KOMISJONI OTSUS (EL) 2015/1877,

20. aprill 2015,

tariifide kohta, mis S.C. Hidroelectrica S.A. Romania kehtestas ettevõtjatele S.C. Termoelectrica S.A. ja S.C. Electrocentrale Deva S.A. – SA.33475 (12/C)

(teatavaks tehtud numbri C(2015) 2648 all)

(Ainult ingliskeelne tekst on autentne)

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,

võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,

võttes arvesse otsust, millega Euroopa Komisjon algatas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse riigiabi SA.33475 (12/C, ex 12/NN) (1) kohta,

olles kutsunud kolmandaid isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool nimetatud artiklitele ja võttes neid märkusi arvesse

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

2. ABIMEETMETE KIRJELDUS

2.1. Lepinguosalised

2.1.1. Hidroelectrica

Hidroelectrica asutati 2000. aastal. Hidroelectricale kohaldatakse tavapärast äriühinguõigust. Ettevõtja aktsiakapital on majandus- ja kaubandusministeeriumi kaudu Rumeenia riigi (80,06 %) ning kaebuse esitaja (19,94 %) valduses. Rumeenia riik on esindatud Hidroelectrica aktsionäride üldkoosolekul ja juhatuses. Hidroelectrica põhikirja alusel juhib ja esindab ettevõtte igapäevategevust peadirektor, kes teeb iseseisvalt otsuseid muudes kui aktsionäride üldkoosoleku ja juhatuse pädevuses olevates küsimustes. Tegelikkuses ühendas Hidroelectrica juhatus ülesanded riiklike ametikohtadega (4) .

Hidroelectrica on Rumeenia peamine elektritootja, aastase tootmisvõimsusega ligikaudu 17,5 TWh tavapärasel hüdroloogilisel aastal. Hidroelectrica toodab elektrienergiat tammide abil ja jõevoolu-hüdrojaamades. Toodang on aga varieeruv, sõltudes tugevalt hüdroloogilistest tingimustest: 2009. aastal oli Hidroelectrica toodang 16,4 TWh, 2010. aastal 21,3 TWh ja 2011. aastal 14,7 TWh. 2013. aastal oli Hidroelectrica turuosa 28,24 %, edestades kivisöel põhineva soojusenergia tootjat Complexul Energetic Oltenia, kelle turuosa oli 20,83 %, ning 20,65 % turuosaga tuumaenergiatootjat Nuclearelectrica. Mõlemad ettevõtted kuuluvad riigile.

2.1.2. Abisaajad

Tarnijad, kes sõlmisid vaatlusalused lepingud Hidroelectricaga, on Termoelectrica ja Electrocentrale Deva, kaks kivisöel põhineva elektrienergia tootjat, kes on täielikult – otseselt või kaudselt – riigi omandis, ning nende aastane tootmisvõimsus lepingu sõlmimise ajal oli vastavalt 1,7 TW ja 1,3 TW ning turuosa 2009. aastal vastavalt 3 % ja 5 % (7) ja 2011. aastal 1,9 % ja 4,1 % (8) . Termoelectrica ja Electrocentrale Deva müüsid elektrit, mis oli toodetud kulukast konkurentsivõimetust kohalikust söest (9) .

2.2. Muu turuteave

Elektri tootmisel Rumeenias on ülekaalus riigi kontrolli all olevad ettevõtjad, kelle turuosa on kokku ligikaudu 90 % (10) . Kogu elektri puhastoodang Rumeenias oli 2011. aastal 60,38 TWh. Elektritootmisel on suurim osakaal veejõul töötavatel (ligikaudu 28 % kogutoodangust), tuumaenergial põhinevatel (ligikaudu 18 %) ja fossiilkütuseid kasutavatel (ligikaudu 51 %) jõujaamadel (11) .

2.3. Lepingud

15. juulil 2008 kinnitas Termoelectrica kirjas nr 7323 järgmist: „[…] Termoelectrica SA on analüüsinud mitmeid meetodeid kõnealuse kiireloomulise probleemi lahendamiseks ning ainus variant, millel on väljavaateid kiireks eduks ning mis ei nõua ELi heakskiitu, on järgmine: pikaajalise (10aastase) lepingu allkirjastamine Termoelectrica SA ja Hidroelectrica SA vahel tootmisüksuses nr 4 CET Paroșeni toodetud elektri ostmiseks. Lepingujärgne hind kujutab endast hinda, mille ANRE on CET Paroșenile määranud kindlaks reguleeritud turul ja mis põhineb Termoelectrica SA põhjendatud kuludel; ning pikaajalise (u 10aastase) lepingu allkirjastamine ettevõttega Compania Națională a Huilei Petroșani kivisöe hankimiseks. Termoelectrica SA (SE Paroșeni), aga ka Compania Națională a Huilei (14) jaoks […] tähendaks see pikaajalist tulevikku neile kahele Jiu orus asuvale ettevõttele”.

27. mail 2009 palus Electrocentrale Deva kirjas nr 10855 järgmist: „[…] Et vältida ettevõtte pankrotistumist ja luua vajalikud tingimused ettevõtte jätkuvaks käitamiseks vajalike investeeringute rahastamiseks ja rakendamiseks, palume teie heakskiitu läbirääkimiste pidamiseks, et sõlmida 10aastane leping Electrocentrale Deva ja Hidroelectrica București vahel, et müüa Hidroelectricale elektrienergiat koguses, mis vastab keskmiselt 150 MW võimsusele, lisaks reguleeritud turule tarnitud kogusele, ning ANRE heakskiidetud hinnaga, mis katab põhjendatud tootmiskulud”.

Kõnealused kaks kirja pälvisid Rumeenia majandus- ja kaubandusministeeriumide esindajate heakskiidu ministri ja/või riigisekretäri tasandil. Asjaomastes lepingutes kinnitatakse, et nende sõlmimisel on võetud aluseks kõnealused kirjad.

Termoelectricaga sõlmitud lepingu puhul ei olnud ei Hidroelectrical ega Termoelectrical võimalust lepingut lõpetada. Electrocentrale Devaga sõlmitud lepingu puhul oli nii Hidroelectrical kui ka Electrocentrale Deval võimalik leping lõpetada järgmistel tingimustel: i) teise lepinguosalise tootmiskvaliteedi kaotus, 5 tööpäeva jooksul kvaliteedi kaotuse kuupäevast; ii) ühe lepinguosalise keeldumine uue lepingu sõlmimisest või olemasoleva lepingu muutmisest, juhul kui selle sõlmimise ajal valitsenud majanduslikud ja tehnilised tingimused on muutunud; iii) muudel juhtudel, mis on sätestatud mis tahes kohaldatavas seaduses või määruses (15) .

Näiteks taotles Hidroelectrica kirja teel (kuupäev loetamatu) majandus- ja kaubandusministeeriumilt heakskiitu hindade kohandamiseks ajavahemikuks 1. augustist 2009 kuni 31. detsembrini 2009„tootmiskulude suurenemise tõttu”. Samas kirjas osutatakse selgesõnaliselt, et „kõnealuse kahe lepingu sõlmimise ja rakendamise eesmärk on müüa konkurentsipõhisel turul teatud kogus kivisöel põhinevat elektrit koos vee jõul toodetud elektriga ning pakkuda neile kahele soojusenergia tootjale lepingut, mida finantsasutused hüpoteegina aktsepteerivad, et saada pikaajalisi laene, mis on vajalikud elektritootmislubade säilitamiseks nõutavate investeeringute tegemiseks”.

Samamoodi taotles Hidroelectrica teise kirjaga majandus- ja kaubandusministeeriumi heakskiitu 2009. aasta hinna 230 RON/MWh säilitamiseks ajavahemikuks 1. jaanuarist 2010 kuni 31. märtsini 2010, et „saavutada tulu, mis on nõutav selleks, et jätkata kivisöel põhineva elektri tootja ja soojusenergia tootja käimasolevat restruktureerimist […]”.

Pärast asjaomaste lepingute sõlmimist taotles Hidroelectrica lisaks sellele 2011. aasta kirjaga nr 6547 majandus- ja kaubandusministri heakskiitu 2011. aasta hindade kohandamiseks, et võimaldada Termoelectrical ja Electrocentrale Deval „saada pikaajalisi laene, mis on vajalikud elektritootmislubade säilitamiseks nõutavate investeeringute tegemiseks, ning saada tootja Compania Națională a Huilei restruktureerimiseks vajalikku tulu”.

Kõigis neis kirjades nimetatakse selgesõnaliselt, et Hidroelectica taotleb majandus- ja kaubandusministeeriumilt heakskiitu, et „volitada kolme elektritootja juhatusi allkirjastama uusi hindu puudutavaid lisandeid”.

2.4. Rumeenia elektriturg

2.4.1. Reguleeritud elektriturg

2.4.2. Konkurentsipõhine elektriturg

2.4.3. OPCOM-PCCB

Pärast menetluse algatamise otsuse avaldamist võttis komisjon vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 102 vastu otsuse, milles leidis, et OPCOMi hallatav energiabörs moodustab asjakohase teenuseturu, millel OPCOMil on valitsev seisund ning mis on otselepingute turust eraldiseisev (24) .

