Euroopa Liidu Teataja L 357 , 31/12/2002 Lk 0001 - 0071



Komisjoni määrus (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, 23. detsember 2002, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad SISUKORD ESIMENE OSA ÜLDSÄTTED I JAOTIS TEEMA II JAOTIS EELARVEPÕHIMÕTTED 1. peatükk Ühtsuse ja eelarve õigsuse põhimõtted 2. peatükk Aastasuse põhimõte 3. peatükk (Finantsmääruse 4. peatükk) Arvestusühiku põhimõte 4. peatükk (Finantsmääruse 5. peatükk) Kõikehõlmavuse põhimõte 5. peatükk (Finantsmääruse 6. peatükk) Sihtotstarbelisuse põhimõte 6. peatükk (Finantsmääruse 7. peatükk) Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõte 7. peatükk (Finantsmääruse 8. peatükk) Läbipaistvuse põhimõte III JAOTIS EELARVE KOOSTAMINE JA STRUKTUUR 1. peatükk Eelarve koostamine 2. peatükk Eelarve struktuur ja esitusviis IV JAOTIS EELARVE TÄITMINE 1. peatükk Üldsätted 2. peatükk Täitmisviisid 1. jagu Üldsätted 2. jagu Erisätted 3. peatükk Finantsjuhtimises osalejad 1. jagu Finantsjuhtimises osalejate õigused ja kohustused 2. jagu Eelarvevahendite käsutaja 3. jagu Peaarvepidaja 4. jagu Avansikontode haldaja 4. peatükk Finantsjuhtimises osalejate vastutus 1. jagu Üldeeskirjad 2. jagu Volitatud ja edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate suhtes kohaldatavad sätted 5. peatükk Tulutoimingud 1. jagu Omavahendid 2. jagu Saadaolevate summade eelarvestus 3. jagu Saadaolevate summade kindlaksmääramine 4. jagu Sissenõudmise kinnitamine 5. jagu Sissenõudmine 6. peatükk Kulutoimingud 1. jagu Kulukohustuste võtmine 2. jagu Kulude tõendamine 3. jagu Maksete kinnitamine 4. jagu Kulude maksmine 5. jagu Kulutoimingute tähtajad 7. peatükk Andmetöötlussüsteemid 8. peatükk Siseaudiitor V JAOTIS HANKED 1. peatükk Üldsätted 1. jagu Kohaldamisala ja lepingute sõlmimise põhimõtted 2. jagu Avalikustamine 3. jagu Hankemenetlused 4. jagu Tagatised ja järelevalve 2. peatükk Ühenduse institutsioonide oma huvides sõlmitavate lepingute suhtes kohaldatavad erisätted VI JAOTIS TOETUSED 1. peatükk Kohaldamisala 2. peatükk Toetuste andmise põhimõtted 3. peatükk Toetuste andmise menetlus 4. peatükk Maksmine ja järelevalve 5. peatükk Rakendamine VII JAOTIS RAAMATUPIDAMISARUANDLUS JA RAAMATUPIDAMISARVESTUS 1. peatükk Raamatupidamisaruandlus 2. peatükk (Finantsmääruse 3. peatükk) Raamatupidamisarvestus 1. jagu Raamatupidamisarvestuse korraldamine 2. jagu Arvestusraamatud 3. jagu Kontoplaan 4. jagu Kirjendamine 5. jagu Kontrollimine ja kinnitamine 6. jagu Eelarve raamatupidamisarvestus 3. peatükk (Finantsmääruse 4. peatükk) Vara inventarinimestikud TEINE OSA ERISÄTTED I JAOTIS (FINANTSMÄÄRUSE II JAOTIS) STRUKTUURIFONDID II JAOTIS (FINANTSMÄÄRUSE III JAOTIS) TEADUSUURINGUD III JAOTIS (FINANTSMÄÄRUSE IV JAOTIS) VÄLISTEGEVUS 1. peatükk Üldsätted 2. peatükk Meetmete rakendamine 3. peatükk Hanked 4. peatükk Toetused 5. peatükk Avansikontod ja inventarinimestikud IV JAOTIS (FINANTSMÄÄRUSE V JAOTIS) EUROOPA TALITUSED V JAOTIS (FINANTSMÄÄRUSE VI JAOTIS) HALDUSASSIGNEERINGUD KOLMAS OSA ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED I JAOTIS ÜLEMINEKUSÄTTED II JAOTIS LÕPPSÄTTED EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, [1] eelkõige selle artiklit 183, olles nõu pidanud Euroopa Parlamendi, nõukogu, Euroopa Kohtu, kontrollikoja, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee, regioonide komitee, ombudsmani ja Euroopa andmekaitseinspektoriga ning arvestades järgmist: (1) Määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (edaspidi "finantsmäärus") sätteid on lihtsustatud, nii et need piirduvad Euroopa ühenduste üldeelarve (edaspidi "eelarve") koostamise, täitmise ja kontrolliga seotud aluspõhimõtete ja määratlustega. (2) Need rakenduseeskirjad peaksid seetõttu täiendama neid finantsmääruse sätteid, milles selgelt viidatakse rakenduseeskirjadele, kui ka sätteid, mille kohaldamine nõuab rakendusmeetmete eelnevat kindlaksmääramist. Selguse huvides tuleb asendada komisjoni 9. detsembri 1993. aasta määrus (Euratom, ESTÜ, EÜ) nr 3418/93, millega kehtestatakse 21. detsembri 1977. aasta finantsmääruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad, [2] viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1687/2001. [3] (3) Et tagada valdkondade eeskirjade vastavus finantsmääruses sätestatud eelarvepõhimõtetega, tuleks teha kõikide eelarve täitmisega seotud õigusaktide nimestik ja ette näha, et selle nimestiku koostab komisjon ja see esitatakse eelarvepädevatele institutsioonidele. (4) Eelarvepõhimõtete, eelkõige ühtsuse põhimõtte kohane nõue määratleda eelarvesse tagasimakstavate eelmaksete intress eeldab, et tuleb määratleda kõik ühenduste omandisse jäävad eelmaksed. Niisugused eelmaksed jäävad institutsiooni omandisse, kui finantsmääruse artiklis 49 nimetatud põhiõigusaktis ei ole teisiti ette nähtud ja kui neid ei maksta hankelepingu alusel, personalile, institutsioonide liikmetele või liikmesriikidele. Seda eeskirja tuleks täpsustada haldamisliigi kohaselt (otsene või kaudne tsentraliseeritud haldus ja haldus koostöös liikmesriikidega). Seda ei kohaldata ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega toimuva halduse suhtes, kuna niisugusel juhul on ühenduse rahalised vahendid ühendatud rahvusvaheliste organisatsioonide rahaliste vahenditega. Kui eelmaksetelt, mis jäävad ühenduste omandisse, saadakse intresse, tuleks need intressid maksta eelarvesse muu tuluna. (5) Aastasuse põhimõtte puhul on oluline selgitada iga-aastaste assigneeringute mõistet ja kohustuse võtmise menetluse ettevalmistusjärke ning kui need on 31. detsembriks lõpule viidud, võib lubada kulukohustuste assigneeringute ülekandmist, mis tuleb sel juhul ära kasutada järgmise eelarveaasta 31. märtsiks. (6) Arvestusühiku põhimõttega seoses tuleks täpsemalt määrata vahetuskursid, mida tuleb kasutada euro ja muude omavääringute vahel seoses rahavoogude ja kontode haldamise nõuetega. (7) Seoses eranditega kõikehõlmavuse põhimõttest tuleks täpsustada, kuidas eelarves käsitleda sihtotstarbelisi tulusid, eelkõige liikmesriikide või kolmandate riikide osamakse teatavatesse ühenduse programmidesse, ning samuti täpsustada kulude ja tulude tasaarvestuse piirväärtused. (8) Sihtotstarbelisuse põhimõttega seoses tuleks täpselt määratleda, kuidas arvutada assigneeringute protsent, mis institutsioonidel on lubatud iseseisvalt ümber paigutada, ja tuleks ette näha, et eelarvepädevatele institutsioonidele antakse kogu teave esitatud taotlustele lisatud üksikasjalikes selgitustes. (9) Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte puhul tuleb kindlaks määrata programmide ja tegevuste eel-, vahe- ja järelhindamiste eesmärgid, nende teostamise minimaalne sagedus ja teave, mis tuleb esitada õigusaktile lisatavas finantsselgituses. (10) Eelarve koostamise ja esitusviisiga seoses tuleb kindlaks määrata eelarve eessõna sisu, eelarve töödokumendid ja eelarve selgitused, millega tagatakse, et eelarvepädevad institutsioonid on täielikult teavitatud. Uue tegevuspõhise eelarvestamise esitusviisi raames tuleks sätestada haldusassigneeringute määratlus ja liigitus. (11) Eelarve täitmisega seoses on asjakohane kõigepealt selgitada ühenduse tegevusvaldkondade ja Euroopa Liidu asutamislepingus nimetatud valdkondade põhiõigusaktide võimalikud vormid. Tuleks kindlaks määrata assigneeringute maksimumsumma, mida võib kasutada ettevalmistava tegevuse ja katselist laadi kavade puhul ilma põhiõigusaktita ja loetleda asutamislepingute sätted, millega komisjonile on vahetult antud erivolitused. (12) Samuti tuleks kindlaks määrata huvide konflikti põhjustada võivad õigusaktid koos menetlusega, mida tuleb sel juhul järgida. (13) Seoses eelarve täitmise eri viisidega tuleks sätestada, et kui komisjon ei täida eelarvet otse oma talitustes, peab ta kõigepealt kindlaks tegema, et üksustel, kellele ta kavatseb anda täitmisülesanded, on olemas nõuetekohased ja asjakohased haldusmenetlused ning kontrolli- ja raamatupidamissüsteemid, mis vastavad usaldusväärse finantsjuhtimise nõuetele. (14) Seoses kaudse tsentraliseeritud haldamisega, see tähendab haldamisega, mille komisjon on delegeerinud täitevasutustele või -asutustele, mille suhtes kohaldatakse ühenduse õigust, siseriiklikele avalik-õiguslikele asutustele või avalikku teenust osutavatele asutustele, tuleb kehtestada niisuguse volituste delegeerimise raamistik ja selle rakendamise kord delegeerimisakti või -lepinguga. Täitevasutusi, mis jäävad ühenduse kontrolli alla, tuleks pidada komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutajateks ühenduse eelarve täitmisel. Kui siseriiklikud asutused peavad tegema eelarve täitmise toiminguid, peaksid nad andma piisavad finantstagatised; nende valik peab olema läbipaistev ja põhinema kulutasuvuse analüüsil, milles põhjendatakse haldamise delegeerimist sellisele asutusele. Komisjon peaks enne volituste delegeerimist siseriiklikele asutustele taotlema asjaomase komitee arvamust kooskõlas kõnealuste assigneeringute täitmise põhiõigusaktiga. Eraõiguslikud üksused, mis täidavad ettevalmistavaid või abiülesandeid komisjoni nimel, tuleks valida hankemenetluse kohaselt. (15) Koostöös liikmesriikidega toimuva halduse puhul või koos kolmandate riikidega detsentraliseeritud halduse puhul tuleks sätestada raamatupidamisarvestuse kontrolli- ja heakskiitmismenetluse järgud ja eesmärgid, ilma et see piiraks valdkondlikes eeskirjades sisalduvate erisätete kohaldamist. (16) Rahvusvaheliste organisatsioonidega ühiselt toimuva halduse puhul tuleks selgitada, et iga rahastaja osa iga liiki kuludes ei ole vaja eristada, kuid subsideeritud meetmete suhtes tuleb kohaldada kõikehõlmavat kontrolli; tuleks määratleda rahvusvahelised organisatsioonid, kes võivad seda liiki halduses osaleda. (17) Finantsjuhtimises osalejatega seoses suurendab finantsjuhtimise ümberkorraldamine ja sellega seotud tsentraliseeritud eelkontrolli ärajätmine eelarvevahendite käsutajate vastutust kõikides tulu- ja kulutoimingutes, sealhulgas sisekontrollisüsteemidega seotud küsimustes. Eelarvepädevaid institutsioone tuleks edaspidi teavitada volitatud eelarvevahendite käsutaja ametisse nimetamisest või töösuhte lõpetamisest. Sellest tulenevalt tuleks sätestada ka ülesanded, vastutusala ja menetluste põhimõtted, mida tuleb järgida. Eelkontrolli viimine üksustesse nõuab eelkõige selge vahe tegemist eelarve täitmise toimingute algatamise ja nende toimingute kontrollimisega seotud ülesannete vahel. Lisaks sellele peaks iga institutsioon kehtestama kutsenormid, mida kohaldatakse eel- ja järelkontrolli eest vastutavate isikute suhtes. Seejärel tuleks ette näha ülesanded, mille kohta eeldatavalt antakse aru institutsioonile esitatavas aastaaruandes, milles tuleb muu hulgas esitada järelkontrolli tulemused; tuleks kehtestada toimingute tegemist tõendavate dokumentide säilitamise kord. Kuna riigihankelepinguid sõlmitakse läbirääkimistega menetlusega ainult erandjuhtudel, tuleb nende kohta esitada eriaruanne institutsioonile ja saata see eelarvepädevatele institutsioonidele. (18) Ülesannete täpsustamiseks tuleks täpselt määratleda peaarvepidaja ülesanded ja vastutusala seoses arvepidamissüsteemide, sularahahalduse, pangakontode haldamise ja kolmandate isikute arvestusraamatutega. Peaarvepidaja töösuhte lõppemise kord tuleks samuti selgemini sätestada. (19) Tavapärasest eelarvemenetlusest erineva haldussüsteemi ehk avansikontode kasutamise tingimused tuleks samuti kehtestada ning ette näha avansikontode haldajate, eelarvevahendite käsutaja ja peaarvepidaja ametikohustused seoses avansikontode kontrollimisega. Eelarvepädevaid institutsioone tuleks teavitada igast ametisse nimetamisest või töösuhte lõppemisest. (20) Kui iga finantsjuhtimises osaleja ülesanded ja vastutusala on määratletud, võib neid vastutusele võtta üksnes Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjades ja muude teenistujate teenistustingimustes sätestatud tingimustel. Igas institutsioonis tuleks nõuetekohasel viisil moodustada finantsrikkumiste uurimise toimkond, kes teeb kindlaks, kas finantsrikkumisi on olnud. Samuti tuleks ette näha menetlus, mille abil eelarvevahendite käsutaja võib taotleda töökäsu kinnitamist, mis vabastab ta vastutusest. (21) Seoses tuludega, välja arvatud omavahendite erijuhtum, mis on esitatud nõukogu 22. mai 2000. aasta määruses (EÜ, Euratom) nr 1150/2000, millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 94/728/EÜ, Euratom, [4] tuleb määratleda ülesanded ja kontrollimine, mille eest eelarvevahendite käsutajad menetluse eri järkudel vastutavad: saadaolevate summade eelarvestuse ja seejärel sissenõudekorralduse koostamine; võlateate lähetamine, et teavitada võlgnikku