EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2016/1076,

8. juuni 2016,

millega teatavatest Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) piirkonna riikide rühma riikidest pärit toodetele kohaldatakse korda, mis on sätestatud lepingutes, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus

(uuesti sõnastatud)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

ning arvestades järgmist:

Nõukogu määrust (EÜ) nr 1528/2007 (3) on korduvalt oluliselt muudetud (4) . Kuna määrusesse on vaja teha täiendavaid muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada.

Alates 2002. aastast on liit pidanud läbirääkimisi majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) riikide rühmaga, mis jaguneb seitsmeks piirkonnaks – Kariibi meri, Kesk-Aafrika, Ida- ja Lõuna-Aafrika, Ida-Aafrika Ühendus, Vaikse ookeani saareriigid, Lõuna-Aafrika Arenguühendus ja Lääne-Aafrika. Kõnealused majanduspartnerluslepingud peavad olema kooskõlas Maailma Kaubandusorganisatsiooni kohustustega, toetama piirkondlikku integratsiooni ning soodustama AKV riikide majanduste järkjärgulist integreerumist reeglitel põhinevasse maailmakaubandussüsteemi, edendades seega nende säästvat arengut ning andes panuse üldistesse jõupingutustesse, mille eesmärk on kaotada vaesus ning parandada elutingimusi AKV riikides. Esimeses etapis võib lõpule viia läbirääkimised lepingute üle, mis viivad vähemalt Maailma Kaubandusorganisatsiooni tingimustele vastavat kaubanduskorda hõlmavate majanduspartnerluslepingute sõlmimiseni, mis on kooskõlas piirkondliku majandus- ja poliitilise integratsiooni protsessiga ning mida täiendavad niipea kui võimalik täieulatuslikud majanduspartnerluslepingud.

Vastavalt lepingutele, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus ja mille läbirääkimised on lõpule viidud, võivad lepinguosalised võtta lepingu kohaldamiseks võimalust mööda meetmeid juba enne selle kahepoolse ajutise kohaldamise algust. Kõnealuste lepingute kohaldamiseks nimetatud sätete alusel meetmete võtmine on kohane.

Käesolevas määruses sätestatud korda tuleb vajaduse korral muuta vastavalt lepingutele, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus, kui neile lepingutele kirjutatakse alla ja need sõlmitakse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklile 218 ning kui neid lepinguid kas kohaldatakse ajutiselt või on nad jõustunud. Korra kohaldamine lõpetatakse osaliselt või täielikult, kui kõnealused lepingud ei jõustu mõistliku aja jooksul rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni kohaselt.

Üleminekuperioodil tuleks käesolevale määrusele vastavate importtoodete päritolu suhtes kohaldada reegleid, mis nähakse ette II lisas. Need päritolureeglid tuleks asendada reeglitega, mis on lisatud I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingutele alates nende ajutisest kohaldamisest või jõustumisest, sõltuvalt sellest kumb toimub varem.

Tehniliste kohanduste tegemiseks teatavatest Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma riikidest pärit toodetele kohaldatavasse korda peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et teha käesoleva määruse I lisas muudatusi, eesmärgiga lisada või eemaldada piirkondi või riike, ning teha tehnilisi muudatusi käesoleva määruse II lisas, mida on vaja selle lisa kohaldamisel. Komisjonil peaks olema ka õigus võtta ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et lisada käesolevale määrusele lisa, milles sätestatakse Lõuna-Aafrikast pärit toodetele kohaldatav režiim, kui kaubandus-, arengu- ja koostöölepingu asjakohased kaubandussätted on asendatud asjakohaste sätetega lepingutes, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes (8) sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.

Tagamaks, et kõnealused riigid saaks kiiresti käesoleva määruse lisasse ennistada, niipea kui nad on astunud vajalikud sammud oma majanduspartnerluslepingute ratifitseerimiseks ja oodates lepingute jõustumist, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte käesoleva määruse (EL) nr 527/2013 kohaselt määruse (EÜ) nr 1528/2007 I lisast välja jäetud riikide lisasse ennistamiseks.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

REGULERIMISESE, KOHALDAMISALA JA TURULEPÄÄS

Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesoleva määrusega rakendatakse teatavatest Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) riikide rühma riikidest pärit toodetele meetmed, mis tulenevad lepingutest, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus.

Artikkel 2

Kohaldamisala

1. Käesolevat määrust kohaldatakse I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest pärit toodetele.

2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 22 vastu delegeeritud õigusakte I lisa muutmise kohta, et lisada sellesse need AKV riikide rühma piirkonnad ja riigid, kes on viinud lõpule läbirääkimised, mida peeti selleks, et sõlmida liiduga leping, mis vastab vähemalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT 1994) XXIV artiklis esitatud nõuetele.

3. Selline piirkond või riik on I lisa loendis niikaua, kui komisjon võtab vastavalt artiklile 22 vastu I lisa muutva delegeeritud õigusakti ja jätab sellest lisast välja kõnealuse piirkonna või riigi, eelkõige juhul, kui:

piirkond või riik teatab, et ta ei kavatse ratifitseerida lepingut, mille alusel ta on I lisasse kantud;

ratifitseerimine, mille alusel piirkond või riik on kantud I lisasse, ei toimu mõistliku aja jooksul, nii et lepingu jõustumine lükkub põhjendamatult edasi, või

Artikkel 3

Volituste delegeerimine

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 22 vastu delegeeritud õigusakte käesoleva määruse I lisa muutmiseks, et ennistada sellesse need AKV riikide rühma piirkonnad või riigid, mis jäeti määruse (EÜ) nr 1528/2007 I lisast välja määruse (EL) nr 527/2013 kohaselt ning kes on pärast väljajätmist astunud vajalikud sammud oma majanduspartnerluslepingute ratifitseerimiseks.

Artikkel 4

Turulepääs

1. Kaotatakse imporditollimaks I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest pärit toodetele, mis kuuluvad harmoneeritud süsteemi gruppidesse 1–97, välja arvatud grupp 93. Tollimaksu kaotamine sõltub artiklites 9–20 sätestatud üldisest kaitsemehhanismist.

2. Harmoneeritud süsteemi grupi 93 toodetele, mis on pärit I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest, kohaldatakse endiselt enamsoodustusrežiimi tollimakse.

3. Lõiget 1 ei kohaldata Lõuna-Aafrikast pärit toodetele. Nendele kohaldatakse kaubandus-, arengu- ja koostöölepingu asjakohaseid sätteid. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 22 vastu delegeeritud õigusakte, et lisada käesolevale määrusele lisa, milles sätestatakse Lõuna-Aafrikast pärit toodetele kohaldatav režiim, kui kaubandus-, arengu- ja koostöölepingu asjakohased kaubandussätted on asendatud asjakohaste sätetega lepingutes, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus.

4. Lõiget 1 ei kohaldata kuni 1. jaanuarini 2018 tariifirubriigi 0803 00 19 toodetele, mis on pärit I lisas loetletud piirkonnast või riigist ja mis on lubatud vabasse ringlusse liidu äärepoolseimates piirkondades. Käesoleva artikli lõiget 1 ja artiklit 8 ei kohaldata kuni 1. jaanuarini 2018 tariifirubriigi 1701 toodetele, mis on pärit I lisas loetletud piirkonnast või riigist ja mis on lubatud vabasse ringlusse Prantsuse ülemeredepartemangudes. Neid perioode pikendatakse kuni 1. jaanuarini 2028 välja arvatud kui asjaomaste lepingute osapooled teisiti kokku lepivad. Huvitatud isikuid teavitatakse kõnealuse sätte aegumisest teatisega, mille komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas.

II PEATÜKK

PÄRITOLUREEGLID JA HALDUSKOOSTÖÖ

Artikkel 5

Päritolureeglid

1. Selleks et teha kindlaks, kas tooted on pärit I lisas loetletud piirkondadest või riikidest, kohaldatakse II lisas esitatud päritolureegleid.

2. II lisas esitatud päritolureeglite asemel hakkavad kehtima I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingutele lisatud päritolureeglid, kui alustatakse lepingu ajutist kohaldamist või kui leping jõustub, olenevalt sellest, kumb toimub varem. Ettevõtjate teavitamiseks ajutise kohaldamise alguse või jõustumise kuupäevast, millest alates kohaldatakse I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärit toodetele lepingus sätestatud päritolureegleid, avaldab komisjon teatise Euroopa Liidu Teatajas.

3. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 22 vastu delegeeritud õigusakte tehniliste muudatuste tegemiseks II lisas, et vajaduse korral võtta arvesse muudatusi teistes liidu tollialastes õigusaktides.

4. II lisa haldamiseks võetakse otsused vastu kooskõlas määruse artikli 19 lõikes 5 osutatud kontrollimenetlusega.

Artikkel 6

Halduskoostöö

1. Kui komisjon avastab objektiivse teabe põhjal halduskoostööst hoidumise või õigusnormide rikkumise või pettuse, võib ta vastavalt käesolevale artiklile ajutiselt peatada artiklites 4, 7 ja 8 sätestatud tollimaksude kaotamise („asjakohane kohtlemine“).

2. Käesoleva artikli tähenduses hõlmab „halduskoostööst hoidumine“ muu hulgas:

Käesoleva artikli tähenduses võib õigusnormide rikkumise või pettusena käsitleda muu hulgas ka seda, kui toodete import kasvab järsult ilma rahuldava selgituseta ja ületab asjaomase piirkonna või riigi tavapärase tootmis- ja ekspordimahu taseme.

3. Kui komisjon leiab liikmesriigi esitatud teabe alusel või omal algatusel, et käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimused on täidetud, võib ta kooskõlas artikli 19 lõikes 4 osutatud nõuandemenetlusega peatada asjakohase kohtlemise, olles eelnevalt:

avaldanud Euroopa Liidu Teatajas teatise selle kohta, et on avastatud halduskoostööst hoidumine või õigusnormide rikkumine või pettus.

4. Käesoleva artikli kohast peatamist ei kohaldata kauem, kui on vaja liidu finantshuvide kaitsmiseks. Peatamisaeg ei või olla pikem kui kuus kuud, kuid seda võib pikendada. Selle perioodi lõpuks otsustab komisjon kooskõlas artikli 19 lõikes 4 osutatud nõuandemenetlusega, kas peatamine lõpetada või seda pikendada.

5. Lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud ajutise peatamise menetluse asemel hakkab kehtima I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingutes sätestatud ajutise peatamise menetlus, kui alustatakse lepingu ajutist kohaldamist või kui leping jõustub, olenevalt sellest, kumb toimub varem. Ettevõtjate teavitamiseks ajutise kohaldamise alguse või jõustumise kuupäevast, millest alates kohaldatakse määrusega hõlmatud toodetele lepingus sätestatud ajutise peatamise menetlust, avaldab komisjon teatise Euroopa Liidu Teatajas.

6. I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingus ette nähtud ajutise peatamise elluviimiseks teeb komisjon ilma põhjendamata viivituseta järgmist:

teatab artikli 19 lõikes 2 ette nähtud komisjonile, et on avastatud halduskoostööst hoidumine või õigusnormide rikkumine või pettus ja

avaldab Euroopa Liidu Teatajas teatise selle kohta, et on avastatud halduskoostööst hoidumine või õigusnormide rikkumine või pettus.

Otsus asjakohase kohtlemise peatamise kohta võetakse vastu kooskõlas artikli 19 lõikes 4 osutatud nõuandemenetlusega.

III PEATÜKK

ÜLEMINEKUKORD

1. JAGU

Riis

Artikkel 7

Tollimaksu nullmääraga tariif

Tariifirubriigi 1006 toodetele ei kehtestata imporditollimaksu.

2. JAGU

Suhkur

Artikkel 8

Tollimaksu nullmääraga tariif

Tariifirubriigi 1701 toodetele ei kehtestata imporditollimaksu.

IV PEATÜKK

ÜLDISED KAITSESÄTTED

Artikkel 9

Mõisted

Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „liidu tööstusharu“– liidu territooriumil samasuguseid või otseselt konkureerivaid tooteid valmistavad liidu tootjad või tootjad, kelle samasuguse või otseselt konkureeriva toote toodang kokku moodustab suurema osa nende toodete liidu kogutoodangust;

b) „oluline kahju“– liidu tööstusharu seisundi märkimisväärne halvenemine;

c) „olulise kahju tekkimise oht“– olukord, kus on oodata olulise kahju tekkimist;

d) „häired“– olukord, kus valdkonna või tööstusharu tegevus on häiritud;

e) „häirete tekkimise oht“– olukord, kus on ilmselt tekkimas häired.

Artikkel 10

Põhimõtted

1. Käesoleva peatüki kohase kaitsemeetme võib kehtestada, kui I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärit toodete import liitu suureneb sel määral ja toimub sellistel tingimustel, mis põhjustab või ähvardab põhjustada ühe järgnevast:

2. Kui I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärinevate toodete import ühendusse suureneb sellisel määral ja toimub sellistel tingimustel, et see põhjustab või ähvardab põhjustada ühe või mitme liidu äärepoolseima piirkonna majanduses häireid, võib kehtestada käesoleva peatüki kohase kaitsemeetme.

Artikkel 11

Kaitsemeetmete kehtestamiseks vajalike tingimuste olemasolu kindlakstegemine

1. Olulise kahju või selle tekkimise ohu võivad muu hulgas põhjustada järgmised tegurid:

impordi maht, eriti juhul, kui see on märkimisväärselt kasvanud absoluutarvudes või liidu toodangu või tarbimise suhtes;

2. Häired või häirete tekkimise oht tehakse kindlaks objektiivsete tegurite, sealhulgas järgmise põhjal:

3. Selleks et kindlaks teha, kas import toimub tingimustel, mis põhjustavad või ähvardavad põhjustada põllumajandustoodete turgude või nende turgude reguleerimismehhanismide (mille hulka kuuluvad ühise turukorralduse loomise määrused) häireid, tuleb võtta arvesse kõiki olukorraga seotud objektiivseid tegureid, sealhulgas ühte või mitut järgmistest:

4. Selleks et teha kindlaks, kas lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud tingimused esinevad liidu ühes või mitmes äärepoolseimas piirkonnas, analüüsitakse vaid asjaomast äärepoolseimat piirkonda. Erilist tähelepanu pööratakse äärepoolseima piirkonna tööstusharu suurusele, finantsolukorrale ja tööhõive määrale.