2.4.4. Otselepingute turg

Otselepingute turg on vaba turg, mida ANRE ei reguleeri. Lepinguosalised peavad kahepoolseid läbirääkimisi koguste, hindade ja muude lepingupunktide üle. See annab lepinguosalistele müügilepingute tingimuste läbirääkimistel suure paindlikkuse. Lepingutingimused on konfidentsiaalsed.

2.4.5. Asjaomaste lepingutega samaaegselt kehtivate otselepingute lühikirjeldus

Rumeenia ametiasutused rõhutasid, et komisjoni nõutud ad hoc andmekogum hõlmas kõiki lepinguid, mis sõlmiti jaeturul asjaomasel ajavahemikul ja konkurentsitingimustel ning mille sõlmisid muud tarbijad kui kodumajapidamised. Rumeenia ametiasutused esitasid aastaandmed 75 lepingu kohta, mis kehtisid käesolevat juhtumit puudutaval ajavahemikul 2009–2011 kas ühe või mitu aastat. Komisjon mõistab, et Rumeenia ametiasutused esitasid asjakohased andmed kõikide lepingute kohta, mis vastasid komisjoni esitatud kriteeriumidele (võrreldav kestus ja kogus) asjaomasel ajavahemikul 2009–2011. Asjaomased lepingud moodustasid ligikaudu 17 % ajavahemikul 2009–2011 sõlmitud otselepingutega hõlmatud ja Rumeenia tagatud elektri kogumahust.

Muude tarnijate kui Termoelectrica ja Electrocentrale Deva sõlmitud lepinguid puudutava teabe uurimisel selgus, et 2009. aastal, kui käesolevas otsuses käsitletavaid asjaomaseid lepinguid hakati rakendama, ei sõlminud ükski teine tarnija tarnelepingut, mis sarnaneks piisavalt asjaomase kahe lepinguga nii koguse (ligikaudu 900 GWh ja 500 GWh) kui ka kestuse (10 aastat) poolest. Mõttekas võrdlus asjaomaste lepingutega on võimalik ainult siis, kui teised lepingud hõlmavad sama kogust, on sama kestusega ja/või jõustuvad samal ajal. Kuna selliseid täielikult võrreldavaid lepinguid ei olnud, on vajalik lepingute erinevusi arvestav ökonomeetriline analüüs, mille aluspõhimõtted ja tulemused on esitatud põhjendustes 77–80 ja lisas.

2.4.6. Hidroelectrica elektrimüügi lepingud

2.5. Asjaolud pärast 2011. aastat ning Termoelectrica, Electrocentrale Deva, Electrocentrale Paroșeni ja CEH vahelised seosed

Termoelectrica on likvideerimisel (30) ning selle varade turuväärtus on ligikaudu 80 miljonit eurot ja likvideerimisväärtus ligikaudu 60,5 miljonit eurot vastavalt 1. oktoobril 2013 avaldatud aruandele. Electrocentrale Deva, Electrocentrale Paroșeni ja Electrocentrale București võlad jäid siiski Termoelectrica kanda.

Termoelectrica ja Electrocentrale Devaga seotud areng pärast 2011. aastat ning mitmed omavahelised seosed, mida on selgitatud põhjendustes 48–52, on selguse huvides näitlikustatud järgmisel joonisel:

3. ALUS AMETLIKU UURIMISMENETLUSE ALGATAMISEKS

Komisjon võrdles asjaomastes lepingutes sätestatud hindu hindadega, millega elektriga kaubeldi OPCOM-PCCB börsil, ning märkis, et hinnad, millega Hidroelectrica ostis elektrit väidetavatelt abisaajatelt, olid 40–55 % kõrgemad kui valdav elektrihind avatud elektribörsil OPCOM-PCCB. Tundus, et seepärast kandis Hidroelectrica vajalikest suuremaid kulusid, samas kui väidetavatele abisaajatele anti abi, mis suurendas nende tulu, ilma et sellega oleks kavatsetud saavutada mõnd konkreetset ühist huvi pakkuvat eesmärki. Komisjon asus seega esialgsele seisukohale, et väidetavad abisaajad on saanud põhjendamatu eelise asjaomastes lepingutes ja nende muudatustes kunstlikult tõstetud elektrihindade näol.

Lisaks jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et soodustariifidega kaasneks riigiga seostatav riiklike vahendite ümberpaigutamine, kuna Hidroelectrica oli Rumeenia riigi kontrolli all (Rumeeniale kuulus 80,06 % ettevõtte aktsiakapitalist). Lisaks viitas komisjon ministri käskkirjale nr 445/2009, mille kohaselt peavad majandus-, kaubandus- ja ettevõtluskeskkonna ministeeriumi esindajad riigi kontrolli all olevate elektrienergiaettevõtete haldusnõukogudes tagama, et alates 31. märtsist 2010 toimub hulgimüügiturule ette nähtud elektrienergiaga kauplemine eranditult OPCOMi kaudu.

4. RUMEENIA MÄRKUSED

Lisaks selgitasid Rumeenia ametiasutused ka, et asjaomased lepingud ei ole abilepingud, nagu neid määratletakse Hidroelectrica kohtuhalduri aruandes Hidroelectrica maksujõuetuse põhjuste kohta (32) . Selle aruande kohaselt on abilepingud need lepingud, mille Hidroelectrica sõlmis kaitseks tootmiskatkestuste puhul. Seda tüüpi lepingu eesmärk on vältida lepingujärgse tarnimiskohustuse mittetäitmisest põhjustatud mis tahes kahju hüvitamist.

Rumeenia ametiasutused selgitasid, (33) miks ANRE ei kehtestanud lepingujärgseid hindu, nagu asjaomastes lepingutes sätestatud, v.a kolmel erandjuhul, mida on nimetatud põhjenduses 28. Selgituseks öeldi, et asjaomaseid lepinguid ei sõlmitud reguleeritud turul ja seega ei kohandanud hinda ANRE. Rumeenia ametiasutused selgitasid ka, et i) algselt esitas ANRE majandus- ja kaubandusministeeriumile ülem- ja alammäära, mille alusel määrati hinnad; ii) selliste määrade kehtestamisel võeti aluseks soojusenergia tootjatele eriomased selged tehnilised parameetrid; iii) pärast seda lõpetas ANRE selle tegevuse, mille võttis samadel põhimõtetel üle majandus- ja kaubandusministeerium.

Seoses Termoelectricaga sõlmitud lepinguga kinnitasid Rumeenia ametiasutused, et Hidreoelectrica oli Termoelectrica Paroșeni elektrijaama ainus elektritarbija. Lisaks selgitati, et Hidroelectrica ei ostnud kogu elektrienergia kogust, nagu asjaomase lepingu põhjal algselt hinnati, vaid ostis selle asemel ainult energiakoguse, mida oli vaja hüdroloogiliste tingimuste ennustamatu arengu tõttu tootmises esinevate mis tahes kõikumiste katmiseks.

Seoses Electrocentrale Devaga sõlmitud lepinguga selgitasid Rumeenia ametiasutused, et asjaomasel ajavahemikul 2009–2011 müüs Electrocentrale Deva elektrienergiat ka muudele klientidele peale Hidroelectrica. Seega näidati, et aastatel 2010 ja 2011 müüs Electrocentrale Deva suuri elektrienergia koguseid (võrreldavaid või isegi suuremaid koguseid) võrreldavate hindadega lisaks Hidroelectricale ka teistele klientidele (34) .

5. KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSED

Nii Termoelectrica kui ka Electrocentrale Deva väitsid oma esialgsetes tähelepanekutes menetluse algatamise otsuse kohta, et lepingujärgsed alghinnad ega järgnevad muudatused hindades ei loonud neile mingit eelist ning et sellised hinnad kehtestas ANRE, võttes arvutuste aluseks nimetatud ettevõtete tootmiskulud.

Lisaks väitis Rumeenia, et lepingujärgsete hindade hilisemad muudatused olid tingitud nafta (35) või kivisöe (36) hinnatõusust. Electrocentrale Deva väitis ka, et elektrienergia hinda mõjutas ligikaudu 70 % ulatuses kivisöe hind.

6. HINNANG

Käesolevas otsuses hindab komisjon, kas Termoelectrica ja Electrocentrale Deva said riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, vt põhjendus 101, ja kui said, siis kas selline abi on kokkusobiv siseturuga, vt põhjendused 102–105.

6.1. Riigiabi olemasolu

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatakse, et igasugune liikmesriigi poolt või riigi vahenditest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ning kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust, on siseturuga kokkusobimatu.

Aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimused on kumulatiivsed ja seega kvalifitseerub meede riigiabiks juhul, kui kõik tingimused on üheaegselt täidetud.