saadaoleva summa kinnitamisest; kõikide saadaolevate viiviste arvutamine; vajaduse korral otsus, milles loobutakse sissenõudmise õigusest nõuete kohaselt, millega tagatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte järgimine. Peaarvepidaja osa tulude kogumisel ja maksmiseks lisaaja andmisel tuleks samuti kindlaks määrata. (22) Kuludega seoses tuleks määratleda seosed rahastamisotsuste, üldiste kulukohustuste ja individuaalsete kulukohustuste vahel, samuti nende eri järkude tüüpomadused. Üldise kulukohustuse ja individuaalse kulukohustuse vaheline erinevus sõltub asjaolust, kui suurel määral on abisaajad teada, ja asjaomaste summade suurusest. Esialgsed kulukohustused piirduvad ainult jooksvate halduskulude ning Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) kuludega. Mittekasutatavate kohustuste mahu piiramiseks tuleks vabastada kulukohustuse täitmisega seotud assigneeringud, mille puhul ei ole kolme aasta jooksul makseid sooritatud. (23) Seejärel tuleb selgitada, kuidas on omavahel seotud eelarvevahendite käsutaja tehtavate kulude tõendamise, kinnitamise ja maksmisega seotud toimingud ning kontrollimised, kui ta tõendab kulud märkega "kuulub maksmisele" ja kui ta annab maksekorralduse, kontrollides kogu vastutusest vabastamise õigsust, mille eest vastutab üksnes eelarvevahendite käsutaja. Tuleks nimetada dokumendid, mis tuleb esitada maksmise tõenduseks, ning kehtestada eelmaksete ja vahemaksete tasaarvelduse eeskirjad. Tuleks sätestada kinnitus- ja maksetoimingute suhtes kohaldatavad tähtajad, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/35/EÜ hilinenud maksmise vastu võitlemise kohta äritehingute puhul. [5] (24) Siseauditi puhul tuleb ette näha audiitori ametisse nimetamise kord ja tema sõltumatuse tagamine institutsioonis, kes on ta ametisse nimetanud ja kellele ta peab esitama tegevusaruande; eelarvepädevaid institutsioone tuleks teavitada igast ametisse nimetamisest või töösuhte lõppemisest. (25) Hangetega seoses tuleks käesolevasse määrusesse lisada nõukogu direktiivide 92/50/EMÜ, [6] 93/36/EMÜ [7] ja 93/37/EMÜ [8], viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2001/78/EÜ, [9] sätted, mis käsitlevad vastavalt riiklike teenuslepingute, riiklike tarnelepingute ja riiklike ehitustöölepingute sõlmimise korda. Sellest tulenevalt tuleb kõigepealt määratleda eri liiki hankelepingud, reklaami- ja avaldamistoimingud, tingimused, mille puhul võib kasutada teatavat menetlusvormi ja kehtivate menetluste peamised tunnused, valikukriteeriumid ja võimalik lepingute sõlmimise kord, pakkumiskutse dokumentidele juurdepääsu ning pakkujate ja taotlejatega suhtlemise eeskirjad ning nendeks juhtudeks, kui komisjon sõlmib hankelepinguid oma huvides, mitmesugused kohaldatavad künnised ja sõlmitavate lepingute maksumuse hindamise eeskirjad. (26) Hankelepingute sõlmimise menetluste eesmärk on rahuldada institutsioonide vajadused kõige soodsamatel tingimustel, samal ajal tagades võrdse juurdepääsu riigihankelepingutele ning järgides läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtet. Läbipaistvuse ja taotlejate võrdse kohtlemise tagamiseks ning eelarvevahendite käsutajate täieliku vastutuse kindlustamiseks lõpliku valiku tegemisel tuleb sätestada menetlus pakkumiste avamiseks ja hindamiseks ning osalemiskutsete esitamiseks alates komitee määramisest kuni põhjendatud ja dokumenteeritud lepingu sõlmimise otsuseni, mille eest lõpptulemusel vastutab tellija. Tuleks määratleda ka ühenduse finantshuvide kaitsmiseks vajalikud finantstagatised. (27) Tuleb piirata tellijate volitusi määrata halduskaristusi, et tagada proportsionaalsed ja hoiatavad karistused ning kindlustada võrdne kohtlemine nii eri institutsioonide kui ka talituste vahel. (28) Toetusi käsitleva jaotise kohaldamisala tuleks samuti selgemaks muuta, eelkõige seoses eelarve täitmise eri viisidega, samuti seoses tegevusliigi või Euroopa Liidu üldistes huvides tegutseva asutusega, mis vastavad toetuse saamise tingimustele. Tuleks täpsustada iga-aastane tööprogramm ja pakkumiskutsete tüüpomadused, samuti sellega seotud võimalikud erandid ja tagasiulatuva jõu võimalus, eelkõige seoses humanitaarabiga ja kriisiolukordade ohjamisega, mille kohta on olemas erilised piirangud. (29) Seoses läbipaistvuse, taotlejate võrdse kohtlemise ja eelarvevahendite käsutajate vastutuse suurendamise nõuetega tuleks ette näha pakkumismenetlus alates toetuse taotlusest selle hindamiseni komitees eelnevalt kindlaksmääratud valiku- ja lepingu sõlmimise kriteeriumide alusel, enne kui eelarvevahendite käsutaja teeb lõpliku ja asjakohaselt dokumenteeritud otsuse. (30) Usaldusväärne finantsjuhtimine nõuab, et komisjon kaitseb ennast tagatistega: toetuse taotluste järgus suuremaid summasid hõlmavate taotluste puhul finantsauditite korraldamisega; eelmaksete tegemise ajal eelnevate finantstagatiste nõudmisega ning lõppmaksete järgus kõige suuremaid summasid hõlmavate ja kõige riskialtimate taotluste finantsauditite korraldamisega. Usaldusväärne juhtimine ning mittetulunduslikkuse ja kaasfinantseerimise põhimõtete järgimine nõuavad samuti, et kehtestataks eeskirjad kindlasummaliste maksete tegemiseks. Ühenduse rahaliste vahendite usaldusväärne juhtimine tähendab, et abisaajad peavad ise järgima läbipaistvuse ja võimalike tellijate võrdse kohtlemise põhimõtteid ning põhimõtet, mille kohaselt leping sõlmitakse majanduslikult soodsaima pakkumise tegijaga, kui töö teostatakse osaliselt allahanke korras. (31) Karistuste määramise volitused tuleks selles valdkonnas ühtlustada riigihankeid käsitlevate eeskirjadega. (32) Raamatupidamisarvestuse ja raamatupidamisaruannete esitamisega seoses tuleks eraldi määratleda kõik üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted, mida raamatupidamisaruannete koostamisel tuleb järgida. Samuti tuleb täpsemalt määratleda tehingu raamatupidamisarvestusse kandmise tingimused ning eeskirjad varade ja kohustuste hindamiseks ja eraldiste loomiseks. (33) Tuleks täpsustada, et institutsiooni raamatupidamisarvestusele tuleb lisada eelarve täitmise ja finantsjuhtimise aruanne ning üksikasjalik ülevaade raamatupidamisaruande koostisosade sisu ja esitusviisi (bilanss, majandustulemuse aruanne, rahavoogude tabel ja lisa) ja eelarve täitmise kohta (eelarve täitumise ülevaade ja lisa). (34) Raamatupidamisarvestuse puhul tuleks täpsustada, et iga institutsiooni peaarvepidaja peab dokumenteerima selle institutsiooni raamatupidamise korralduse ja sellega seotud menetlused ning määratlema tingimused, mida tuleb arvestada raamatupidamises kasutatavates arvutisüsteemides, eelkõige tingimused, mis on seotud juurdepääsu turvamise ja iga süsteemidesse tehtud muudatuse kontrolljäljega. (35) Raamatupidamisarvestuse puhul tuleb täpsemalt määratleda põhimõtted, mida kohaldatakse arvestusraamatute, proovibilansi, selle bilansi saldode perioodiliste tasaarvestuste ja inventarinimestike suhtes, ning täpsustada komisjoni peaarvepidaja kinnitatud kontoplaani koostisosad. Tuleks sätestada eeskirjad, mida kohaldatakse toimingute registreerimise suhtes, eelkõige kahekordse kirjendamise meetod, muude kui eurodes vääringustatud toimingute ümberarvestamise eeskirjad ja raamatupidamiskandeid tõendavad dokumendid. Raamatupidamisdokumentide sisu tuleks samuti täpsustada. (36) Tuleb kehtestada inventarinimestikku kantud varaga seotud eeskirjad ja täpsemalt selgitada peaarvepidajate ja eelarvevahendite käsutajate vastavaid kohustusi selles valdkonnas ning kehtestada eeskirjad, mida kohaldatakse inventarinimestikku kantud vara edasimüügi suhtes. (37) Struktuurifondidega seoses tuleks täpsustada, et abistamistoiminguga seotud ettemaksete tagasimaksmine ei põhjusta asjakohase fondi osamaksu vähendamist. (38) Tuleks täpsustada, milliseid otseseid või kaudseid meetmeid võib rahastada teadussektoris. (39) Välismeetmete puhul on rakenduseeskirjade nagu ka finantsmääruse eesmärk ette näha erandid, milles võetakse arvesse selle sektori konkreetseid tegevusjooni peamiselt seoses hangete ja toetuste andmisega. (40) Hangete puhul võetakse nendesse rakenduseeskirjadesse komisjoni 10. novembri 1999. aasta otsuse (lepingute sõlmimise haldussüsteemide lihtsustamise kohta koostööprogrammide raames, mida rakendab välissuhete peadirektoraat) [10] sisu, et sätestada hankelepingute sõlmimise eeskirjad, mis erinevad standardsetest eeskirjadest teistsuguste sätestatud künniste poolest, ja välistegevusega kohandatud juhtimismenetlused. (41) Toetuste osas tuleb loetleda meetmete liigid, mille puhul võib teha erandi finantsmääruse artiklis 109 nimetatud kaasrahastamise põhimõttest. Seda kohaldatakse eelkõige humanitaarabi ja kriisiabi suhtes ning inimeste tervise või põhiõiguste kaitsega seotud meetmete suhtes. (42) Ühenduse assigneeringute usaldusväärse juhtimise tagamiseks tuleb täpsustada ka eeltingimused ja eeskirjad, mis peavad olema kokkulepetes, kui assigneeringute haldamine detsentraliseeritakse või kasutatakse avansikontosid. (43) Euroopa Ühenduse talitustega seotud finantsmääruse sätteid tuleks täiendada erieeskirjadega Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete Talituse kohta ja sätetega, millega lubatakse komisjoni peaarvepidajal delegeerida mõned oma ülesanded nende talituste personalile. Tuleks sätestada tegutsemiskord seoses pangakontodega, mida Euroopa Ühenduse talitused võivad komisjoni nimel avada. (44) Haldusassigneeringute osas peaks iga institutsioon teavitama eelarvepädevaid asutusi olulistest käsilolevatest ehitusprojektidest, st projektidest, mis suurendavad hoonestust. (45) Tuleb kindlaks määrata asutused, kes võivad saada eelarvest toetusi, ja sätestada nende suhtes kohaldatavad eeskirjad finantsmääruse artiklis 185 sätestatud tingimuste kohaselt. (46) Käesolevas määruses nimetatud künniseid ja summasid tuleks korrapäraselt ajakohastada, sidudes need ühenduses registreeritud inflatsiooniga, välja arvatud hangete suhtes kohaldatavad osaluskünnised, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: ESIMENE OSA ÜLDSÄTTED I JAOTIS TEEMA Artikkel 1 Teema(Finantsmääruse artikkel 1) Käesolevas määruses on sätestatud määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (edaspidi "finantsmäärus") sätete rakenduseeskirjad. Käesolevas määruses käsitletud institutsioonid on finantsmääruses määratletud institutsioonid. Artikkel 2 Eelarve rakendamist käsitlevate õigusaktide nimestik(Finantsmääruse artikkel 2) Komisjon peab finantsmääruses artiklis 2 nimetatud aktide nimestikku. Ta ajakohastab nimestikku igal aastal ja teavitab sellest eelarvepädevaid institutsioone. II JAOTIS EELARVEPÕHIMÕTTED 1. PEATÜKK Ühtsuse ja eelarve õigsuse põhimõtted Artikkel 3 Ühenduste omandisse jäävad eelmaksed(Finantsmääruse artikli 5 lõige 4) 1. Artiklis 105 nimetatud eelmaksed jäävad ühenduste omandisse, kui finantsmääruse artikli 49 lõikes 1 nimetatud põhiõigusaktis ei ole sätestatud teisiti. See säte ei käsitle eelmakseid, mis on makstud liikmesriikidele finantsmääruse artiklis 88 nimetatud lepingu alusel või ühinemiseelse abi raames, ega artiklis 265 nimetatud palga ettemakseid. Seda ei kohaldata finantsmääruse artiklis 53 nimetatud rahvusvaheliste organisatsioonidega ühiselt toimuva halduse suhtes. 2. Finantsmääruse artiklis 53 nimetatud otsese tsentraliseeritud haldamise puhul, millesse on kaasatud mitu partnerit, kohaldatakse käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud eeskirja üksnes peatöövõtja suhtes. 3. Tsentraliseeritud täitmise ja finantsmääruse artiklis 53 nimetatud kaudse tsentraliseeritud täitmise puhul kohaldatakse käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud eeskirja üksnes üksuse suhtes, kes saab eelmakseid otse komisjonilt. 4. Lõikes 1 nimetatud eeskirja kohaldatakse eelmaksete suhtes, mis tehakse lepingu või kokkulepete alusel, mis on sõlmitud pärast käesoleva määruse jõustumist. 5. Kohaldatakse lõikeid 1–4, ilma et see piiraks eelmaksete kirjendamist finantsaruannete varade poolele, nagu sätestatakse finantsmääruse artikliga 133 ettenähtud raamatupidamiskorras. Eelarvevahendite käsutajad esitavad peaarvepidajale andmed, mis võimaldavad tal kindlaks määrata eelmaksed, mis jäävad ühenduste omandisse. Artikkel 4 Ühenduste vahenditelt saadud intresside kirjendamine eelarvesse(Finantsmääruse artikli 5 lõige 4) 1. Kui artikli 3 kohaselt ühenduste omandisse jäävatelt eelmaksetelt saadakse intresse või samaväärseid hüvitisi, kirjendatakse need Euroopa ühenduste üldeelarvesse (edaspidi "eelarve") muu tuluna. 