Artikkel 12

Menetluse algatamine

1. Uurimine algatatakse liikmesriigi taotlusel või komisjoni enda algatusel, kui komisjonile on selge, et selle algatamiseks on piisavalt tõendeid.

2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni, kui neile näib, et mõnest I lisas loetletud piirkonnast või riigist pärit toodete impordi suundumused nõuavad kaitsemeetmete kehtestamist. Nimetatud teave peab sisaldama olemasolevaid tõendeid, mis vastavad artiklis 11 esitatud kriteeriumidele. Komisjon edastab nimetatud teabe kõikidele liikmesriikidele kolme tööpäeva jooksul selle saamisest.

3. Kui selgub, et menetluse algatamiseks on piisavalt tõendeid, avaldab komisjon Euroopa Liidu Teatajas sellekohase teatise. Menetlus algatatakse ühe kuu jooksul pärast liikmesriigilt teabe saamise kuupäeva.

Komisjon teavitab liikmesriiki analüüsi tulemustest tavaliselt 21 päeva jooksul teabe esitamisest komisjonile.

4. Kui komisjon leiab, et tegemist on mõne artiklis 10 nimetatud asjaoluga, teatab ta viivitamata asjaomasele I lisas loetletud piirkonnale või riigile oma kavatsusest algatada uurimine. Teatele võib lisada kutse nõupidamisele, mille eesmärk on selgitada olukorda ja leida vastastikku rahuldav lahendus.

Artikkel 13

Uurimine

1. Pärast menetluse algatamist alustab komisjon uurimist.

2. Komisjon võib nõuda liikmesriikidelt teabe esitamist ja liikmesriigid teevad kõik vajaliku, et seda nõuet täita. Kui kõnealune teave pakub üldist huvi või kui mõni liikmesriik nõuab selle edastamist, saadab komisjon selle kõikidele liikmesriikidele, kui tegemist ei ole salajase teabega; kui tegemist on salajase teabega, edastab komisjon mittekonfidentsiaalse kokkuvõtte.

3. Juhul kui uurimine käsitleb üksnes liidu äärepoolseimat piirkonda, võib komisjon taotleda kõnealuse piirkonna pädevatelt asutustelt, et nad esitaksid lõikes 2 nimetatud teabe asjaomase liikmesriigi kaudu.

4. Kui võimalik, viiakse uurimine lõpule kuue kuu jooksul alates selle algatamisest. Erandlikel asjaoludel võib seda tähtaega pikendada kolme kuu võrra.

Artikkel 14

Ajutiste kaitsemeetmete kehtestamine

1. Kui on jõutud esialgsele seisukohale, et tegemist on mõne artiklis 10 nimetatud olukorraga, kohaldatakse ajutisi kaitsemeetmeid, kui juhtum on nii tõsine, et viivitamine võib põhjustada raskesti heastatavat kahju. Ajutised kaitsemeetmed võetakse kooskõlas artikli 19 lõikes 4 osutatud nõuandemenetlusega või kiireloomulistel juhtudel artikli 19 lõike 6 kohaselt.

2. Kuna liidu äärepoolseimad piirkonnad on eriolukorras ja nad on kaitsetud impordi suurenemise vastu, kohaldatakse nendega seotud menetluse puhul ajutisi kaitsemeetmeid, kui on esialgselt kindlaks tehtud, et import on suurenenud. Ajutised kaitsemeetmed kehtestatakse kooskõlas artikli 19 lõikes 4 osutatud nõuandemenetlusega või kiireloomulistel juhtudel artikli 19 lõike 6 kohaselt.

3. Kui liikmesriik taotleb komisjoni viivitamatut sekkumist ja kui on täidetud lõikes 1 või 2 sätestatud tingimused, teeb komisjon otsuse viie tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest.

4. Ajutisi kaitsemeetmeid võib kohaldada viisil, et asjaomasele tootele kehtestatud tollimaksu suurendatakse määrani, mis ei ületa tollimaksu, mida kohaldatakse teistele Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmetele või tariifikvoote.

5. Ajutisi kaitsemeetmeid ei tohi rakendada kauem kui 180 päeva. Ajutisi meetmeid, mis kehtivad vaid äärepoolseimate piirkondade suhtes, ei tohi rakendada kauem kui 200 päeva.

6. Kui ajutised kaitsemeetmed tunnistatakse kehtetuks, sest uurimise käigus selgub, et artiklites 10 ja 11 sätestatud tingimused on täitmata, makstakse kõik nende meetmete kohaselt sissenõutud tollimaksud automaatselt tagasi.

Artikkel 15

Menetluse ja uurimise lõpetamine ilma meetmeid kehtestamata

Kui jõutakse järeldusele, et kaitsemeetmeid ei ole vaja, siis lõpetatakse menetlus ja uurimine kooskõlas artikli 19 lõikes 5 osutatud kontrollimenetlusega.

Artikkel 16

Lõplike kaitsemeetmete kehtestamine

1. Kui lõpptulemusena väljaselgitatud faktide põhjal tehakse kindlaks, et esineb mõni artiklis 10 nimetatud olukord, taotleb komisjon rahuldava lahenduse leidmiseks asjaomase piirkonna või riigiga nõupidamist, mis peetakse sobivas institutsioonilises raamistikus, mis on loodud lepingutega, mille alusel piirkond või riik on kantud I lisasse.

2. Kui käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud nõupidamine ei anna vastastikku vastuvõetavat lahendust 30 päeva jooksul alates sellest, kui asjaomast piirkonda või riiki on sellest teavitatud, teeb komisjon 20 tööpäeva jooksul pärast nõupidamisperioodi lõppu kooskõlas artikli 19 lõikes 5 osutatud kontrollimenetlusega otsuse lõpliku kaitsemeetme kohta.

3. Lõplik kaitsemeede võib olla järgmine:

4. Samast piirkonnast või riigist pärit sama toote suhtes ei kohaldata lõplikke kaitsemeetmeid, kui eelmiste niisuguste meetmete kohaldamise lõppemisest või nende meetmete kaotamisest on möödunud vähem kui üks aasta.

Artikkel 17

Kaitsemeetmete kestus ja läbivaatamine

1. Kaitsemeede kehtib ainult ajavahemiku jooksul, mis on vajalik olulise kahju või häire vältimiseks või kõrvaldamiseks. See tähtaeg ei tohi ületada kahte aastat, mille sisse arvestatakse aeg, mil kohaldati ajutist meedet, välja arvatud juhul, kui seda pikendatakse kooskõlas lõikega 2. Liidu äärepoolseimate piirkondade suhtes kohaldatavat meedet ei või kohaldada kauem kui neli aastat.

2. Kaitsemeetme esialgse kohaldamise tähtaega võib erandkorras pikendada, kui on kindlaks tehtud, et kaitsemeedet on endiselt vaja olulise kahju või häirete vältimiseks või kõrvaldamiseks.

3. Tähtaega pikendatakse vastavalt käesolevas määruses uurimiste suhtes sätestatud menetlustele kasutades sama menetlust, mida kasutati esialgsete meetmete kehtestamisel.

Kaitsemeede koos esialgsete meetmetega ei tohi kokku kesta kauem kui neli aastat. Kui meede kehtib vaid ühe või mitme liidu äärepoolseima piirkonna suhtes, võib selle kestust pikendada kaheksa aastani.

4. Kui kaitsemeede kehtib kauem kui üks aasta, tuleb seda kohaldamise ajal, sealhulgas kestuse pikendamise ajal, kindlate ajavahemike järel järk-järgult leevendada.

Asjaomase piirkonna või riigiga peetakse lepingu alusel moodustatud asjakohaste institutsioonide raames korrapäraselt nõu, et kehtestada kaitsemeetmete kaotamise ajakava niipea, kui asjaolud seda võimaldavad.

Artikkel 18

Järelevalvemeetmed

1. Kui AKV riigist pärit toote impordi suundumuse tõttu võib selline import tekitada mõne artiklis 10 nimetatud olukorra, võib selle toote impordi võtta eelneva liidu järelevalve alla.

2. Järelevalvemeetmete kehtestamise otsustab komisjon kooskõlas artikli 19 lõikes 4 osutatud nõuandemenetlusega.

3. Järelevalvemeetmed on tähtajalised. Kui ei ole sätestatud teisiti, kaotavad need kehtivuse meetmete kehtestamise esimese poole aasta pikkusele ajavahemikule järgneva teise poole aasta pikkuse ajavahemiku järel.

4. Järelevalvemeetmed võivad vajaduse korral hõlmata üksnes liidu ühte või mitut äärepoolseimat piirkonda.

5. Järelevalve kehtestamise otsusest teavitatakse viivitamata asjaoamast institutsiooni, mis on loodud lepingutega, mille alusel piirkond või riik on kantud I lisasse.

Artikkel 19

Komiteemenetlus

1. Käesoleva määruse artiklite 14, 15, 16 ja 18 kohaldamisel abistab komisjoni Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2015/478 (11) artikli 3 lõike 1 alusel loodud kaitsemeetmete komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.

2. Käesoleva määruse artiklite 5 ja 6 ning käesoleva määruse II lisa artikli 6 lõigete 11 ja 13 ja artikli 36 lõike 4 kohaldamisel abistab komisjoni Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 952/2013 (12) artikli 285 lõike 1 alusel loodud tolliseadustiku komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.

3. Käesoleva määruse artiklite 7 ja 8 kohaldamisel abistab komisjoni Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (13) artikli 229 lõike 1 alusel loodud põllumajandusturgude ühise korralduse komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.

4. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.

5. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.

6. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes artikliga 4.

Artikkel 20

Erakorralised meetmed, mida kohaldatakse piiratud alal

Kui selgub, et kaitsemeetmete kehtestamise tingimused on täidetud vaid ühes või mitmes liikmesriigis, võib komisjon pärast muude lahendusvõimaluste uurimist erandkorras lubada kohaldada järelevalve- või kaitsemeetmeid vaid asjaomases liikmesriigis või asjaomastes liikmesriikides, kui ta leiab, et meetmete võtmine sellises ulatuses on asjakohasem kui nende võtmine kogu liidus. Need meetmed peavad tingimata olema tähtajalised ja siseturgu võimalikult vähe häirima.

V PEATÜKK

MENETLUS

Artikkel 21

Kohandamine tehnika arenguga

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 22 vastu delegeeritud õigusakte tehniliste muudatuste tegemiseks artiklis 6 ja artiklites 9–20, kui see on I lisas loetletud piirkondade või riikidega ELi toimimise lepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud või ajutiseks kohaldamiseks allkirjastatud lepingute ja käesoleva määruse vaheliste erinevuste tõttu vajalik.

Artikkel 22

Delegeeritud volituste rakendamine

1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.

2. Artiklis 3 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 21. juunist 2013 ja artikli 2 lõigetes 2 ja 3, artikli 4 lõikes 3, artikli 5 lõikes 3 ning artiklis 21 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 20. veebruarist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.

3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 2 lõigetes 2 ja 3, artiklis 3, artikli 4 lõikes 3, artikli 5 lõikes 3 ning artiklis 21 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.

4. Enne delegeeritud õigusakti vastuvõtmist konsulteerib komisjon kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonivahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega iga liikmesriigi määratud ekspertidega.

5. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

6. Artikli 3, artikli 4 lõike 3, artikli 5 lõike 3 või artikli 21 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.

7. Artikli 2 lõigete 2 ja 3 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega nelja kuu võrra.

Artikkel 23

Aruanne

Komisjon lisab nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 (14) artikli 22a kohasesse Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatavasse kaubanduse kaitsemeetmete kohaldamist ja rakendamist käsitlevasse iga-aastasesse aruandesse teabe käesoleva määruse rakendamise kohta.

VI PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 24

Kehtetuks tunnistamine

Määrus (EÜ) nr 1528/2007 tunnistatakse kehtetuks.

Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ning neid loetakse vastavalt IV lisas esitatud vastavustabelile.

Artikkel 25

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

(1) ELT C 32, 28.1.2016, lk 23.

(2) Euroopa Parlamendi 12. aprilli 2016. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 25. mai 2016. aasta otsus.

(3) Nõukogu 20. detsembri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1528/2007, millega teatavatest Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) piirkonna riikide rühma riikidest pärit toodete suhtes kohaldatakse korda, mis on sätestatud lepingutes, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus (ELT L 348, 31.12.2007, lk 1).

(4) Vt III lisa.

(5) EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

(6) EÜT L 311, 4.12.1999, lk 3.

(7) Nõukogu 13. märtsi 1997. aasta määrus (EÜ) nr 515/97 liikmesriikide haldusasutuste vastastikusest abist ning haldusasutuste ja komisjoni vahelisest koostööst tolli- ja põllumajandusküsimusi käsitlevate õigusaktide nõutava kohaldamise tagamiseks (EÜT L 82, 22.3.1997, lk 1).

(8) ELT L 123, 12.5.2016, lk 1.

(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 527/2013, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1528/2007 seoses mitme riigi väljajätmisega läbirääkimised lõpule viinud piirkondade ja riikide loetelust (ELT L 165, 18.6.2013, lk 59).

(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).

(11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2015. aasta määrus (EL) 2015/478 impordi ühiste eeskirjade kohta (ELT L 83, 27.3.2015, lk 16).

(12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (ELT L 269, 10.10.2013, lk 1).

(13) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 671).

(14) Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (ELT L 343, 22.12.2009, lk 51).

