KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2022/1342,

28. juuli 2022,

kalades, koorikloomades ja molluskites sisalduva elavhõbeda seire kohta

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,

ning arvestades järgmist:

(1) 22. novembril 2012 võttis Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet“) vastu arvamuse elavhõbeda ja metüülelavhõbeda sisalduse kohta toidus ja söödas (1). Selles arvamuses määras toiduohutusamet lubatud nädaladoosiks 4 μg anorgaanilist elavhõbedat 1 kg kehamassi kohta ja 1,3 μg metüülelavhõbedat 1 kg kehamassi kohta (mõlemad väljendatud elavhõbedana) ja tegi järelduse, et toidukaudse kokkupuute 95. protsentiil on kõikide vanuserühmade puhul lubatud nädaladoosi lähedal või ületab seda. Palju kala tarbivad inimesed, kelle hulka võivad kuuluda ka rasedad, võivad ületada lubatud nädaladoosi kuni kuus korda. Kõige haavatavam rühm on veel sündimata lapsed. Arvamuses jõuti järeldusele, et lubatud nädaladoosist suurem kokkupuude metüülelavhõbedaga on muret tekitav, kuid kui kaalutakse meetmeid metüülelavhõbedaga kokkupuute vähendamiseks, siis on soovitatav võtta arvesse, et kala tarbimine on kasulik.

(2) 27. juunil 2014 võttis toiduohutusamet vastu arvamuse mereandide tarbimise tervisekasu kohta, (2) võttes arvesse terviseriske, mis tulenevad kokkupuutest metüülelavhõbedaga. Kõnealuses arvamuses vaatas toiduohutusamet läbi mereandide osa eurooplaste toidulaual ja hindas mereandide tarbimisest tulenevat tervisekasu, sealhulgas seda, milline mõju on raseduse ajal mereandide tarbimisel laste närvisüsteemi funktsionaalsele arengule ning milline mõju on mereandide tarbimisel täiskasvanute südame-veresoonkonna haiguste riskile. Toiduohutusamet jõudis järeldusele, et umbes üks kuni kaks portsjonit mereande nädalas ja raseduse ajal kolm kuni neli portsjonit mereande nädalas avaldab laste närvisüsteemi funktsionaalsele arengule paremat mõju võrreldes olukorraga, kui mereande ei tarbitud. Selliseid koguseid on seostatud ka väiksema suremusega südame isheemiatõppe täiskasvanute puhul.

(3) 19. detsembril 2014 võttis toiduohutusamet vastu seisukoha kala/mereandide tarbimise kasulikkuse kohta võrreldes kalas/mereandides sisalduvast metüülelavhõbedast tuleneva ohuga, (3) milles ta jõudis järeldusele, et kala tarbimisest kasu saamiseks, milleks on vaja süüa kala üks kuni neli portsjonit nädalas, ning et kaitsta metüülelavhõbeda poolt närvisüsteemi arengule avalduva toksilise toime eest, tuleks piirata suure elavhõbedasisaldusega kala ja mereandide tarbimist.

(4) Komisjoni määruses (EÜ) nr 1881/2006 (4) on sätestatud elavhõbeda piirnormid kalade, koorikloomade ja kahepoolmeliste molluskite lihaskoe ning toidulisandite puhul.

(5) Kuna hiljutised andmed näitasid, et elavhõbeda piirnorme eri kalaliikide puhul on võimalik vähendada, on asjaomaste kalaliikide puhul piirnorme komisjoni määrusega (EL) 2022/617 (5) vähendatud. Muude kalaliikide, näiteks hai ja mõõkkala puhul on vaatamata mõnedele üleskutsetele suurendada kehtivaid piirnorme jäetud need määruses (EL) 2022/617 siiski muutmata, pidades silmas seonduvaid terviseprobleeme ning oodates täiendavate andmete kogumist ja teaduslikku hindamist.

(6) Selleks et saada üksikasjalikke andmeid teatavate kalaliikide puhul piirnormide vähendamise tõhusa mõju kohta tarbijate üldisele kokkupuutele elavhõbedaga, on soovitatav, et liikmesriigid esitaksid toiduohutusametile aruande elavhõbeda esinemise kohta kõikides kalaliikides, seda nii tehistingimustes kasvatatud kui ka loodusest püütud kala eri tootmisviisidest saadud toodete puhul.

(7) Lisaks hõlmavad praegu elavhõbeda esinemist käsitlevad andmed elavhõbeda üldsisaldust. Kuna metüülelavhõbe on toksilisem kui anorgaaniline elavhõbe, tuleks esitada andmed nii proovides esineva metüülelavhõbeda kui ka elavhõbeda üldsisalduse kohta, et oleks võimalik arvutada metüülelavhõbeda sisaldust elavhõbeda üldsisalduse suhtes konkreetsetes kalaliikides. See aitaks paremini hinnata kokkupuudet toidus sisalduva elavhõbedaga ja sellega seotud riske.