2. Eelarvevahendite käsutajad tagavad, et abisaajatega sõlmitud lepingute ja kokkulepete kohaselt: a) makstakse need eelmaksed kontodele, kus on võimalik ühenduste makstud vahendeid kindlaks määrata, ja b) abisaajad teavitavad vastutavat eelarvevahendite käsutajat nendelt vahenditelt saadavatest intressituludest või samaväärsetest hüvitistest vähemalt üks kord aastas, kui nende intresside määr on märkimisväärne, ja igal juhul, kui taotletakse vahemaksete või lõppmaksete tegemist, millest eelmaksed maha arvatakse. 3. IV jaotise 5. peatüki kohaselt koostab vastutav eelarvevahendite käsutaja eelmaksete maksmisel saadaolevate summade eelarvestuse, mis hõlmab kõiki eelmaksete intresse või samaväärseid hüvitisi. Vastutav eelarvevahendite käsutaja koostab lõike 2 punktis b nimetatud ajakava kohaselt lõikes 1 nimetatud sissenõudekorralduse nõutava summa kohta. 4. Kui eelmaksed makstakse samalt eelarverealt sama põhiõigusakti kohaselt ja abisaajad on osalenud ühes pakkumismenetluses, võib eelarvevahendite käsutaja koostada ühe saadaolevate summade eelarvestuse mitme võlgniku kohta. 2. PEATÜKK Aastasuse põhimõte Artikkel 5 Eelarveaasta assigneeringud(Finantsmääruse artikli 8 lõige 3) Eelarveaastaks kavandatud kulukohustuste assigneeringud ja maksete assigneeringud, mis tuleb ära kasutada sama eelarveaasta jooksul, koosnevad selleks eelarveaastaks kinnitatud assigneeringutest. Eelarveaastaks kinnitatud assigneeringud on: a) eelarves, sealhulgas paranduseelarvetes ettenähtud assigneeringud; b) ülekantud assigneeringud; c) finantsmääruse artikli 157 ja artikli 181 lõike 5 kohaselt taaskasutusele võetud assigneeringud; d) ettemaksetest pärinevad assigneeringud, mis on tagasi makstud artikli 228 kohaselt; e) eelarveaasta jooksul või varasemate eelarveaastate jooksul saadud sihtotstarbeliste tulude alusel ettenähtud assigneeringud, mis on kasutamata jäänud. Artikkel 6 Assigneeringute ülekandmine(Finantsmääruse artikli 9 lõige 2) 1. Finantsmääruse artikli 9 lõike 2 punktis a nimetatud kulukohustuste assigneeringud võib üle kanda üksnes siis, kui kohustusi ei ole lõpule viidud enne eelarveaasta 31. detsembrit eelarvevahendite käsutajast olenemata põhjustel ja kui ettevalmistusjärgud on piisavalt edenenud, nii et on põhjust eeldada, et kohustus täidetakse hiljemalt järgmise aasta 31. märtsiks. 2. Finantsmääruse artikli 9 lõike 2 punktis a nimetatud ettevalmistusjärgud, mis tuleks järgmisele aastale ülekandmise võimaldamiseks lõpule viia eelarveaasta 31. detsembriks, on eelkõige: a) finantsmääruse artiklis 76 nimetatud üldiste kulukohustuste puhul rahastamisotsuse vastuvõtmine või selleks kuupäevaks lõpetatud konsultatsioonid talitustega, mis igas institutsioonis tegelevad otsuse vastuvõtmisega; b) finantsmääruse artiklis 76 nimetatud individuaalsete kulukohustuste puhul lepingute või kokkulepete ettevalmistamise lõppjärk. See lepingute või kokkulepete ettevalmistamise lõppjärk tähendab, et võimalikud töövõtjad või abisaajad on välja valitud. 3. Finantsmääruse artikli 9 lõike 2 punkti a kohaselt ülekantud assigneeringud, mis ei ole järgmise eelarveaasta 31. märtsiks seotud, tühistatakse automaatselt. Komisjon teavitab eelarvepädevaid institutsioone 15. aprilliks sel viisil tühistatud assigneeringutest. 4. Finantsmääruse artikli 9 lõike 2 punkti b kohaselt ülekantud assigneeringuid võib kasutada kuni järgmise eelarveaasta 31. detsembrini. 5. Sel viisil ülekantud assigneeringud märgitakse raamatupidamisarvestuses eraldi. 6. Finantsmääruse artikli 9 lõikes 6 nimetatud personalikuludeks mõeldud assigneeringud on ette nähtud institutsioonide liikmete ja personali töötasudeks ja lisatasudeks. 3. PEATÜKK (Finantsmääruse 4. peatükk) Arvestusühiku põhimõte Artikkel 7 Euro ja muude vääringute vaheline ümberarvestuskurss(Finantsmääruse artikkel 16) 1. Ilma et see piiraks valdkondlike eeskirjade rakendamisest tulenevate sätete kohaldamist, tehakse euro ja muu vääringu vahelised ümberarvestused Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias avaldatud euro päevakursi alusel. 2. Kui Euroopa Ühenduste Teatajas ei ole kõnealuse vääringu päevakurssi euro suhtes avaldatud, kasutab komisjon lõikes 3 nimetatud raamatupidamise valuutakurssi. 3. Finantsmääruse artiklites 132–137 sätestatud raamatupidamisarvestuses kasutatakse artiklis 213 sätestatud tingimustel euro ja muu vääringu vahelises ümberarvestuses euro igakuist raamatupidamise valuutakurssi. Komisjon määrab raamatupidamise valuutakursi kõikide usaldusväärseks peetavate teabeallikate abil, mis arvutatakse selle kuu eelviimasel tööpäeval kehtinud kursi alusel, mis eelneb kuule, mille jaoks kursid määratakse. Artikkel 8 Euro ja muude vääringute vahelisel ümberarvestusel kasutatav kurss(Finantsmääruse artikkel 16) 1. Ilma et see piiraks valdkondlike eeskirjade rakendamisest tulenevate sätete kohaldamist, on euro ja muude vääringute vaheline ümberarvestuskurss selle päeva kurss, mil heakskiitev üksus koostab maksekorralduse või sissenõudekorralduse. 2. Eurodes arvutatud avansikontode puhul tuleb kasutada panga maksepäeva kurssi. 3. Omavääringus arvutatud finantsmääruse artiklis 16 nimetatud avansikontode puhul tuleb kasutada avansikontolt kulu maksmise kuu kurssi. 4. Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi tagatisrahastust rahastatavate kulude puhul kasutatakse kuu n puhul, mille kohta on kulud esitatud komisjoni määruse (EÜ) nr 296/96 [11] artikli 3 kohaselt, kurssi, mis kehtib kuu n + 1 kümnendal päeval või päeval, mis eelneb päevale, mille kohta on olemas noteering. Seda kurssi kasutatakse ka vastavate määruse (EÜ) nr 296/96 artiklites 4 ja 5 ettenähtud ettemaksete puhul. Artikkel 9 Komisjoni eri vääringute vahelisi rahaülekandeid käsitlev teave(Finantsmääruse artikkel 16) Komisjon saadab liikmesriikidele iga kvartal väljavõtte eri vääringute vahel tehtud ülekannete kohta. 4. PEATÜKK (Finantsmääruse 5. peatükk) Kõikehõlmavuse põhimõte Artikkel 10 Sihtotstarbeliste tulude paigutamise struktuur ja vastavate assigneeringute eraldamine(Finantsmääruse artikkel 18) 1. Ilma et see piiraks artiklite 12 ja 13 kohaldamist, esitatakse sihtotstarbelises tulud eelarves järgmiselt: a) iga institutsiooni eelarveosa tulude kalkulatsioonis on eelarverida tulude jaoks; b) kulude kalkulatsioonis märgitakse selgitustes, millistele eelarveridadele võib kanda sihtotstarbelisele tulule vastavaid kasutatavaid assigneeringuid. Kui punkti a esimeses lõigus nimetatud juhul on niisuguste tulude summa prognoositav, kirjendatakse see eelarvereale. Kui see ei ole prognoositav, tehakse märge "pro memoria" (p.m.) ja ettenähtud tulud esitatakse teavitamiseks selgitustes. 2. Sihtotstarbelisele tulule vastavaid assigneeringuid võib teha kasutatavaks kulukohustuste assigneeringute ja maksete assigneeringutena, kui tulu on saanud institutsioon, välja arvatud finantsmääruse artikli 161 lõikes 2 sätestatud juhul. Need tehakse automaatselt kasutatavaks, välja arvatud finantsmääruse artiklis 156 nimetatud ettemaksete tagasimaksmisel ja finantskorrektsioonide tegemisel seoses struktuurifondidega. Artikkel 11 Liikmesriikide osamaksud teadusprogrammidesse(Finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkt a) 1. Liikmesriikide osamaksud teatavate täiendavate teadusprogrammide rahastamisse, mis on sätestatud määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 artiklis 5, tehakse järgmiselt: a) seitse kaheteistkümnendikku eelarvesse kavandatud summast makstakse hiljemalt jooksva eelarveaasta 31. jaanuaril; b) ülejäänud viis kaheteistkümnendikku makstakse hiljemalt jooksva eelarveaasta 15. juulil. 2. Kui eelarve ei ole enne eelarveaasta algust lõplikult vastu võetud, makstakse lõikes 1 nimetatud osamaksud eelneva eelarveaasta eelarves kavandatud summa alusel. 3. Kõik liikmesriikide osamaksud või lisamaksed eelarvesse kantakse komisjoni kontole või kontodele kolmekümne päeva jooksul rahastamisnõude esitamisest. 4. Tehtud maksed kantakse määruses (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 ettenähtud kontole ja nende suhtes kohaldatakse nimetatud määrusega ettenähtud tingimusi. Artikkel 12 Sihtotstarbelised kulud, mis tulenevad EFTA riikide osalemisest teatavates ühenduse programmides(Finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkt d) 1. EFTA riikide osalemine teatavates ühenduse programmides esitatakse eelarves järgmiselt: a) tulude kalkulatsioonis avatakse eelarverida märkega "pro memoria" (p.m.), et kirjendada EFTA riikidelt asjaomaseks eelarveaastaks saadud osamaksete kogusumma. Hinnanguline summa esitatakse eelarve selgitustes; b) kulude kalkulatsioonis: i) esitatakse selgitustes iga eelarverea kohta, mis on seotud ühenduse tegevusega, milles EFTA riigid osalevad, teadmiseks osamaksete hinnanguline summa; ii) lisas, mis on eelarve lahutamatu osa, esitatakse kõik eelarveread, mis katavad ühenduse tegevuse, milles EFTA riigid osalevad. Punkti b alapunkti ii esimeses lõigus nimetatud lisa kajastab niisugusele osalemisele vastavate assigneeringute esitamise struktuuri ja on selle osa, nagu on sätestatud lõikes 2, ja võimaldab kulusid kasutada. 2. Vastavalt Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklile 82 kirjendatakse EFTA riikide iga-aastase finantsosalusega, mille kohta sellele lepingule lisatud 32. protokolli artikli 1 lõike 5 kohaselt on komisjonile esitanud kinnituse ühiskomitee, seotud summadest tulenevalt iga eelarveaasta alguses täielikult vastavad kulukohustuste assigneeringud ja maksete assigneeringud. 3. Kui eelarveaasta jooksul nähakse EFTA riikide osalemisega seotud eelarveridadel ette lisaassigneeringud, ilma et ETFA riigid võiksid sama eelarveaasta jooksul oma finantsosalust kohandada vastavalt Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklis 82 sätestatud proportsionaalsustegurile, võib komisjon oma sularahavarust ajutiselt ja erandkorras eelrahastada EFTA riikide osa. Kui niisugused lisaassigneeringud on ette nähtud, taotleb komisjon EFTA riikidelt vastavate osamaksude maksmist nii kiiresti kui võimalik. Komisjon teavitab igal aastal eelarvepädevaid institutsioone niisugustest otsustest. Eelrahastamine reguleeritakse võimalikult kiiresti järgmise aasta eelarve raames. 4. Finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti d kohaselt moodustavad EFTA riikide osamaksud sihtotstarbelise tulu. Peaarvepidaja kinnitab asjakohased meetmed, millega tagab, et nendest osamaksudest ja vastavatest assigneeringutest tulenevat tulu kontrollitakse eraldi. Finantsmääruse artikli 131 lõikes 2 sätestatud aruandes näitab komisjon eraldi osas, kuidas EFTA riikide osalusele vastavad tulud ja kulud on täitunud. Artikkel 13 Liikmesriikidele ülemäärase eelarvepuudujäägi tõttu kehtestatud sanktsioonidest saadud tulu(Finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkt b) Nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 4. jaos [12] nimetatud sanktsioonidest saadava tulu esitamise eelarveline struktuur on järgmine: a) tulude kalkulatsioonis avatakse eelarverida märkega "pro memoria" (p.m.), et kirjendada niisuguste summade intress; b) samal ajal ja ilma et see piiraks finantsmääruse artikli 74 kohaldamist toob nende summade kirjendamine tulude kalkulatsiooni kaasa kulukohustuste assigneeringute ja maksete assigneeringute kirjendamise kulude kalkulatsiooni. Neid assigneeringuid kasutatakse finantsmääruse artikli 17 kohaselt. Artikkel 14 Netosumma alusel maksmiseks kinnitamine(Finantsmääruse artikli 20 lõige 1) Finantsmääruse artikli 20 lõike 1 alusel võib kõikidest nõuetest, kuluarvetest ja -dokumentidest, mis sel juhul tuleb maksta netosummas, maha arvata: a) lepinguosalistele määratud trahvid, sealhulgas hankelepingute osalistele; b) põhjendamatult makstud summade korrigeerimine, mida võib teha mahaarvamisena sama liiki uuest maksest samale maksesaajale, mis tehakse sellel eelarveaastal ning sellest jaotisest, peatükist ja artiklist, mille arvelt ülemäärane makse tehti ja mille tõttu tuleb teha vahemakse või lõppmakse. Üksikutes kuluarvetes sisalduvaid hinnaalandusi, tagasimakseid ja maksevähendeid ei registreerita ühenduse tuluna. Artikkel 15 Tagastatavate maksude kontod(Finantsmääruse artikli 20 lõige 2) Kõik maksud, mida ühendused maksavad finantsmääruse artikli 20 lõike 2 kohaselt, kirjendatakse ajutisele kontole, kuni asjaomased riigid on need tagasi maksnud. 5. PEATÜKK (Finantsmääruse 6. peatükk) Sihtotstarbelisuse põhimõte Artikkel 16 Ümberpaigutamise menetlused(Finantsmääruse artikli 22 lõige 1) 1. Iga institutsioon võib oma eelarveosa piires teha ettepaneku assigneeringute ümberpaigutamiseks ühest jaotisest teise, kui eelarverealt, millele assigneeringud on kirjendatud, tuleb ümber paigutada üle 10 % eelarveaasta assigneeringutest. Pädev asutus teavitab sellest vastavalt komisjoni. Niisugused ümberpaigutused tehakse finantsmääruse artiklis 24 sätestatud korras. 