6.

Liikmesriigid peavad määratlema, mida ühisfondide all mõeldakse, ja täpsustama mõningaid muid ÜTK määruse artikli 33 lõike 3 esimese lõigu punktis d sätestatud tingimusi: (a) terminit „ühisfond“ on kasutatud nii määruses (EL) nr 1305/2013 kui ka ÜTK määruses. Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 36 lõike 3 järgi tähendab ühisfond liikmesriigi õiguse kohaselt akrediteeritud skeemi, mille kaudu sellega ühinenud põllumajandustootjad saavad end kindlustada niisuguse majandusliku kahju vastu, mis on põhjustatud ebasoodsatest ilmastikutingimustest või taime- või loomahaiguse puhangust või kahjurite levikust või keskkonnajuhtumist, või sissetuleku järsu vähenemise vastu. Erinevalt määrusest (EL) nr 1305/2013 ÜTK määrus ühisfondide akrediteerimist ette ei näe. Samas võib akrediteerimisest olla kasu ka ÜTK määrusel põhinevatel ühisfondidel, sest selle abil on muu hulgas võimalik vähendada topeltrahastamise ohtu; (b) „sissetuleku oluline vähenemine“ – liikmesriigid võiksid sissetuleku näitajana kasutada tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu turustatud toodangu väärtust, juhul kui osa või kõikide tootjaliikmete või tootjaorganisatsioonide liidu liikmete sissetulek on oluliselt vähenenud. Sellistel juhtudel võiks turustatud toodangu väärtuse arvutada välja tootjaorganisatsiooni järgsete hindade põhjal ja esitada need väärtused iga toote kohta. See aga ei tähenda, et tootja sissetuleku vähenemist võiks ühisfondidest makstava toetuse kohta üksikasjalike reeglite kehtestamisel eirata. Eriti tuleb tähelepanu pöörata sellistele juhtudele, kus ainult osa tootjaorganisatsiooni tootjaliikmete või tootjaorganisatsioonide liidu liikmete sissetulek on oluliselt vähenenud, näiteks põhjusel, et ebasoodsad turutingimused mõjutavad üksnes mõnda toodet, mille järgi tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liitu tuntakse. Sellisel juhul poleks ühisfondist tehtavad maksed neile, kelle sissetulek ebasoodsate turutingimuste tõttu oluliselt vähenenud ei ole, liidu finantsabist ÜTK määruse artikli 33 lõike 3 esimese lõigu punkti d alusel rahastatavad. Seevastu nende puhul, kelle sissetulek on ebasoodsate turutingimuste tõttu oluliselt vähenenud, ei tohiks ühisfondidest tehtavate maksete rahastamiskõlblikkust vaidlustada üksnes põhjusel, et üldine tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu turustatud toodangu väärtus pole vähenenud või ei ole vähenenud piisavalt palju. Hinnang tuleb anda iga juhtumi kohta eraldi, võttes arvesse nii tootjaorganisatsioonide, tootjaorganisatsioonide liitude ja nende liikmete individuaalseid olusid kui ka sissetuleku olulise vähenemise põhjustanud turutingimusi. Määrus (EL) nr 1305/2013 näeb ette, et konkreetse sektori põllumajandustootjate sissetuleku järsu vähenemise korral tuleb toetust maksta ainult õigustatud juhtudel ja juhul, kui sissetuleku kahanemine ületab vähemalt 20 % üksikpõllumajandustootja keskmisest aastasissetulekust kolme eelneva aasta jooksul või vähemalt 20 % eelneva viieaastase perioodi kolme aasta keskmisest, arvates välja kõige kõrgema ja kõige madalama näitaja. ÜTK määrus selliseid lävendeid ei sisalda. Meetmete ühetaoliseks võtmiseks ja diskrimineerimise vältimiseks võiksid liikmesriigid rakendada määruses (EL) nr 1305/2013 esitatuga sarnast lähenemisviisi ning maksta ühisfondide täiendamiseks toetust, kui tootjaorganisatsiooni sissetulek (s.o turustatud toodangu väärtus toote kohta) on vähenenud rohkem kui 20 % liikmesriikide poolt ettenähtud sissetulekust – olenevalt konkreetsest olukorrast (näiteks kõigi tootjaliikmete sissetulek on vähenenud või muud olukorrad) – kolme eelneva aasta jooksul või rohkem kui 20 % eelneva viieaastase perioodi kolme aasta keskmisest, arvates välja kõige kõrgema ja kõige madalama näitaja; (c) „ebasoodsad turutingimused“ – selle terminiga tuleks tähistada turul teatava tootega seotud objektiivselt esinevat olukorda, mille tagajärjel tootjaliikmete sissetulek kahaneb. Ebasoodsatele turutingimustele võib viidata näiteks olukord, kui kahanemine ületab 20 % asjaomase toote keskmisest hinnast eelneva kolme aasta jooksul või 20 % eelneva viieaastase perioodi kolme aasta keskmisest, arvates välja kõige kõrgema ja kõige madalama näitaja. Ebasoodsad turutingimused võib kindlaks teha ka asjaomase toote tüüpilise turuhinna muutuse põhjal või arvestades turult kõrvaldamiseks antud toetussummasid (vt allpool punkti 7 alapunkt b).