6.1.1. Hinnang majanduslikule eelisele

Selles suhtes on uurimine näidanud, vastupidiselt menetluse algatamise otsuses esitatud esialgsele seisukohale, et OPCOM-PCCBs sõlmitud elektritarnelepingute tingimused ja kestus ei sarnane piisavalt asjaomaste lepingute omadega, eriti kestuse ja eriotstarbeliste, kahepoolselt kokkulepitud tingimuste poolest (põhjendused 18, 23–25, 39 ja 40). Hästi toimivatel elektriturgudel, mille likviidsusvõime on piisav ja mille vahendid forvardtehinguteks võimaldavad prognoosida tulevaste tarnete hindu, iseloomustavad hetkehinnad turuhindu hästi ning neid saab kasutada võrdlusalustena konkreetsete lepingute hinnatasemete hindamiseks. Käesoleval juhul, arvestades seda, et 2009. aastal vastati Rumeenias nõudlusele ikka veel suhteliselt suures ulatuses reguleeritud tariifidega, et OPCOMi kauplemisplatvormid olid aastatel 2009–2011 piiratud likviidsusega, ning asjaolu, et OPCOMi hallatavad energiabörsid nimetati asjaomaseks monopolidevastaseks turuks, mille puhul on võimalik turgu valitseva seisundi kuritarvitamine (põhjendused 34–40), on kohane võtta selle hindamisel, kas turuhindadega võrreldes võimaldati majanduslikku eelist, aluseks muud sobilikud võrdlusalused kui OPCOM-PCCB hinnad.

Selles mõttes ei näita muude ostjate kui Hidroelectrica makstavate hindade sarnasus ega Rumeenia ja abisaajate esitatud kulupõhine põhjendus (põhjendused 66–68) siiski piisavalt selgelt, et kõnealused lepingutingimused ja hinnad on turutingimustega kooskõlas.

Õigupoolest sarnanesid hinnad, mida Hidroelectrica maksis Electrocentrale Devale aastatel 2009–2011, hindadele, mida maksid teised, kas riigi või eraomandis olevad elektrienergia jaotusvõrguettevõtjad, kes ostsid Electrocentrale Devalt elektrienergiat. Kõnealused ostutehingud sõlmiti Electrocentrale Deva ja elektrienergia jaotusvõrguettevõtjate vahel, kes müüsid majapidamistele ja väikeettevõtjatele jaeturul elektrienergiat reguleeritud hindadega ja reguleeritud tingimustel (põhjendus 34). Hidroelectrica ostis hulgimüügiturult elektrienergiat, et seda äritarbijatele ja/või kauplejatele edasi müüa konkurentsiturul, kus hinnad ja kogused ei olnud reguleeritud ning ostjad said keelduda ostmast kallist hinda küsivatelt müüjatelt, nagu Termoelectrica ja Electrocentrale Deva, ning valida odavaima tarnija, sõltumata selle tootmiskuludest. Seega, isegi kui hinnad olid sarnased, ja eeldusel, et Termoelectrica ja Electrocentrale Deva müük reguleeritud turul võimaldas kulude tagasisaamist, ei ole elektrienergia jaotusvõrguettevõtjate Termoelectricale ja Electrocentrale Devale makstud hinnad siiski võrreldavad ja neid ei saa kasutada nõuetekohase võrdlusalusena Hidroelectrica poolt konkurentsipõhisel vabaturul makstud hindade üle otsustamisel.

Samamoodi selgitab Termoelectrica ja Electrocentrale Deva ning Rumeenia ametiasutuste tõendina esitatud kulupõhine põhjendus ainult seda, miks hinnad, millega Termoelectrica ja Electrocentrale Deva said ilma kahjudeta müüa, olid kõrged. Põhjenduses ei tõendata, et kõnealused hinnad olid kooskõlas turuhindadega, mis olid kindlaks määratud konkurentsitingimustes, nagu tingimused, mille alusel Hidroelectrica oleks pidanud kõnealused lepingud sõlmima ja rakendama, juhul kui oleks leitud, et asjaomased lepingud ei hõlma riigiabi.

Et kindlaks määrata, kas lepingujärgsed hinnad olid Rumeenia turutingimustega kooskõlas, on kohane neid võrrelda teiste, asjaomaste lepingutega samal ajal vabaturul kehtinud kahepoolsete lepingute tingimustega. Komisjon kasutas Rumeenia ametiasutuste esitatud andmestikku, pidades seda parimaks kättesaadavaks tõendusmaterjaliks Rumeenia turutingimuste kohta (põhjendused 42–45). Nagu viidatakse põhjenduses 45, ei olnud ühegi pikaajalise 2009. aastal sõlmitud või kehtinud lepingu tunnused täpselt samasugused nagu asjaomaste lepingute iseloomulikud tunnused. Seepärast viis komisjon läbi ökonomeetrilise analüüsi, et määratleda hindade võrdlusalus, võttes aluseks elektrienergia lepingud, mis kehtisid kogu asjaomase ajavahemiku vältel samaaegselt asjaomaste lepingutega. Ökonomeetrilise analüüsi üksikasjaline tehniline kirjeldus ja selle tulemused on esitatud lisas.

Analüüs näitas, et võrdlushindade põhjal ja konservatiivsetel eeldustel ületasid hinnad, mida Termoelectrica Hidroelectricalt nõudis, turuhindu. Kui võtta arvesse asjaolu, et asjaomaste lepingute raames tehtud hulgimüügi tasandi tehinguid võrreldakse jaemüügi tasandil sõlmitud lepingutega, lisades Rumeenia turul kauplejatele keskmiselt 5 % suuruse jaemüügi kasumimarginaali, siis on erinevus turuhindadest järgmine: Termoelectrica küsitud hind oli 2010. aastal 18,8 RON/MWh ja 2011. aastal 19,8 RON/MWh, samas kui turuhind oli 2010. aastal 17,5 RON/MWh ja 2011. aastal 13,9 RON/MWh.

Ökonomeetriline analüüs on seega esimene viide sellele, et asjaomased lepingud andsid Termoelectricale ja Electrocentrale Devale majandusliku eelise, mida tal turutingimustes ei oleks olnud. Pelgalt asjaolu, et asjaomaste lepingute järgsed hinnad olid hinnangute kohaselt sarnaste lepingute võrdlushindadest kõrgemad, ei ole siiski piisav tõendamaks, et turuosaline ei oleks Hidroelectrica asemel neid lepinguid sõlminud ega neid kehtima jätnud. Võib olla ka objektiivseid põhjuseid, mistõttu ei saa ainuüksi kõrget hinnataset pidada teguriks, mis annab elektrimüüjatele turutingimustega võrreldes majandusliku eelise. Seepärast on vajalik, et turutingimustest kõrgemaid hindu tõendataks täiendavalt ökonomeetrilise analüüsi kaalukate tulemustega.

Sellega seoses on sobilik kindlaks määrata, kas Hidroelectrica käitus viisil, mis on võrreldav eraettevõtja käitumisega sarnases olukorras (turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja põhimõte) (37) . Komisjon hindas seega, kas eraettevõtja oleks sarnases olukorras käitunud asjaomaste lepingute sõlmimisel ja kehtima jätmisel samamoodi nagu Hidroelectrica. Selles kontekstis on asjakohased järgmised, põhjendustes 82–85 kirjeldatud asjaolud, mis puudutavad asjaomaste lepingute sõlmimist ja rakendamist.

Selles mõttes ei selgitanud uuring välja, miks Hidroelectrica nõustus ostma Termoelectrica Paroșeni elektrijaama kogu toodangu (põhjendus 24). Kohustus osta 10 aasta jooksul elektrijaama toodangut, olgu see kui suur tahes, viitab jõuliselt asjaolule, et Hidroelectrical ei olnud neid lepinguid tarvis omaenda tarnelepingute kohustuste täitmiseks. Seda kinnitab lisaks ka Rumeenia (põhjendus 63). Vastupidi, vajadust toetada nende kahe ettevõtte ja neid varustavate kivisöekaevanduste kulukat ja konkurentsivõimetut käitamist nimetasid Termoelectrica (põhjenduses 20) ja Electrocentrale Deva (põhjenduses 21) direktorid vastutavale ministrile põhjusena, miks Hidroelectrica peaks asjaomased lepingud sõlmima.

Sellest järeldub, et asjaomaste lepingute sõlmimisel ja jõusse jätmisel ei käitunud Hidroelectrica turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtjana. Järelikult tõendab see põhimõte ka kvalitatiivselt ökonomeetrilise analüüsi tulemusi, mis näitasid, et asjaomased lepingud andsid Termoelectricale ja Electrocentrale Devale majandusliku eelise, mis turutingimustes muidu kättesaadav ei oleks.