2. Iga institutsioon võib oma eelarveosa piires teha ümberpaigutusi artiklite piires. Artikkel 17 Ümberpaigutuste piirmäärade arvutamise eeskirjad(Finantsmääruse artikkel 23) 1. Finantsmääruse artikli 22 lõikes 1 ja artikli 23 lõike 1 esimese lõigu punktides b ja c nimetatud protsendid arvutatakse ümberpaigutamise taotluse esitamise ajal. 2. Finantsmääruse artikli 22 lõikes 1 ja artikli 23 lõike 1 esimese lõigu punktides b ja c nimetatud piirmäära arvutamiseks tuleb arvesse võtta assigneeringute ümberpaigutuste summat, mis on kirjendatud reale, kust ümberpaigutus tehakse, kusjuures see summa on varem tehtud ümberpaigutuste ajal korrigeeritud. Artikkel 18 Halduskulud(Finantsmääruse artikkel 23) Finantsmääruse artikli 23 lõike 1 esimese lõigu punktis b nimetatud kulud hõlmavad igas tegevusvaldkonnas artiklis 27 nimetatud punkte. Artikkel 19 Assigneeringute ümberpaigutamise taotluste põhjendamine(Finantsmääruse artiklid 22 ja 23) Ettepanekutele assigneeringute ümberpaigutamiseks ja kogu teabele, mis esitatakse eelarvepädevatele institutsioonidele finantsmääruse artiklite 22 ja 23 kohaste ümberpaigutuste kohta, lisatakse asjakohased ja üksikasjalikud tõendavad dokumendid, milles on kirjeldatud assigneeringute kasutamist ja esitatud vajalike assigneeringute eelarvestused eelarveaasta lõpuni nende eelarveridade kohta, millele assigneeringuid lisatakse, ja nende eelarveridade kohta, mille arvelt neid võetakse. Artikkel 20 Hädaabireservist ümberpaigutamise taotluste põhjendamine(Finantsmääruse artikkel 26) Ettepanekule assigneeringute ümberpaigutamiseks, mille eesmärk on võimaldada kasutada finantsmääruse artikli 26 lõike 2 esimeses lõigus nimetatud hädaabireservi, lisatakse asjakohased ja üksikasjalikud dokumendid, milles esitatakse: a) eelarverea kohta, millele ümberpaigutus tehakse, kõige värskemad saadaolevad andmed assigneeringute kasutamise kohta ja vajalike assigneeringute eelarvestus kuni eelarveaasta lõpuni; b) kõigi välistegevusega seotud eelarveridade kohta assigneeringute kasutamine kuni ümberpaigutamise taotlusele eelnenud kuu lõpuni ja vajalike assigneeringute eelarvestus kuni eelarveaasta lõpuni, kaasa arvatud võrdlus esialgse arvestusega; c) assigneeringute ümberjaotamise võimaluste analüüs. 6. PEATÜKK (Finantsmääruse 7. peatükk) Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõte Artikkel 21 Hindamine(Finantsmääruse artikkel 27) 1. Kõiki ettepanekuid programmide ja meetmete kohta, mis põhjustavad kulusid või eelarve tulu vähenemist, hinnatakse eelnevalt, määrates kindlaks: a) vajaduse täita neid lühikese või pika tähtaja jooksul; b) eesmärgid, mis tuleb saavutada; c) oodatavad tulemused ja nende mõõtmiseks vajalikud näitajad; d) ühenduse osalemisest tuleneva lisaväärtuse; e) ettepanekutega seotud ohud, sealhulgas pettuseohud, ja muud lahendusvõimalused; f) varasematest samasugustest ettevõtmistest saadud kogemused; g) vajalike assigneeringute, tööjõu ja muude halduskulude mahu, võttes asjakohaselt arvesse kulutasuvuse põhimõtet; h) loodava järelevalvesüsteemi. 2. Seejärel hinnatakse kõiki programme ja meetmeid vahepeal ja tagantjärele järgmiselt, pidades silmas eraldatud tööjõudu ja rahalisi vahendeid ning saadud tulemusi, et kindlaks teha, kas need olid seatud eesmärkidega kooskõlas: a) mitmeaastase programmi rakendamisel saadud tulemusi hinnatakse korrapäraselt kooskõlas ajakavaga, mis võimaldab sellisel hindamisel tehtud tähelepanekuid arvesse võtta programmi jätkamise, muutmise või peatamise otsustamisel; b) iga-aastaselt rahastatavate meetmete tulemusi hinnatakse vähemalt iga kuue aasta järel. Esimese lõigu punkti b ei kohaldata iga selle tegevuse raames teostatava projekti või meetme suhtes, mille puhul võib selle nõude täitmiseks meetme teostanud asutus esitada lõpparuande. Artikkel 22 Finantsselgitus(Finantsmääruse artikkel 28) 1. Igale ettepanekule, mis esitatakse seadusandjale ja mis võib mõjutada eelarvet, sealhulgas ametikohtade arv, lisatakse finantsselgitus. Finantsselgitus sisaldab finants- ja majandusandmeid, mille alusel seadusandja annab hinnangu, kas niisugust ühenduse meedet on vaja. Selles esitatakse asjakohane teave kokkusobivuse kohta muude finantsinstrumentidega ja võimaliku koostoime kohta. Mitmeaastaste toimingute puhul sisaldub finantsselgituses iga-aastase vajalike assigneeringute ja ametikohtade prognoos ning nende keskpika finantsmõju hinnang. 2. Ühenduste finantshuvide kaitset kahjustava pettuse ja eeskirjade eiramise tõkestamiseks esitatakse finantsselgituses teave olemasolevate ja kavandatavate ennetus- ja kaitsemeetmete kohta. 7. PEATÜKK (Finantsmääruse 8. peatükk) Läbipaistvuse põhimõte Artikkel 23 Eelarve kokkuvõtte esialgne avaldamine(Finantsmääruse artikkel 29) Pärast eelarve lõplikku vastuvõtmist avaldatakse komisjoni algatusel võimalikult kiiresti, hiljemalt nelja nädala jooksul eelarve arvandmeid sisaldava kokkuvõtte institutsioonide veebisaidil, enne kui eelarve Euroopa Ühenduste Teatajas ametlikult avaldatakse. III JAOTIS EELARVE KOOSTAMINE JA STRUKTUUR 1. PEATÜKK Eelarve koostamine Artikkel 24 Esialgse eelarveprojekti üldine sissejuhatus(Finantsmääruse artikkel 33) Komisjon koostab esialgse eelarveprojekti üldise sissejuhatuse. Esialgse eelarveprojekti igale osale eelneb asjaomase institutsiooni koostatud sissejuhatus. Üldine sissejuhatus koosneb järgmistest osadest: a) kogu eelarvet hõlmavad finantstabelid; b) komisjoni eelarveosa jaotiste puhul: i) nende tegevuspõhimõtete kirjeldus, millega põhjendatakse taotletud assigneeringuid, võttes asjakohaselt arvesse finantsmääruse artiklis 27 ja artikli 33 lõike 2 punktis d sätestatud põhimõtteid ja nõudeid; ii) põhjendused eri eelarveaastate assigneeringutes tehtud muudatuste kohta. Artikkel 25 Töödokumendid esialgse eelarveprojekti toetuseks(Finantsmääruse artiklid 30 ja 33) Esialgse eelarveprojektiga koos esitatakse järgmised töödokumendid: a) institutsioonide personali kohta: i) selgitus alalise ja ajutise personali suhtes kohaldatava personalipoliitika kohta; ii) iga personalikategooria kohta organisatsioonilise struktuuri skeem, mis kajastab eelarvelisi ametikohti ja isikuid nendel kohtadel esialgse eelarveprojekti esitamise kuupäeval, märkides nende jaotuse palgaastmete ja haldusüksuste kaupa; iii) kui tehakse ettepanek muuta töötajate arvu, selgitus selle muudatuse põhjenduste kohta; iv) ametikohtade loetelu tegevusalade kaupa; b) üksikasjalik ülevaade laenupoliitika kohta; c) seoses toetustega finantsmääruse artiklis 32 nimetatud asutustele tulude ja kulude eelarvestus, millele eelneb asjaomaste asutuste koostatud seletuskiri, ja Euroopa koolide puhul tulude ja kulude eelarvestus, millele eelneb seletuskiri. Artikkel 26 Esialgse paranduseelarve projekt(Finantsmääruse artikli 37 lõige 1) Esialgsele paranduseelarve projektile lisatakse põhjendused ja nende koostamise ajal kättesaadav informatsioon eelmise ja jooksva eelarveaasta eelarve täitmise kohta. 2. PEATÜKK Eelarve struktuur ja esitusviis Artikkel 27 Haldusassigneeringud(Finantsmääruse artikkel 41) Kui eelarveosa kulude kalkulatsioon esitatakse nomenklatuuri järgi, mis põhineb liigitusel kuluotstarbe järgi, jaotatakse haldusassigneeringud eri rubriikidesse jaotiste kaupa järgmise liigituse kohaselt: a) ametikohtade loetelus kinnitatud personalikulud: nimetatakse nendele kuludele vastav assigneeringute summa ja töökohtade arv; b) välispersonali kulud (sealhulgas abipersonal ja asutuse töötajad) ja muud halduskulud (sealhulgas esinduskulud ja istungite kulud); c) hoonetega seotud kulud ja muud liituvad kulud, nagu koristus-, hooldus-, rendi-, üüri-, telekommunikatsiooni-, vee-, gaasi- ja elektrikulud; d) toetuskulud. Kõikidele jaotistele ühised komisjoni halduskulud esitatakse eraldi koondselgituses kululiigi järgi liigitatuna. Artikkel 28 Viimase suletud eelarveaasta tegelikud kulud(Finantsmääruse artikli 46 lõike 1 punkt e) Eelarve koostamiseks määratakse tegelikud kulud eelarveaastal, mille assigneeringud on suletud, järgmiselt: a) kulukohustustena: kulukohustused, mis on kajastatud raamatupidamisarvestuses seoses nimetatud eelarveaasta assigneeringutega, nagu on määratletud artiklis 5; b) maksetena: eelarveaastal tehtud maksed, st mille kohta on saadetud maksekorraldus pangale, seoses assigneeringutega nimetatud eelarveaastaks, nagu on määratletud samas artiklis. Artikkel 29 Eelarve selgitused(Finantsmääruse artikli 46 lõike 1 punkt g) Eelarve selgitused sisaldavad järgmisi andmeid a) põhiõigusakti viited, kui põhiõigusakt on olemas; b) kõik asjakohased selgitud, mis on seotud assigneeringute laadi ja eesmärgiga. Artikkel 30 Ametikohtade loetelu(Finantsmääruse artikli 46 lõike 1 punkti 3 alapunkt a) Tarneagentuuri töötajate arv esitatakse eraldi komisjoni ametikohtade loetelus. IV JAOTIS EELARVE TÄITMINE 1. PEATÜKK Üldsätted Artikkel 31 Põhiõigusakti võimalikud vormid(Finantsmääruse artikli 49 lõige 1) 1. Ühenduse põhiõigusakt võib olla määruse, direktiivi, otsuse vormis EÜ asutamislepingu artikli 249 tähenduses [13] või sui generis otsuse vormis. 2. Ühenduse ühises välis- ja julgeolekupoliitikas võib põhiõigusakt olla mõni Euroopa Liidu asutamislepingu artikli 13 lõikes 2, artiklis 14 ja artikli 23 lõikes 2 nimetatud dokument. 3. Politsei- ja õigusalase koostöö valdkonna kriminaalasjades võib põhiõigusakt olla mõni Euroopa Liidu asutamislepingu artikli 34 lõikes 2 nimetatud dokument. Artikkel 32 Maksimumsummad katselist laadi kavadele ja ettevalmistavale tegevusele(Finantsmääruse artikli 49 lõike 2 punktid a ja b) 1. Assigneeringute kogusumma finantsmääruse artikli 49 lõike 2 punktis a nimetatud katselist laadi kavadeks ei või ületada 32 miljonit eurot eelarveaastas. 2. Assigneeringute kogusumma finantsmääruse artikli 49 lõike 2 punktis b nimetatud ettevalmistavaks tegevuseks ei või ületada 30 miljonit eurot eelarveaastas ja tegelikult ettevalmistavaks tegevuseks seotud assigneeringute kogusumma ei või ületada 75 miljonit eurot. Artikkel 33 Komisjonile asutamislepingutega antud erivolitused(Finantsmääruse artikli 49 lõike 2 punkt c) 1. EÜ asutamislepingu artiklid, millega vahetult antakse komisjonile erivolitused, on järgmised: a) artikkel 138 (dialoog töösuhte pooltega); b) artikkel 140 (sotsiaalpoliitika küsimusi käsitlevad uuringud, arvamused ja konsultatsioonid); c) artiklid 143 ja 145 (sotsiaalpoliitika küsimusi käsitlevad eriettekanded); d) artikli 152 lõige 2 (algatused tervisekaitseküsimuste kooskõlastamise edendamiseks); e) artikli 155 lõige 2 (algatused üleeuroopaliste võrkude kooskõlastamise edendamiseks); f) artikli 157 lõige 2 (algatused tööstusega seotud küsimuste kooskõlastamise edendamiseks); g) artikli 159 teine lõik (ettekanne edusammude kohta, mida on tehtud majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse saavutamiseks); h) artikli 165 lõige 2 (algatused teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise kooskõlastamise edendamiseks); i) artikkel 173 (aruanne uurimistegevuse ja tehnoloogia arendamise kohta); j) artikli 180 lõige 2 (algatused arengukoostöö poliitika kooskõlastamise edendamiseks). 2. Euratomi asutamislepingu artiklid, millega vahetult antakse komisjonile erivolitused, on järgmised: a) artikkel 70 (rahaline toetus eelarves sätestatu piires liikmesriikide territooriumil geoloogiliste uuringute programmidele); b) artikkel 77 ja sellele järgnevad artiklid (kaitsemeetmed). 3. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud loetelusid võib esialgse eelarveprojekti esitamisel täiendada, märkides asjakohased artiklid ja summad. Artikkel 34 Huvide konflikti määratlus(Finantsmääruse artikli 52 lõige 2) 1. Finantsmääruse artikli 52 lõikes 2 nimetatud huvide konflikt võib tõenäoliselt tekkida järgmistel juhtudel, kui: a) antakse endale või teistele põhjendamatuid otseseid või kaudseid soodustusi; b) keeldutakse abisaajale õiguste või soodustuste andmisest, mida abisaajal on õigus saada; c) pannakse toime põhjendamatu või õigusvastane tegu või jäetakse tegemata kohustuslik toiming. 2. Finantsmääruse artikli 52 lõikes 1 nimetatud pädeva asutuse ametnik on asjaomase töötaja otsene ülemus. Otsene ülemus kinnitab kirjalikult, kas huvide konflikt on olemas või mitte. Kui on, teeb otsene ülemus isiklikult asjakohase otsuse. 2. PEATÜKK Täitmisviisid 1. jagu Üldsätted Artikkel 35 Komisjoni tehtav eelkontrollimine(Finantsmääruse artiklid 53 ja 56) 1. Kui komisjon täidab eelarvet koostöös liikmesriikidega detsentraliseeritult või kaudselt detsentraliseeritult, kontrollib ta kõigepealt dokumentide ja kohapealse kontrolli abil, kas eelarvet täitvatel üksustel, kellele täitmine on ülesandeks tehtud, on usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt kasutada või detsentraliseeritud haldamise korral olenevalt detsentraliseerimisastmest osaliselt või täielikult kasutada piisavad ja toimivad: a) kohaldatavad menetlused; b) kontrollsüsteemid; c) raamatupidamissüsteemid; d) hankemenetlused ja toetuste andmise menetlused. 