II LISA

Päritolureeglid,

MIS KÄSITLEVAD „PÄRITOLUSTAATUSEGA TOODETE“ KONSEPTSIOONI MÕISTET JA HALDUSKOOSTÖÖ MEETODID

I JAOTIS Üldsätted

Artiklid

1. Mõisted

II JAOTIS Mõiste päritolustaatusega tooted määratlus

Artiklid

2. Üldised nõuded

3. Täielikult saadud või toodetud tooted

4. Piisava töö või töötluse läbinud tooted

5. Ebapiisav töö või töötlus

6. Päritolu kumulatsioon

7. Kvalifikatsiooniühik

8. Tarvikud, varuosad ja tööriistad

9. Komplektid

10. Kõrvalised tegurid

III JAOTIS Territoriaalsed nõuded

Artiklid

11. Territoriaalsuspõhimõte

12. Otsevedu

13. Näitused

IV JAOTIS Päritolutõend

Artiklid

14. Üldised nõuded

15. Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmise kord

16. Tagantjärele välja antud liikumissertifikaadid EUR.1

17. Liikumissertifikaadi EUR.1 duplikaadi väljaandmine

18. Kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmine eelnevalt väljaantud või vormistatud päritolutõendi alusel

19. Arvedeklaratsiooni koostamise tingimused

20. Heakskiidetud eksportija

21. Päritolutõendi kehtivus

22. Transiidimenetlus

23. Päritolutõendi esitamine

24. Importimine osasaadetistena

25. Päritolutõendi esitamisest vabastamine

26. Päritolu kumulatsiooni käsitlev teatamiskord

27. Tõendavad dokumendid

28. Päritolutõendite ja tõendavate dokumentide säilitamine

29. Lahknevused ja vormistusvead

30. Eurodes väljendatud summad

V JAOTIS Halduskoostöö kord

Artiklid

31. Vastastikune abistamine

32. Päritolutõendi õigsuse kontroll

33. Tarnija deklaratsioonide kontrollimine

34. Karistused

35. Vabatsoonid

36. Erandid

VI JAOTIS Ceuta ja Melilla

Artiklid

37. Eritingimused

VII JAOTIS Lõppsätted

Artiklid

38. Liited

SISUJUHT

LIITED

1. LIIDE Sissejuhatavad märkused 2. liite loendi kohta

2. LIIDE Loend päritolustaatuseta materjalidega tehtavatest töödest või töötlemistoimingutest, mis annavad tootele päritolustaatuse

2A. LIIDE Käesoleva lisa artikli 4 kohased erandid, mis puudutavad loendit päritolustaatuseta materjalidega tehtavatest töödest või töötlemistoimingutest, mis annavad tootele päritolustaatuse

3. LIIDE Liikumissertifikaadi EUR.1 vorm

4. LIIDE Kaubaarve deklaratsioon

5A. LIIDE Tarnija deklaratsioon sooduspäritolustaatusega toodete kohta

5B. LIIDE Tarnija deklaratsioon sooduspäritolustaatuseta toodete kohta

6. LIIDE Teabesertifikaat

7. LIIDE Tooted, millele käesoleva lisa artikli 6 lõiget 5 ei kohaldata

8. LIIDE Kalaooted, millele käesoleva lisa artikli 6 lõiget 5 ajutiselt ei kohaldata

9. LIIDE Naaberarengumaad

10. LIIDE Tooted, millele kohaldatakse käesoleva lisa artikli 2 lõikes 2 ning artikli 6 lõigetes 1 ja 2 osutatud päritolu kumulatsiooni sätteid peale 1. oktoobrit 2015 ja millele ei kohaldata käesoleva lisa artikli 6 lõikeid 5, 9 ja 12

11. LIIDE Tooted millele ei kohaldata käesoleva lisa artikli 6 lõikeid 5, 9 ja 12

12. LIIDE Ülemeremaad ja -territooriumid

I JAOTIS

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Mõisted

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „valmistamine“– igat liiki töö või töötlemine, sealhulgas komplekteerimine ja eritoimingud;

b) „materjal“– koostisosa, toormaterjal, komponent või osa jne, mida kasutatakse toote valmistamisel;

c) „toode“– valmistatav toode, isegi kui see on ette nähtud hiljem mõnes teises valmistamistoimingus kasutamiseks;

d) „kaup“– nii materjalid kui ka tooted;

e) „tolliväärtus“– kooskõlas GATT 1994 VII artikli rakendamise lepinguga (WTO leping tolliväärtuse määramise kohta) määratud tolliväärtus;

f) „tehasehind“– hind, mida makstakse tehases asuva toote eest tootjale, kelle ettevõttes toimub viimane töö või töötlus, tingimusel et hind sisaldab kõikide kasutatud materjalide väärtust ja sellest on maha arvatud kõik riigisisesed maksud, mis makstakse tagasi või mida võib tagasi maksta saadud toote eksportimisel;

g) „materjalide väärtus“– kasutatud päritolustaatuseta materjalide tolliväärtus importimise ajal või kui see ei ole teada ja seda ei ole võimalik kindlaks teha, siis esimene tuvastatav hind, mida nende materjalide eest asjaomasel territooriumil makstakse;

h) „päritolustaatusega materjalide väärtus“– mutatis mutandis kohaldatava punkti g kohaselt määratletud materjalide väärtus;

i) „lisandväärtus“– tehasehind miinus liidus või AKV riikidesse imporditud materjalide tolliväärtus;

j) „grupid“ ja „rubriigid“– grupid ja rubriigid (neljakohalised koodid), mida kasutatakse nomenklatuuris, mis moodustab kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi, käesolevas lisas edaspidi „harmoneeritud süsteem“ või „HS“;

k) „klassifitseeritud“– osutab toote või materjali klassifitseerimisele teatavasse rubriiki;

l) „saadetis“– tooted, mis saadetakse samaaegselt ühelt eksportijalt ühele kaubasaajale või mis saadetakse eksportijalt kaubasaajale üheainsa veodokumendi alusel või selle dokumendi puudumisel üheainsa kaubaarve alusel;

m) „territooriumid“– territooriumid, sealhulgas territoriaalveed;

n) „ÜMT“– 12. liites määratletud ülemeremaad ja -territooriumid.

II JAOTIS

MÕISTE „PÄRITOLUSTAATUSEGA TOOTED“ MÄÄRATLUS

Artikkel 2

Üldised nõuded

1. Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse järgmised tooted I lisas loetletud AKV riikidest (käesoleva lisa kohaldamisel edaspidi „AKV riigid“) pärit toodeteks:

a) täielikult AKV riikides saadud või toodetud tooted käesoleva lisa artikli 3 tähenduses;

b) AKV riikides saadud või toodetud tooted, milles on kasutatud materjale, mis ei ole täielikult AKV riikides saadud või toodetud, tingimusel et neid on AKV riikides piisavalt töödeldud käesoleva lisa artikli 4 tähenduses.

2. Lõike 1 kohaldamisel käsitatakse AKV riikide territooriume ühe territooriumina.

Kui päritolustaatusega tooted on valmistatud materjalist, mis on täielikult saadud või toodetud vähemalt kahes AKV riigis või mis on läbinud seal piisava töö või töötluse, loetakse nende toodete päritoluriigiks see AKV riik, kus toimus viimane töö või töötlus, tingimusel et see on ulatuslikum kui käesoleva lisa artiklis 5 osutatud toiming.

3. 10. liites loetletud toodete puhul kohaldatakse lõiget 2 alates 1. oktoobrist 2015.

Artikkel 3

Täielikult saadud või toodetud tooted

1. Järgmisi tooteid käsitatakse täielikult AKV riikides või liidus saadud või toodetud toodetena:

a) nende pinnasest ja merepõhjast kaevandatud mineraalsed maavarad;

b) seal koristatud taimekasvatussaadused;

c) seal sündinud ja kasvatatud elusloomad;

d) seal kasvatatud elusloomadelt saadud tooted;

e) seal toimunud jahi ja kalapüügi saadused;

f) akvakultuuritooted, sh marikultuuritooted, tingimusel et kalad on seal sündinud ja kasvanud;

g) merekalapüügisaadused ja muud nende laevadega väljaspool territoriaalvett püütud saadused;

h) nende kalatöötlemislaevade pardal üksnes punktis g osutatud saadustest valmistatud tooted;

i) seal kogutud kasutatud esemed, millest saab üksnes tooret, sealhulgas kasutatud rehvid, mis sobivad üksnes protekteerimiseks või jäätmeteks;

j) sealse tootmistegevuse jäätmed ja jäägid;

k) väljaspool nende territoriaalvett merepõhjast või selle aluspinnasest kaevandatud saadused, kui neil on selle merepõhja või selle aluspinnase kasutamise ainuõigus;

l) kõik kaubad, mis on seal toodetud üksnes punktides a–k nimetatud saadustest või toodetest.

2. Lõike 1 punktides g ja h olevaid mõisteid „nende laevad“ ja „nende kalatöötlemislaevad“ kohaldatakse ainult selliste laevade ja kalatöötlemislaevade suhtes, mis

a) on registreeritud liikmesriigis või AKV riigis;

b) sõidavad liikmesriigi või AKV riigi lipu all;

c) vastavad ühele järgmistest tingimustest: i) neist vähemalt 50 % kuulub AKV riigi või liidu liikmesriigi kodanikele või äriühingule, või ii) nad kuuluvad äriühingule, — mille peakontor ja peamine tegevuskoht on AKV riigis või liidu liikmesriigis ning — millest vähemalt 50 % kuulub AKV riigile või selle riigi avalik-õiguslikule isikule või selle riigi või liikmesriigi kodanikule.

3. Olenemata lõikest 2 nõustub liit AKV riigi taotluse korral käsitama AKV riigi prahitud või liisitud laevu „nende laevadena“, mis kalastavad tema majandusvööndis, tingimusel et:

a) AKV riik pakkus liidule võimalust sõlmida kalastuskokkulepe, kuid liit ei võtnud seda pakkumist vastu;

b) komisjon on kinnitanud, et prahtimis- või liisinguleping annab sobiva võimaluse suurendada AKV riigi suutlikkust ise kalastada ja eelkõige muudab AKV riigi vastutavaks tema käsutusse pikemaks ajaks antud laeva meresõiduks ja äriks kasutamise eest.

Artikkel 4

Piisava töö või töötluse läbinud tooted

1. Käesoleva lisa kohaldamisel käsitatakse tooteid, mis ei ole täielikult saadud või toodetud, AKV riigis või liidus piisava töö või töötluse läbinuna, kui 2. liite loetelus või 2A. liites esitatud tingimused on täidetud. Nimetatud tingimustes on märgitud kõikide käesolevas määruses nimetatud toodete valmistamisel kasutatavate päritolustaatuseta materjalidega tehtavad kohustuslikud tööd või töötlemistoimingud, mida kohaldatakse üksnes selliste materjalide suhtes. Järelikult, kui toodet, mis on omandanud päritolustaatuse loendis sätestatud tingimuste täitmise teel, kasutatakse mõne teise toote valmistamiseks, ei kohaldata selle toote suhtes tingimusi, mida kohaldatakse valmistatava toote suhtes, ega võeta arvesse päritolustaatuseta materjale, mida võidi selle valmistamiseks kasutada.

2. Olenemata lõikest 1 võib päritolustaatuseta materjale, mida ei tohiks 2. ja 2a. liites sätestatud tingimuste kohaselt toote valmistamiseks kasutada, siiski kasutada, kui:

a) nende koguväärtus ei ületa 15 % toote tehasehinnast;

b) käesoleva lõike kohaldamisel ei ületata ühtki protsendimäära, mis on loetelus seatud päritolustaatuseta materjalide suurimaks väärtuseks.

Käesolevat lõiget ei kohaldata harmoneeritud süsteemi gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete suhtes.

3. a) Olenemata lõike 1 sätetest ja pärast seda, kui Vaikse ookeani piirkonna AKV riik on komisjonile esitanud eelteate, käsitatakse rubriikidesse 1604 ja 1605 kuuluvaid töödeldud kalatooteid, mida on töödeldud või mis on valmistatud selles riigis asuvates maismaarajatistes selle riigi sadamas lossitud rubriiki 0302 või 0303 kuuluvast päritolustaatuseta materjalist, artikli 2 kohaldamisel piisava töö või töötluse läbinuiks. Komisjonile saadetavasse teatesse märgitakse selle riigi kalandussektori arengueelised ning vajalik teave asjaomaste liikide, valmistatavate toodete ja kõnealuste koguste kohta. b) Vaikse ookeani piirkonna AKV riik koostab punkti a rakendamise kohta liidule aruande hiljemalt kolme aasta jooksul pärast teadet. c) Punkti a kohaldatakse ilma, et see piiraks liidus kehtivate sanitaar- või fütosanitaarmeetmete kohaldamist, kalavarude tulemuslikuks kaitset ja jätkusuutlikku majandamist või ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga võitlemise toetamist kõnealuses piirkonnas.

4. Lõikeid 1, 2 ja 3 kohaldatakse, kui artiklis 5 ei ole sätestatud teisiti.

Artikkel 5

Ebapiisav töö või töötlus

1. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, käsitatakse järgmisi toiminguid päritolustaatuse omandamiseks ebapiisava töö või töötlusena, olenemata sellest, kas artikli 4 tingimused on täidetud või mitte:

a) säilitamistoimingud, mis tagavad toodete seisundi säilimise nende vedamisel ja ladustamisel (õhutamine, laialilaotamine, kuivatamine, jahutamine, soola, vääveldioksiidi või mõne muu aine vesilahusesse panemine, kahjustatud osade eemaldamine jms toimingud);

b) lihtsad toimingud nagu tolmu eemaldamine, tuulamine või uhtmine, sortimine, liigitamine, kokkupanemine (kaasa arvatud kaupade komplekteerimine), pesemine, värvimine, tükeldamine;

c) ümberpakkimine ning pakkeüksuste osadeks jagamine ja koondamine;

d) tavaline klaas- või plastpudelitesse, kottidesse, karpidesse, kastidesse pakkimine, alustele ja muule sellisele kinnitamine ning igasugune muu tavaline pakendamine;

e) kaubatähiste, etikettide ja muude eristusmärkide kinnitamine tootele või selle pakendile;

f) üht või mitut sorti toodete tavaline segamine; suhkru segamine mis tahes muu ainega;

g) toote osade lihtne kokkupanemine terviktoote saamiseks;

h) kahe või enama punktides a–g loetletud toimingu kombinatsioon;

i) loomade tapmine;

j) teravilja ja riisi kestade eemaldamine, osaline või täielik pleegitamine, poleerimine ja glaseerimine;

k) suhkru toonimine ja tükkipressimine; suhkru osaline või täielik jahvatamine;

l) puuviljade, pähklite ja köögiviljade koorimine ja kividest puhastamine.

