LISA

PROJEKT, MILLEGA TOETATAKSE OSLO TEGEVUSKAVA RAKENDAMIST, ET VIIA ELLU JALAVÄEVASTASTE MIINIDE KASUTAMISE, LADUSTAMISE, TOOTMISE JA ÜLEANDMISE KEELUSTAMISE NING NENDE HÄVITAMISE 1997. AASTA KONVENTSIOON

Taust

Ettepaneku eesmärk on toetada inimeste suuremat julgeolekut vastavalt Euroopa julgeolekustrateegiale, edendades jalaväevastaste miinide kasutamise, ladustamise, tootmise ja üleandmise keelustamise ning nende hävitamise konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) normide aktsepteerimist ja rakendamist. Liidu toetatav projekt toetaks osalisriikide jõupingutusi Oslo tegevuskava (2020–2024) eri aspektide rakendamisel, nagu see võeti vastu 2019. aasta novembris toimunud konventsiooni neljandal läbivaatamiskonverentsil.

Kavandatav projekt tugineks ühismeetmele 2008/487/ÜVJP ning nõukogu otsustele 2012/700/ÜVJP ja (ÜVJP) 2017/1428 ning aitaks kaasa 2024. aastal toimuva konventsiooni viienda läbivaatamiskonverentsi ettevalmistamisele.

Projekt 1: Demineerimise rakendamise (konventsiooni artikkel 5), rahvusvahelise koostöö ja abi (konventsiooni artikkel 6) ning läbipaistvuse ja teabevahetuse (konventsiooni artikkel 7) toetamine

1.1. Eesmärgid

— Suurendada suutlikkust lõhkemata jalaväevastaste miinide leidudest, sealhulgas omavalmistatud jalaväevastaste miinide leidudest (kus see on asjakohane) teatada ja nendega tegeleda.

— Saavutada tulemusi kontekstipõhise miiniohualase teavitustöö ja miiniohu vähendamise nimel tehtavates jõupingutustes.

— Luua riikide tasandil püsiv suutlikkus tegeleda seni teadmata mineeritud aladega.

— Suurendada korrapärast dialoogi sidusrühmadega.

— Uurida võimalusi (rahvusvahelise, piirkondliku, kolmepoolse ja lõuna-lõuna suunalise) koostöö tegemiseks, et lahendada allesjäänud probleemid.

— Parandada aruandlust kooskõlas Oslo tegevuskava ja selle näitajatega.

1.2. Kirjeldus

Artikli 5 rakendamise komitee toel korraldataks abi saavate riikide/piirkondade valiku teemal kuni viis riiklikku/piirkondlikku üritust Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, Euroopas, Kesk- või Kagu-Aasias, Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika piirkonnas, Aafrika Sarve ja Sahara-taguses piirkonnas.

Riiklike või piirkondlike sidusrühmade peetavate dialoogidega püütaks veelgi parandada koostööd ja abi andmist Oslo tegevuskava kohaste meetmete rakendamiseks seoses konventsiooni artiklitega 5, 6 ja 7. Mõnel juhul paneksid dialoogid erilist rõhku aruandlusele selle kohta, mis puudutab omavalmistatud jalaväevastaseid miine. Esmatähtsaks võiks pidada dialooge riikidega, kellel on lähenemas demineerimise jaoks seatud tähtpäev, millega seoses on vaja abi. Lisaks võiks pidada dialooge riikidega, mis on demineerimise (konventsiooni artikkel 5) kooskõlas Oslo tegevuskava meetmega 26 hiljuti lõpule viinud või on sellele lähedal.

Tuginedes varasematele edusammudele, võetaks ürituste kavandamisel, juhtimisel ja rakendamisel arvesse ja aluseks miinidest mõjutatud kogukondadesse kuuluvate naiste, tüdrukute, poiste ja meeste ning miinivastase tegevuse partnerite eri vajadused ja vaatenurgad.