2. Komisjon vaatab läbi ka kõik menetlustesse või süsteemidesse tehtud olulised muudatused, et tagada lõikes 1 sätestatud tingimuste jätkuv täitmine. 3. Lõikes 1 nimetatud üksused esitavad komisjonile kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul kogu teabe, mida komisjon nõuab, ja teavitab teda viivitamata kõikidest nende menetlustes või süsteemides tehtud olulistest muudatustest. Komisjon sätestab need kohustused vajadusel volikirjades või nende üksustega sõlmitud kokkulepetes. 4. Kui komisjon täidab eelarvet ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega, kohaldatakse asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud kontrollikokkuleppeid. 2. jagu Erisätted Artikkel 36 Otsene tsentraliseeritud haldamine(Finantsmääruse artikkel 53) Kui komisjon täidab eelarvet tsentraliseeritult otse oma talitustes, teostavad täitmisülesandeid finantsmääruse artiklites 58–68 nimetatud finantsjuhtimises osalejad nimetatud määruses ettenähtud tingimustel. Artikkel 37 Täitevasutustele delegeeritud volituste kasutamine(Finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punkt a ja artikli 55 lõige 2) 1. Otsused delegeerida volitusi täitevasutustele lubavad neil, nagu ka volitatud eelarvevahendite käsutajatel, kasutada assigneeringuid, mis on seotud ühenduse programmiga, mille juhtimine on neile usaldatud. 2. Täitevasutustele delegeeritud volitusi kasutab asutuse juhataja finantsmääruse artikli 55 lõike 2 kohaselt. 3. Komisjoni volikiri sisaldab samu sätteid, mis on loetletud artikli 39 lõikes 2. Täitevasutuse juhataja kinnitab kirjalikult volikirja asutuse nimel. Artikkel 38 Avalikke teenuseid osutavatele siseriiklikele avalik-õiguslikele asutustele või eraõiguslikele asutustele volituste delegeerimise nõuded ja tingimused(Finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punkt c) 1. Komisjon võib delegeerida avaliku võimu teostamisega seotud ülesandeid avalikke teenuseid osutavatele siseriiklikele avalik-õiguslikele asutustele või eraõiguslikele asutustele üksnes juhul, kui nende suhtes kohaldatakse ühe liikmesriigi, Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) riikide või Euroopa Liidu tellijariikide õigust, kui põhiõigusaktis ei ole sätestatud teisiti. 2. Komisjon tagab, et lõikes 1 nimetatud asutused esitavad piisavad finantstagatised, mille on eelistatavalt andnud riigiasutus, eelkõige selleks et komisjon saaks täielikult tagasi võlgnetavad summad. 3. Kui komisjon kavatseb usaldada avaliku võimu teostamisega seotud ülesandeid ja eelkõige eelarve täitmisega seotud ülesandeid finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punktis c nimetatud asutusele, analüüsib ta selle vastavust säästlikkuse, tõhususe ja mõjususe põhimõtetele. Kui see analüüs näitab, et delegeerimine vastab täielikult usaldusväärse finantsjuhtimise nõuetele, taotleb komisjon enne delegeerimise jätkamist põhiõigusaktiga ettenähtud pädeva komitee arvamust, kes võib esitada oma arvamuse ka valikukriteeriumide kavandatava kohaldamise kohta. Artikkel 39 Avalikke teenuseid osutavate siseriiklike avalik-õiguslike asutuste või eraõiguslike asutuste määramine(Finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punkt c) 1. Avalikke teenuseid osutavate siseriiklike avalik-õiguslike asutuste või eraõiguslike asutuste suhtes kohaldatakse selle liikmesriigi või riigi õigust, kus need on asutatud. 2. Niisugused asutused valitakse objektiivsel ja läbipaistval viisil pärast kulutasuvuse analüüsi, et täita komisjoni määratletud rakendamisnõudeid. Nimetatud valik ei tohi kaasa tuua mingit vahetegemist asjaomaste liikmesriikide või riikide vahel. 3. Kui haldamine toimub võrgustiku kaudu, mis nõuab vähemalt ühe asjaomase liikmesriigi või riigi asutuse määramist, määrab selle asutuse asjaomane liikmesriik või riik põhiõigusakti sätete kohaselt. Kõikidel muudel juhtudel määrab niisugused asutused komisjon asjaomaste liikmesriikide või riikide nõusolekul ja põhiõigusakti sätete kohaselt. Artikkel 40 Vastavus hanke-eeskirjadele(Finantsmääruse artikkel 57) Kui komisjon usaldab ülesanded finantsmääruse artikli 57 lõike 2 kohaselt eraõiguslikele asutustele, sõlmib ta finantsmääruse V jaotise 1. osa sätete kohase lepingu. Artikkel 41 Kaudse tsentraliseeritud halduse üksikasjalik kord(Finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punktid b ja c) 1. Kui komisjon usaldab täitmisülesanded asutustele, organitele või üksustele finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punktide b ja c kohaselt, sõlmib ta nendega kokkuleppe. 2. Lõikes 1 märgitud kokkulepe sisaldab järgmisi punkte: a) antud ülesannete määratlus; b) ülesannete täitmise tingimused ja üksikasjalik kord, sealhulgas vastutusala piiritlemise ja kontrolli korraldamise sätted; c) ülesannete täitmise kohta komisjonile aruande koostamise ja esitamise eeskirjad; d) ülesannete täitmise lõpetamise tingimused; e) komisjoni teostatava kontrolli üksikasjalik kord; f) eraldi pangakontode kasutamise tingimused, intresside saaja ja nende kasutamine; g) sätted, mis tagavad, et ühenduse meetmed eristuvad asutuse muust tegevusest; h) kohustus jätta tegemata iga toiming, mis võib põhjustada finantsmääruse artikli 52 lõikes 2 nimetatud huvide konflikti. 3. Lõikes 1 nimetatud asutustel, organitel või üksustel puudub volitatud eelarvevahendite käsutaja staatus. Artikkel 42 Raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise menetlused eelarve täitmisel detsentraliseeritult või koostöös liikmesriikidega(Finantsmääruse artikli 53 lõige 5) 1. Finantsmääruse artikli 53 lõikes 5 nimetatud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise menetluse eesmärk on tagada, et liikmesriikide kulud seoses eelarve täitmisega koostöös liikmesriikidega või kolmandate riikide kulud seoses detsentraliseeritud täitmisega, mida võib maksta ühenduse eelarvest, on nõuetekohane ja kooskõlas kohaldatavate ühenduse õigusaktidega. 2. Ilma et see piiraks valdkondlikes eeskirjades sisalduvate erisätete kohaldamist, koosneb raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heaskiitmine järgmistest toimingutest: a) liikmesriikide või kolmandate riikide kulude deklareerimine raamatupidamisarvestuse vormis, mille on kinnitanud tehniliselt pädev talitus või organ, kes on oma tegevuses sõltumatu kulutavast asutusest; b) raamatupidamisarvestuse sisu ja nende aluseks olevate tehingute kontrollimine ja vajaduse korral komisjoni teostatud kohapealsed kontrollimised ilma mingite tingimuste ja piiranguteta, sealhulgas abisaajate juures tehtud kontrollimised; c) komisjon määrab ärakuulamismenetluse raames kindlaks kulude summa, mida lubatakse eelarvest maksta, ja teavitab sellest liikmesriike või kolmandaid riike; d) deklareeritud kulude ja eelarvest maksta lubatud kulude vahelisest erinevusest tuleneva finantskorrektsiooni arvutamine; e) lubatud kulude ja liikmesriikidele või kolmandatele riikidele juba makstud summade erinevusest tuleneva vahe sissenõudmine või tagasimaksmine. Sissenõudmine tehakse artiklis 83 nimetatud tasaarvestuse abil. 3. Detsentraliseeritud halduse korral kohaldatakse lõigetes 1 ja 2 kirjeldatud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise menetlust kokkulepitud detsentraliseerimisastme kohaselt. Artikkel 43 Rahvusvaheliste organisatsioonidega ühiselt toimuv haldus(Finantsmääruse artiklid 53 ja 165) 1. Finantsmääruse artiklites 53 ja 165 nimetatud rahvusvaheliste organisatsioonidega ühiselt hallatavate assigneeringutega rahastatakse meetmeid, mille rakendamine nõuab paljude rahastajate ressursside ühendamist ja mille puhul ei ole otstarbekas ega asjakohane määrata iga rahastaja osa iga kululiigi katmiseks. Komisjon tagab, et on olemas asjakohane süsteem kogu meetme kontrollimiseks ja auditeerimiseks. 2. Lõikes 1 nimetatud rahvusvahelised organisatsioonid on järgmised: a) rahvusvahelised avalik-õiguslikud organisatsioonid, mis on loodud valitsustevahelise kokkuleppe alusel, ja nende organisatsioonide asutatud spetsialiseeritud asutused; b) Rahvusvaheline Punase Risti Komitee; c) Punase Risti ja Punase Poolkuu Ühingute Rahvusvaheline Föderatsioon. 3. PEATÜKK FINANTSJUHTIMISES OSALEJAD 1. jagu Finantsjuhtimises osalejate õigused ja kohustused Artikkel 44 Finantsjuhtimises osalejate õigused ja kohustused(Finantsmääruse artikkel 58) Iga institutsioon annab igale finantsjuhtimises osalejale tema ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid ja ametijuhendi, milles on üksikasjalikult kirjeldatud tema ülesanded, õigused ja kohustused. 2. jagu Eelarvevahendite käsutaja Artikkel 45 Volitatud ja edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate abistamine(Finantsmääruse artikkel 59) 1. Vastutavat eelarvevahendite käsutajat võivad ülesannete täitmisel abistada ametnikud või muud teenistujad (edaspidi "töötajad"), kellele usaldatakse eelarvevahendite käsutaja vastutusel teatavate eelarve täitmiseks ning finants- ja haldusteabe koostamiseks vajalike toimingute tegemine. Huvide konflikti vältimiseks on vastutavat eelarvevahendite käsutajat ülesannete täitmisel abistavatel töötajatel finantsmääruse artiklis 52 nimetatud kohustused. 2. Iga institutsioon teavitab eelarvepädevaid institutsioone alati, kui A1 astme volitatud eelarvevahendite käsutaja asub tööle, vahetab töökohta või lõpetab töösuhte. Artikkel 46 Volitamist reguleerivad sise-eeskirjad(Finantsmääruse artikkel 59) Iga institutsioon sätestab finantsmääruse ja käesoleva määruse sätete kohaselt oma sise-eeskirjades sellised assigneeringute haldamise meetmed, mida ta peab vajalikuks oma eelarveosa nõuetekohaseks täitmiseks. Artikkel 47 Toimingu algatamise ja kontrollimisega seotud ülesannete lahusus(Finantsmääruse artikli 60 lõige 4) 1. Toimingu algatamise all mõistetakse kõiki toiminguid, mida tavaliselt teevad artiklis 45 nimetatud töötajad ja millega valmistatakse ette eelarve täitmist, mida teostab volitatud või edasivolitatud pädev eelarvevahendite käsutaja. 2. Toimingu eelkontrollimise all mõistetakse kõiki eelkontrollimisi, mille on välja töötanud vastutav eelarvevahendite käsutaja, et kontrollida eelkontrollimise teostus- ja finantsaspekte. 3. Iga toimingu puhul tuleb teha vähemalt eelkontroll. Selle kontrolli eesmärk on kindlaks teha, et: a) kulud ja tulud on asjakohased ja vastavad kohaldatavatele sätetele, eelkõige eelarve ja asjakohaste õigusaktide sätetele ning kõikidele asutamislepingute rakendamisega seotud vastuvõetud aktidele või eeskirjadele ning vajaduse korral lepingu tingimustele; b) kohaldatakse finantsmääruse 7. peatüki II jaotises nimetatud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet. 4. Tõendavate dokumentide ja vajaduse korral kohapealsete kontrollimiste järelkontrollimisega tagatakse, et eelarvest rahastatud toimingud on nõuetekohaselt teostatud ja et eelkõige lõikes 3 nimetatud kriteeriumid on täidetud. Neid kontrollimisi võib korraldada riskianalüüsi kasutades valimimeetodi alusel. 5. Lõigetes 2 ja 4 nimetatud kontrollimiste eest vastutavad ametnikud ja muud töötajad ei või täita lõikes 1 nimetatud töötajate vastutusel olevaid algatamisega seotud ülesandeid ega olla nende alluvad. Artikkel 48 Haldus- ja sisekontrollimenetlused(Finantsmääruse artikli 60 lõige 4) Haldus- ja sisekontrollisüsteemide ja -menetluste eesmärk on: a) saavutada institutsiooni poliitika, programmide ja meetmete eesmärgid usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt; b) täita ühenduse õiguse eeskirju ja institutsiooni kehtestatud kontrolli miinimumnõudeid; c) kaitsta institutsiooni vara ja teavet; d) vältida ja avastada eeskirjade eiramist, eksimusi ja pettust; e) kindlaks teha ja vältida haldusega seotud riske; f) tagada usaldusväärse finants- ja haldusteabe koostamine; g) säilitada tõendavaid dokumente, mis on seotud eelarve täitmise ja eelarve täitmise meetmetega ning tulenevad nendest; h) säilitada dokumente, mis on seotud institutsiooni nõutud eeltagatistega, ja pidada nende asjakohaseks kontrollimiseks päevikut. Artikkel 49 Eelarvevahendite käsutaja säilitatavad tõendavad dokumendid(Finantsmääruse artikli 60 lõige 4) Haldussüsteemides ja -menetlustes, mis on seotud tõendavate originaaldokumentide säilitamisega, nähakse ette, et: a) need dokumendid nummerdatakse; b) need dokumendid kuupäevastatakse; c) dokumentide registreid, mis võivad olla elektroonilisel kujul, tuleb säilitada niisuguste dokumentide täpse asukoha kindlakstegemiseks; d) neid dokumente tuleb säilitada vähemalt viis aastat alates kuupäevast, mil Euroopa Parlament on kinnitanud nende dokumentidega seotud eelarveaasta täitmise. Dokumente, mis on seotud veel pooleli olevate toimingutega, säilitatakse kauem kui on ette nähtud esimese lõigu punktis d, see tähendab kuni aasta lõpuni, mis järgneb toimingute lõpetamise aastale. Artikkel 50 Kutsenormid(Finantsmääruse artikli 60 lõige 5) 1. Töötajad, kelle vastutav eelarvevahendite käsutaja määrab vastutavaks finantstoimingute kontrollimise eest, valitakse nende teadmiste, oskuste ja erialase ettevalmistuse põhjal, mida tõendab diplom või asjakohane erialane staaž või on nad läbinud asjakohase koolitusprogrammi. 