Võrdlus toetub konservatiivsele eeldusele, et Termoelectrica ja Electrocentrale Deva oleksid võinud asjaomaste Hidroelectricaga sõlmitud lepingute asemel sõlmida mitu lepingut teiste turul olevate ostjatega, kes pakkusid kõige kõrgemaid hindu, ning on väga konservatiivne: selle asemel, et võtta turuhinnaks võrreldavate tehingute keskmine, mediaan või mood, võeti turuhinnaks mitme tehingu, mis ei olnud täielikult võrreldavad, kõige kallim hind. Arvestades ühtluse puudumist tehingute puhul ja võimalike tegurite või anomaaliate olemasolu, mis võib aidata selgitada, miks võeti võrdlusaluseks kõige kõrgema hinnaga tehingute puhul kokkulepitud hinnatase, on see lähenemisviis abisaajale soodus, kuna seda kasutades on võimalik hinnata saadud soodustust tegelikust vähem oluliseks. Hidroelectricale Electrocentrale Deva ja Termoelectrica aastatel 2009–2011 tarnitud elektrienergia koguste kaalutud keskmised hinnad (põhjendus 32) olid järgmised:

6.1.2. Riigi vahendid ja riigiga seostatavus

Et meede oleks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses riigiabi, tuleb seda rahastada otseselt või kaudselt riigi vahenditest ja see peab olema seostatav riigiga.

Nagu nähtub põhjendusest 11, on Hidroelectrica otseselt Rumeenia riigi kontrolli all. Sellest järeldub, et Hidroelectrica saamata jäänud vahendid teevad kokku sama palju kui riigi vahendid, millest Rumeenia ilma jäi. Rumeenia riik määrab ka juhatuse liikmed. Lisaks sellele olid juhatuse liikmetel samaaegselt poliitilised kohustused ministeeriumis, mis kontrollib riigi osalust Hidroelectricas.

Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa asjaolu tõttu, et riigil on võimalik kontrollida meetmete jaotamisel osalevaid äriühinguid, automaatselt eeldada, et nende äriühingute tegevus on seostatav riigiga. Euroopa Kohus on selgitanud riigi osalusega äriühingute vara puudutavate otsuste riigiga seostatavuse mõistet otsuses Stardust Marine. Riigi osalusega äriühingu vahendeid tuleb pidada riigi vahenditeks ja neid puudutavat tegevust tuleb pidada riigiga seostatavaks, kui riik on suuteline oma valitseva mõjuga sellise äriühingu üle suunama selle vahendite kasutamist (39) .

Sealjuures osales majandus- ja kaubandusministeerium aktiivselt otsustusprotsessis, mis puudutas asjaomaste lepingute sõlmimist ja seejärel muudatuste tegemist lepingujärgsetes hindades. Konkreetsemalt andis majandus- ja kaubandusministeerium Termoelectricale ja Electrocentrale Devale heakskiidu asjaomaste lepingute allkirjastamiseks Hidroelectricaga, mis viitab tegelikult sellele, et Rumeenia riigil oli selle üle otsustav mõju (põhjendused 19–22). Seda kinnitab veelgi asjaolu, et Hidroelectrica taotles otseselt Rumeenia majandus- ja kaubandusministeeriumi heakskiitu hindade kohandamiseks (põhjendused 26–31).

Seepärast järeldab komisjon, et otsesed tõendid viitavad Rumeenia riigi seostatavusele asjaomaste lepingute sõlmimise ja nende rakendamisega. Lisaks sellele, kui arvestada, et asjaomaste lepingute sõlmimine ja rakendamine tähendas Hidroelectrica kui riigi osalusega äriühingu jaoks vahendite kaotust, järeldab komisjon, et nende meetmete elluviimiseks eraldatakse riigi vahendeid.

6.1.3. Valikulisus

Et meede oleks riigiabi, peab see olema konkreetne või valikuline, soodustades ainult teatavaid ettevõtjaid või teatavate kaupade tootmist.

6.1.4. Konkurentsimoonutus ja mõju kaubandusele

Kui liikmesriigi antud abi tugevdab ettevõtja positsiooni võrreldes teiste ettevõtjatega, kes konkureerivad liidusiseses kaubanduses, tuleb järeldada, et abi mõjutab viimati nimetatuid. Eriti eeldatakse konkurentsimoonutust ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses niipea, kui riik annab rahalise eelise ettevõtjale liberaliseeritud sektorist, kus on või võib olla konkurents (40) .

Termoelectrica ja Electrocentrale Deva tegutsevad elektrimüügiturul, mis on konkurentsile avatud (põhjendused 35–38). Sellistele ettevõtjatele antud majanduslik kasu annaks neile eelise konkurentide ees, kellele turutingimustes selliseid hindu ei pakuta. Käesoleva juhtumi puhul oli toetus mõeldud kivisöel põhineva elektrienergia tootmise soodustamiseks, mis moonutaks elektrienergia tootjate vahelist konkurentsi. Lisaks sellele on Rumeenia turg praegu (ja oli asjaolude ilmnemise ajal) seotud teiste liikmesriikidega ja eksportis sinna elektrienergiat (põhjendus 17).

6.1.5. Järeldus riigiabi olemasolu kohta

Eelpool põhjendustes 72–105 kirjeldatud argumentide põhjal järeldab komisjon, et mõlemad asjaomased lepingud sisaldavad riigiabi andmist Termoelectricale ja Electrocentrale Devale ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Rumeenia ei täitnud ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohast kohustust mitte rakendada meedet enne, kui komisjon on andnud sellele oma heakskiidu. Riigiabi on seega ebaseaduslik.

6.2. Abi kokkusobivus siseturuga

Käesoleval juhul andis riigiabi abisaajatele jooksva tegevustulu, mis ei olnud spetsiaalselt eraldatud ühekski konkreetseks investeeringuks, mis oleks suutnud parandada elektrienergia tootmist või jaotamist. Sellise tegevusabi kokkusobivust siseturuga vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikele 2 või 3 tuleb hinnata kitsendavalt, rakendades rangeid tingimusi. Korduv ja pikaajaline tegevusabi kahe aasta jooksul ei tundu olevat vajalik ega aita kaasa ühegi ELile üldist huvi pakkuva selge eesmärgi saavutamisele. Samuti ei ole tõendatud abi proportsionaalsus. Lisaks sellele ja igal juhul on Euroopa Kohtu praktika kohaselt liikmesriigi ülesanne esitada siseturuga kokkusobivuse võimalikud põhjused ja tõendada, et sellise kokkusobivuse tingimused on täidetud (41) .

6.3. Sissenõudmine

ELi toimimise lepingu ja Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on komisjon pädev otsustama, et asjaomane liikmesriik peab riigiabi andmise lõpetama või selle andmist muutma, kui komisjon leiab, et abi on siseturuga kokkusobimatu (42) . Euroopa Kohus on olnud ka järjepidevalt seisukohal, et riigi kohustus lõpetada abi andmine, mida komisjon peab siseturuga kokkusobimatuks, kannab eesmärki taastada abi andmise eelne olukord (43) . Sellega seoses on Euroopa Kohus kindlaks määranud, et see eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on maksnud tagasi ebaseadusliku abisumma, kaotades seega turul eelise oma konkurentide ees, ning abi andmise eelne olukord on taastatud (44) .

Kooskõlas kohtupraktikaga sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 punktis 1 (45) järgmist: „Kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada […]”.

Seega, eeldusel, et kõnealusest riigiabist ei teavitatud komisjoni, rikkudes aluslepingu artiklit 108, ning seda tuleb seetõttu pidada seadusvastaseks, ning eeldusel, et riigiabi on kokkusobimatu ka siseturuga, tuleb abi sisse nõuda, et taastada abi andmise eelne olukord turul. Sissenõudmine peaks puudutama ajavahemikku alates kuupäevast, mil abisaajatele kõnealune eelis anti, st kui riigiabi anti abisaajate käsutusse, kuni tarnete lõppemiseni 2011. aasta lõpus (46) ning tagasinõutavate summade pealt tuleks arvestada intresse kuni abi tegeliku tagastamiseni.

Sissenõutav summa on aasta keskmise hinna, millega Hidroelectrica ostis Termoelectricalt ja Electrocentrale Devalt elektrienergiat, nagu on sätestatud põhjenduses 32, ning nende tarnitud üldkoguse eest igal aastal turul makstud kõrgeima hinna vahe. Nimetatud vahe on esitatud põhjenduses 89. Toetudes lihtsuse huvides hinnaerinevustele 1. jaanuaril 2010 ja 1. jaanuaril 2011 kogu aasta vältel, peab Electrocentrale Deva tagasi maksma 3 656 675 Rumeenia leud ja Termoelectrica 22 619 821 Rumeenia leud. Alternatiivina võivad Rumeenia ametiasutused määrata need summad aasta jooksul (nt iga kuu või iga kahe kuu järel) Hidroelectrica suhtes kohaldatud tegelike hindade alusel.