Dialooge korraldaks ja abistaks toetusüksus ja abi saav osalisriik koos asjaomase valitsustevahelise organisatsiooniga, kes oleks ürituse partner või kaaskorraldaja.

Konventsiooni keskmes oleva koostöö vaimus kaasataks asjaomaseid liidu üksusi ja liikmesriike, artikli 5 rakendamise komiteed ning koostöö ja abi edendamise komiteed, abiandjate esindajaid, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) asutusi, demineerimisega tegelevaid rahvusvahelisi ja riiklikke organisatsioone, rahvusvahelist maamiinide keelustamise kampaaniat ja muid sidusrühmi. Kui sellega kaasneks toetuse andmine, sõltuks selline kaasamine eelarvelise mõju arvestuses väljatöötatavatest tingimustest.

Dialoogidest või asjaomase komitee tähelepanekutest ja/või osalisriikide asjakohasest otsusest (nt otsused pikendamistaotluste kohta) tulenevatele soovitustele vastuseks võib võtta toetusüksuse toetatavaid järelmeetmeid. Jätkates väljakujunenud tava, mille kohaselt abi saavad osalisriigid osalevad liidu või selle liikmesriikidega moodustatavates riikide „koalitsioonides“ või partnerlustes, teeks toetusüksus kõikide osalistega koostööd.

1.3. Tulemused

— Riikide esindajad saavad lisateadmisi selle kohta, kuidas tagada Oslo tegevuskava rakendamine mõjutatud kogukondade liikmetega kaasavate konsultatsioonide pidamise kaudu.

— Riikide esindajad on teadlikumad vajadusest luua võimalikult kiiresti ja aegsasti enne demineerimise lõpuleviimise tähtpäeva saabumist riiklik suutlikkus, et tegeleda pärast demineerimise lõpuleviimist uute või seni teadmata mineeritud aladega.

— Riikide esindajad suurendavad oma suutlikkust parandada aruandlusjuhendi alusel Oslo tegevuskava kohast aruandlust.

— Riikide esindajad saavad teavet olemasoleva koostöö ja abi kohta, millega toetada oma rakenduspüüdlusi ning meetmete kohta, mida nad saavad võtta sellise koostöö ja abi edendamiseks, sealhulgas riiklike miinivastase tegevuse platvormide loomise kaudu.

— Riikide esindajad saavad teada oma riigi probleemidest ja puudujääkidest Oslo tegevuskava järgsete kohustuste täitmisel ning annavad hinnangu eelkõige sellele, milline on nende olukord Oslo tegevuskava näitajate osas.

— Dialoogide põhjal kaaluvad riikide esindajad riiklike demineerimisstrateegiate või -kavade läbivaatamist, ajakohastamist või väljatöötamist.

— Tähelepanu pööratakse naiste, tüdrukute, poiste ja meeste eri vaatenurkadele ning ellujäänud miiniohvrite ja mõjutatud kogukondade vajadustele ja tagatakse nende sisuline osalemine.

1.4. Kasusaajad

— Naised, tüdrukud, poisid ja mehed, kes elavad osalisriikides, kus konventsiooni artikli 5 kohaste kohustuste täitmine on pooleli või kus see kohustus on hiljuti täidetud, ja kelle elu mõjutavad jalaväevastased miinid, mille olemasolu on tehtud kindlaks või mille olemasolu kahtlustatakse.

— Riikide esindajad, kes tegelevad konventsiooni elluviimise küsimustega, eelkõige aspektidega, mis on seotud demineerimise ning miiniohualase teavitustöö ja miiniohu vähendamisega.

Projekt 2: Ohvriabi rakendamise, rahvusvahelise koostöö ja abi (konventsiooni artikkel 6) ning läbipaistvuse ja teabevahetuse (konventsiooni artikkel 7) toetamine

2.1. Eesmärgid

Osalisriigid rakendavad ohvriabi osana laiematest puuetega inimeste õiguste alastest ja arengualastest lähenemisviisidest, võttes arvesse soolisi aspekte ja ellujäänud miiniohvrite eri vajadusi, sealhulgas maapiirkondades ja äärealadel elavate miiniohvrite vajadusi.