2. Iga institutsioon koostab kutsenormid, milles määratakse sisekontrolli alal kindlaks: a) lõikes 1 nimetatud töötajatelt nõutava tehnilise ja finantspädevuse tase; b) töötajate kohustus läbida täiendusõpe; c) nende töötajate vastutusala, roll ja ülesanded; d) käitumiseeskirjad, mida nad peavad järgima, eelkõige eetilised normid ja ausus, ning nende õigused. 3. Iga institutsioon peab kehtestama asjakohased struktuurid, et pädevatele eelarvepädevatele talitustele jagada teavet kontrollinõuete ning selleks kasutatavate meetodite ja viiside kohta ning seda teavet ajakohastada. Artikkel 51 Volitatud eelarvevahendite käsutaja tegevusetus(Finantsmääruse artikli 60 lõige 6) Volitatud eelarvevahendite käsutaja tegevusetus finantsmääruse artikli 60 lõike 6 kohaselt tähendab, et ta ei võta meetmeid juhtumi asjaolude seisukohast põhjendatud aja jooksul ja igal juhul hiljemalt kuu aja jooksul. Artikkel 52 Järelkontroll ja iga-aastane tegevusaruanne(Finantsmääruse artikli 60 lõige 7) Järelkontrolli tulemused esitatakse koos muude aspektidega iga-aastases tegevusaruandes, mille volitatud eelarvevahendite käsutaja esitab oma institutsioonile. Artikkel 53 Finants- ja haldusteabe edastamine peaarvepidajale(Finantsmääruse artikkel 60) Volitatud eelarvevahendite käsutaja saadab peaarvepidajale viimase kinnitatud eeskirjade kohaselt finants- ja haldusteabe, mida peaarvepidaja vajab oma ülesannete täitmiseks. Artikkel 54 Aruanne läbirääkimistega menetluste kohta(Finantsmääruse artikkel 60) Volitatud eelarvevahendite käsutajad registreerivad igal eelarveaastal lepingud, mis on sõlmitud artiklites 126, 127, 242, 244, 246 ja 247 nimetatud läbirääkimistega menetluse teel. Kui läbirääkimistega menetluste osa sama volitatud eelarvevahendite käsutaja sõlmitud lepingute arvuga on eelmiste aastatega võrreldes tunduvalt suurenenud või kui see osa on selgelt suurem kui institutsiooni registreeritud keskmine, teatab vastutav eelarvevahendite käsutaja sellest institutsioonile aruandes, milles ta esitab ka kõik olukorra parandamiseks võetud meetmed. Iga institutsioon saadab aruande läbirääkimistega menetluste kohta eelarvepädevatele institutsioonidele. Komisjoni puhul lisatakse see aruanne finantsmääruse artikli 60 lõikes 7 nimetatud iga-aastasele tegevusaruandele. 3. jagu Peaarvepidaja Artikkel 55 Peaarvepidaja ametisse nimetamine(Finantsmääruse artikkel 61) Iga institutsioon nimetab ametisse peaarvepidaja ametnike hulgast, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirju. Institutsioon on kohustatud valima peaarvepidaja tema eripädevuse alusel, mida tõendab diplom või sellega samaväärsed erialased töökogemused. Artikkel 56 Peaarvepidaja töösuhte lõpetamine(Finantsmääruse artikkel 61) 1. Peaarvepidaja töösuhte lõppemisel koostatakse viivitamata raamatupidamise vahearuanne. Aruanne koostatakse finantsmääruse VII jaotise 1. osas sätestatud raamatupidamisarvestuse põhjal, mis suletakse peaarvepidaja töösuhte lõpetamise kuu viimasel päeval. 2. Raamatupidamise vahearuannet ei nõuta, kui peaarvepidaja töösuhe lõpeb eelarveaasta lõpus. 3. Vahearuanne või lõikes 2 nimetatud juhtudel finantsmääruse artiklis 128 nimetatud esialgsed raamatupidamisaruanded edastab töösuhet lõpetav peaarvepidaja või kui see ei ole võimalik, tema talituse ametnik, uuele peaarvepidajale, kes hiljemalt ühe kuu jooksul alates aruande üleandmisest peab andma allkirja selle vastuvõtmise kohta ja kes võib teha eraldisi. 4. Iga institutsioon teavitab eelarvepädevaid institutsioone oma peaarvepidaja ametisse nimetamisest või tema töösuhte lõppemisest. Artikkel 57 Arvamus raamatupidamisarvestuse süsteemide ja inventeerimissüsteemide kohta(Finantsmääruse artikkel 61) Kui eelarvevahendite käsutaja loodud finantsjuhtimissüsteem annab andmeid institutsiooni raamatupidamisaruannete jaoks või neid kasutatakse nende aruannete andmete põhjendamiseks, peab eelarvevahendite käsutaja andma oma nõusoleku niisuguste süsteemide kasutuselevõtmiseks või muutmiseks. Peaarvepidajaga konsulteeritakse ka juhul, kui vastutav eelarvevahendite käsutaja tahab kasutusele võtta või muuta inventeerimissüsteeme ning varade ja kohustuste hindamise süsteeme. Artikkel 58 Sularahahaldus(Finantsmääruse artikkel 61) 1. Eelarvevahendite käsutaja tagab, et tema institutsioonil on piisavalt vahendeid, et katta eelarve täitmisest tulenevad sularahanõuded. 2. Lõike 1 kohaldamiseks loob peaarvepidaja sularahahaldussüsteemid, mis võimaldavad tal koostada rahavoogude prognoose. 3. Komisjoni peaarvepidaja jaotab kasutatavad vahendid määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 kohaselt. Artikkel 59 Pangakontode haldamine(Finantsmääruse artikkel 61) 1. Peaarvepidaja võib avada või teha ülesandeks avada sularahahalduseks institutsiooni nimel kontosid finantseerimisasutustes või riikide keskpankades. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib ta avada kontosid muus vääringus kui euro. 2. Peaarvepidaja räägib finantseerimisasutustega läbi kontode kasutustingimused, lähtudes usaldusväärse finantsjuhtimise, tasuvuse ja võistupakkumise põhimõtetest. 3. Peaarvepidaja käivitab vähemalt iga viie aasta järel võistupakkumise finantseerimisasutuste vahel, kus kontod on avatud. 4. Peaarvepidaja tagab, et finantseerimisasutustes avatud kontode kasutustingimusi rangelt järgitakse. 5. Komisjoni peaarvepidaja vastutab pärast konsulteerimist teiste institutsioonide peaarvepidajatega eri institutsioonide avatud kontode kasutustingimuste ühtlustamise eest. Artikkel 60 Kontode allkirjad(Finantsmääruse artikkel 61) Kontode avamis-, haldus- ja kasutustingimustes on sisekontrollinõuetest lähtuvalt ette nähtud, et tšekkidele, pangaülekandekorraldustele või muule pangatoimingule peab alla kirjutama üks või mitu nõuetekohaselt volitatud töötajat. Selleks teatab iga institutsioon kõikidele finantseerimisasutustele, kus ta on avanud kontod, volitatud ametnike nimed ja allkirjanäidised. Artikkel 61 Kontode saldode haldamine(Finantsmääruse artikkel 61) 1. Peaarvepidaja tagab, et artiklis 59 ettenähtud pangakontode saldo ei erine märkimisväärselt artikli 58 lõikes 2 nimetatud rahavoogude prognoosidest, ja tagab igal juhul, et: a) kõigi kontode ülejääk on positiivne; b) muus vääringus peetavate kontode jäägid arvestatakse perioodiliselt ümber eurodesse. 2. Peaarvepidaja ei või säilitada välisvääringukontosid, mis võiksid põhjustada institutsioonile liigset kahjumit vahetuskursi kõikumise tõttu. Artikkel 62 Ümberpaigutamised ja ümberarvestustoimingud(Finantsmääruse artikkel 61) Ilma et see piiraks artikli 69 kohaldamist, teeb peaarvepidaja ülekandeid finantseerimisasutustes institutsiooni nimel avatud kontode vahel ning vääringu ümberarvestustoiminguid. Artikkel 63 Makseviisid(Finantsmääruse artikkel 61) Maksed tehakse pangaülekannetena või pangatšekiga. Artikkel 64 Kolmandate isikute arvestusraamatud(Finantsmääruse artikkel 61) 1. Peaarvepidaja võib makseid teha pangaülekandena ainult juhul, kui maksesaaja pangakonto andmed on eelnevalt sisestatud institutsiooni ühisesse arvestusraamatusse. Maksesaaja pangakonto andmed sisestatakse arvestusraamatusse või neid andmeid muudetakse maksesaaja panga kinnitatud paber- või elektroonilise dokumendi alusel. 2. Pangaülekandega maksmiseks võivad eelarvevahendite käsutajad võtta oma institutsiooni nimel kulukohustusi kolmanda isiku ees üksnes juhul, kui kõnealune kolmas isik on esitanud arvestusraamatusse andmete sisestamiseks vajalikud dokumendid. Eelarvevahendite käsutajad kontrollivad maksekorralduse koostamise ajal, et maksesaaja esitatud pangakonto andmed on kehtivad. Seoses ühinemiseelse abiga võib võtta individuaalseid kulukohustusi Euroopa Liidu tellijariikide ametiasutuste ees ilma kolmandate isikute andmeid eelnevalt arvestusraamatusse sisestamata. Sel juhul teeb eelarvevahendite käsutaja kõik endast oleneva, et tagada nende andmete sisestamine nii kiiresti kui võimalik. Kokkulepete kohaselt nähakse lepingutes ette, et esimese makse tegemise eeltingimus on maksesaaja pangakonto andmete teatamine komisjonile. Artikkel 65 Peaarvepidaja säilitatavad tõendavad dokumendid(Finantsmääruse artikkel 61) Raamatupidamisarvestuse ja finantsmääruse artiklis 121 nimetatud raamatupidamisaruannete tõendavaid dokumente säilitatakse vähemalt viis aastat alates kuupäevast, mil Euroopa Parlament on kinnitanud selle eelarveaasta eelarve täitmise, millega need dokumendid on seotud. Dokumente, mis on seotud pooleli olevate toimingutega, säilitatakse kauem, see tähendab kuni toimingute lõppemise aastale järgneva aasta lõpuni. Iga institutsioon otsustab, millises talituses tõendavaid dokumente tuleb säilitada. 4. jagu Avansikontode haldaja Artikkel 66 Avansikontode kasutamise tingimused(Finantsmääruse artikkel 63) 1. Kui praktiliselt on võimatu või ebaotstarbekas teha maksetoiminguid eelarvemenetluse abil, näiteks makstavad summad on väikesed, võib selliste kulude maksmiseks avada avansikonto. 2. Avansikontode haldaja võib ajutiselt tõendada ja maksta kulusid vastutava eelarvevahendite käsutaja korraldusel. 3. Avansikonto loomise ja avansikontode haldaja ametisse nimetamise otsuse teeb peaarvepidaja vastutava eelarvevahendite käsutaja nõuetekohaselt põhjendatud ettepaneku alusel. Selles otsuses esitatakse avansikontode haldaja ja eelarvevahendite käsutaja vastutusalad ja kohustused. Ka avansikontode kasutustingimusi muudetakse peaarvepidaja otsusega, mille ta teeb vastutava eelarvevahendite käsutaja nõuetekohaselt põhjendatud ettepaneku alusel. Artikkel 67 Loomis- ja maksmistingimused(Finantsmääruse artikkel 63) 1. Avansikonto loomise ja avansikontode haldaja ametisse nimetamise otsuses ja avansikontode kasutustingimuste muutmise otsuses märgitakse eelkõige: a) antava esimese avansilise makse maksimumsumma ja otstarve; b) kas institutsiooni nimel avatakse panga- või postižiirokonto; c) iga kulu liik ja maksimumsumma, mida avansikontode haldaja võib maksta kolmandatele isikutele või nendelt sisse nõuda; d) tõendavate dokumentide esitamise sagedus ja kord ning nende edastamine eelarvevahendite käsutajale arveldamiseks; e) avansikontodele vahendite ülekandmise kord; f) et eelarvevahendite käsutaja arveldab avansitehingud hiljemalt järgmise kuu lõpul, et kontrollida raamatupidamisarvestuse saldot ja pangakonto saldot; g) avansikonto haldajale peaarvepidaja antud volituse kehtivusaeg; h) ametisse nimetatud avansikonto haldaja andmed. 2. Ettepanekutes teha otsus avansikontode loomiseks tagab vastutav eelarvevahendite käsutaja, et: a) esmajärjekorras kasutatakse eelarvemenetlust, kui on olemas juurdepääs elektroonilisele tsentraliseeritud raamatupidamissüsteemile; b) avansikontosid kasutatakse ainult põhjendatud juhtudel. Muude kui artikli 168 lõikes 2 nimetatud humanitaarabi ja kriisiolukordade ohjamisega seotud eriavansikontode puhul ei või lõike 1 punktis c nimetatud kulu maksimumsumma ületada 30000 eurot iga kululiigi kohta. 3. Avansikontode haldaja võib teha makseid kolmandatele isikutele järgmistel alustel ja tingimustel: a) vastutav eelarvevahendite käsutaja on eelnevalt eelarvele ja õiguslikele kohustustele alla kirjutanud; b) avansikonto jääk sularahas või pangas on positiivne. 4. Avansikontodelt võib makseid teha pangaülekandena, tšeki või muu maksevahendiga. 