Lisaks sellele on kohane uurida käesoleva juhtumi asjaolude valguses, kas tagasimaksmise kohustust tuleks lisaks Termoelectricale ja Electrocentrale Devale laiendada või üle kanda ühele või enamale õiguslikule isikule õigusliku või majandusliku järjepidevuse alusel, pidades silmas muud ettevõtjat kui Termoelectrica ja Electrocentrale Deva, kellega neil võiks olla majanduslik järjepidevus, juhul kui nad ei ole võimelised täitma tagasimaksmiskohustust. Sellega seoses on ELi kohtupraktikas tuvastatud mitmeid kriteeriume, mida komisjon võib arvesse võtta kas kombineeritult või eraldi, et kindlaks määrata kahe eri ettevõtja vaheline majanduslik järjepidevus (47) .

6.3.1. Termoelectrica – majanduslik järjepidevus CEHga

Nagu põhjenduses 52 kirjeldatakse, on Termoelectrica likvideerimisele kuuluv äriühing. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei ole asjaolu, et äriühing on maksejõuetu ega suuda riigiabi tagasi maksta, põhjus tagastamiskohustusest vabastamiseks. Sellistel juhtudel võib eelneva olukorra taastamine ja konkurentsimoonutuse kõrvaldamine olla põhimõtteliselt saavutatav riigiabi tagastamisega seotud kohustuse kandmisega võlanimekirja (48) . Kui riigiasutused ei suuda riigiabi kogusummat sisse nõuda, võib kohustuse võlanimekirja kandmine tähendada tagastamiskohustuse täitmist ainult juhul, kui maksejõuetusmenetluse tulemusel lõpetatakse ettevõtja tegevus lõplikult (49) . Juhul kui ebaseaduslikku riigiabi saanud ettevõtja on maksejõuetu ning loodud on äriühing eesmärgiga jätkata üht osa ettevõtja tegevusest, siis võib selline tegevuse jätkamine – ilma et asjaomast abi oleks täies ulatuses tagasi makstud – tingida selle konkurentsimoonutuse edasikestmise, mis tuleneb konkurentsieelisest, mille see ettevõtja sai turul võrreldes oma konkurentidega. Nii võib selline uus äriühing olla kohustatud kõnealuse abi tagasi maksma, kui see eelis tema kasuks edasi kestab (50) . Nii oleks see juhul, kui abisaaja oleks tegutseva äriühinguna enne likvideerimist kandnud riigiabi saamisega seotud varad üle tütarettevõtjale, mis loodi eesmärgiga jätkata abisaaja tegevust (majanduslik järjepidevus). Lisaks sellele, kui abisaajast ettevõtja ühineb teise ettevõtjaga, kandes kõik oma õigused ja kohustused üle ühinenud ettevõtjale, kandub viimasele üle ka kohustus riigiabi tagastada (õigusjärgsus).

Praegusel juhul, kui Termoelectrica tegevust soodustanud riigiabi ei ole täies ulatuses tagasi makstud, on vaja uurida, kas Termoelectrica ja teiste äriühingute vahel on majanduslik ja/või õiguslik järjepidevus.

Mis puutub majanduslikku järjepidevusse, nagu on sätestatud põhjendustes 48 ja 51, lõi Termoelectrica septembris 2011 tütarettevõtja Electrocentrale Paroșeni, millele ta kandis üle (sama riigikontserni raames) elektrijaama, mis tegelikult tarnis Termoelectricaga sõlmitud lepingus sätestatud elektrienergia koguse (põhjendused 48–65), kaasa arvatud kõik Termoelectrica õigused ja kohustused, mis tulenesid sellest lepingust, ning mis jätkas selle lepingu raames elektrienergia müüki Hidroelectricale kuni oktoobrini 2011 (kuni see ühendati CEHga). Seepärast võttis Electrocentrale Paroșeni üle oma emaettevõtja Termoelectrica tegevuse, mis sai kasu riigiabist, ja jätkas seda. Seepärast tuleks teda pidada Termoelectrica majanduslikuks õigusjärglaseks.

6.3.2. Electrocentrale Deva – majanduslik järjepidevus CEH-ga

Nagu on kirjeldatud põhjenduses 51, ei eksisteeri Electrocentrale Deva, kes sai sõltumatu juriidilise isikuna täielikult riigiabist kasu, ehkki ta oli Termoelectrica kontrolli all, enam sõltumatu äriüksusena. Sellest hoolimata on ühelt poolt Electrocentrale Deva, juriidilise isiku, kelle tegevust riigiabi soodustas, ja teiselt poolt CEH vahel, kellega ta ühendati 1. novembril 2012 ja kes võttis üle kõik tema õigused ja kohustused, õiguslik järjepidevus.

Lisaks viitavad mitmed asjaolud majanduslikule järjepidevusele Electrocentrale Deva ja CEH vahel, näiteks i) seoses Electrocentrale Deva ja Electrocentrale Paroșeni ühinemisega võttis uus äriühing CEH mõlemad ettevõtjad koos nende tegevusega seotud vara ja töötajatega üle 2012. aasta augustis; ii) uue äriühingu CEH peamine majandustegevus 2012. aastal oli elektrienergia tootmine nagu Electrocentrale Devalgi; iii) mõlemad äriühingud on täielikult riigi omandis: nagu näidatakse põhjenduses 50, olid Electrocentrale Deva ja Electrocentrale Paroșeni kuupäeval, mil elektrienergia tarnimine asjaomaste lepingute kohaselt lõppes, 100 % Termoelectica, täielikult riigi omandis oleva ettevõtte omandis; iv) uus äriühing CEH on samuti 100 % riigi omandis.

Eespool öeldu valguses on ühelt poolt Electrocentrale Deva ja Electrocentrale Paroșeni kaudu Termoelectrica ning teiselt poolt CEH vahel õiguslik ja majanduslik järjepidevus. Seoses sellega ei katkesta enne Electrocentrale Deva ja Electrocentrale Paroșeni ühinemist toimunud aktsiate ülekandmise sõltumatul hindamisel põhinev võla kapitaliseerimine (põhjendus 50) asjassepuutuva kolme äriühingu vahelist järjepidevust. Aktsiatehing ei mõjuta abisaaja(te) samasust, riigiabiga seoses saadud ja aktsionäri samasusest sõltumatult ülekantud soodustusi, lisaks oli enne 2011. aastat ja pärast ühinemist CEHga aktsionäriks lõppkokkuvõttes Rumeenia riik. Sellest järeldub, et tagastamiskohustust Electrocentrale Deva ja Termoelectrica suhtes tuleks laiendada CEH-le.

6.3.3. Sissenõudmist puudutav järeldus

7. KOKKUVÕTE

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Riigiabi, mille summa oli Electrocentrale Deva puhul 3 656 675 Rumeenia leud ja Termoelectrica puhul 22 619 821 Rumeenia leud ning mida Rumeenia riik andis ebaseaduslikult elektrienergia soodustariifide näol, mida rakendati nende ettevõtjate kasuks, rikkudes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3, ei ole kokkusobiv siseturuga.

Artikkel 2

Rumeenia peab artiklis 1 osutatud kokkusobimatu riigiabi abisaajatelt sisse nõudma. Riigiabi tagastamise kohustust laiendatakse ettevõttele CE Hunedoara.

Sissenõutavate summade pealt tuleb arvestada intresse alates kuupäevast, mil abi abisaajatele kättesaadavaks tehti, kuni abi tegeliku tagastamiseni.

Intress arvutatakse liitintressina vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 (51) V peatükile.

Artikkel 3

Artiklis 1 osutatud abi nõutakse sisse viivitamata ja tõhusalt.

Rumeenia tagab käesoleva otsuse täitmise nelja kuu jooksul alates otsuse teatavakstegemisest.

Artikkel 4

Rumeenia esitab kahe kuu jooksul alates käesoleva otsuse teatavakstegemisest järgmise teabe:

kui Termoelectrical on võimatu sissenõudekorraldust täita, Termoelectrica suhtes antud korraldus äriühing lõpetada ning tõendid, et Termoelectrica tõepoolest turult lahkub;

dokumendid, mis tõendavad, et abisaajatele on antud korraldus abi tagastada.

Rumeenia teavitab komisjoni käesoleva otsuse rakendamiseks võetud riiklike meetmete edenemisest seni, kuni artiklis 1 osutatud abi on täielikult tagasi makstud. Rumeenia esitab komisjoni taotluse korral viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Samuti esitab Rumeenia üksikasjalikud andmed abisaajatelt juba tagasi saadud abisummade ja intresside kohta.

Artikkel 5

Käesolev otsus on adresseeritud Rumeeniale.

(1) Komisjoni otsus C(2012) 2552 final, 25. aprill 2012, riikliku abi viitenumber SA.33475, lk 46.

(2) ELT C 395, 20.12.2012, lk 46.

(3) Määrus nr 1, 15. aprill 1958, millega määratakse kindlaks Euroopa Majandusühenduses kasutatavad keeled (EÜT 17, 6.10.1958, lk 385/58).