2. Et määrata kindlaks, kas tootega tehtud töö või töötlus on lõike 1 tähenduses ebapiisav, vaadeldakse kõiki AKV riikides või liidus selle tootega läbi viidud toiminguid koos.

Artikkel 6

Päritolu kumulatsioon

1. Liidu või ÜMT päritolustaatusega materjale käsitatakse AKV riikidest pärinevate materjalidena, kui need sisalduvad seal valmistatud tootes. Need materjalid ei pea olema läbinud piisavat tööd või töötlust tingimusel, et see ületab artiklis 5 kirjeldatu.

2. Liidus või ÜMTs toimunud tööd või töötlust käsitletakse AKV riikides toimununa, kui materjalid läbivad hiljem AKV riikides töö või töötluse mis on artiklis 5 osutatust ulatuslikum.

3. Otsustamaks, kas tooted pärinevad ÜMTst, kohaldatakse käesoleva lisa sätteid mutatis mutandis.

4. 10. liites loetletud toodete puhul kohaldatakse käesoleva artikli sätteid alles pärast 1. oktoobrit 2015.

5. Kui lõigete 6, 7, 8 ja 11 sätetest ei tulene teisiti, käsitletakse Lõuna-Aafrikast pärit materjale AKV riikidest pärit toodetena, kui need sisalduvad seal saadud või toodetud tootes, tingimusel et nad on läbinud artiklis 5 kirjeldatust ulatuslikuma töö või töötluse. Need materjalid ei pea olema läbinud piisavat tööd või töötlust.

6. Lõike 5 põhjal päritolustaatuse saanud tooteid käsitletakse AKV riikidest pärinevate toodetena üksnes siis, kui seal lisandunud väärtus ületab valmistamiseks kasutatud Lõuna-Aafrikast pärinevate materjalide väärtuse. Vastasel korral käsitletakse kõnealuseid tooteid Lõuna-Aafrikast pärinevana. Päritolu määramisel ei võeta arvesse Lõuna-Aafrikast pärinevaid materjale, mis on AKV riikides läbinud piisava töö või töötluse.

7. Lõikes 5 sätestatud päritolu kumulatsiooni ei kohaldata 7., 10. ja 11. liites loetletud toodete suhtes.

8. Lõikes 5 sätestatud päritolu kumulatsiooni kohaldatakse 8. liites loetletud toodete suhtes alles siis, kui need tooted on kaubandus-, arendus- ja koostöölepingu raames tollimaksudest vabastatud. Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas (C-seerias) kuupäeva, mil käesoleva lõike tingimused on täidetud.

9. Ilma et see piiraks lõigete 7 ja 8 kohaldamist, käsitatakse Lõuna-Aafrikas toimunud tööd või töötlust toimunuks mõnes teises Lõuna-Aafrika Tolliliidu (SACU) liikmesriigis, mis on AKVsse kuuluv riik, kui materjalid läbivad hiljem töö või töötluse selles teises SACU liikmesriigis.

10. Ilma et see piiraks lõigete 7 ja 8 kohaldamist, käsitletakse Lõuna-Aafrikas toimunud tööd või töötlust AKV riikide taotlusel AKV riikides toimununa, kui materjale töödeldakse hiljem mõnes AKV riigis piirkonna majandusliku integratsiooni lepingu raames.

11. Otsus AKV riikide taotluste kohta võetakse vastu kooskõlas käesoleva määruse artikli 19 lõikes 5 osutatud kontrollimenetlusega.

12. Lõikes 5 sätestatud päritolu kumulatsiooni võib kohaldada üksnes siis, kui valmistamisel kasutatud Lõuna-Aafrika materjalid on omandanud päritolustaatuse käesolevas lisas sätestatutega samasuguste päritolureeglite kohaldamisel. Lõigetes 9 ja 10 sätestatud kumulatsiooni võib kohaldada vaid siis, kui kohaldatakse käesolevas lisas sätestatud päritolureeglitega samaväärseid päritolureegleid.

13. AKV riikide taotlusel käsitatakse materjale, mis pärinevad naaberarengumaalt, mis ei ole AKV riik ja mis kuulub ühtsesse geograafilisse tervikusse, AKV riikidest pärinevate materjalidena, kui need sisalduvad seal valmistatud tootes. Need materjalid ei pea olema läbinud piisavat tööd või töötlust tingimusel, et:

— need on läbinud AKV riigis töö või töötluse, mis ületab artiklis 5 kirjeldatu;

— AKV riigid, liit ja muud asjaomased riigid on sõlminud vajalikku halduskorda käsitleva lepingu, mis tagab käesoleva lõike õige rakendamise.

Käesolevat lõiget ei kohaldata harmoneeritud süsteemi 3. või 16. gruppi klassifitseeritud tuunikalatoodete ega tariifirubriiki 1006 kuuluvatele riisitoodetele.

Otsustamaks, kas tooted pärinevad naaberarengumaalt, kohaldatakse käesoleva lisa sätteid.

Otsused AKV riikide taotluste kohta võetakse vastu kooskõlas käesoleva määruse artikli 19 lõikes 5 osutatud kontrollimenetlusega. Neis otsustes määratakse kindlaks ka tooted, mille puhul ei ole käesoleva lõikega ettenähtud kumulatsioon lubatud.

Artikkel 7

Kvalifikatsiooniühik

1. Käesoleva lisa kohaldamisel on kvalifikatsiooniühik see toode, mida loetakse harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri alusel klassifitseerimisel põhiüksuseks.

See tähendab:

a) kui toode, mis koosneb esemete rühmast või kokkupandud esemetest, liigitatakse harmoneeritud süsteemi järgi ühte rubriiki, moodustab tervik kvalifikatsiooniühiku;

b) kui partii koosneb mitmest identsest tootest, mis on klassifitseeritud samasse harmoneeritud süsteemi rubriiki, kohaldatakse käesolevat lisa iga toote suhtes eraldi.

2. Kui harmoneeritud süsteemi 5. tõlgendamisreegli kohaselt loetakse klassifitseerimisel pakend toote juurde kuuluvaks, tuleb see ka päritolu kindlaksmääramisel lugeda toote juurde kuuluvaks.

Artikkel 8

Tarvikud, varuosad ja tööriistad

Seadme, masina, aparaadi või sõidukiga kaasas olevaid tarvikuid, varuosi ja tööriistu, mis sisalduvad tavavarustusena selle hinnas ning mille eest ei esitata eraldi arvet, käsitletakse kõnealuse seadme, masina, aparaadi või sõiduki lahutamatu osana.

Artikkel 9

Komplektid

Harmoneeritud süsteemi 3. tõlgendamisreegliga määratletud komplektil on päritolustaatus, kui komplekti kuuluvad tooted on päritolustaatusega. Kui komplekt koosneb päritolustaatusega ja päritolustaatuseta toodetest, on komplekt tervikuna siiski päritolustaatusega, kui päritolustaatuseta toodete väärtus ei ületa 15 % komplekti tehasehinnast.

Artikkel 10

Kõrvalised tegurid

Selleks et määrata kindlaks, kas toode on päritolustaatusega, ei ole vaja kindlaks määrata toote valmistamisel kasutatavate järgmiste toodete päritolu:

a) energia ja kütus;

b) sisseseade ja varustus;

c) masinad ja tööriistad;

d) kaubad, mis ei kuulu ega ole mõeldud kuuluma toote lõppkoosseisu.

III JAOTIS

TERRITORIAALSED NÕUDED

Artikkel 11

Territoriaalsuspõhimõte

1. Kui artiklist 6 ei tulene teisiti, peavad II jaotises sätestatud päritolustaatuse omandamise tingimused olema AKV riikides pidevalt täidetud.

2. Kui artiklist 6 ei tulene teisiti, tuleb AKV riikidest, liidust või ÜMTst pärinevaid ja mõnda teise riiki eksporditud päritolustaatusega kaupu tagasitoomisel käsitleda päritolustaatuseta kaupadena, välja arvatud juhul, kui suudetakse tollile rahuldaval viisil tõendada, et:

a) tagasitoodud kaubad on needsamad, mis eksporditi ning

b) kaubad ei ole läbinud ühtegi muud toimingut kui need, mida on vaja nende seisundi säilitamiseks kõnealuses riigis oleku või eksportimise ajal.

Artikkel 12

Otsevedu

1. Käesoleva määrusega ettenähtud sooduskohtlemist võimaldatakse üksnes toodete suhtes, mis vastavad käesoleva lisa nõuetele ja mida veetakse artikli 6 kohaldamisel otse AKV riikide, liidu, ÜMT või Lõuna-Aafrika territooriumi vahel ning mis ei sisene ühelegi muule territooriumile. Ühe saadetise moodustavaid tooteid võib siiski vedada muu territooriumi kaudu, vajaduse korral laadides seda kaupa ümber või ladustades ajutiselt kõnealusel territooriumil, tingimusel et see jääb transiit- või ladustamisriigis tollijärelevalve alla ning ei läbi muid toiminguid peale maha- või pealelaadimise või muu kauba seisundi säilitamiseks vajaliku toimingu.

Päritolustaatusega tooteid võib vedada torujuhtme kaudu ka läbi mõne muu territooriumi kui AKV riigi või liidu territoorium.

2. Impordiriigi tollile tõendatakse, et lõike 1 tingimused on täidetud, esitades:

a) üheainsa veodokumendi, mis hõlmab teekonda ekspordiriigist läbi transiidiriigi, või

b) transiidiriigi tolli väljastatud tõend: i) milles on täpne toodete kirjeldus; ii) kuhu on märgitud toodete maha- ja uuesti pealelaadimise kuupäevad ja vajaduse korral laevade nimed või muud kasutatud veovahendid ning iii) mis tõendab, millistel tingimustel olid tooted transiidiriigis; või

c) eespool nimetatud dokumentide puudumisel kõik muud tõendavad dokumendid.

Artikkel 13

Näitused

1. Päritolustaatusega toodete suhtes, mis saadetakse AKV riigist näitusele muusse kui artiklis 6 osutatud riiki või territooriumile ja müüakse pärast näitust ühendusse importimiseks, kohaldatakse importimisel käesoleva määruse sätteid, kui tõendatakse tolli rahuldaval viisil, et:

a) eksportija on toimetanud need tooted AKV riigist riiki või territooriumile, kus näitus toimub ja need seal näitusel välja pannud;

b) kõnealune eksportija on tooted müünud või muul viisil võõrandanud liidus asuvale isikule;

c) tooted on lähetatud riiki, kus näitus toimub näituse ajal või vahetult pärast näitust samal kujul, nagu need näitusele saadeti, ning

d) näitusele saatmisest ei ole tooteid kasutatud muuks otstarbeks kui seal väljapanekuks.

2. Päritolutõend tuleb väljastada või koostada IV jaotise sätete kohaselt ja esitada impordiriigi tollile tavapärasel viisil. Sellele märgitakse näituse nimi ja aadress. Vajaduse korral võidakse nõuda dokumentaalseid lisatõendeid väljapanekutingimuste kohta.

3. Lõiget 1 kohaldatakse kõikide kaubandus-, tööstus-, põllumajandus- või käsitöönäituste, -messide või muude samalaadsete avalike ürituste ja väljapanekute suhtes, mille jooksul jäävad kõnealused tooted tollikontrolli alla, välja arvatud kauplustes või äripindadel korraldatavad eraviisilised üritused, mille eesmärk on välismaiste toodete müük.

IV JAOTIS

PÄRITOLUTÕEND

Artikkel 14

Üldised nõuded

1. AKV päritolustaatusega toodete suhtes kohaldatakse ühendusse importimisel käesoleva määruse sätteid, kui esitatakse kas:

a) liikumissertifikaat EUR.1, mille näidis on esitatud 3. liites, või

b) artikli 19 lõikes 1 piiritletud juhtudel deklaratsioon („arvedeklaratsioon“), mille eksportija esitab arvel, saatelehel või mõnel muul äridokumendil, milles kõnealuseid tooteid kirjeldatakse nii täpselt, et neid on võimalik identifitseerida. Arvedeklaratsiooni tekst on esitatud 4. liites.

2. Olenemata lõikest 1 kohaldatakse artiklis 25 piiritletud juhtudel käesoleva lisa kohaste päritolustaatusega toodete suhtes käesoleva määruse sätteid nimetatud lõikes kirjeldatud dokumentide esitamist nõudmata.

Artikkel 15

Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmise kord

1. Liikumissertifikaadi EUR.1 annab ekspordiriigi toll välja eksportija või eksportija vastutusel tegutseva volitatud esindaja kirjaliku taotluse alusel.

2. Selleks täidab eksportija või eksportija volitatud esindaja nii liikumissertifikaadi EUR.1 kui ka taotluse vormi, mõlema näidised on esitatud 3. liites. Need vormid tuleb täita kooskõlas käesoleva lisa sätetega. Käsitsi kirjutamisel tuleb kasutada tinti ja trükitähti. Tooteid tuleb kirjeldada selleks ettenähtud lahtris, jätmata tühje ridu. Kui lahtrisse jääb tühja ruumi, tuleb kirjelduse viimase rea alla tõmmata rõhtjoon ja tühi ruum läbi kriipsutada.

3. Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmist taotlev eksportija peab olema igal ajal valmis liikumissertifikaati EUR.1 väljaandva eksportiva AKV riigi tolli taotlusel esitama kõik vajalikud dokumendid, mis tõendavad asjakohaste toodete päritolustaatust ja muude käesoleva lisa nõuete täitmist.