5. Sooritatud makse järel tehakse ametlik lõplik kinnitamisotsus ja/või maksekorraldus, millele kirjutab alla vastutav eelarvevahendite käsutaja. Artikkel 68 Avansikontode haldajate valimine(Finantsmääruse artikkel 63) Avansikontode haldajad valitakse A-, B- või C-kategooria ametnike hulgast. Vajaduse korral võib avansikontode haldajad valida nendele kategooriatele vastava tasemega töötajate hulgast, kelle suhtes kohaldatakse muude teenistujate teenistustingimusi. Avansikontode haldajad valitakse nende teadmiste, oskuste ja erialase ettevalmistuse põhjal, mida tõendab diplom või asjakohane erialane staaž või kui nad on läbinud asjakohase koolitusprogrammi. Artikkel 69 Avansikontode vahenditega varustamine(Finantsmääruse artikkel 63) 1. Eelarvevahendite käsutaja teeb makseid avansikontode varustamiseks vahenditega ja kontrollib neid kontosid seoses pangakontode avamise, allkirjavolituste, kohapealse kontrolli ja tsentraliseeritud raamatupidamisega. Eelarvevahendite käsutaja kannab vahendeid avansikontodele. Avanss makstakse pangas avatud avansikontole. Avansikontosid võib vahenditega varustada otse muust kohalikust tulust, mida saadakse näiteks: a) seadmete müügist, b) trükistest; c) mitmesugustest tagasimaksetest; d) intressidest. Avanss arveldatakse kulu, muu tulu või sihtotstarbelise tuluna artiklis 67 nimetatud avansikonto loomise otsuse ja finantsmääruse sätete kohaselt. Eelarvevahendite käsutaja arvab kõnesolevad summad maha edasisel asjaomastele avansikontodele vahendite ülekandmisel. 2. Avansikontode haldaja võib teha ülekandeid eri pangakontode vahel, mis on seotud sama avansiga, et vältida eelkõige kursikahjumit. Artikkel 70 Eelarvevahendite käsutajate ja peaarvepidajate teostatud kontrollimised(Finantsmääruse artikkel 63) 1. Avansikontode haldaja peab arvestust tema käsutuses olevate sularaha ja kontovahendite ning tehtud maksete ja laekunud summade üle eelarvevahendite käsutaja koostatud eeskirjade ja juhendi kohaselt. Vastutaval eelarvevahendite käsutajal on õigus igal ajal kasutada selle arvestuse väljavõtteid ja avansikontode haldaja saadab järgmisel kuul eelarvevahendite käsutajale igakuise tehingute loetelu koos tõendavate dokumentidega avansitehingute arveldamiseks. 2. Eelarvevahendite käsutaja kontrollib ise või annab selleks volitatud ametnikule või muule teenistujale, kes kuulub tema oma talitusse või eelarvevahendite käsutamise talitusse, ülesande kontrollida – tavaliselt kohapeal ja ette teatamata –, et avansikontode haldajatele eraldatud vahendid ja asjakohane raamatupidamisarvestus on olemas ning avansikontodelt tehtud tehingud on ettenähtud tähtaja jooksul arveldatud. Peaarvepidaja edastab nende kontrollimiste tulemused vastutavale eelarvevahendite käsutajale. Artikkel 71 Hankemenetlus(Finantsmääruse artikkel 63) Avansikontodelt tehtud maksed võivad artikli 129 lõikes 4 sätestatud piires koosneda lihtsalt kulude maksmisest arvete alusel ilma eelneva pakkumise vastuvõtmiseta. 4. PEATÜKK Finantsjuhtimises osalejate vastutus 1. jagu Üldeeskirjad Artikkel 72 Pettuse tõkestamise eest vastutavad asutused(Finantsmääruse artikli 60 lõige 6 ja artikli 65 lõige 2) Finantsmääruse artikli 60 lõikes 6 ja artikli 65 lõikes 2 nimetatud asutusi käsitatakse asutustena, mis on määratud Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjade ja ühenduste muude teenistustingimuste (edaspidi "personalieeskirjad") alusel ja ühenduse institutsioonide otsuste alusel, mis käsitlevad pettuste, korruptsiooni ja muu ühenduste huve kahjustava ebaseadusliku tegevuse tõkestamisega seotud sisejuurdluse tingimusi. 2. jagu Volitatud ja edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate suhtes kohaldatavad sätted Artikkel 73 Juhiste kinnitamine(Finantsmääruse artikli 66 lõige 2) 1. Kui volitatud või edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja leiab, et talle antud juhis on eeskirjavastane või vastuolus usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega eelkõige seetõttu, et seda ei saa täita talle eraldatud vahendite tõttu, teatab ta sellest kirjalikult volitajale või edasivolitajale. Kui juhis on kirjalikult kinnitatud ja kinnitus saadakse õigel ajal ja on piisavalt selge, nii et see viitab konkreetselt punktidele, mis volitatud või edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja on vaidlustanud, võib ta vastutusest vabastada; ta täidab korralduse, kui see ei ole vastuolus kriminaalõiguse või asjakohaste turvalisusnormidega. 2. Lõiget 1 kohaldatakse ka juhul, kui eelarvevahendite käsutaja saab juhise täitmisel teada, et juhtumi asjaolud võivad põhjustada eeskirjade eiramise. 3. Volitatud eelarvevahendite käsutaja registreerib kõik finantsmääruse artikli 66 lõikes 2 kirjeldatud asjaoludel kinnitatud juhised ja esitab need oma iga-aastases tegevusaruandes. Artikkel 74 Finantsrikkumised(Finantsmääruse artikli 60 lõige 6 ja artikli 66 lõige 4) Ilma et see piiraks Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) volitusi, on finantsrikkumiste uurimise toimkond pädev uurima kõiki finantsmääruse sätete, finantsjuhtimise või toimingute kontrollimisega seotud rikkumisi, mida põhjustab ametniku või muu teenistuja tegevus või tegevusetus. Artikkel 75 Finantsrikkumiste uurimise toimkond(Finantsmääruse artikli 60 lõige 6 ja artikli 66 lõige 4) 1. Artiklis 74 nimetatud finantsrikkumiste juhtumite kohta taotleb ametisse nimetav asutus või vajaduse korral teenistuslepinguid sõlmima volitatud ametiisik finantsmääruse artikli 66 lõikes 4 nimetatud toimkonnalt arvamust. Kui ametisse nimetav asutus või teenistuslepinguid sõlmima volitatud ametiisik annab juhtumi toimkonnale lahendamiseks, esitab toimkond arvamuse, milles hinnatakse, kas artiklis 74 osutatud rikkumine on toimunud, kui tõsine see on ja millised võivad olla selle tagajärjed. Kui toimkonna analüüsis leitakse, et lahendamiseks antud juhtumit on volitatud lahendama OLAF, tagastab toimkond viivitamata juhtumi toimiku ametisse nimetavale asutusele või teenistuslepinguid sõlmima volitatud ametiisikule ning teavitab sellest kohe OLAFit. Kui esimeses lõigus nimetatud toimkonda teavitab asjast finantsmääruse artikli 60 lõike 6 kohaselt töötaja otse, saadab toimkond juhtumi toimiku ametisse nimetavale asutusele või vajaduse korral teenistuslepinguid sõlmima volitatud ametiisikule ja teavitab sellest asjast teavitanud töötajat. 2. Iga institutsioon määrab oma organisatsiooni struktuuri kohaselt finantsmääruse artikli 66 lõikes 4 nimetatud toimkonna töökorra ja selle koosseisu, millesse kuulub üks organisatsiooniväline isik, kelle on nõutav kvalifikatsioon ja teadmised. 5. PEATÜKK Tulutoimingud 1. jagu Omavahendid Artikkel 76 Omavahendite suhtes kohaldatavad eeskirjad(Finantsmääruse artikkel 69) Eelarvevahendite käsutaja koostab ajakava, milles märgitakse, millal Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi käsitlevas otsuses määratletud omavahendid antakse komisjoni kasutusse. Omavahendid luuakse ja nõutakse sisse esimeses lõikes nimetatud otsuse alusel vastuvõetud eeskirjade kohaselt. 2. jagu Saadaolevate summade eelarvestus Artikkel 77 Saadaolevate summade eelarvestus(Finantsmääruse artikkel 70) 1. Saadaolevate summade eelarvestuses märgitakse tulu liik ja eelarvepunkt, kuhu see tuleb kirjendada, võimaluse korral võlgniku andmed ja eelarvestatud summa. Saadaolevate summade eelarvestuse koostamisel kontrollib vastutav eelarvevahendite käsutaja eelkõige, et: a) tulu on kirjendatud õigesse eelarvepunkti; b) eelarvestus on nõuetekohane ja kooskõlas kohaldatavate sätete ning usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega. 2. Finantsmääruse artikli 161 lõike 2 kohaselt ei põhjusta saadaolevate summade eelarvestus kulukohustuste assigneeringute kasutamist. Finantsmääruse artiklis 18 nimetatud juhtudel võib assigneeringuid kasutada ainult pärast seda, kui ühendused on tasumisele kuuluvad summad tegelikult tagasi saanud. 3. jagu Saadaolevate summade kindlaksmääramine Artikkel 78 Menetlus(Finantsmääruse artikkel 71) 1. Saadaoleva summa kindlaksmääramine on toiming, millega eelarvevahendite käsutaja tunnustab, et ühendustel on õigus saada summa võlgnikult, ja määrab kindlaks nõudeõiguse, millega võlgnikult nõutakse võla maksmist. 2. Sissenõudekorraldus on toiming, millega vastutav eelarvevahendite käsutaja annab peaarvepidajale käsu eelarvestatud summa sissenõudmiseks. 3. Võlateatega teatatakse võlgnikule, et: a) ühendused on saadaoleva summa kindlaks määranud; b) võlg ühendustele tuleb maksta teataval kindlal kuupäeval (edaspidi "maksetähtpäev"); c) kui võlg ei ole maksetähtpäevaks makstud, arvestatakse võlalt viivist artiklis 86 nimetatud määra järgi, ilma et see piiraks kohaldatavate erieeskirjade rakendamist; d) võimaluse korral teostab institutsioon sissenõude tasaarvestusega, teavitades sellest enne võlgnikku; e) kui võlga ei ole maksetähtpäevaks makstud, nõuab institutsioon võla sisse eelnevalt esitatud tagatisest; f) kui pärast kõikide meetmete võtmist ei ole kogu summat tagasi saadud, nõuab institutsioon summa sisse sissenõudmisotsuse täitmisele pööramisega finantsmääruse artikli 72 lõike 2 kohaselt või õiguslike meetmeid kasutades. Eelarvevahendite käsutaja saadab võlateate võlgnikule ja selle koopia peaarvepidajale. Artikkel 79 Saadaolevate summade kindlaksmääramine(Finantsmääruse artikkel 71) Saadaoleva summa kindlaksmääramiseks tagab vastutav eelarvevahendite käsutaja, et: a) saadaolev summa on kindel ja selle suhtes ei kohaldata mingeid tingimusi; b) saadaolev summa on kindlasummaline ja väljendatud täpselt sularahas; c) saadaolev summa on võlgu ja selle suhtes ei kohaldata maksetähtaega; d) võlgniku andmed on õiged; e) sissenõutav summa on kirjendatud õigesse eelarvepunkti; f) tõendavad dokumendid on nõuetekohased ning g) on järgitud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet, eelkõige seoses artikli 87 lõike 1 punktis a nimetatud kriteeriumidega. Artikkel 80 Saadaolevate summade kindlaksmääramist tõendavad dokumendid(Finantsmääruse artikkel 71) 1. Saadaoleva summa kindlaksmääramine põhineb tõendavatel dokumentidel, mis kinnitavad ühenduste õigust saadaolevale summale. 2. Enne saadaoleva summa kindlaksmääramist kontrollib vastutav eelarvevahendite käsutaja tõendavaid dokumente isiklikult või teeb omal vastutusel kindlaks, et neid on kontrollitud. 3. Tõendavaid dokumente säilitab eelarvevahendite käsutaja artiklite 48 ja 49 kohaselt. 4. jagu Sissenõudmise kinnitamine Artikkel 81 Sissenõudekorralduse koostamine(Finantsmääruse artikkel 72) 1. Sissenõudekorralduses märgitakse: a) eelarveaasta, millesse tulu tuleb kirjendada; b) viited aktile või juriidilisele kohustusele, millel võlg põhineb ja mille põhjal on tekkinud õigus sissenõudele; c) eelarveartikkel ja teised asjakohased alajaotised, sealhulgas vajaduse korral viited vastavale eelarvelisele kulukohustusele; d) sissenõutav summa eurodes; e) võlgniku nimi ja aadress; f) maksetähtpäev ja g) võimalik sissenõudmisviis, sealhulgas eelkõige sissenõudmine tasaarvestusega või esitatud tagatisest mahaarvestusega. 2. Vastutav eelarvevahendite käsutaja märgib sissenõudekorraldusele kuupäeva, kirjutab sellele alla ning saadab seejärel peaarvepidajale. 5. jagu Sissenõudmine Artikkel 82 Saadaolevate summade sissenõudmisformaalsused(Finantsmääruse artikkel 73) 1. Saadaoleva summa sissenõudmise kirjendab peaarvepidaja raamatupidamisarvestusse ja teavitab sellest vastutavat eelarvevahendite käsutajat. 2. Kõigi peaarvepidajale või avansikontode haldajale tehtud sularahamaksete kohta väljastatakse kviitung. Artikkel 83 Sissenõudmine tasaarvestuse teel(Finantsmääruse artikkel 73) Pärast vastutava eelarvevahendite ja võlgniku teavitamist nõuab peaarvepidaja menetluse igas etapis kindlaksmääratud saadaolevad summad sisse tasaarvestuse teel, kui võlgnikul on ühenduste vastu kindel, kindlasummaline ja maksmisele kuuluv nõue ning see on maksekorraldusega kindlaksmääratud summa. Artikkel 84 Sissenõudemenetlus, kui võlgnik ei maksa vabatahtlikult(Finantsmääruse artiklid 72 ja 73) 1. Ilma et see piiraks artikli 83 kohaldamist, kui täielik summa ei ole sisse nõutud võlateates nimetatud maksetähtpäevaks, teavitab peaarvepidaja vastutavat eelarvevahendite käsutajat ja alustab viivitamata sissenõude täitmise menetlust kõikide seaduslike vahenditega, vajaduse korral saadaoleva summa mahaarvamisega eelnevalt esitatud tagatisest. 2. Ilma et see piiraks artikli 83 kohaldamist, kui lõikes 1 nimetatud sissenõudeviisi ei ole võimalik kasutada ja võlgnik ei ole peaarvepidaja saadetud ametliku maksumeeldetuletuse saamise järel võlga maksnud, nõuab peaarvepidaja võla sisse täitmisele pööratava sissenõudeotsusega, mis on tagatud finantsmääruse artikli 72 lõike 2 kohaselt või kohtumenetlusega. Artikkel 85 Maksmiseks antud lisaaeg(Finantsmääruse artikkel 73) Peaarvepidaja võib koostöös vastutava eelarvevahendite käsutajaga lubada maksmiseks lisaaega ainult võlgniku kirjaliku taotluse korral, kus on nõuetekohaselt esitatud põhjused, ja kui järgmised kaks tingimust on täidetud: a) võlgnik kohustub maksma viivist artiklis 86 nimetatud määra alusel kogu lubatud perioodi eest, mis algab esialgse maksetähtaja kuupäevast; b) võlgnik esitab ühenduse huvide kaitseks finantstagatise, mis katab tasumata võla põhisumma ja viivise, mille institutsiooni peaarvepidaja on kinnitanud. Punkti b esimeses lõigus nimetatud tagatise võib asendada kolmanda isiku solidaartagatisega, mille institutsiooni peaarvepidaja on kinnitanud. Artikkel 86 Viivis(Finantsmääruse artikli 71 lõige 4) 1. Ilma et see piiraks valdkondlike eeskirjade kohaldamisest tulenevate erisätete kohaldamist, arvestatakse kõikide maksetähtpäevaks maksmata summade pealt viivist lõigete 2 ja 3 kohaselt. 