oliivide traditsiooniline koristusjärgne töötlemine, mis seisneb lihtsalt oliivide pikkimises ja soolamises või (vajaduse korral eelnevalt pikitud oliivide) töötlemises soolalahusega, võimaldab säilitada toote eripärased organoleptilised omadused.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-92cd761e-5ace-4a0a-aff1-4bbae11edd9e