4. Eksportiva AKV riigi toll annab liikumissertifikaadi EUR.1 välja, kui asjakohaseid tooteid saab käsitada AKV riikidest või mõnest muust artiklis 6 osutatud riigist või territooriumilt pärinevate toodetena ja need vastavad käesoleva lisa muudele nõuetele.

5. Sertifikaadi väljastanud tolliasutus võtab vajalikud meetmed, et kontrollida toodete päritolustaatust ja muude käesoleva lisa nõuete täitmist. Selleks on tal õigus nõuda mis tahes tõendeid ja kontrollida eksportija raamatupidamisdokumente ning teha mis tahes kontrollimisi, mida ta peab asjakohaseks. Samuti tagab sertifikaati välja andev toll lõikes 2 nimetatud vormide nõuetekohase täitmise. Eelkõige vaatab ta, kas toodete kirjeldamiseks ettenähtud lahter on täidetud nii, et sinna ei ole võimalik pettuse eesmärgil midagi lisada.

6. Kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmise kuupäev märgitakse sertifikaadi lahtrisse 11.

7. Toll annab liikumissertifikaadi EUR.1 eksportijale välja niipea, kui tegelik eksport on toimunud või tagatud.

Artikkel 16

Tagantjärele välja antud liikumissertifikaadid EUR.1

1. Olenemata artikli 15 lõikest 7 võib liikumissertifikaadi EUR.1 erandkorras välja anda pärast asjakohaste toodete eksportimist, kui:

a) seda ei antud ekspordi ajal välja vea või tahtmatu tegevusetuse või muude eriliste asjaolude tõttu või

b) tollile on tõendatud, et liikumissertifikaat EUR.1 anti välja, kuid importimisel ei aktsepteeritud seda tehnilistel põhjustel.

2. Lõike 1 rakendamisel peab eksportija oma taotluses märkima liikumissertifikaadi EUR.1 aluseks olevate toodete eksportimise koha ja kuupäeva ning esitama taotluse põhjused.

3. Toll võib liikumissertifikaadi EUR.1 välja anda tagantjärele alles siis, kui on veendunud, et eksportija taotluses esitatud teave on kooskõlas vastavate dokumentide andmetega.

4. Tagantjärele välja antud liikumissertifikaadile EUR.1 tuleb teha järgmine kanne:

„ISSUED RETROSPECTIVELY“

5. Lõikes 4 osutatud märge tehakse liikumissertifikaadi EUR.1 lahtrisse 7.

Artikkel 17

Liikumissertifikaadi EUR.1 duplikaadi väljaandmine

1. Liikumissertifikaadi EUR.1 varguse, kadumise või hävimise korral võib eksportija taotleda sertifikaadi väljaandnud tollilt duplikaati nende valduses olevate ekspordidokumentide põhjal.

2. Sel viisil välja antud duplikaadil peab olema järgmine märge:

„DUPLICATE“

3. Lõikes 2 osutatud märge tehakse liikumissertifikaadi EUR.1 duplikaadi lahtrisse 7.

4. Duplikaat, millele peab olema märgitud liikumissertifikaadi EUR.1 originaali väljaandmise kuupäev, kehtib sellest kuupäevast.

Artikkel 18

Kaupade liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmine eelnevalt väljaantud või vormistatud päritolutõendi alusel

Kui päritolustaatusega tooted on AKV riigis või liidus tolli järelevalve all, on algupärast päritolutõendit võimalik asendada ühe või mitme liikumissertifikaadiga EUR.1, et toimetada kõik need tooted või osa neist AKV riikide või liidu piires mujale. Liikumissertifikaadi EUR.1 või liikumissertifikaatide EUR.1 asendussertifikaadi(d) annab välja tolliasutus, kelle järelevalve alla tooted paigutatakse.

Artikkel 19

Arvedeklaratsiooni koostamise tingimused

1. Artikli 14 lõike 1 punktis b nimetatud arvedeklaratsiooni võib koostada:

a) volitatud eksportija artikli 20 tähenduses, või

b) iga eksportija iga kaubasaadetise kohta, mis koosneb ühest või mitmest päritolustaatusega tooteid sisaldavast pakendist, mille koguväärtus ei ületa 6 000 eurot.

2. Arvedeklaratsiooni võib koostada juhul, kui asjakohaseid tooteid saab käsitada AKV riikidest või mõnest muust artiklis 6 osutatud riigist või territooriumilt pärinevate toodetena ja kui need vastavad käesoleva lisa muudele nõuetele.

3. Eksportija, kes koostab arvedeklaratsiooni, peab igal ajal olema valmis esitama eksportiva riigi tolli taotlusel kõik vajalikud dokumendid, mis tõestavad asjaomaste toodete päritolustaatust ja kinnitavad, et käesoleva lisa muud nõuded on täidetud.

4. Eksportija koostab arvedeklaratsiooni nii, et kirjutab masinaga, tembeldab või trükib arvele, saatelehele või mõnele muule äridokumendile deklaratsiooni, mille tekst on esitatud 4. liites, kasutades üht selles liites esitatud keeleversiooni ja järgides ekspordiriigi riigisiseseid õigusnorme. Kui deklaratsioon täidetakse käsitsi, tuleb seda teha tindiga ja kasutada suurtähti.

5. Arvedeklaratsioonile kirjutab eksportija oma originaalallkirja käsitsi. Artiklis 20 määratletud heakskiidetud eksportijalt ei nõuta siiski sellistele deklaratsioonidele allakirjutamist, kui ta kinnitab ekspordiriigi tollile kirjalikult, et võtab endale iga tema andmeid sisaldava arvedeklaratsiooni eest täisvastutuse nii, nagu oleks ta nendele käsitsi alla kirjutanud.

6. Eksportija võib koostada arvedeklaratsiooni sellega hõlmatud toodete eksportimisel või pärast eksportimist, kui see esitatakse importivas riigis hiljemalt kahe aasta jooksul pärast sellega seotud toodete importimist.

Artikkel 20

Heakskiidetud eksportija

1. Ekspordiriigi toll võib lubada igal eksportijal, kes veab sageli käesoleva määruse sätetega hõlmatud tooteid, arvedeklaratsioonid ise koostada, olenemata asjakohaste toodete väärtusest. Eksportija, kes taotleb sellist luba, peab tolliasutusele esitama kõik tagatised, mida on vaja toodete päritolustaatuse ja muude käesolevas lisas ettenähtud nõuete täitmise kontrollimiseks.

2. Ekspordiriigi toll võib anda heakskiidetud eksportija staatuse mis tahes tingimustel, mida ta peab asjakohaseks.

3. Ekspordiriigi toll annab heakskiidetud eksportijale tolliloa numbri, mis märgitakse arvedeklaratsioonile.

4. Ekspordiriigi toll jälgib, kuidas heakskiidetud eksportija luba kasutab.

5. Ekspordiriigi toll võib loa igal ajal tühistada. Ta teeb seda siis, kui heakskiidetud eksportija ei esita enam lõikes 1 osutatud tagatisi või ei täida lõikes 2 osutatud tingimusi või kasutab luba muul viisil valesti.

Artikkel 21

Päritolutõendi kehtivus

1. Päritolutõend kehtib kümme kuud alates ekspordiriigis väljaandmise kuupäevast ja see tuleb nimetatud aja jooksul esitada impordiriigi tollile.

2. Päritolutõendid, mis esitatakse impordiriigi tollile pärast lõikes 1 piiritletud esitamistähtaja möödumist, võib sooduskohtlemise kohaldamiseks aktsepteerida, kui need dokumendid jäid tähtaja jooksul esitamata erandlike asjaolude tõttu.

3. Kui esitamisega jäädakse hiljaks muudel põhjustel, võib impordiriigi toll päritolutõendid aktsepteerida juhul, kui tooted on neile esitatud enne kõnealuse tähtaja möödumist.

Artikkel 22

Transiidimenetlus

Kui tooted sisenevad sellisesse AKV riiki, mis ei ole nende päritolumaa, algab täiendav neljakuuline kehtivusaeg päevast, mil transiidiriigi toll kannab liikumissertifikaadi EUR.1 7. lahtrisse:

— sõna „transiit“;

— transiidiriigi nime;

— ametliku templi, mille näidis on eelnevalt esitatud komisjonile artikli 31 kohaselt, ning

— nende märgete kuupäeva.

Artikkel 23

Päritolutõendi esitamine

Päritolutõend esitatakse importiva riigi tolliasutusele selles riigis sätestatud korras. Nimetatud tolliasutused võivad nõuda päritolutõendi tõlget ja samuti võib toll nõuda, et koos impordideklaratsiooniga esitatakse ka importija kinnitus selle kohta, et tooted vastavad käesoleva määruse rakendamiseks ettenähtud tingimustele.

Artikkel 24

Importimine osasaadetistena

Kui importija taotlusel ja impordiriigi tolli poolt ettenähtud tingimustel imporditakse harmoneeritud süsteemi XVI ja XVII jaotise või rubriikide 7308 ja 9406 alla kuuluvaid harmoneeritud süsteemi 2. tõlgendamisreegli punkti a tähenduses lahtivõetud või kokkupanemata tooteid eraldi saadetisena, esitatakse tollile selle toote kohta ühekordne päritolutõendi esimese kaubasaadetise importimisel.

Artikkel 25

Päritolutõendi esitamisest vabastamine

1. Tooteid, mida üks eraisik saadab teisele eraisikule väikepakendis või mis kuuluvad reisija isikliku pagasi hulka, käsitatakse päritolustaatusega toodetena ning päritolutõendit ei ole vaja esitada, kui nimetatud tooted ei ole kaubanduslikku laadi ning on deklareeritud käesoleva lisa nõuete kohaselt ja kui ei teki kahtlust nimetatud deklaratsiooni õigsuses. Kui tooted saadetakse posti teel, võib selle deklaratsiooni esitada tollideklaratsioonil CN22/CN23 või sellele dokumendile lisatud paberilehel.

2. Importi, mis on juhutine ja hõlmab eranditult tooteid, mis on ette nähtud vastuvõtjate või reisijate või nende perekonnaliikmete isiklikuks kasutamiseks, ei käsitata kaubandusliku impordina, kui toodete laadi ja koguse põhjal on ilmne, et neid ei impordita kaubanduslikel eesmärkidel.

3. Lisaks sellele ei tohi selliste toodete koguväärtus väikepakendite puhul ületada 500 eurot ja reisijate isikliku pagasi hulka kuuluvate toodete puhul 1 200 eurot.

Artikkel 26

Päritolu kumulatsiooni käsitlev teatamiskord

1. Artikli 2 lõike 2 ja artikli 6 lõike 1 kohaldamisel tõendatakse teistest AKV riikidest, liidust või ÜMTst tulevate materjalide käesoleva lisa kohast päritolustaatust liikumissertifikaadiga EUR.1 või tarnija deklaratsiooniga, mille näidis on esitatud 5a liites ja mille eksportija esitab selles riigis või ÜMTs, kust materjalid tulevad.

2. Artikli 2 lõike 2 ning artikli 6 lõigete 2 ja 9 kohaldamisel tõendatakse teistes AKV riikides, liidus, ÜMTs või Lõuna-Aafrikas toimunud tööd või töötlust tarnija deklaratsiooniga, mille näidis on esitatud käesoleva lisa 5b liites ja mille eksportija esitab selles riigis või ÜMTs, kust materjalid tulevad.

3. Tarnija esitab iga materjalisaadetise kohta eraldi deklaratsiooni seda saadetist käsitleval kaubaarvel või selle lisas või saatelehel või mõne muul seda saadetist käsitleval äridokumendil, milles kõnealuseid materjale kirjeldatakse nii täpselt, et neid on võimalik identifitseerida.

4. Tarnija deklaratsiooni võib koostada valmistrükitud vormil.

5. Tarnija deklaratsioon tuleb allkirjastada käsitsi. Kui arve ja tarnija deklaratsioon koostatakse arvuti abil, ei pea deklaratsiooni siiski käsitsi allkirjastama, kui tarniva äriühingu vastutav isik on kindlaks määratud viisil, mis rahuldab tolli selles riigis, kus deklaratsioon on koostatud. Kõnealuse riigi toll võib kehtestada käesoleva lõike rakendamise tingimused.

6. Tarnija deklaratsioonid esitatakse sellele eksportiva AKV riigi pädevale tolliasutusele, kellel paluti välja anda liikumissertifikaat EUR.1.

Artikkel 27

Tõendavad dokumendid

Artikli 15 lõikes 3 ja artikli 19 lõikes 3 osutatud dokumendid, millega tõendatakse, et liikumissertifikaadiga EUR.1 või arvedeklaratsiooniga hõlmatud tooteid saab käsitada AKV riigist või mõnest muust artiklis 6 osutatud riigist või territooriumilt pärinevana ja et need vastavad käesoleva lisa muudele nõuetele, võivad olla muu hulgas järgmised:

a) otsesed tõendid eksportija või tarnija poolt kõnealuste kaupade saamiseks tehtud toimingute kohta, mis sisalduvad näiteks eksportija või tarnija raamatupidamisaruannetes või asutusesiseses auditeeritud raamatupidamises;

b) dokumendid, mis tõendavad kasutatud materjalide päritolustaatust ja on välja antud või koostatud AKV riigis või mõnes muus artiklis 6 osutatud riigis või territooriumil, kus neid dokumente kasutatakse riigisisese õiguse kohaselt;

c) dokumendid, mis tõendavad materjalide tööd või töötlust AKV riikides, liidus või ÜMTs ja on välja antud või koostatud AKV riigis, liidus või ÜMTs, kus neid dokumente kasutatakse riigisisese õiguse kohaselt;

d) kasutatud materjalide päritolustaatust tõendavad liikumissertifikaadid EUR.1 või arvedeklaratsioonid, mis on välja antud või koostatud AKV riikides või mõnes muus artiklis 6 osutatud riigis või territooriumil käesoleva lisa kohaselt.