2. Maksetähtpäevaks maksmata saadaolevate summade viivise määr on määr, mida Euroopa Keskpank kohaldab oma peamiste refinantseerimistoimingute suhtes ja mis on avaldatud maksetähtpäeva kuu esimesel kalendripäeval Euroopa Ühenduste Teataja C-seerias, mida suurendatakse: a) seitsme protsendi võrra, kui saadaolev summa tuleneb V jaotises nimetatud riiklikust tarne- ja teenuslepingust; b) kolme ja poole protsendi võrra kõikidel muudel juhtudel. 3. Viivist arvutatakse alates võlateatises nimetatud maksetähtpäevale järgnevast kalendripäevast kuni kalendripäevani, mil võlg on täielikult makstud. 4. Kõik osalised tagasimaksed katavad kõigepealt lõigete 2 ja 3 kohaselt määratud viivise. 5. Trahvide puhul, kui võlgnik esitab finantstagatise, mille peaarvepidaja kinnitab ajutise makse asemel, on maksetähtpäevast kohaldatav viivisemäär lõikes 2 nimetatud määr, mida suurendatakse ainult 1,5 protsendipunkti võrra. Artikkel 87 Kindlaksmääratud saadaoleva summa sissenõudmisest loobumine(Finantsmääruse artikkel 73) 1. Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib loobuda osa või terve kindlaksmääratud saadaoleva summa sissenõudmisest ainult järgmistel juhtudel: a) kui eeldatavad sissenõudmiskulud ületavad sissenõutava summa ja loobuja ei kahjusta ühenduse mainet; b) kui saadaolevat summat ei ole võimalik sisse nõuda selle aegumise või võlgniku maksejõuetuse tõttu; c) kui sissenõudmine ei ole kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. 2. Lõike 1 punktis c nimetatud juhul tegutseb vastutav eelarvevahendite käsutaja igas institutsioonis eelnevalt kindlaksmääratud menetluse kohaselt ja kohaldab järgmisi kriteeriume, mis on kohustuslikud ja igal juhul kohaldatavad: a) asjaolud, mis on seotud eeskirjade eiramise raskusega, mis põhjustavad saadaoleva summa kindlaksmääramise (pettus, korduv rikkumine, tahtlus, hoolikus, heausksus, ilmne viga); b) sissenõudmisest loobumise mõju ühenduste tegevusele ja nende finantshuvidele (saadaolev summa, pretsedendi loomise oht, seaduskuulekuse nõrgendamine). Olenevalt juhtumi asjaoludest võib vastutav eelarvevahendite käsutaja arvesse võtta järgmisi kriteeriume: a) konkurentsi moonutamine, mida sissenõudmisest loobumine võiks põhjustada; b) majanduslik ja sotsiaalne kahju, mida täieliku summa sissenõudmine võiks põhjustada. 3. Finantsmääruse artikli 73 lõikes 2 nimetatud loobumisotsust tuleb põhjendada ja selles tuleb esitada sissenõudmise tagamiseks tehtud toimingud ning seaduslikud ja muud asjaolud, millel loobumine põhineb. Vastutav eelarvevahendite käsutaja loobub sissenõudmisest artiklis 81 sätestatud korras. 4. Institutsioon ei või kindlaksmääratud saadaoleva summa sissenõudmisest loobuda, kui summa suurus, millest soovitakse loobuda, on: a) 1000000 eurot või üle selle või b) 100000 eurot või üle selle, kui see summa on üle 25 % kindlaksmääratud saadaolevast summast. Esimeses lõigus nimetatud summadest väiksemate summade puhul sätestab iga institutsioon oma sise-eeskirjades kindlaksmääratud võla sissenõudmisest loobumise delegeerimise menetluse ja korra. 5. Iga institutsioon saadab eelarvepädevatele institutsioonidele igal aastal aruande lõigetes 1–4 nimetatud loobumiste kohta, kui saadaolev summa on 100000 eurot või üle selle. Komisjoni aruanne lisatakse finantsmääruse artikli 60 lõikes 7 nimetatud iga-aastase tegevusaruande kokkuvõttele. Artikkel 88 Kindlaksmääratud saadaoleva summa tühistamine(Finantsmääruse artikkel 73) 1. Juriidilise vea ilmnemise korral tühistab vastutav eelarvevahendite käsutaja kindlaksmääratud saadaoleva summa artiklite 80 ja 81 kohaselt; tühistamist tuleb asjakohaselt põhjendada. 2. Iga institutsioon sätestab oma sise-eeskirjades kindlaksmääratud saadaoleva summa tühistamise õiguse delegeerimise menetluse ja korra. Artikkel 89 Kindlaksmääratud saadaoleva summa tehniline ja raamatupidamislik kohandamine(Finantsmääruse artikkel 73) 1. Vastutav eelarvevahendite käsutaja korrigeerib kindlaksmääratud saadaolevat summat üles- või allapoole, kui faktivea avastamise tõttu on summat vaja muuta, kuid korrigeerimine ei tähenda loobumist ühenduste kindlaksmääratud õigusest. Niisugust korrigeerimist tehakse artiklite 80 ja 81 kohaselt ning seda tuleb asjakohaselt põhjendada. 2. Iga institutsioon sätestab oma sise-eeskirjades kindlaksmääratud saadaoleva summa tehnilise ja raamatupidamisliku korrigeerimise õiguse delegeerimise tingimused ja korra. 6. PEATÜKK Kulutoimingud Artikkel 90 Rahastamisotsus(Finantsmääruse artikkel 75) Rahastamisotsuses määratakse kindlaks eelarvest rahastatavaid kulusid põhjustava tegevuse olulised osad. 1. jagu Kulukohustuste võtmine Artikkel 91 Üldised ja esialgsed kulukohustused(Finantsmääruse artikli 76 lõige 2) 1. Üldist eelarvelist kulukohustust täidetakse rahastamislepingu sõlmimisega, milles sätestatakse, et hiljem võetakse üks või mitu juriidilist kohustust, või ühe või mitme juriidilise kohustuse võtmisega. Rahastamislepingud finantsabi valdkonnas ja eelarvetoetused, mis on juriidilised kulukohustused, võivad põhjustada makseid ilma muude juriidiliste kohustuste täitmiseta. 2. Esialgset eelarvelist kulukohustust täidetakse ühe või mitme juriidilise kohustuse täitmisega, mis annavad õiguse hilisematele maksetele, või – personalikulude või institutsioonide kasutatavast teabeedastusest ühenduse sündmuste kajastamiseks tulenevate kulude puhul – otse maksetena. Artikkel 92 Üldise kulukohustuse kinnitamine(Finantsmääruse artikkel 76) 1. Üldine kulukohustus võetakse rahastamisotsuse alusel. Üldine kulukohustus võetakse hiljemalt enne abisaajate valiku otsuse tegemist või kui asjaomaste assigneeringute kasutamine eeldab artiklis 166 nimetatud tööprogrammi koostamist, kõige varem pärast tööprogrammi kinnitamist. 2. Kui üldist kulukohustust täidetakse rahastamisotsusega, lõike 1 teist lõiku ei kohaldata. Artikkel 93 Kohustuse tühistamine, kui makseid ei ole kolme aasta jooksul tehtud(Finantsmääruse artikkel 77) Juriidilisele kohustusele vastav eelarvelise kulukohustuse summa, millest kolme aasta jooksul alates juriidilise kohustuse allakirjutamisest ei ole finantsmääruse artiklis 81 nimetatud makseid tehtud, tühistatakse. Artikkel 94 Ühe isiku allkiri(Finantsmääruse artikkel 76) 1. Eeskirjast, mille järgi eelarvelisele kulukohustusele ja vastavale juriidilisele kohustusele kirjutab alla üks ja sama isik, võib teha erandi ainult järgmistel juhtudel: a) kui kulukohustused on esialgsed; b) kui üldised kulukohustused on seotud kolmandate riikidega sõlmitud rahastamislepingutega; c) kui institutsiooni otsus on juriidiline kohustus; d) kui üldist kulukohustust täidetakse mitme juriidilise kohustusega, mille eest vastutavad eri volitatud eelarvevahendite käsutajad; e) kui seoses välistegevuseks kasutatavate avansikontodega peavad juriidilistele kohustustele alla kirjutama artiklis 254 nimetatud kohalike üksuste töötajad. 2. Kui eelarvelisele kulukohustusele alla kirjutanud vastutav eelarvevahendite käsutaja ei ole kättesaadav ja jääb kättesaamatuks juriidilise kohustuse sõlmimiseks ettenähtud ajaks, sõlmib juriidilise kohustuse igas institutsioonis vastuvõetud asendamist käsitlevate eeskirjadega ettenähtud isik, kui see isik võib finantsmääruse artikli 59 lõike 2 kohaselt tegutseda eelarvevahendite käsutajana. Artikkel 95 Individuaalsete juriidiliste kohustuste kirjendamine(Finantsmääruse artikkel 77) Kui üldisele eelarvelisele kulukohustusele järgneb mitu individuaalset juriidilist kohustust, kirjendab vastutav eelarvevahendite käsutaja nimetatud järjestikuste individuaalsete juriidiliste kohustuste summad keskraamatupidamisarvestusse. Vastutav eelarvevahendite käsutaja kontrollib, et kogusumma ei ületaks neid katva üldise kulukohustuse summat. Raamatupidamisarvestusse kirjendamisel märgitakse viited üldisele kulukohustusele, millest individuaalsed kulukohustused arvestatakse. Vastutav eelarvevahendite käsutaja kirjendab summad raamatupidamisarvestusse enne vastavatele individuaalsetele juriidilistele kohustustele allakirjutamist. Artikkel 96 Esialgsete kulukohustustega kaetud halduskulud(Finantsmääruse artikkel 76) Jooksvad halduskulud, mida võib katta esialgsete kulukohustustega, on: a) personalieeskirjadega reguleeritud või reguleerimata personali kulud, muu personali kulud, pensionid ja ekspertide töötasu; b) institutsiooni liikmetega seotud kulud; c) koolituskulud; d) konkursside, personalivaliku ja töölevõtmisega seotud kulud; e) lähetuskulud; f) esinduskulud; g) istungikulud; h) vabakutselised tõlgid ja/või tõlkijad; i) ametnike vahetus; j) vallas- ja kinnisvara rendi jooksvad tulud; k) mitmesugused kindlustused; l) koristamine ja hooldus; m) sotsiaalteenuste kulud; n) telekommunikatsiooniteenuste kasutamine; o) finantseerimiskulud; p) kohtukulud; q) kahjutasu, sealhulgas intressid; r) töövahendid; s) vesi, gaas ja elekter; t) trükitud või elektroonilised perioodilised väljaanded. 2. jagu Kulude tõendamine Artikkel 97 Kulude tõendamine ja märge "kuulub maksmisele"(Finantsmääruse artikkel 79) 1. Kulude tõendamine põhineb artiklis 104 nimetatud tõendavatel dokumentidel, mis tõendavad, et kreeditoril on nõudeõigus, teenused on osutatud, tarned on tegelikult kohale toimetatud või töö tegelikult teostatud, või muudel maksmist põhjendavatel dokumentidel. 2. Enne kulude tõendamise otsuse tegemist kontrollib vastutav eelarvevahendite käsutaja tõendavaid dokumente isiklikult või teeb omal vastutusel kindlaks, et neid on kontrollitud. 3. Tõendamisotsust väljendatakse märkega "kuulub maksmisele", millele kirjutab alla vastutav eelarvevahendite käsutaja või tehniliselt pädev ametnik või muu teenistuja, keda eelarvevahendite käsutaja on volitanud selleks ametliku otsusega. Seda volitusotsust säilitatakse hilisemaks kasutuseks. Artikkel 98 Hankelepingute maksmiseks kinnitamine(Finantsmääruse artikkel 79) Hankelepingutega seotud maksete puhul tõendatakse märkega "kuulub maksmisele", et: a) institutsioon on saanud ja ametlikult registreerinud töövõtja koostatud arve; b) arvel või saadud arvele lisatud sisedokumendil on märge "õigsus tõendatud", millele on alla kirjutanud vastutava eelarvevahendite käsutaja nõuetekohaselt volitatud tehniliselt pädev ametnik või muu teenistuja; c) vastutav eelarvevahendite käsutaja on kontrollinud või tema vastutusel on kontrollitud kõiki arves esitatud andmeid eelkõige makstava summa suuruse kindlaksmääramiseks ja makse kinnitamise kui maksekohustusest vabastamise jaoks. Esimese lõigu punktis b nimetatud märkega "õigsus tõendatud" tõendatakse, et lepinguga ettenähtud teenused on osutatud, lepinguga ettenähtud tarned on nõuetekohaselt kohale toimetatud või lepinguga ettenähtud töö on nõuetekohaselt tehtud. Tarnete ja töö kohta koostab tehniliselt pädev ametnik või muu teenistuja esialgse vastuvõtutõendi ning lepingus sätestatud tagatistähtaja lõppemisel lõpliku vastuvõtutõendi. Need kaks tõendit vastavad märkele "õigsus tõendatud". Artikkel 99 Toetuste maksmiseks kinnitamine(Finantsmääruse artikkel 79) Toetustega seotud maksete puhul tõendatakse märkega "kuulub maksmisele", et: a) institutsioon on saanud ja ametlikult registreerinud abisaaja koostatud maksetaotluse; b) maksetaotlusel või saadud maksetaotlusele lisatud sisedokumendil on asjakohane õigsust tõendav märge, millele on alla kirjutanud vastutava eelarvevahendite käsutaja volitatud tehniliselt pädev ametnik või muu teenistuja; selle märkega tõendatakse, et abisaaja rakendatud meede või tööprogramm on täielikus kooskõlas finantsabilepinguga; c) vastutav eelarvevahendite käsutaja on kontrollinud või tema vastutusel on kontrollitud kõiki maksetaotluses esitatud andmeid eelkõige makstava summa suuruse kindlaksmääramiseks ja makse kinnitamise kui maksekohustusest vabastamise jaoks. Artikkel 100 Personalikulude maksmiseks kinnitamine(Finantsmääruse artikkel 79) Personalikuludega seotud maksete puhul tõendatakse märkega "kuulub maksmisele", et on olemas järgmised tõendavad dokumendid: a) kuupalga puhul: i) töötajate täielik nimekiri, mis sisaldab kõiki töötasu komponente; ii) kaart (isikuandmete kaart), mis põhineb igal üksikjuhul tehtud otsustel, mis sisaldab kõiki töötasu komponentides tehtud muudatusi; iii) töölevõtmisel või ametisse nimetamisel kinnitatud esimesele palgale lisatud töölevõtmis- või ametisse nimetamise otsuse tõestatud koopia; b) muude töötasude puhul (