2.2. Kirjeldus

Oslo tegevuskava vastuvõtmisega kinnitasid osalisriigid taas oma kohustust tagada miiniohvrite täielik, võrdne ja tõhus osalemine ühiskonnas, tuginedes inimõiguste, soolise võrdõiguslikkuse, kaasamise ja mittediskrimineerimise austamisele.

Tänu otsuse (ÜVJP) 2017/1428 kaudu antud rahalisele toetusele ning otsuses 2012/700/ÜVJP osutatud ülemaailmse konverentsi järelmeetmena kohtusid ohvriabi ja puuetega inimeste õiguste spetsialistid osalisriikidest ja teistest riikidest, kus on märkimisväärne arv ellujäänud ohvreid, ülemaailmsel konverentsil, et veelgi enam tõhustada partnerlusi puuetega inimeste õigustega seotud osalejatega riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil.

Selleni jõuti tänu asjaomaste riikide ministeeriumide osalusele ja ulatuslikule eksperditeabele, mida pakkusid muu hulgas ÜRO peasekretäri erisaadik puuete ja juurdepääsetavuse küsimustes, Maailma Terviseorganisatsioon (WHO), Rahvusvaheline Tööorganisatsioon (ILO), Rahvusvaheline Punase Risti Komitee (RPRK) ning valdkondlikud rahvusvahelise maamiinide keelustamise kampaania liikmesorganisatsioonid, teiste seas näiteks Humanity and Inclusion (HI).

Sellele saavutusele tuginedes toetataks käesoleva projektiga kolmandat ülemaailmset konverentsi, kus osaleksid kogenud ohvriabitöötajad, ÜRO peasekretäri erisaadik puuete ja juurdepääsetavuse küsimustes ning puuetega inimeste õiguste konventsiooni komitee liige, et vaadata läbi Oslo tegevuskava rakendamine ja anda oma panus uue tegevuskava väljatöötamisse, mille rahvusvaheline üldsus võtab vastu 2024. aastal. Selline konverents toimuks vähemalt aasta enne viiendat läbivaatamiskonverentsi ning sellel konverentsil osaleks ja annaks sellesse oma panuse läbivaatamiskonverentsi tulevane eesistuja.

Abi saavate osalisriikide/piirkondade valiku tegemisse annab oma panuse ohvriabikomitee ning projekt laiendaks oma toetust riiklike ja/või piirkondlike sidusrühmade dialoogide kaudu kuni viie ürituse raames riikidele Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, Euroopas, Kesk- või Kagu-Aasias, Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika piirkonnas ning Aafrika Sarve ja Sahara-taguses piirkonnas. Dialoogide eesmärk on toetada osalisriike nende mitut valdkonda hõlmavate jõupingutuste tugevdamisel, et tagada ohvriabi rakendamine kooskõlas puuetega inimeste õiguste konventsiooni asjakohaste sätetega. Dialoogidega püütaks tugevdada ja tagada miiniohvrite ja neid esindavate organisatsioonide kaasamine ja tõhus aruteludes osalemine, seades eesmärgiks ressursside mobiliseerimise ja kindlustamise ning teenuste tagamise, lähtudes õigustepõhisest käsitusest. Koostöö edasise tugevdamise ning sidusa kava nimel, mis käsitleb riikliku suutlikkuse loomist ja arendamist, püütaks projekti raames enne osalisriikide kohtumist korraldada ohvriabiekspertide kohtumisi, mis võiksid toimuda vastavalt vajadusele, kuid vähemalt kolmel korral.

