a)

mereühendus Brindisi–Kérkyra–Igoumenitsa–Pátra, mis ühendab ühenduse keskpiirkondi ühe oma piirialaga, on kauba- ja turismiliikluse seisukohalt äärmiselt oluline, eriti kui arvestada ebastabiilsust, mis on muutnud alternatiivsed maismaaühendused keeruliseks. Lisaks kanti nimetatud mereühendus 1977. aastal Itaalia ja Kreeka ametiasutuste ühistaotluse alusel raudtee, maantee- ja laevandusteenuste nimekirja, mille suhtes kohaldatakse 7. veebruari 1970. aasta rahvusvahelist konventsiooni reisijate ja pagasi raudteeveo kohta. Selleks et osutada nimetatud liinil meretransporditeenuseid, liitus Adriatica EURAILi ühendusega. Lisaks selgub komisjonile 26. oktoobri 2001. aasta kokkusaamisel esitatud teabest (registreeritud numbrite A/13408/04 ja A/13409/04 all), et aastatel 1992–1999 tegi Adriatica sellel liinil keskmiselt 265 reisi aastas, transportides keskmiselt 161 440 reisijat, 24 376 sõidukit ja 104 437 jooksvat meetrit kaupu. Samuti tuleb nentida, nii nagu on märgitud Itaalia ametiasutuste 17. veebruari 2004. aasta kirjas (registreeritud numbri A/13405/04 all), et aastatel 1996–1999 ei osutanud Adriaticaga konkureerivad operaatorid teenust, mis pakkunuks samasuguseid garantiisid kasutatavate laevade kvaliteedi ning muu hulgas ka teenuste regulaarsuse ja sageduse osas. Tuleks siiski märkida, et 30. oktoobri 1990 ja 1994. aasta juuli vahelisel ajal, mis kattub osaliselt käesolevas otsuses käsitletud perioodiga, osales Adriatica leppes, mis käsitles liinidel Pátrast Barisse ja Brindisisse transporditavatele kommertsveokitele kohaldatavaid hindasid. (44) Sel perioodil oli konkurents kõnealusel turul piisavalt elav ja spetsiifiline selleks, et Tirrenia otsustas osaleda ebaseaduslikus leppes, mille tõttu ei saa lugeda abi avalike teenuste osutamiseks vajalikuks. Hoolimata Itaalia ametiasutuste poolt 24. veebruari 2004. aasta faksis (dokument registreeriti numbri A/13970/04 all) esitatud täpsustustest ei saa heaks kiita üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise kohustuste kompenseerimist, kui toetust saav äriühing on süüdi EÜ asutamislepingu artikliga 81 keelatud konkurentsivastases käitumises. Kuigi komisjoni otsus pole veel lõplik, sai see täieliku kinnituse esimese astme kohtu poolt ja on igal juhul vaadeldav kehtivuse presumptsioonist lähtuvalt. On selge, et need kaks menetlust, esimene konkurentsieeskirjade ja teine riigiabi kohta, on teineteisest sõltumatud, kuid pretsedendiõigus sunnib komisjoni riigiabi vastavuse hindamisel arvesse võtma võimalikku konkurentsieeskirjade rikkumist, eriti kui abisaaja on nimetatud eeskirju rikkunud. (45) Konkurentsieeskirjade rikkumise ja abi vaheline seos on ilmne, kuna kompensatsiooni maksti just nende leppes käsitletud teenuste eest, olenemata sellest, kas abi kasutamine tingis konkurentsivastase käitumise. Lisaks sellele ei tähenda mittevastavaks tunnistamine ja abi sissenõudmine mingil juhul uut sanktsiooni, vaid on tulemuseks sellele, et tehti kindlaks abisaaja osalemine keelatud leppes. Arvestades osutatud teenuste liiki, mis hõlmab üheaegselt kommertsveokeid, reisijaid ja kaupu, tuleb järeldada, et äriühingu osalemine leppes, mille eesmärgiks oli kehtestada kommertsveokitele kohaldatavad hinnad, võimaldab teha järelduse kogu liini kohta. See on veelgi ilmsem põhjusel, et lepe käsitles just kommertsveokite liiklust, mida Itaalia ametiasutused kavatsesid tagada toetuse abil. Lõpuks tuleks märkida, et 2000. aastal lõpetati tegevus kõnealusel ühendusel.