(4) Kõigil Hidroelectrica juhatuse liikmetel, v.a Hidroelectrica peadirektoril ja Fondul Proprietatea esindajal (2010), olid muud ülesanded mitmesugustes ministeeriumides ning nad nimetati majandus- ja kaubandusministeeriumi käskkirjaga järgmistele ametikohtadele: i) aastatel 2005–2006: majandus- ja kaubandusministri isiklik nõunik, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ministri kabineti direktor, riigi rahanduse ministeeriumi kabineti nõunik ja valitsuse peasekretariaadi nõunik olid Hidroelectrica juhatuse liikmed; ii) aastatel 2007–2008: olukord teadmata; iii) 2009. aastal: majandus- ja kaubandusministeeriumi riigisekretär oli ka Hidroelectrica juhatuse esimees (2009), samas kui riigi rahanduse ministeeriumi riigisekretär ning kaks majandus- ja kaubandusministeeriumi peadirektorit olid samaaegselt Hidroelectrica juhatuse liikmed; iv) 2010. aastal: kolm majandus- ja kaubandusministri isiklikku nõunikku, rahandusministeeriumi riigisekretär ning majandus- ja kaubandusministeeriumi peadirektor olid Hidroelectrica juhatuse liikmed.

(5) Bukaresti kohtu otsus nr 22456/3/2012, 26. juuni 2012.

(6) Bukaresti kohtu otsus nr 6482, 26. juuni 2013.

(7) Energy Regulator, Annual Report 2009 (energiasektorit reguleeriva asutuse aastaaruanne 2009), lk 15.

(8) Energy Regulator, Annual Report 2011(energiasektorit reguleeriva asutuse aastaaruanne 2011), lk 15.

(9) Näiteks kaasati Termoelectricale tarnivad kivisöekaevandused, sh Paroșeni kaevandus, abikavasse, mille eesmärk oli lõplikult sulgeda konkurentsivõimetud söekaevandused Rumeenias ning mille komisjon kiitis heaks 22. veebruari 2012. aasta otsusega kohtuasjas SA.33033 – National Hard Coal Company.

(10) Energy Regulator, Annual Report 2010 (energiasektorit reguleeriva asutuse aastaaruanne 2010), lk 12.

(11) Energy Regulator, Annual Report 2011 (energiasektorit reguleeriva asutuse aastaaruanne 2011), lk 22.

(12) Lepingute täitmine algas 2009. aastal.

(13) Leping Termoelectricaga lõpetati 29. augustil 2012 ning leping Electrocentrale Devaga lõpetati 30. augustil 2012.

(14) 1. augustil 2013 liideti äriühinguga Complexul Energetic Hunedoara ka Compania Nationala a Huilei väidetavalt konkurentsivõimelistest kaevandustest eraldunud üksus Societatea Națională a Huilei.

(15) Electrocentrale Devaga sõlmitud lepingu artikkel 25.

(16) Grupp 4 CET Paroșeni – hinnanguline lepingujärgne kogus kogu lepingu kestuse ajaks on 940 GWh aastas.

(17) 1. lisandiga (22.3.2009) määratakse 2009. aasta hinnaks 225 RON/MWh; 2. lisandiga (kuupäev teadmata) määratakse 2009. aasta hinnaks 225 RON/MWh ja sätestatakse, et alates 2010. aastast määrab hinna lepingu kogukestuse ajaks ANRE; 3. lisandiga (7.8.2009) määratakse 2009. aasta hinnaks 230 RON/MWh; 4. lisandiga (19.2.2010) määratakse ajavahemikuks 1.1.–31.3.2010 hinnaks 230 RON/MWh; 5. lisandiga (30.3.2010) määratakse ajavahemikuks 1.4.–31.12.2010 hinnaks 230 RON/MWh; 6. lisandiga (31.12.2010) määratakse sama hind mis 5. lisandis (230 RON/MWh kuni 31.1.2011); 7. lisandiga (1.2.2011) seatakse ajavahemikuks 1.2.–31.12.2011 hinnaks 235 RON/MWh; 8. lisandiga (22.9.2011) asendatakse algses lepingus nimetatud algne tarnija Termoelectrica ettevõttega SC de Producere a Energieie Electrice si Termice Electrocentrale Paroșeni SA.

(18) Vt Electrocentrale Devaga sõlmitud lepingu artikkel 14.

(19) Esialgne lepingujärgne hind on 220,56 RON/MWh. 1. lisandiga (1.8.2009) määratakse aastaks 2009 hinnaks 234 RON/MWh; 2. lisandiga (2.1.2010) määratakse ajavahemikuks 1.1.–30.6.2010 hinnaks 225,7 RON/MWh; 3. lisandiga (11.2.2010) määratakse ajavahemikuks 1.1.–31.3.2010 hinnaks 234 RON/MWh; 4. lisandiga (1.4.2010) määratakse ajavahemikuks 1.4.–31.12.2010 hinnaks 234 RON/MWh; 5. lisandiga (1.2.2011) määratakse ajavahemikuks 1.2.–31.12.2011 hinnaks 234 RON/MWh.

(20) Termoelectrica: 1. lisandiga (20.3.2009) sätestati hind 2009. aastaks ANRE otsuse põhjal; 2. lisandiga (1.6.2009) määrati hind 2009. aastaks ja täpsustati, et alates 2010. aastast määrab Paroșeni elektrijaamale lepingujärgse hinna ANRE.

Electrocentrale Deva: 2. lisandiga (7.1.2009) kohandati hinda vastavalt ANRE otsusele.

(21) Termoelectrica: 3. lisandiga (1.8.2009), milles viidatakse kirjale nr II/11096/31.7.2009, mille on heaks kiitnud majandus- ja kaubandusministeeriumi riigisekretär, määratakse hind aastaks 2009; 4. lisandiga (11.2.2010), milles viidatakse kirjale nr II/11672/11.2.2010, mille on heaks kiitnud majandus- ja kaubandusminister, määratakse hind ajavahemikuks 1.1.–31.3.2010; 5. lisandiga (1.4.2010), milles viidatakse kirjale nr II/11877/29.3.2010), mille on heaks kiitnud majandus- ja kaubandusminister, määratakse hind ajavahemikuks 1.4.–31.12.2010; 6. lisandiga (1.1.2011), milles viidatakse samale kirjale II/11877/29.3.2010, mille on heaks kiitnud majandus- ja kaubandusminister, jäetakse kõnealune hind ajavahemikuks 1.1.–31.12.2011 samaks; 7. lisandiga (1.2.2011), milles viidatakse kirjale 6547/21.1.2011, mille on heaks kiitnud majandus- ja kaubandusminister, määratakse hind ajavahemikuks 1.2.–31.12.2011.

Electrocentrale Deva: 1. lisandiga (1.8.2009, milles viidatakse kirjale II/11096/31.7.2009, mille on heaks kiitnud majandus- ja kaubandusministeeriumi riigisekretär, määratakse hind aastaks 2009; 3. lisandiga (11.2.2010), milles viidatakse kirjale II/11674/11.2.2010, mille on heaks kiitnud majandus- ja kaubandusminister, määratakse hind ajavahemikuks 1.1.–31.3.2010; 4. lisandiga (1.4.2010), milles viidatakse kirjale II/11878/29.3.2010, mille on heaks kiitnud majandus- ja kaubandusminister, määratakse hind ajavahemikuks 1.4.–31.12.2010; 5. lisandiga (1.2.2011), milles viidatakse kirjale 6547/21.1.2011, mille on heaks kiitnud majandus- ja kaubandusminister, määratakse hind ajavahemikuks 1.2.–31.12.2011.

(22) Vastavalt Rumeenia esitatud teabele 11. septembrist 2013 ja 20. veebruarist 2015 lõppes elektri tarnimine asjaomaste lepingute raames 2011. aasta lõpus. Seega ei tehtud 2012. aastal tarneid.

(23) OPCOMi hallatav alles alates 2011. aasta juulist.

(24) Komisjoni 5. märtsi 2014. aasta otsus, millega rakendatakse ELi toimimise lepingu artiklit 102 ja määratakse trahvid vastavalt nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 (asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta) (ELT L 1, 4.1.2003, lk 1) artiklile 7 juhtumi AT.39984 „Rumeenia energiabörs/OPCOM” puhul.

(25) Andmestik hõlmas järgmist teavet: müüja ja ostja nimi, lepingu liik, jõustumise kuupäev, lõppemise kuupäev ning aastate 2009–2011 kohta kogus, pakkumine ja kaalutud keskmine hind igal aastal.

(26) Komisjoni 25. aprilli 2012. aasta otsused C(2012) 2516 final juhtumi SA.33623 kohta (ELT C 189, 29.6.2012, lk 3), C(2012) 2517 final juhtumi SA.33624 kohta (ELT C 268, 5.9.2012, lk 21), C(2012) 2542 final juhtumi SA.33451 kohta (ELT C 395, 20.12.2012, lk 5) ja C(2012) 2556 final juhtumi SA.33581 kohta (ELT C 395, 20.12.2012, lk 34).

(27) Rumeenia esitatud teave 3. septembrist 2014.

(28) Rumeenia esitatud teave 20. veebruarist 2015.

(29) Ilmunud ametlikus väljaandes nr 700, 4. oktoober 2011.

(30) Likvideerimine kiideti heaks üldkogu 12. märtsi 2012. aasta otsusega.