Artikkel 28

Päritolutõendite ja tõendavate dokumentide säilitamine

1. Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmist taotlev eksportija säilitab artikli 15 lõikes 3 kirjeldatud dokumente vähemalt kolm aastat.

2. Arvedeklaratsiooni koostanud eksportija säilitab arvedeklaratsiooni koopiat ja artikli 19 lõikes 3 kirjeldatud dokumente vähemalt kolm aastat.

3. Ekspordiriigi toll, kes annab välja liikumissertifikaadi EUR.1, säilitab artikli 15 lõikes 2 kirjeldatud taotlust vähemalt kolm aastat.

4. Impordiriigi toll säilitab neile esitatud liikumissertifikaate EUR.1 ja arvedeklaratsioone vähemalt kolm aastat.

Artikkel 29

Lahknevused ja vormistusvead

1. Kui päritolutõendil ja tolliasutusele toodete impordiga seotud formaalsuste täitmiseks esitatud dokumentides olevate andmete vahel avastatakse väikseid erinevusi, ei muuda see päritolutõendit iseenesest tühiseks, kui tõendatakse nõuetekohaselt, et see dokument vastab esitatud toodetele.

2. Päritolutõendit ei tohiks tagasi lükata ilmsete vormistusvigade, näiteks trükivigade tõttu, kui need vead ei sea kahtluse alla selles dokumendis esitatud andmete õigsust.

Artikkel 30

Eurodes väljendatud summad

1. Juhuks, kui toodete kohta esitatakse arve muus vääringus peale euro, määravad asjaomased riigid artikli 19 lõike 1 punkti b ja artikli 25 lõike 3 kohaldamisel igal aastal kindlaks eurodes väljendatud summadega samaväärsed summad AKV riikide, liikmesriikide ning artiklis 6 nimetatud teiste riikide või territooriumide omavääringus.

2. Saadetise suhtes kohaldatakse artikli 19 lõike 1 punkti b või artikli 25 lõike 3 sätteid selle vääringu põhjal, milles arve on koostatud, vastavalt asjaomase riigi poolt kindlaks määratud summadele.

3. Omavääringus kasutatavad summad on võrdväärsed eurodes väljendatud summadega iga aasta oktoobri esimese tööpäeva kursi alusel. Summad teatatakse komisjonile 15. oktoobriks ja neid hakatakse kohaldama alates järgmise aasta 1. jaanuarist. Komisjon teatab vastavad summad asjaomastele riikidele.

4. Riigid võivad eurodes väljendatud summa omavääringusse konverteerimise tulemusena saadud summa ümardada suuremaks või väiksemaks. Ümardatud summa ei tohi konverteerimise tulemusena saadud summast erineda rohkem kui 5 % võrra. Riik võib eurodes väljendatud summa väärtuse omavääringus muutmata jätta, kui lõikes 3 sätestatud iga-aastase korrigeerimise ajal saadakse selle summa konverteerimise tulemusena enne ümardamist summa, mis on omavääringus väljendatud summast vähem kui 15 % suurem. Omavääringus väljendatud samaväärse summa võib jätta muutmata, kui samaväärne summa väheneks konverteerimise tulemusena.

5. Komisjon vaatab eurodes väljendatud summad üle. Kõnealusel ülevaatamisel kaalub komisjon asjaomaste piiride mõju tegeliku väärtuse säilitamise kasulikkust. Selleks võib ta otsustada muuta eurodes väljendatud summasid.

V JAOTIS

HALDUSKOOSTÖÖ KORD

Artikkel 31

Vastastikune abistamine

1. AKV riigid saadavad komisjonile kasutatavate templijäljendite näidised ja nende tolliasutuste aadressid, kes on pädevad väljastama liikumissertifikaate EUR.1 ning neid sertifikaate ja arvedeklaratsioone hiljem kontrollima.

Liikumissertifikaate EUR.1 ja arvedeklaratsioone võetakse sooduskohtlemise võimaldamiseks vastu alates kuupäevast, mil komisjon saab kõnealuse teabe kätte.

Komisjon edastab selle teabe iga liikmesriigi tollile.

2. Et tagada käesoleva lisa õige kohaldamine, aitavad liit, ÜMT ja AKV riigid üksteisel pädevate tolliasutuste kaudu kontrollida liikumissertifikaatide EUR.1, arvedeklaratsioonide ja tarnija deklaratsioonide ehtsust ning nendes dokumentides esitatud andmete õigsust.

Ametiasutused, kelle poole pöördutakse, esitavad vajaliku teabe tingimuste kohta, mille alusel toode on valmistatud, eelkõige tingimuste kohta, mille alusel on asjaomastes AKV riikides, liikmesriikides ja ÜMTs järgitud päritolureegleid.

Artikkel 32

Päritolutõendi kontroll

1. Kontrolli päritolutõendite üle tehakse pisteliselt või siis, kui importiva riigi tolliasutusel tekib põhjendatud kahtlus dokumentide ehtsuses, kõnealuste toodete päritolustaatuses või käesoleva lisa muude nõuete täitmises.

2. Lõike 1 rakendamisel tagastab impordiriigi toll ekspordiriigi tollile liikumissertifikaadi EUR.1, arve, kui see on esitatud, ja arvedeklaratsiooni või nende dokumentide koopiad, esitades asjakohasel juhul kontrollitaotluse põhjused. Kontrollitaotluse põhjendusena edastatakse kõik dokumendid ja teave, mille põhjal võib oletada, et päritolutõendis esitatud andmed on valed.

3. Kontrolli viib läbi ekspordiriigi toll. Selleks on tal õigus nõuda mis tahes tõendeid ja kontrollida eksportija raamatupidamisdokumente ning teha mis tahes kontrollimisi, mida ta peab asjakohaseks.

4. Kui impordiriigi toll otsustab kontrollitulemuste saamiseni asjakohaste toodete sooduskohtlemise peatada, pakub ta importijale võimalust, et tooted vabastatakse, kui eelnevalt on kasutusele võetud kõik vajalikud ettevaatusabinõud.

5. Kontrolli tulemustest teatatakse kontrolli taotlenud tolliasutusele võimalikult kiiresti. Nendest tulemustest peab selguma, kas dokumendid on ehtsad, kas asjakohaseid tooteid võib käsitleda AKV riikidest või mõnest muust artiklis 6 osutatud riigist või territooriumilt pärinevana ja kas need vastavad käesoleva lisa muudele nõuetele.

6. Kui põhjendatud kahtluse korral ei saada vastust kümne kuu jooksul pärast kontrollitaotluse kuupäeva või kui vastus ei sisalda piisavalt teavet, et otsustada, kas kõnealune dokument on ehtne, või määrata toodete tegelikku päritolu, keeldub kontrolli taotlenud tolliasutus soodustuste andmisest, välja arvatud erandlikel asjaoludel.

7. Kui kontrollimisest või muust olemasolevast teabest nähtub, et käesoleva lisa sätteid on rikutud, tuleb asja vajaliku kiirusega uurida, et selliseid rikkumisi tuvastada ja ära hoida.

Artikkel 33

Tarnija deklaratsiooni kontrollimine

1. Tarnija deklaratsioone võib kontrollida pisteliselt või siis, kui impordiriigi tollil on põhjust kahelda nende dokumentide ehtsuses või asjakohaste materjalide tegelikku päritolu käsitleva teabe õigsuses või terviklikkuses.

2. Tolliasutus, kellele tarnija deklaratsioon esitatakse, võib nõuda, et deklaratsiooni koostamisriigi toll annaks välja teabesertifikaadi, mille näidis on esitatud 6. liites. Teise võimalusena võib tolliasutus, kellele tarnija deklaratsioon esitatakse, nõuda, et deklaratsiooni koostamisriigi tolli väljaantud teabesertifikaadi esitaks eksportija.

Teabesertifikaadi välja andnud tolliasutus säilitab selle koopiat vähemalt kolm aastat.

3. Kontrolli tulemustest teatatakse kontrolli taotlenud tolliasutusele niipea kui võimalik. Tulemustest peab selgelt ilmnema, kas materjalide staatust käsitlev deklaratsioon on õige.

4. Kontrollimiseks säilitavad tarnijad nii deklaratsiooni sisaldava dokumendi koopiat kui ka kõiki vajalikke tõendeid materjalide tegeliku staatuse kohta vähemalt kolm aastat.

5. Tarnija deklaratsiooni koostamisriigi tollil on õigus nõuda mis tahes tõendeid või teha mis tahes kontrollimisi, mida nad peavad vajalikuks, et veenduda tarnija deklaratsiooni õigsuses.

6. Kõiki liikumissertifikaate EUR.1 või arvedeklaratsioone, mis on välja antud või koostatud tarnija ebaõige deklaratsiooni põhjal, loetakse tühiseks.

Artikkel 34

Karistused

Karistus määratakse igale isikule, kes toodete sooduskohtlemise saavutamiseks koostab või laseb koostada valeandmeid sisaldava dokumendi.

Artikkel 35

Vabatsoonid

1. Võetakse kõik vajalikud meetmed tagamaks, et päritolutõendi või tarnija deklaratsiooni alusel kaubastatavaid tooteid, mida vedamise käigus hoitakse nende territooriumil asuvas vabatsoonis, ei asendata muude kaupadega ega tehta nendega muid toiminguid kui neid, mis on ette nähtud, et vältida kaupade riknemist.

2. Erandina lõikest 1 annab pädev tolliasutus eksportija taotlusel välja uue liikumissertifikaadi EUR.1, kui päritolustaatusega tooted imporditakse vabatsooni päritolutõendi alusel ja neid käideldakse või töödeldakse seal ning kui see käitlus või töötlemine on kooskõlas käesoleva lisa sätetega.

Artikkel 36

Erandid

1. Komisjon võib omal algatusel või soodustatud riigi taotlusel lubada soodustatud riigile ajutise erandi käesoleva lisa sätetest, kui

a) sisemised või välised asjaolud ei lase soodustatud riigil ajutiselt täita käesoleva lisaga ettenähtud päritolustaatuse saamise reegleid, mida ta varem täitis, või

b) soodustatud riik vajab käesoleva lisaga ettenähtud päritolustaatuse saamise reeglite täitmise ettevalmistamiseks aega.

2. Selline ajutine erand kehtib nii kaua, kui eksisteerib erandi aluseks olnud sisemiste või väliste asjaolude mõju, või seni, kui soodustatud riik suudab reegleid täita.

3. Eranditaotlus esitatakse komisjonile kirjalikult. Taotluses tuleb esitada lõikes 1 osutatud põhjendus, milleks erandit soovitakse, ning sellele tuleb lisada asjakohased tõendavad dokumendid.

4. Käesoleva artikli kohased meetmed võetakse vastu kooskõlas käesoleva määruse artikli 19 lõikes 5 osutatud kontrollimenetlusega.

Liit kiidab heaks kõik AKV riikide taotlused, mis on käesoleva artikli kohaselt nõuetekohaselt põhjendatud ja millest ei saa mõnele liidu väljakujunenud majandusharule tuleneda suurt kahju.

VI JAOTIS

CEUTA JA MELILLA

Artikkel 37

Eritingimused

1. Käesolevas lisas kasutatav mõiste „liit“ ei hõlma Ceutat ja Melillat. Mõiste „liidust pärinevad tooted“ ei hõlma Ceutast ja Melillast pärinevaid tooteid.

2. Otsustamisel, kas Ceutasse ja Melillasse importimisel võib tooteid käsitleda AKV riikidest pärinevana, kohaldatakse käesoleva lisa sätteid mutatis mutandis.

3. Kui täielikult Ceutast, Melillast või liidust saadud tooteid töödeldakse AKV riikides, käsitletakse neid täielikult AKV riikidest saaduna.

4. Ceutas, Melillas või liidus toimunud tööd või töötlust käsitletakse AKV riikides toimununa, kui materjalid läbivad edasise töö või töötluse AKV riikides.

5. Käesoleva artikli lõigete 3 ja 4 rakendamisel ei käsitata töö või töötlusena artiklis 5 kirjeldatud ebapiisavaid toiminguid.

6. Ceutat ja Melillat käsitatakse ühtse territooriumina.

VII JAOTIS

ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 38

Liited

Käesoleva lisa liited moodustavad selle lahutamatu osa.