Tuginedes varasematele edusammudele, toimuks ürituste kavandamine, juhtimine ja rakendamine kaasava protsessi kaudu, milles võetakse arvesse ja aluseks need vajadused ja vaatenurgad, mis on jalaväevastaste miinide lõhkemisel ellujäänud ohvritest naistel, tüdrukutel, poistel ja meestel, miinidest mõjutatud kogukondadel ning puuetega inimeste õigusi edendaval kogukonnal, sealhulgas ellujäänud miiniohvritel maapiirkondades ja äärealadel. Sellega tagataks lisaväärtus, mis täiendab riiklikul tasandil tehtavaid jõupingutusi.

Dialooge korraldaksid ja aitaksid läbi viia toetusüksus ja abi saav osalisriik; neid abistaks dialoogi kaasrahastav piirkondlik valitsustevaheline organisatsioon, kus see on asjakohane. Konventsiooni keskmes oleva koostöö vaimus kaasataks asjaomaseid liidu üksusi ja liikmesriike, ohvriabikomiteed ning koostöö ja abi edendamise komiteed, abiandjate esindajaid, ÜRO asutusi, sealhulgas WHO ja ÜRO inimõiguste ülemvoliniku büroo, demineerimist teostavaid rahvusvahelisi ja riiklikke organisatsioone, RPRKd ning muid sidusrühmi, nagu rahvusvaheline maamiinide keelustamise kampaania ja selle liikmesorganisatsioonid, nt HI. Kui sellega kaasneks toetuse andmine, sõltuks selline kaasamine eelarvelise mõju arvestuses väljatöötatavatest tingimustest.

Dialoogidest või asjaomase komitee tähelepanekutest tulenevatele soovitustele ja/või riiklikest/piirkondlikest dialoogidest tulenevatele asjaomastele järeldustele vastuseks võib võtta toetusüksuse toetatavaid järelmeetmeid. See hõlmaks asjaomaste ohvriabispetsialistide ja/või ellujäänud miiniohvreid koondavate organisatsioonide esindajate toetamist, et nad saaksid osaleda tehnilistes külastustes või konventsiooni raames toimuvatel ametlikel või mitteametlikel kohtumistel. Jätkates väljakujunenud tava, mille kohaselt abi saavad osalisriigid osalevad liidu või selle liikmesriikidega moodustatavates riikide „koalitsioonides“ või partnerlustes, teeks toetusüksus kõikide osalistega koostööd.

2.3. Tulemused

— Riikide esindajad suurendavad teadmisi selle kohta, kuidas kõige paremini tagada mitut valdkonda hõlmav reageerimine ohvriabiga seotud kohustuste täitmiseks, ning integreerivad ohvriabi laiemasse riiklikku poliitikasse, kavadesse ja õigusraamistikesse.

— Riigid saavad teadlikuks vajadusest tagada, et asjaomane valitsusasutus määratakse jälgima ohvriabi integreerimist laiematesse raamistikesse, ning töötada välja tegevuskava, mis põhineb miiniohvrite toetamiseks seatavatel konkreetsetel, mõõdetavatel, realistlikel ja ajaliselt piiritletud eesmärkidel.

— Riigid tõhustavad oma ohvriabi lähenemisviisis kaasamist, eelkõige hõlmates ellujäänud miiniohvrite või puuetega inimeste organisatsioone või suurendades nende osalemist riiklikus planeerimises ja projekti tegevusi jälgivates delegatsioonides.

— Riikide esindajad tutvuvad oma riigi probleemide ja puudujääkidega Oslo tegevuskava järgsete kohustuste täitmisel ning annavad hinnangu eelkõige sellele, milline on olukord Oslo tegevuskava näitajate osas.

— Dialoogide põhjal kaaluvad riikide esindajad puuetega inimesi käsitlevate riiklike strateegiate läbivaatamist, ajakohastamist või väljatöötamist.

— Ellujäänud miiniohvrite organisatsioonid ja puuetega inimeste õigusi edendavad organisatsioonid suurendavad projekti tegevuste tulemusel oma suutlikkust ja/või neil on projekti tegevuste tulemusel suurem mõjuvõim.