(31) Vt allmärkus 27.

(32) Kättesaadav ainult rumeenia keeles internetiaadressil http://www.euroinsol.eu/uploads/Raport%2059%20Hidro%20v11.pdf, lk 213.

(33) Rumeenia esitatud teave 11. septembrist 2013.

(34) Vt 1. lisa Rumeenia esitatud teabele 11. septembrist 2013.

(35) Termoelectricaga sõlmitud leping.

(36) Electrocentrale Devaga sõlmitud leping.

(37) Vt nt kohtuasi C-305/89: Itaalia vs. Euroopa Komisjon („ALFA Romeo”) (EKL 1991, lk I-1603, punktid 18 ja 19); kohtuasi T-16/96: Cityflyer Express vs. Euroopa Komisjon (EKL 1998, lk II-757, punkt 51); kohtuasjad T-129/95, T-2/96 ja T-97/96: Neue Maxhütte Stahlwerke ja Lech-Stahlwerke vs. Euroopa Komisjon (EKL 1999, lk II-17, punkt 104); kohtuasjad T-268/08 ja T-281/08: Land Burgenland ja Austria vs. Euroopa Komisjon (EKL 2012, lk II-0000, punkt 48).

(38) Hidroelectrica kohtuhalduri aruanne veebiaadressil http://www.euroinsol.eu/uploads/Raport%2059%20Hidro%20v11.pdf, kättesaadav ainult rumeenia keeles, lk 212.

(39) Kohtuasi C-482/99: Prantsuse Vabariik vs. Euroopa Komisjon (Stardust Marine) (EKL 2002, lk I-4397).

(40) Alzetta, punktid 141–147; Altmark Trans.

(41) Kohtuasi C-364/90: Itaalia vs. Euroopa Komisjon (EKL 1993, lk I-2097, punkt 20).

(42) Vt kohtuasi C-70/72: Euroopa Komisjon vs. Saksamaa (EKL 1973, lk 813, punkt 13).

(43) Vt ühendatud kohtuasjad C-278/92, C-279/92 ja C-280/92: Hispaania vs. Euroopa Komisjon (EKL 1994, lk I-4103, punkt 75).

(44) Vt kohtuasi C-75/97: Belgia vs Euroopa Komisjon (EKL 1999, lk I-3671, punktid 64 ja 65).

(45) Nõukogu määrus (EÜ) nr 659/1999, 22. märts 1999, millega sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1).

(46) Elektrienergia tarned lõppesid enne seda, kui Hidroelectrica kohtuhaldur kõnealused lepingud 2012. aasta augusti lõpus lõpetas.

(47) Kohtuasi T-123/09: Ryanair vs. Euroopa Komisjon (ECLI:EU:T:2012:164, punktid 155–156); liidetud kohtuasjad T-415/05, T-416/05 ja T-423/05: Kreeka Vabariik, Olimpiakes Aerogrammes AE ja Olimpiaki Aeroporia AE vs. Euroopa Komisjon (ECLI:EU:T:2010:386, punktid 135); ja kohtuasi C-287/12 P: Ryanair Ltd vs. Euroopa Komisjon (ECLI:EU:C:2013:395, punktid 101–107).

(48) Kohtuasi 277/00: SMI (EKL 2004, lk I-4355, punkt 85); kohtuasi 52/84: Euroopa Komisjon vs. Belgia (EKL 1986, lk 89, punkt 14); kohtuasi C-142/87: Tubemeuse (EKL 1990, lk I-959, punktid 60–62).

(49) Kohtuasi C-610/10: Euroopa Komisjon vs. Hispaania („Magefesa”) [2012], avaldatud Euroopa Kohtu lahendite elektroonilises väljaandes (üldnimetus „kohtulahendid”), punkt 104, ja viidatud kohtupraktikas.

(50) Kohtuasi C-610/10: Euroopa Komisjon vs. Hispaania („Magefesa”), punkt 106.

(51) Nõukogu otsus (EÜ) nr 794/2004, 21. aprill 2004, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (ELT L 140, 30.4.2004, lk 1, täiendavate parandustega).

LISA

HINNANG MAJANDUSLIKULE EELISELE – ÖKONOMEETRILINE ANALÜÜS

Ökonomeetrilise analüüsi põhimõtted ja kirjeldus

Komisjoni tehtava ökonomeetrilise analüüsi eesmärk on luua uurimisalaste lepingute kohta võrdlushinnad, mis saadakse andmekogus olevate ning uurimise all mitte olevate lepingute regressioonanalüüsist, kasutades nende lepingute elemente. Esiteks võimaldab regressioonanalüüs konstrueerida võrdlushinna andmekogus olevate lepingute näitajate põhjal („valimisisesed prognoosid”). Teiseks kasutatakse regressioonanalüüsi tulemusi uurimisaluste lepingute jaoks võrdlushinna prognoosimiseks, võttes arvesse nende lepingute näitajaid („valimivälised prognoosid”). Regressioonanalüüsis kirjeldatakse andmekogus olevate lepingute vahelisi hinnaerinevusi järgmiste näitajate abil: ostetud kogus ja aastamuutujad (1).

Ökonomeetrilises analüüsis lähtutakse põhimõttest, et hinnategureid on palju, näiteks kogused. Oleks eksitav võrrelda eri lepingutes sisalduvaid hindu ilma neid tegureid arvesse võtmata. Seepärast on käesolevas kvantitatiivses analüüsis lähtutud põhimõttest, et teatavaid väliseid tegureid arvesse võttes saab eri lepingutes sisalduvaid hindu paremini võrrelda. Kui normimist ei toimuks, saaks sisuliselt võrrelda vaid identseid lepinguid.

Selle empiirilise analüüsi eesmärk ei ole hinnata hindade ja teatavate väliste tegurite põhjuslikke seoseid. Näiteks eeldaks mõne teguri ja hindade põhjuslike seoste hindamine seda, et käsitletakse endogeensuse riski, st riski, et väljajäetud muutujate või samaaegsuse mõju tõttu mõjutab sõltumatut muutujat ennast (nt kogused) sõltuv muutuja (nt hind). Käesoleva kvantitatiivse analüüsi eesmärk on „normeerida” eri lepingutes sisalduvad hinnad, et muuta need omavahel paremini võrreldavaks. Normeerimine on vajalik, kuna lepingud ja tarnete näitajad ei ole täiesti identsed.

Regressioonanalüüs hõlmab asjaomaste kahepoolsete lepingute põhijooni:

— regressioonis on muutujaks kogus, mis näitab, et hinnad on tavaliselt seda väiksemad, mida suuremad on ostetud kogused (2);

— aastamuutujate lisamisega kajastatakse ajamõõdet ja aastate lõikes toimuda võivaid muutusi turutingimustes.

Empiirilise analüüsi esimese sammuna on tabelis 1 esitatud andmekogus sisalduvaid lepinguid käsitleva regressioonanalüüsi tulemused.

Empiirilise analüüsi teise sammuna on komisjon määranud iga aasta kohta kindlaks võrdlushinna ja seejärel lepinguid selle võrdlushinna suhtes kontrollinud, et otsustada, kas Hidroelectrica nõutud hinnad olid modelleeritud võrdlushinnast madalamad või kõrgemad. Võrdlushinna kindlaksmääramiseks kasutatud meetodeid on üksikasjalikult kirjeldatud järgmiste sammude abil.

Esiteks arvutatakse iga uurimisalase lepingu puhul, kas ja kui palju erineb iga-aastane tegelik hind vastavast võrdlushinnast, mida arvutatakse regressiooni ja lepingu näitajate alusel.

Teiseks tehakse kindlaks leping, mille hinnaerinevus võrdlushinnast ülespoole on kõige suurem („most-upward-diverging” ehk MUD) (3). See on andmekogus olev leping, mille vaadeldav hind on võrreldes sellele vastava võrdlushinnaga kõige kõrgem (absoluutarvudes). Põhjendatud on sellise MUD-lepingu valimine, mille puhul hinnaerinevus ületab võrdlushinna prognoositud keskmise, olles siiski konservatiivne. Esiteks ei selgita ökonomeetriline mudel kõiki andmekogus olevaid vaadeldavaid hindu ning prognoositud võrdlushinna puhul võetakse arvesse sellest üles- või allapoole jäävat usaldusvahemikku ja vea ülemmäära. Teiseks tuleb ka reaalsel turul ette kõrvalekaldeid ühest võimalikust hinnast. Turupõhiste lepingute hulgast võetud MUD-leping (vt põhjendused 42–45) annab kvantitatiivset teavet sääraste kõrvalekallete võimalikust ulatusest ja näitab väljaarvutatud võrdlushinna ümber olevat turupõhist vahemikku.