1. liide Sissejuhatavad märkused 2. liite loendi kohta Märkus 1 Loendiga kehtestatakse kõikidele toodetele tingimused, millele need peavad vastama, et neid saaks käsitada piisava töö või töötluse läbinuna käesoleva lisa artikli 4 tähenduses. Märkus 2 1. Loendi kahes esimeses veerus kirjeldatakse saadud toodet. Esimeses veerus on harmoneeritud süsteemis kasutatav rubriigi- või grupinumber ja teises veerus kõnealuse süsteemi vastava rubriigi või grupi kaubakirjeldus. Kahe esimese veeru iga kande kohta on 3. või 4. veerus reegel. Kui mõnel juhul on esimese veeru kande ees „ex“, tähendab see, et kolmanda või neljanda veeru reegel kehtib ainult teises veerus kirjeldatud rubriigi osa suhtes. 2. Kui 1. veergu on koondatud mitu rubriiginumbrit või on esitatud grupinumber ja seetõttu on 2. veerus toodete üldkirjeldus, kohaldatakse 3. või 4. veeru asjakohast reeglit kõikide toodete suhtes, mis on harmoneeritud süsteemis liigitatud kõnealuse grupi rubriikidesse või ükskõik millisesse 1. veergu koondatud rubriiki. 3. Kui loendis on erinevaid reegleid, mida kohaldatakse ühe rubriigi eri toodete suhtes, sisaldab iga taane kõnealuse rubriigi selle osa kirjeldust, mida 3. või 4. veeru asjakohane reegel käsitleb. 4. Kui kahe esimese veeru kande suhtes on mõni reegel nii kolmandas kui ka neljandas veerus, võib eksportija valida, kas ta kohaldab kolmandas või neljandas veerus sätestatud reeglit. Kui neljandas veerus ei ole päritolureeglit, tuleb kohaldada kolmanda veeru reeglit. Märkus 3 1. Käesoleva lisa artikli 4 sätteid, mis käsitlevad päritolustaatuse omandanud tooteid, mida kasutatakse muude toodete valmistamisel, kohaldatakse hoolimata sellest, kas päritolustaatus on omandatud neid tooteid kasutavas tehases või mõnes muus liidu või AKV riikide tehases. Näide Rubriiki 8407 kuuluv mootor, mille puhul reegel näeb ette, et selles sisalduda võivate päritolustaatuseta materjalide väärtus ei või ületada 40 % tehasehinnast, on valmistatud rubriiki ex 7224 kuuluvast „muust sepistamise teel eelvormitud legeerterasest“. Kui sepis on sepistatud liidus valmistatud päritolustaatuseta valandist, on kõnealune sepis juba omandanud päritolustaatuse loendi reegli alusel rubriigi ex 7224 kohta. Mootori väärtuse arvutamisel võib eelvormitud terast käsitada päritolustaatusega tootena, hoolimata sellest, kas see on toodetud samas tehases või mõnes muus liidu tehases. Kasutatud päritolustaatuseta materjalide koguväärtuse arvutamisel ei võeta seega päritolustaatuseta valandi väärtust arvesse. 2. Loendi reegel näeb ette päritolustaatuse saamiseks vajaliku minimaalse töö või töötluse, millest ulatuslikum töö või töötlemine annab samuti päritolustaatuse, kuid sellest väiksem töö või töötlemine päritolustaatust ei anna. Kui reegel näeb ette, et teatavas valmistamisjärgus võib päritolustaatuseta materjali kasutada, võib seda materjali kasutada ka varasemas valmistamisjärgus, kuid mitte hilisemas. 3. Ilma et see piiraks märkuse 3.2 kohaldamist, kui reegel näeb ette, et kasutada võib „mis tahes rubriigi materjale“, võib kasutada ka selle rubriigi materjale, kuhu kuulub kõnealune toode, kui nimetatud reeglis sisalduvatest eripiirangutest ei tulene teisiti. Väljend „valmistamine mis tahes rubriigi materjalidest, sealhulgas muudest rubriigi … materjalidest“ tähendab seda, et kasutada võib üksnes neid tootega samasse rubriiki liigitatud materjale, mille kirjeldus erineb loendi 2. veerus esitatud tootekirjeldusest. 4. Kui loendi reegel näeb ette, et toodet võib valmistada mitmest materjalist, tähendab see, et kasutada võib üht või mitut kõnealust materjali. Kõiki nimetatud materjale kasutama ei pea. Näide Rubriikidesse 5208–5212 kuuluvaid tekstiile käsitlev reegel näeb ette, et kasutada võib looduslikke kiudusid ning muu materjali hulgas ka keemilisi materjale. See ei tähenda, et kasutada tuleb mõlemaid; kasutada võib kas üht, teist või mõlemat. 5. Kui loendi reegel näeb ette, et toode peab olema valmistatud teatavast materjalist, ei takista nimetatud tingimus kasutamast muid materjale, mis oma iseloomulike omaduste tõttu reeglile ei vasta. (Vt ka märkus 6.3 tekstiilide kohta.) Näide Rubriigi 1904 toiduaineid käsitlev reegel, mis sõnaselgelt keelab kasutada teravilja ja teraviljasaadusi, ei takista selliste mineraalsoolade, kemikaalide ja muude lisandite kasutamist, mis ei ole valmistatud teraviljast. Seda reeglit ei kohaldata siiski kaupade suhtes, mida võib toota sama laadi, kuid varasema tootmisetapi materjalist, kuigi neid ei või toota teatavatest loendis määratletud materjalidest. Näide Kui ex gruppi 62 kuuluva lausriidest valmistatud rõiva puhul on lubatud kasutada üksnes päritolustaatuseta lõnga, ei tohi valmistamist alustada lausriidest, isegi kui tavaliselt sellest lõngast lausriiet ei valmistata. Sellisel juhul oleks lähteaine tavaliselt lõnga valmistamisele eelnevas järgus – see tähendab kiu kujul. 6. Kui loendi reeglis esitatakse kaks protsendimäära, mis tähistavad kasutatavate päritolustaatuseta materjalide suurimat väärtust, ei tohi neid protsendimäärasid liita. Teisisõnu ei tohi kõigi kasutatavate päritolustaatuseta materjalide suurim väärtus ületada suurimat esitatud protsendimäära. Lisaks sellele ei tohi ühegi materjali väärtus ületada tema suhtes kohaldatavat protsendimäära. Märkus 4 1. Loetelus kasutatud termin „looduslikud kiud“ osutab muudele kiududele kui tehis- ja sünteeskiud. Mõiste piirdub ketruseelsetes järkudes olevate kiududega, hõlmates jäätmeid ja, kui teisiti ei ole sätestatud, ka kraasitud, kammitud või muul viisil töödeldud, kuid ketramata kiude. 2. Mõiste „looduslikud kiud“ hõlmab rubriiki 0503 kuuluvat hobusejõhvi, rubriikidesse 5002 ja 5003 kuuluvat siidi ning rubriikidesse 5101–5105 kuuluvat lambavilla ja muude loomade villa ning loomakarva, rubriikidesse 5201–5203 kuuluvat puuvillakiudu ja rubriikidesse 5301–5305 kuuluvaid muid taimseid kiude. 3. Loendis kasutatud terminitega „tekstiilimass“, „keemilised materjalid“ ja „paberi valmistamiseks kasutatavad materjalid“ kirjeldatakse materjale, mis ei kuulu gruppidesse 50–63 ning mida saab kasutada tehis-, süntees- või paberkiudude ja -lõngade valmistamiseks. 4. Loendis kasutatud termin „keemilised staapelkiud“ tähendab rubriikidesse 5501–5507 kuuluvaid süntees- või tehisfilamentköisikuid, -staapelkiudusid või nende jäätmeid. Märkus 5 1. Kui teatava toote puhul viidatakse loendis käesolevale märkusele, ei kohaldata loendi 3. veerus ettenähtud tingimusi ühegi nimetatud toote valmistamiseks kasutatud põhitekstiilmaterjali suhtes, kui need materjalid ei moodusta ühtekokku rohkem kui 10 % kõikide kasutatud põhitekstiilmaterjalide kogumassist. (Vt ka 5. märkuse punkte 3 ja 4.) 2. Märkuse 5 punktis 1 nimetatud piirmäära võib kohaldada siiski üksnes nende segatoodete suhtes, mis on valmistatud mitmest põhitekstiilmaterjalist. Põhitekstiilmaterjalid on järgmised: — siid, — vill, — loomakarvad, — loomavill, — hobusejõhv, — puuvill, — paberi valmistamiseks kasutatavad materjalid ja paber, — lina, — kanep, — džuut ja muud niintekstiilkiud, — sisal ja muud perekonna Agave taimede tekstiilkiud, — kookoskiud, manilla, ramjee ja muud taimsed tekstiilkiud, — sünteesfilamentkiud, — tehisfilamentkiud, — elektrit juhtiv filamentkiud, — polüpropüleenstaapelkiud, — polüesterstaapelkiud, — polüamiidstaapelkiud, — polüakrüülnitriilstaapelkiud, — polüimiidstaapelkiud, — polütetrafluoroetüleenstaapelkiud, — polüfenüülsulfiidist valmistatud sünteesstaapelkiud, — polüvinüülkloriidist valmistatud sünteesstaapelkiud, — muud sünteesstaapelkiud, — viskoosstaapelkiud, — muud tehisstaapelkiud, — mähitud või mähkimata polüuretaanlõng, mis sisaldab painduvaid polüeetrilõike, — mähitud või mähkimata polüuretaanlõng, mis sisaldab painduvaid polüestrilõike, — rubriiki 5605 kuuluvad tooted (metalliseeritud lõng), mis sisaldavad kahe kile vahele liimitud kuni 5 mm laiuseid ribasid, mis koosnevad alumiiniumpulbriga kaetud või katmata alumiiniumfoolium- või kilesüdamikust, — muud rubriiki 5605 kuuluvad tooted. Näide Rubriiki 5203 kuuluvast puuvillakiust ja rubriiki 5506 kuuluvast sünteesstaapelkiust valmistatud rubriiki 5205 kuuluv lõng on segalõng. Seetõttu võib päritolustaatuseta sünteesstaapelkiud, mis ei vasta päritolureeglitele (mis näevad ette, et see peab olema valmistatud keemilistest materjalidest või tekstiilimassist), moodustada kuni 10 % lõnga massist. Näide Rubriiki 5112 kuuluv villane riie, mis on valmistatud rubriiki 5107 kuuluvast villasest lõngast ja rubriiki 5509 kuuluvast sünteesstaapelkiudlõngast, on segariie. Seetõttu võib sünteeslõng, mis ei vasta päritolureeglitele (mis näevad ette, et see peab olema valmistatud keemilistest materjalidest või tekstiilimassist), või villane lõng, mis ei vasta päritolureeglitele (mis näevad ette, et see peab olema valmistatud kraasimata, kammimata või muul viisil ketramiseks ettevalmistamata looduslikust kiust), või nende kahe segu moodustada kuni 10 % riide massist. Näide Rubriiki 5205 kuuluvast puuvillasest lõngast ja rubriiki 5210 kuuluvast puuvillasest riidest valmistatud rubriiki 5802 kuuluv taftingriie on segatoode üksnes siis, kui puuvillane riie ise on kahte eri rubriiki liigitatud lõngast valmistatud segariie või kui kasutatud puuvillane lõng ise on segatoode. Näide Kui kõnealune taftingriie on valmistatud rubriiki 5205 kuuluvast puuvillasest lõngast ja rubriiki 5407 kuuluvast sünteesriidest, on kasutatud lõngad ilmselt kaks erinevat põhitekstiilmaterjali, mistõttu selline taftingriie on segatoode. 3. Toodete puhul, mis sisaldavad „painduvaid polüeetrilõike sisaldavat mähitud või mähkimata polüuretaanlõnga“, on selle lõnga piirmäär 20 %. 4. Toodete puhul, mis sisaldavad ribasid, mis koosnevad kõige rohkem 5 mm laiusest alumiiniumpulbriga kaetud või katmata alumiiniumfoolium- või südamikust, mis on kinnitatud kahe plastkile vahele liimiga, on selliste ribade piirmäär 30 %. Märkus 6 1. Nende tekstiiltoodete puhul, mis on loendis tähistatud käesolevale sissejuhatavale märkusele viitava joonealuse märkusega, võib kasutada tekstiilkaunistusi ja -manuseid, mis ei vasta loendi 3. veerus asjakohaste valmistoodete suhtes ettenähtud reeglile, kui nende mass ei ületa 10 % kõikide sisalduvate tekstiilmaterjalide kogumassist. Tekstiilkaunistused ja -manused on need, mis on liigitatud gruppidesse 50–63. Voodrit ega vaheriiet ei käsitata kaunistuste või manustena. 2. Muust materjalist kui tekstiilist kaunistused ja -manused või muud kasutatud materjalid, mis sisaldavad tekstiili, ei pea vastama 3. veeru nõuetele, isegi kui need ei kuulu 3. märkuse punkti 5 kohaldamisalasse. 3. Märkuse 3 punkti 5 kohaselt võib päritolustaatuseta muust materjalist kui tekstiilist kaunistusi ja -manuseid või muid tekstiilisisalduseta tooteid siiski vabalt kasutada, kui neid ei saa valmistada 3. veerus loetletud materjalidest. Näiteks, (1) kui loendi reegel ütleb, et teatava tekstiileseme, näiteks pluusi puhul tuleb kasutada lõnga, ei välista see metallesemete, näiteks nööpide kasutamist, sest neid ei saa valmistada tekstiilist. 4. Protsendireegli kohaldamisel tuleb sisalduvate päritolustaatuseta materjalide väärtuse leidmisel arvesse võtta kaunistuste ja manuste väärtust. Märkus 7 1. Rubriikides ex 2707, 2713–2715, ex 2901, ex 2902 ja ex 3403 nimetatud eritöötlused on järgmised: a) vaakumdestilleerimine; b) põhjalik fraktsioneeriv redestilleerimine (2); c) krakkimine; d) reformimine; e) ekstraheerimine selektiivlahustite abil; f) protsess, mis sisaldab kõiki järgmisi toiminguid: töötlemine kontsentreeritud väävelhappega, ooleumiga või vääveltrioksiidiga; neutraliseerimine aluseliste toimeainetega; värvitustamine ja puhastamine looduslike aktiivmuldade, aktiveeritud muldade, aktiivsöe või boksiidiga; g) polümeerimine; h) alküülimine; i) isomeerimine; 2. Rubriikide 2710, 2711 ja 2712 kohaldamisel on eritöötlused järgmised: a) vaakumdestilleerimine; b) põhjalik fraktsioneeriv redestilleerimine (2); c) krakkimine; d) reformimine; e) ekstraheerimine selektiivlahustite abil; f) protsess, mis sisaldab kõiki järgmisi toiminguid: töötlemine kontsentreeritud väävelhappega, ooleumiga või vääveltrioksiidiga; neutraliseerimine aluseliste toimeainetega; värvitustamine ja puhastamine looduslike aktiivmuldade, aktiveeritud muldade, aktiivsöe või boksiidiga; g) polümeerimine; h) alküülimine; i) isomeerimine; j) üksnes rubriiki ex 2710 kuuluvate raskete õlide puhul väävlitustamine vesiniku abil, mille tulemusena väheneb töödeldavate toodete väävlisisaldus vähemalt 85 % (ASTM D 1266–59 T meetod); k) üksnes rubriiki 2710 kuuluvate toodete puhul parafiinitustamine ükskõik millise protsessi abil, v. a filtreerimine; l) üksnes rubriiki ex 2710 kuuluvate raskete õlide puhul vesinikuga töötlemine rõhu juures, mis on rohkem kui 20 baari ja temperatuuril vähemalt 250 °C, kasutades muid kui väävlitustavaid katalüsaatoreid, kusjuures vesinik on keemilises reaktsioonis aktiivne. Rubriiki ex 2710 kuuluvate määrdeõlide edasine vesinikuga töötlemine (näiteks vesinikpuhastus või värvitustamine) peamiselt värvuse muutmiseks või stabiilsuse parandamiseks ei kuulu eritöötluste hulka; m) üksnes rubriiki ex 2710 kuuluvate kütteõlide puhul atmosfäärirõhul destilleerimine, tingimusel et tootest (sealhulgas kaod) destilleerub 300 °C juures vähem kui 30 % ASTM D 86 meetodi järgi; n) üksnes rubriiki ex 2710 kuuluvate raskete õlide puhul, välja arvatud gaasi- ja kütteõlid, töötlemine kõrgsagedusliku elektrilise harilahendusega. 3. Rubriikides ex 2707, 2713–2715, ex 2901, ex 2902 ja ex 3403 märgitud lihttoimingud, nagu puhastamine, villimine, soolatustamine, vee eemaldamine, filtrimine, värvimine, markeerimine, väävlisisalduse reguleerimine erineva väävlisisaldusega toodete segamise teel, või nimetatud toimingute ühendamine või nendega sarnased toimingud ei anna päritolustaatust. (1) Näide on esitatud vaid selgituseks. See ei ole õiguslikult siduv. (2) Vt koondnomenklatuuri grupi 27 selgitavat lisamärkust 4b.