— Riikide esindajad suurendavad oma suutlikkust parandada aruandlusjuhendi alusel Oslo tegevuskava kohast aruandlust.

— Riigid ja ohvrite esindusorganisatsioonid suurendavad partnerlusi asjaomaste humanitaarabi-, rahuloome-, arengu- ja inimõiguskogukondadega, pidades silmas kestliku arengu tegevuskava aastani 2030.

2.4. Kasusaajad

— Jalaväevastaste miinide ja muude sõjategevusest mahajäänud lõhkekehade tagajärjel vigastatud naised, tüdrukud, poisid ja mehed ja teised miiniohvrid, sealhulgas maapiirkondades ja äärealadel.

— Ohvriabiküsimusi käsitlevad ohvriabieksperdid.

— Puuetega inimeste õiguste spetsialistid, kes töötavad riikides, kus on märkimisväärne arv ellujäänud miiniohvreid.

Projekt 3: Konventsiooni ülemaailmseks kohaldamiseks tehtavate jõupingutuste ja selle normide edendamise toetamine

3.1. Eesmärk

Konventsiooniga mitteühinenud riikide liikumine ühinemise suunas pärast seda, kui asjaomased ametnikud väljendavad konventsiooni suhtes ja/või jalaväevastaseid miine käsitlevate rahvusvaheliste normide suhtes positiivset hoiakut.

3.2. Kirjeldus

Oslo deklaratsioonis miinivaba maailma kohta öeldakse, et riigid kohustuvad konventsiooniga kehtestatud norme edendama ja kaitsma ning teevad kõikvõimalikke jõupingutusi konventsiooni ülemaailmseks kohaldamiseks, tuginedes oma kohustustele, mis tulenevad rahvusvahelisest õigusest, sealhulgas rahvusvahelisest humanitaarõigusest ja inimõigustealasest õigusest.

Oslo tegevuskavas esitatakse konventsiooniosaliste arvu suurendamise ja konventsiooni normide tugevdamise tagamiseks kaks meedet. Oslo tegevuskava meetmetes 11 ja 12 kutsutakse osalisriike üles kasutama kõiki olemasolevaid võimalusi, et edendada konventsiooni ratifitseerimist ja julgustada konventsiooniga mitteühinenud riike sellega ühinema, sealhulgas julgustada neid osalema konventsiooni töös, ning jätkama konventsiooni normide ja eesmärkide järgimise edendamist kogu maailmas.

Sel eesmärgil ning konventsiooni eesistuja ja ülemaailmse kohaldamise eesmärgil töötava mitteametliku rühma panusele toetudes tehtaks projekti raames vajaduse korral mitmesuguseid ülemaailmse kohaldamise alaseid jõupingutusi. Nende hulka kuuluksid kõrgetasemelised külastused, tehnilised kohtumised ja/või seminarid, sihtriikide asjaomaste ametnike toetamine, et nad saaksid konventsiooni käsitlevatel kohtumistel osaleda, ning suursaadikute tasandi kohtumised ÜRO peakorteris või mõnes selle piirkondlikus peakorteris.

Konventsiooni osalisriikide kogukonna, sealhulgas liidu liikmesriikide ja sihtriikides asuvate liidu delegatsioonide toetusel viidaks ellu vähemalt viis tegevust. Jätkates väljakujunenud tava, mille kohaselt liit või selle liikmesriigid kaasatakse sihtriikides riikide koalitsioonidesse või partnerlustesse, teeks toetusüksus kõikide osalistega koostööd.