Kolmandaks on MUD-lepingu hinnaerinevust kasutatud selleks, et eraldada vaadeldud hinnad, mis olid võrdlushinnast kõrgemad, võrdlushinnast madalamate hindadega lepingutest. — kui lepingu vaadeldav hind on sellele vastavast võrdlushinnast kõrgem ja kui selle lepingu hinnaerinevus on suurem kui MUD-lepingu hinnaerinevus, (4) loetakse lepingut esialgu turutingimustele mittevastavaks; — muul juhul tuleks lepingut lugeda turutingimustele vastavaks.

Allpool olevas tabelis on esitatud andmekogu regressioonanalüüsi tulemused. Regressioon selgitab 36 % andmetes esinevast varieerumisest. Tabelis esitatud hinnangulisi tegureid kasutatakse teises etapis, et leida uurimisaluste lepingute võrdlushind (valimivälised prognoosid), eeldades, et tegemist on samuti jaemüügilepingutega nagu andmekogus olevate lepingute puhul.

Ökonomeetrilise analüüsi tulemused

Tabel 1

Regressioonanalüüs

Source SS df MS Number of obs = 137 F(5,131) = 14,73 Prob > F = 0,0000 R-squared = 0,3598 Adj R-squared = 0,3354 Root MSE = 23,937 Model 4218,7868 5 8436,95736 Residual 75057,7748 131 572,960113 Total 117242,562 136 862,077659





Average price RON ~ h Coef. Std. Err. t P > |t| [95 % Conf. Interval] Annual quantity GWh – ,0114518 ,0078662 – 1,46 0,148 – ,027013 ,0041094 year 2008 26,39286 6,212094 4,25 0,000 14,10385 38,68186 2009 44,00499 6,668892 6,60 0,000 30,81234 57,19765 2010 32,16928 6,525077 4,93 0,000 19,26112 45,07744 2011 49,21547 6,458884 7,62 0,000 36,43826 61,99268 _cons 153,9978 5,159037 29,85 0,000 143,792 164,2036

Järgmistes tabelites on esitatud empiirilise analüüsi tulemused. Selles analüüsis on kasutatud regressioonanalüüsi, mille andmed on esitatud tabelis 1, kusjuures iga aasta puhul on MUD-leping valitud iga lepingu hinnangulise hinna ja sellele vastava vaadeldud hinna hinnataseme erinevuste põhjal (RON/MWh). Tabelites 2 ja 3 on esitatud Hidroelectrica iga-aastaste (st 2009–2011) lepingujärgsete ostuhindade ja kahe uurimisaluse ettevõtja kohta modelleeritud võrdlushinna vahelised erinevused.

2009. aastal oli MUD-lepingu (st andmekogus olev leping, mille puhul on vaadeldud hinna ja sellele vastava prognoositud hinna vahe kõige suurem) hinnanguline hinnaerinevus 69,73 RON/MWh. Kummagi Hidroelectrica ning Termoelectrica ja Electrocentrale Deva vahelise lepingu puhul ei ole vaadeldud hinna ja prognoositud hinna vahe suurem kui 69,73 RON/MWh (vt tabel 2).

2010. aastal oli MUD-lepingu hinnaerinevus hinnanguliselt 45,36 RON/MWh. Kummagi Hidroelectrica ning Termoelectrica ja Electrocentrale Deva vahel sõlmitud lepingu vaadeldud hind on kõrgem prognoositud hinnast ja hinnaerinevus on suurem kui 45,36 RON/MWh, st Termoelectricaga sõlmitud lepingu puhul on hinnaerinevus 53,05 RON/MWh ja Electrocentrale Devaga sõlmitud lepingu puhul 51,37 RON/MWh (vt tabel 2).

2011. aastal oli MUD-lepingu hinnaerinevus hinnanguliselt 30,12 RON/MWh. Kummagi Hidroelectrica ja Termoelectrica ning Hidroelectrica ja Electrocentrale Deva vahel sõlmitud lepingu vaadeldud hind on kõrgem prognoositud hinnast ja hinnaerinevus on suurem kui 30,12 RON/MWh, st Termoelectricaga sõlmitud lepingu puhul on hinnaerinevus 38,62 RON/MWh ja Electrocentrale Devaga sõlmitud lepingu puhul 32,64 RON/MWh (vt tabel 2).

Tabel 2

Lepingute analüüs asjaomasel ajavahemikul 2009–2011

(RON/MWh) TERMOELECTRICA 2009 2010 2011 Vaadeldud hind (VH) 227,40 230,00 234,40 Prognoositud hind (PH) 187,69 176,95 195,78 Erinevus (VH – PH) 39,71 53,05 38,62 MUD 69,73 45,36 30,12 Erinevus: vaadeldud hind – prognoositud hind + MUD < MUD 7,69 8,50 ELECTROCENTRALE DEVA 2009 2010 2011 Vaadeldud hind (VH) 230,20 234,00 234,00 Prognoositud hind (PH) 192,28 182,63 201,54 Erinevus (VH – PH) 37,92 51,37 32,46 MUD 69,73 45,36 30,12 Erinevus: vaadeldud hind – prognoositud hind + MUD < MUD 6,01 2,34

Eespool esitatud andmetest nähtub, et hinnad, mida Hidroelectrica 2010. ja 2011. aastal nii Termoelectricale kui ka Electrocentrale Devale maksis, on andmekogus olevate lepingute põhjal kindlaks tehtud mõistlikust võrdlushinnast kõrgemad. Kõnealusel juhul on võrdlus tehtud jaemüügilepingute (kõik andmekogus olevad lepingud) ning Hidroelectrica ja Electrocentrale Deva ning Termoelectrica vaheliste hulgimüügilepingute põhjal. Teisisõnu sisaldavad modelleeritud võrdlushinnad jaemüügikulusid, mida kaks kõnealust lepingut ei sisaldanud, ja seega on modelleeritud võrdlushinnad kõrgemad kui vastavad hulgimüügihinnad. Seetõttu on nimetatud erinevuse kajastamiseks möödapääsmatu arvata MUDi absoluutväärtusest maha 5 % jaemüügimarginaal (5). Tulemused on esitatud allpool olevas tabelis. Need kinnitavad täiendavalt, et kahe kõnealuse tarnija hinnad olid 2010. ja 2011. aastal turu võrdlushindadest kõrgemad.

Tabel 3

Lepingute analüüs, kus asjaomase ajavahemiku puhul (2009–2011) on rakendatud 5 % jaemüügimarginaali mahaarvamist

(RON/MWh) TERMOELECTRICA 2009 2010 2011 Vaadeldud hind (VH) 227,40 230,00 234,40 Prognoositud hind (PH) 187,69 176,95 195,78 Erinevus (VH – PH) 39,71 53,05 38,62 MUD 69,73 45,36 30,12 Erinevus: vaadeldud hind – ((prognoositud hind + MUD) – 5 %) < MUD 18,81 19,80 ELECTROCENTRALE DEVA 2009 2010 2011 Vaadeldud hind (VH) 230,20 234,00 234,00 Prognoositud hind (PH) 192,28 182,63 201,54 Erinevus (VH – PH) 37,92 51,37 32,46 MUD 69,73 45,36 30,12 Erinevus: vaadeldud hind – ((prognoositud hind + MUD) – 5 %) < MUD 17,41 13,92

Kokkuvõttes näitab ökonomeetriline analüüs, et Termoelectrica ja Electrocentrale Deva puhul olid lepinguhinnad turuhindadest kõrgemad. Võttes aga arvesse mõõtemääramatuse suurt vahemikku, mis mudelis ei kajastu, tuleb ökonomeetrilise analüüsi tulemusi täiendada majandusliku lisateabega, mis puudutab Hidroelectrica toimimisviisi vastavust turutingimustele ja/või muid lepinguandmeid.

(1) Arvesse ei ole võetud andmekogus määratletud muutujaid, mis on lepingu kestus ja ostja müügiprofiil, kuna need ei ole statistika seisukohalt olulised.

(2) Andmete esialgses töötluses jäeti kõrvale lepinguid puudutavad kolme aasta andmed, mis vastavad ALRO kontsernisisesele müügile aastatel 2009–2011, kuna need kajastavad tõenäoliselt teistsuguseid turutingimusi kui kahepoolsetes lepinguläbirääkimistes tarnija ja sõltumatu ostja vahel valitsevad turutingimused, mis on käesoleva juhtumi keskmes.

(3) Regressioonanalüüs on tehtud ajavahemikku 2009–2011 kuuluvate üksikute lepingute andmete 137 vaatluse põhjal.

(4) Algne MUD-väärtus 2011. aastal vastab OMV Petromi kontsernisisesele müügile. Kuna sellised kontsernisisesed müügitehingud nagu ALRO puhul (vt joonealune märkus 2) kajastavad tõenäoliselt teistsuguseid turutingimusi kui need, mis valitsevad kahepoolsetes lepinguläbirääkimistes tarnija ja sõltumatu ostja vahel, mis on käesoleva juhtumi keskmes, kasutatakse selle asemel järgmist MUD-väärtust.

(5) Aluseks on võetud ettevõtja hinnalisandi mediaanväärtus Rumeenias, KPMG Report for Energy Holdings, mai 2014, 3. lisa, lk 53.