2. liide Loend päritolustaatuseta materjalidega tehtavatest töödest või töötlemistoimingutest, mis annavad tootele päritolustaatuse Käesolev määrus ei pruugi hõlmata kõiki loendisse lisatud tooteid. Seetõttu on vaja vaadata käesoleva määruse muid osi. HS rubriigi nr Toote kirjeldus Päritolustaatuseta materjalidega tehtavad tööd või töötlemistoimingud, mis annavad päritolustaatuse (1) (2) (3) või (4) Grupp 01 Elusloomad Kõik gruppi 1 kuuluvad loomad peavad olema täielikult saadud või toodetud Grupp 02 Liha ja söödav rups Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 1 ja 2 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud ex grupp 03 Kalad ja vähid, limused ja muud veeselgrootud, v.a Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 3 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud 0304 Kalafileed ja muu kalaliha (k.a kalahakkliha), värske, jahutatud või külmutatud Tootmine, mille puhul kasutatavate grupi 3 materjalide koguväärtus ei ületa 15 % toote tehasehinnast 0305 Kuivatatud, soolatud või soolvees kala; külm- või kuumsuitsukala; inimtoiduks kõlblik kalajahu, -pulber ja -graanulid Tootmine, mille puhul kasutatavate grupi 3 materjalide koguväärtus ei ületa 15 % toote tehasehinnast ex 0306 Vähid, puhastatud või puhastamata, kuivatatud, soolvees või soolatud; vees või aurus keedetud vähid (puhastamata), olenemata sellest, kas jahutatud või jahutamata, külmutatud, kuivatatud või soolatud või mitte; inimtoiduks kõlblik jahu ja graanulid vähkidest Tootmine, mille puhul kasutatavate grupi 3 materjalide koguväärtus ei ületa 15 % toote tehasehinnast ex 0307 Limused, puhastatud või puhastamata, kuivatatud, soolvees või soolatud; muud veeselgrootud (v.a vähid ja limused), kuivatatud, soolatud või soolvees; inimtoiduks kõlblik jahu ja graanulid vähkidest Tootmine, mille puhul kasutatavate grupi 3 materjalide koguväärtus ei ületa 15 % toote tehasehinnast ex grupp 04 Piim ja piimatooted; linnumunad; naturaalne mesi; mujal nimetamata loomse päritoluga toiduained; välja arvatud: Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 4 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud 0403 Petipiim, kalgendatud piim ja koor, jogurt, keefir jm fermenteeritud või hapendatud piim ja koor, kontsentreeritud või mitte, suhkru- vm magusainelisandiga või ilma, lõhna- või maitselisandiga või ilma, puuvilja-, pähkli- või kakaolisandiga või ilma Tootmine, mille puhul: — kõik kasutatavad grupi 4 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud; — kõik kasutatavad rubriiki 2009 kuuluvad puuviljamahlad (v.a ananassi-, laimi- ja greibimahl) peavad juba olema päritolustaatusega; — kõigi kasutatavate gruppi 17 kuuluvate materjalide väärtus ei ületa 30 % toote tehasehinnast ex grupp 05 Mujal nimetamata loomse päritoluga tooted; välja arvatud: Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 5 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud ex 0502 Kodu- ja metssigade töödeldud harjased ning karvad Harjaste ja karvade puhastamine, desinfitseerimine, sortimine ja sirgestamine Grupp 06 Eluspuud ja muud taimed; taimesibulad, -juured jms; lõikelilled ja -roheline Tootmine, mille puhul: — kõik kasutatavad grupi 6 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud; — kasutatavate materjalide koguväärtus ei ületa 50 % toote tehasehinnast Grupp 07 Köögivili ning söödavad juured ja mugulad Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 7 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud Grupp 08 Söödavad puuviljad, marjad ja pähklid; tsitrusviljade ja melonite koor Tootmine, mille puhul: — kõik kasutatavad puuviljad, marjad ja pähklid on täielikult saadud või toodetud; — kõigi kasutatavate gruppi 17 kuuluvate materjalide väärtus ei ületa 30 % toote tehasehinna väärtusest ex grupp 09 Kohv, tee, mate ja vürtsid; välja arvatud: Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 9 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud 0901 Kohv (röstitud või röstimata, kofeiiniga või ilma); kohviubade kestad ja koored; kohvisisaldusega kohviasendajad Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvast materjalist 0902 Tee, lõhna- või maitseainelisandiga või ilma Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvast materjalist ex 0910 Vürtsisegud Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvast materjalist Grupp 10 Teravili Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 10 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud ex grupp 11 Jahud, tangained; linnased; tärklis; inuliin; nisugluteen; välja arvatud: Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad teraviljad, köögiviljad, rubriiki 0714 kuuluvad söödavad juured ja mugulad ning puuviljad peavad olema täielikult saadud või toodetud ex 1106 Jahu ja pulber rubriiki 0713 kuuluvatest kuivatatud, poetatud kaunviljadest Rubriiki 0708 kuuluvate kaunviljade kuivatamine ja jahvatamine Grupp 12 Õliseemned ja õliviljad; mitmesugused terad, seemned ja viljad; tööstuses kasutatavad taimed ja ravimtaimed; õled ja sööt Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 12 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud 1301 Šellak; vaigud, looduslikud kummivaigud ja õlivaigud (näiteks palsamid) Tootmine, milles kõigi kasutatavate rubriiki 1301 kuuluvate materjalide koguväärtus ei tohi ületada 50 % toote tehasehinnast 1302 Taimemahlad ja -ekstraktid; pektiinid, pektinaadid ja pektiidid; agar-agar jm taimeliimid ja paksendajad, modifitseeritud või modifitseerimata: – Taimsed liimid ja paksendajad, modifitseeritud või mitte: Tootmine modifitseerimata liimidest ja paksendajatest – Muud Tootmine, mille puhul kasutatavate materjalide koguväärtus ei ületa 50 % toote tehasehinnast Grupp 14 Taimne punumismaterjal; mujal nimetamata taimsed tooted Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 14 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud ex grupp 15 Loomsed ja taimsed rasvad ja õlid ning nende lõhustamissaadused; töödeldud toidurasvad; loomne või taimne vaha; välja arvatud: Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad materjalid on klassifitseeritud muusse rubriiki kui toode 1501 Searasv ja -rasvkude (k.a seapekk) ning kodulinnurasv ja -rasvkude, v.a rubriiki 0209 või 1503 kuuluv – Kondi- ja jäägirasv Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvast materjalist, v.a rubriiki 0203 , 0206 või 0207 kuuluv materjal või rubriiki 0506 kuuluvad kondid – Muud Tootmine rubriiki 0203 või 0206 kuuluvast sealihast või söödavast searupsist või rubriiki 0207 kuuluvast linnulihast või söödavast linnurupsist 1502 Veise-, lamba- või kitserasv ja -rasvkude, v.a rubriiki 1503 kuuluv: – Kondi- ja jäägirasv Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvast materjalist, v.a rubriiki 0201 , 0202 , 0204 või 0206 kuuluv materjal või rubriiki 0506 kuuluvad kondid – Muud Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 2 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud 1504 Kalade või mereimetajate rasvad, õlid ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata: – Tahked fraktsioonid Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvast materjalist, sh muust rubriiki 1504 kuuluvast materjalist – Muud Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 2 ja 3 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud ex 1505 Rafineeritud lanoliin Tootmine rubriiki 1505 kuuluvast töötlemata villarasvast 1506 Muud loomsed rasvad ja õlid ning nende fraktsioonid, rafineeritud või mitte, kuid keemiliselt modifitseerimata: – Tahked fraktsioonid Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvast materjalist, sh muust rubriiki 1506 kuuluvast materjalist – Muud Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad grupi 2 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud 1507 –1515 Taimeõlid ja nende fraktsioonid: – soja-, maapähkli-, palmi-, kopra-, palmituuma-, babassupalmi-, tunga- ja oititsikaõli, mürtelvaha ja jaapani vaha, jojoobiõli fraktsioonid jm tehniliseks ja tööstuslikuks otstarbeks, v.a toiduainete tootmiseks mõeldud õlid Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad materjalid on klassifitseeritud muusse rubriiki kui toode – tahked fraktsioonid, välja arvatud jojoobiõli fraktsioonid Tootmine muudest rubriikidesse 1507 –1515 kuuluvatest materjalidest – Muud Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad taimsed materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud 1516 Loomsed või taimsed rasvad või õlid ja nende fraktsioonid, osaliselt või täielikult hüdrogeenitud, molekulisiseselt esterdatud, ümberesterdatud või elaidiseeritud, rafineeritud või rafineerimata, kuid edasi töötlemata Tootmine, mille puhul: — kõik kasutatavad grupi 2 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud — kõik kasutatavad taimsed materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud. Rubriikide 1507 , 1508 , 1511 ja 1513 materjale võib siiski kasutada 1517 Margariin; toidusegud ja tooted taimsetest ja loomsetest rasvadest või õlidest või käesolevasse gruppi kuuluvate mitmesuguste rasvade ja õlide fraktsioonidest, v.a rubriiki 1516 kuuluvad toidurasvad ja -õlid või nende fraktsioonid: Tootmine, mille puhul: — kõik kasutatavad gruppide 2 ja 4 materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud; — kõik kasutatavad taimsed materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud. Rubriikide 1507 , 1508 , 1511 ja 1513 materjale võib siiski kasutada ex grupp 16 Tooted lihast, kalast, vähkidest, limustest või muudest veeselgrootutest; välja arvatud: Tootmine gruppi 1 kuuluvatest loomadest 1604 ja 1605 Kalatooted ja -konservid; kaaviar ja kalamarjast valmistatud kaaviariasendajad; Tooted ja konservid vähkidest, limustest või muudest veeselgrootutest Tootmine, mille puhul kasutatavate grupi 3 materjalide koguväärtus ei ületa 15 % toote tehasehinnast ex grupp 17 Suhkur ja suhkrukondiitritooted; välja arvatud: Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad materjalid on klassifitseeritud muusse rubriiki kui toode ex 1701 Roosuhkur ja peedisuhkur ning keemiliselt puhas sahharoos tahkel kujul; lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga Tootmine, mille puhul kasutatavate grupi 17 materjalide koguväärtus ei ületa 30 % toote tehasehinnast 1702 Muud suhkrud, sh keemiliselt puhas laktoos, maltoos, glükoos ja fruktoos, tahkel kujul; maitse- ja värvainelisanditeta suhkrusiirupid; tehismesi, naturaalse meega segatud või segamata; karamell: – keemiliselt puhas maltoos ja fruktoos Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvast materjalist, sh muust rubriiki 1702 kuuluvast materjalist – muu suhkur tahkel kujul, lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga Tootmine, mille puhul kasutatavate grupi 17 materjalide koguväärtus ei ületa 30 % toote tehasehinnast – Muud Tootmine, mille puhul kõigil kasutatavatel materjalidel peab juba olema päritolustaatus ex 1703 Melass, mis on saadud suhkru ekstraheerimisel või rafineerimisel, lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga Tootmine, mille puhul kasutatavate grupi 17 materjalide koguväärtus ei ületa 30 % toote tehasehinnast 1704 Suhkrukondiitritooted (sh valge šokolaad), mis ei sisalda kakaod Tootmine, mille puhul: — kõik kasutatavad materjalid on klassifitseeritud muusse rubriiki kui toode; — kõigi kasutatavate gruppi 17 kuuluvate materjalide väärtus ei ületa 30 % toote tehasehinnast Grupp 18 Kakao ja kakaotooted Tootmine, mille puhul: — kõik kasutatavad materjalid on klassifitseeritud muusse rubriiki kui toode; — kõigi kasutatavate gruppi 17 kuuluvate materjalide väärtus ei ületa 30 % toote tehasehinnast 1901 Linnaseekstrakt; püüli- ja lihtjahust, tärklisest või linnaseekstraktist valmistatud toiduained, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad seda vähem kui 40 massi % arvestatuna täiesti rasvavabalt, mujal nimetamata; rubriikides 0401 –0404 nimetatud toiduainetest mujal nimetamata tooted, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad seda alla 5 massi %, arvestatuna täiesti rasvavabalt: – linnaseekstrakt Tootmine grupi 10 teraviljast – Muud Tootmine, mille puhul: — kõik kasutatavad materjalid on klassifitseeritud muusse rubriiki kui toode; — kõigi kasutatavate gruppi 17 kuuluvate materjalide väärtus ei ületa 30 % toote tehasehinnast 1902 Pastatooted, kuumtöödeldud või kuumtöötlemata, täidisega (näiteks liha- või muu täidisega)