Võimaluse korral täiendaksid kõrgetasemelist poliitilist lähenemisviisi järelmeetme korras korraldatavad tehnilised seminarid, millesse annaksid oma panuse konventsiooni ülemaailmse kohaldamise eesmärgil tehtavaid jõupingutusi juhtivate riikide eksperdid, rahvusvaheline maamiinide keelustamise kampaania, RPRK, ÜRO meeskonnad ja/või asjaomased organisatsioonid. Need seminarid korraldataks riiklikul, allpiirkondlikul või piirkondlikul tasandil koostöös sihtriikide asjaomas(t)e ministeeriumi(de) või institutsiooni(de)ga. Projekti eesmärk oleks toetada sihtriikide delegaatide osalemist konventsiooni kohtumistel. Sellega tagataks, et osalisriigid saavad võtta järelmeetmeid koos sihtriikidega ning et konventsiooni kohtumised on sihtriikide jätkuva tähelepanu all. Toetusüksus koordineeriks sellist abi vastavalt sellele, mis on ette nähtud eelarvelise mõju arvestuses.

Lisaks korraldaks toetusüksus riiklikul, allpiirkondlikul või piirkondlikul tasandil järelmeetme korras tehnilise kohtumise konventsiooniga mitteühinenud riigiga, kes ei ole varem liidu otsuse või liidu ühismeetmega hõlmatud.

3.3. Tulemused

— Konventsiooniga mitteühinenud riikide poliitikakujundajad saavad rohkem teadmisi konventsioonist ja selle normidest ja/või ühinemiseks kättesaadavast toetusest.

— Asjaomased riigiametnikud saavad parema ülevaate konventsiooni toimimisest.

— Konventsiooniga mitteühinenud riigid väljendavad avalikult oma positiivset hoiakut konventsiooni ja selle normide suhtes või valmiduse suhtes liikuda nende järgimise suunas (nt osaledes konventsiooni ametlikul või mitteametlikul kohtumisel).

— Missioonide tulemusena taaselustatakse riikide miinivastase tegevuse ja/või ülemaailmse kohaldamise sidusrühmad, et teha jõupingutusi ülemaailmse kohaldamise nimel.

— Liidu roll konventsiooni ja selle normide edendamisel leiab konventsiooni kogukonna, liidu enda ametnikkonna ja konventsiooniga mitteühinenud riikide ees rõhutamist.

— Vähemalt üks konventsiooniga mitteühinenud sihtriik esitab vabatahtlikult artikli 7 kohase aruande.

3.4. Kasusaajad

— Riigid, kes ei ole veel konventsiooni ratifitseerinud, seda heaks kiitnud ega sellega ühinenud.

— Osalisriigid ning rahvusvahelised ja valitsusvälised organisatsioonid, kes on kaasatud konventsiooni ülemaailmse kohaldamise edendamiseks tehtavatesse jõupingutustesse.

— Naised, tüdrukud, poisid ja mehed, kes elavad riikides, kus maamiinid on keelustatud.

Projekt 4: Väljaõppe eesmärgil kasutatavate töökorras jalaväevastaste miinide alternatiivide (konventsiooni artikkel 3) ning suurema rahvusvahelise koostöö ja abi (konventsiooni artikkel 6) toetamine

4.1. Eesmärk

Riigid, kes säilitavad jalaväevastaseid miine lubatud eesmärkidel, tegutsevad vastavalt Oslo tegevuskava meetmele 16, muu hulgas suurendades aruandlust, ja Oslo tegevuskava meetmele 17, uurides töökorras jalaväevastaste miinide alternatiive.

4.2. Kirjeldus

Praegu on konventsioonil 66 osalisriiki, kes säilitavad konventsiooni artikli 3 alusel lubatud eesmärkidel üle 150 000 jalaväevastase miini. Kuigi osalisriikidelt saadud teave näitab, et see arv väheneb, ei ole mõned osalisriigid paljude aastate jooksul esitanud iga-aastast läbipaistvusaruannet oma säilitatud jalaväevastaste miinide kohta.

Et toetada osalisriike, kel võib olla soov tegutseda Oslo tegevuskava meetmete 16 ja 17 raames, toetataks kavandatavast projektist konventsiooni eesistuja kaasabil riikliku või piirkondliku seminari pidamist vähemalt kahe sellist abi taotleva riigiga. Osalisriigid, sealhulgas liikmesriigid, ja asjaomased organisatsioonid võivad saadud kogemusi jagada ja koostada tegevuskavasid, mille eesmärk on väljaõppeks kasutatavate töökorras jalaväevastaste miinide asendamine. Jätkates väljakujunenud tava, mille kohaselt liit või selle liikmesriigid kaasatakse abi saavates osalisriikides riikide koalitsioonidesse või partnerlustesse, teeks toetusüksus kõikide osalistega koostööd.