(8) Kalatarbimist käsitlevad nõuanded on oluline riskijuhtimisvahend selleks, et kalade ja mereandide tarbimisel oleks täielikult kasulik mõju ning samal ajal piirataks elavhõbedast lähtuva mürgisuse ohtu. Toiduohutusameti 2012. aasta arvamuses esitatud andmed konkreetsete kalaliikidega kokkupuute kohta näitavad siiski, et tarbijad ei ole olemasolevatest tarbimissoovitustest teadlikud või ei järgi neid. Seepärast on kasulik soovitada, et liikmesriikide pädevad asutused koostaksid riiklikud tarbimisnõuanded ja teeksid aktiivset teavitustööd sellise nõustamise kohta, mis suurendaks asjaomase teadlikkuse kasvu. Kuna liidus tarbitakse väga erinevaid kalaliike, peaksid liikmesriigid tarbimisnõuandeid kohandama, võttes arvesse kalatarbimist oma riigis, eelkõige just seda, mis liiki kalu tarbitakse. Riigis toidu tarbimiseks nõuannete levitamisel peaksid liikmesriikide pädevatele asutustele olema abiks kõik asjakohased osapooled, nagu toidukäitlejad, asjassepuutuvad tervishoiutöötajad, ülikoolid, tarbijaorganisatsioonid ja muud huvitatud isikud.

(9) Selleks et hinnata kalatarbimist käsitlevate nõuannete mõju tarbijate kokkupuutele kalaga, peaks toiduohutusamet tegema uuringu liikmesriikide tarbimissoovituste tõhususe kohta.

(10) Kogutud andmed elavhõbeda esinemise kohta ja teave tarbimisnõuannete tõhususe kohta aitavad tarbijate kokkupuudet paremini hinnata, mis on vajalik elavhõbedaga seotud tarbijariski ajakohastamiseks tulevikus. Need hindamised võimaldavad kujundada seisukoha, kas elavhõbeda piirnormi läbivaatamine teatavate kalaliikide puhul oleks asjakohane,

SOOVITAB JÄRGMIST:

1. Liikmesriigid peaksid 2022., 2023., 2024. ja 2025. aastal tegema metüülelavhõbeda ja elavhõbeda üldsisalduse seiret kalades, koorikloomades ja molluskites. Seire peaks hõlmama väga erinevaid kala-, koorikloomade ja molluskite liike ning kajastama tarbimisharjumusi, et oleks võimalik täpselt hinnata tarbijate kokkupuudet elavhõbedaga. Andmeid tuleks koguda nii tehistingimustes kasvatatud kui ka loodusest püütud saaduste kohta.

2. Liikmesriigid peaksid välja töötama konkreetsed riigipoolsed tarbimissoovitused, mis on seotud kalade, koorikloomade ja molluskite tarbimisega, et kalade ja mereandide tarbimisel oleks täielikult kasulik mõju, piirates samal ajal elavhõbedast lähtuvat mürgisuse ohtu. Tarbimissoovituste väljatöötamisel peaksid liikmesriigid eelkõige keskenduma nõuannetele kalade, koorikloomade ja molluskite tarbimise sagedusele ning sellele, milliseid liike tarbida.

3. Liikmesriigid, toidukäitlejad ja muud huvitatud isikud peaksid pidevalt edastama riigipoolseid tarbimisnõuandeid tarbijatele ja asjassepuutuvatele tervishoiutöötajatele, kes töötavad kõige suuremas ohus olevate tarbijarühmadega.

4. Liikmesriigid peaksid teavitama komisjoni ja toiduohutusametit oma konkreetsetest riigipoolsetest tarbimisnõuannetest.

5. Liikmesriigid peaksid teavitama komisjoni oma meetmetest, mille eesmärk on edastada tarbijatele ja asjassepuutuvatele tervishoiutöötajatele riigipoolseid tarbimisnõuandeid.

6. Liikmesriigid ja toidukäitlejad peaksid erinevate kala-, kooriklooma- ja molluskiliikide elavhõbeda ja metüülelavhõbeda üldsisalduse kohta esitama toiduohutusametile korrapäraselt aruandeid, mis sisaldavad toiduohutusameti määratud teavet ning on toiduohutusameti kehtestatud elektroonilises vormis. Andmete esitamisel peaksid liikmesriigid hoolikalt täpsustama tootmise liigi (loodusest kogutud või püütud, mittemahepõllumajanduslikult kasvatatud või mahepõllumajanduslikult kasvatatud).

Brüssel, 28. juuli 2022 Komisjoni nimel komisjoni liige Stella KYRIAKIDES

(1) Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti teaduskomisjon (CONTAM); „Scientific Opinion on the risk for public health related to the presence of mercury and methylmercury in food.“ (Teaduslik arvamus toidus esineva elavhõbedaga ja metüülelavhõbedaga seotud riski kohta rahvatervisele). EFSA Journal (2012); 10(12):2985.

(2) EFSA NDA Panel (EFSA eritoidu, toitumise ja allergia komisjon), 2014. „Scientific Opinion on health benefits of seafood (fish and shellfish) consumption in relation to health risks associated with exposure to methylmercury.“ (Teaduslik arvamus mereandide (kalade ja karpide) tarbimise tervisekasu kohta, võttes arvesse terviseriske, mis tulenevad kokkupuutest metüülelavhõbedaga.) EFSA Journal 2014; 12(7):3761.

(3) EFSA teaduskomitee, 2015. „Statement on the benefits of fish/seafood consumption compared to the risks of methylmercury in fish/seafood.“ (Seisukoht kala/mereandide tarbimise kasulikkuse kohta võrreldes kalas/mereandides sisalduvast metüülelavhõbedast tuleneva riskiga.) EFSA Journal 2015; 13(1):3982.

(4) Komisjoni 19. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1881/2006, millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes (ELT L 364, 20.12.2006, lk 5).

(5) Komisjoni 12. aprilli 2022. aasta määrus (EL) 2022/617, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1881/2006 seoses elavhõbeda piirnormidega kalas ja soolas (ELT L 115, 13.4.2022, lk 60).