Projektist toetataks ka tehnilist seminari, millel käsitletakse töökorras jalaväevastaste miinide kasutamise alternatiive. Kus see on asjakohane ja/või võimalik, kutsutaks liidu liikmesriike ja teisi osalisriike üles jagama väljaõppe ja teadusuuringute eesmärgil kasutatavate töökorras jalaväevastaste miinide alternatiivide uurimisel ja/või säilitatud jalaväevastaste miinide hävitamisel saadud kogemusi, tõhustades veelgi konventsiooni kogukonnas tehtavat koostööd ja üksteise abistamist. Sel eesmärgil kaasataks projekti järgimisalase koostöö komitee ning koostöö ja abi edendamise komitee.

4.3. Tulemused

— Osalisriigid suurendavad iga-aastastes läbipaistvusaruannetes aruandlust konventsiooni artikli 3 kohta.

— Osalisriigid, kellel on selleks võimalus, võtavad kohustuse teha koostööd osalisriikidega, kes soovivad võtta meetmeid seoses artikli 3 kohaste kohustuste ning Oslo tegevuskava meetmetega 16 ja 17, ja abistavad neid.

— Osalisriigid, kes säilitavad suurt hulka jalaväevastaseid miine, saavad uusi teadmisi, kusjuures vähemalt üks osalisriik jõuab selleni, et kasutab väljaõppe eesmärgil alternatiive.

4.4. Kasusaajad

— Osalisriigid, kellel on artikli 3 kohased kohustused.

— Riigiametnikud, kes vastutavad demineerimisalase väljaõppe kavade eest.

— Naised, tüdrukud, poisid ja mehed osalisriikides, kes on säilitatud jalaväevastased miinid hävitanud.

Projekt 5: Liidu ja selle liikmesriikide pühendumise demonstreerimine ja nähtavuse tagamine

5.1. Eesmärk

Konventsiooni kogukonna ja abi saavate osalisriikide parem arusaam liidu ja selle liikmesriikide panusest konventsiooni rakendamisse; liidu ja selle liikmesriikide ametnike suurem teadlikkus käesolevast otsusest ja sellest, kuidas see võib olla seotud nende tööga.

5.2. Kirjeldus

Nagu eelmistes nõukogu otsustes ja ühismeetmes, võtaks toetusüksus endale kohustuse rõhutada liidu ja selle liikmesriikide rolli konventsiooni kogukonnas ning abi saavates ja sihtriikides. Sel eesmärgil ning teavitus- ja nähtavuskava raames korraldaks toetusüksus korrapäraseid teabekoosolekuid kogu projekti rakendamise etapil, eelkõige konventsiooni kohtumistel, ning lõpuürituse.

Toetusüksus korraldaks konventsiooni täitmise edendamiseks meediakampaaniaid ja avaldaks väljaandeid. Toetusüksus tagaks, et sellises kampaanias tõstetakse esile liidu rolli.

Varasema tava kohaselt esitaks toetusüksus projekti rakendamise kohta liidule igakuiseid kirjeldavaid aruandeid ning liidule ja selle liikmesriikidele kvartaliaruandeid.

5.3. Tulemused

— Liidu ja selle liikmesriikide ametnikud oleksid teadlikud käesolevast otsusest ja sellest, kuidas see võib olla seotud nende tööga.

— Liidu ja selle liikmesriikide pühendumine konventsiooni järgimisele ja miinivastasele tegevusele üldiselt leiaks konventsiooni osalisriikide ja inimeste julgeolekust huvitatud ülemaailmse üldsuse ees rõhutamist.