ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(9)

Konventsiooniosaliste kohtumise kuuendal istungjärgul väljendas liit valmisolekut uurida võimalusi ja vahendeid Århusi konventsiooni järgimise saavutamiseks viisil, mis on kooskõlas liidu õiguskorra aluspõhimõtete ja liidu kohtuliku kontrolli süsteemiga. Liit peaks võtma selleks konkreetseid meetmeid, paludes komisjonil esitada uuring liidu võimaluste kohta käsitleda komitee järeldusi asjas ACCC/C/2008/32. Ilmselt on võimalik muuta määrust (EÜ) nr 1367/2006 nii, et liidu kohtuliku kontrolli süsteemi ei muudeta, eelkõige laiendades liidu õigusaktide ringi, mille suhtes võib taotleda vaiet.
(98)

Komisjon jõuab kooskõlas algatamisotsusega ja EnWG § 13e sätteid silmas pidades järeldusele, et abikava rahastatakse riigi vahenditest ja see on seostatav riigiga. Abikava töötas välja Saksamaa, kes on seadusega kindlaks määranud, et selle raames tekkivad kulud on võimalik võrgutasude suurendamise kaudu kõikidele tarbijatele üle kanda. Vent de Colère'i kohtuasjas tehtud otsuse alusel lähtus komisjon seetõttu sellest, et kasutatakse riigi vahendeid ja abikava on seostatav riigiga. Lisaks peavad põhivõrguettevõtjad reservvõimsuse määruse järgi oma abikava kaudu saadud tulu abikava tõttu tekkinud kuludest maha arvama. Seega on riik andnud põhivõrguettevõtjatele seaduse alusel volituse vajalikke vahendeid eraldada ja sisse nõuda. Vahendid tekitatakse reservvõimsuse määruse alusel ja põhivõrguettevõtjad haldavad neid ühiselt. Vahendid jäävad seega kogu aeg avaliku sektori mõju alla. Kuna alates algatamisotsusest ei ole rahastamismehhanismis ega asjaomastes õigusaktides selles küsimuses midagi muutunud, kinnitab komisjon oma algatamisotsuses tehtud esialgset järeldust, et abikava rahastatakse riigi vahenditest ja see on seostatav riigiga.
(12)

Tuleks meelde tuletada, et 2017. aastal ületas Nicaraguast pärit import künnise 2. mail ja et kõnealuse aasta lõpuks jõudis see 50 000 tonnini. Komisjon jõudis siiski oma hilisemas analüüsis järeldusele, et ei kõnealune import ega ka stabiilsusmehhanismiga hõlmatud riikidest pärit muu import ei tekitanud liidu turul häireid.
(4)

On asjakohane teha rakendusmääruse (EL) nr 686/2012 lisa C osas loetletud toimeainete seast kindlaks need ained, mis on loetletud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa E osas asendamisele kuuluvate ainetena, mille puhul ei ületa heakskiidu kehtivusaeg nende omadustest tulenevalt seitset aastat. Lisaks on asjakohane teha kindlaks ained, mis on komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/408 (4) lisas loetletud asendamisele kuuluvate ainetena. Programmis tuleks neid hinnata esmajärjekorras.
(7)

Uurimise käigus ei ilmnenud ühtegi asjaolu, mis oleks näidanud, et menetluse lõpetamine oleks vastuolus liidu huvidega. Seega leidis komisjon, et see uurimine tuleks lõpetada.
(6)

Komisjon on oma aruandes jõudnud seisukohale, et liidumaa kontrollikoda (Landesrechnungshof – LRH) ning Salzburgi liidumaa valitsusamet (Amt der Salzburger Landesregierung) ja Salzburgi liidumaa valitsus (Salzburger Landesregierung), st Austria valitsemissektori asutused, ilmutasid rasket hooletust andmete kogumise asjakohaste kontrollide ja aruandluskorra järgimise tagamata jätmisel. Seetõttu võimaldasid need asutused Salzburgi liidumaa valitsusameti eelarveosakonnal finantstehingute kohta valeandmeid esitada ja neid varjata. See omakorda viis Eurostatile 2012. ja 2013. aastal valeandmete esitamiseni Austria riigivõla kohta aastatel 2008–2012, st pärast määruse (EL) nr 1173/2011 jõustumist. Lisaks sellele on komisjon jõudnud järeldusele, et Austria statistikaamet (Statistik Austria – STAT) oli vähemalt alates 6. detsembrist 2012 teadlik võimalusest, et Salzburgi liidumaa on oma raamatupidamise kohta valeandmeid esitanud, kuid teatas sellest asjaolust komisjonile (Eurostatile) alles 10. oktoobril 2013.
(10)

Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikele 3 võivad liikmesriigid nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel otsustada tagasinõudemenetlust mitte alustada. Sellise otsuse võib teha vaid juhul, kui juba kantud ja tõenäoliselt kantavad kulud on suuremad kui tagasinõutav summa või kui tagasinõudmine osutub võimatuks, kuna võlgnik või eeskirjade eiramise eest juriidiliselt vastutavad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt tunnistatud maksejõuetuks. Kui otsus tehakse nelja aasta jooksul pärast esmakordset halduslikku või kohtulikku tuvastamist või kaheksa aasta jooksul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, kaetakse eeskirjade eiramisega seotud tagasinõudmise puudumise finantstagajärgedest 100 % liidu eelarvest. Summad, mille puhul liikmesriik otsustas tagasinõudmismenetlust mitte alustada, ja tema otsuse põhjendused esitatakse vastavalt koondaruandes, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikes 4 koostoimes artikli 102 lõike 1 punkti c alapunktiga iv. Seepärast ei pea asjaomased liikmesriigid neid summasid katma ja seega kaetakse need liidu eelarvest.
(9)

Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikele 3 võivad liikmesriigid nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel otsustada tagasinõudemenetlust mitte alustada. Sellise otsuse võib teha vaid juhul, kui juba kantud ja tõenäoliselt kantavad kulud on suuremad kui tagasinõutav summa või kui tagasinõudmine osutub võimatuks, kuna võlgnik või eeskirjade eiramise eest juriidiliselt vastutavad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt tunnistatud maksejõuetuks. Kui kõnealune otsus on tehtud nelja aasta jooksul pärast sellekohase taotluse kuupäeva või kaheksa aasta jooksul juhul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, kaetakse finantstagajärjed, mis tulenevad tagasinõudmata jätmisest, 100 % liidu eelarvest. Summad, mille puhul teatav liikmesriik otsustas tagasinõudmismenetlust mitte alustada, ja tema otsuse põhjendused esitatakse vastavalt koondaruandes, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikes 4 koostoimes artikli 102 lõike 1 punkti c alapunktiga iv. Seepärast ei pea asjaomased liikmesriigid neid summasid katma ja need kaetakse liidu eelarvest.
(4)

Ungari väidab, et maksukohustuslased, kelle suhtes on algatatud likvideerimis- või maksejõuetusmenetlus, jätavad sageli tasumisele kuuluva käibemaksu maksuhaldurile maksmata. Samas võib ostja, kes on mahaarvamisõigusega maksukohustuslane, endiselt arvata maha tekkinud käibemaksu, mõjutades seega negatiivselt eelarvet ja rahastades likvideerimist. Ungari on registreerinud ka pettusjuhtumeid, mille puhul väljastavad äriühingud, kelle suhtes on algatatud likvideerimismenetlus, tegutsevatele äriühingutele fiktiivseid arveid, vähendades sellega oluliselt nende tasumisele kuuluvat maksu, kuid puudub tagatis, et sellise arve väljastaja tasumisele kuuluva käibemaksu ära maksaks.
ET Euroopa Liidu Teataja L 172/4

NÕUKOGU OTSUS (EL) 2018/965,

6. juuli 2018,

milles käsitletakse liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas 2018. aasta osamaksu teist osa ja 2018. aasta muudetud aastast osamaksu

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV-ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa (1), eriti selle artiklit 7,

võttes arvesse nõukogu 2. märtsi 2015. aasta määrust (EL) 2015/323, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust (2), eriti selle artikli 21 lõikeid 3 ja 4,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Komisjon esitab määruse (EL) 2015/323 (edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“) artikli 21 lõikes 3 sätestatud korras 15. juuniks 2018 ettepaneku, milles täpsustatakse liikmesriikide 2018. aasta osamaksu teise osa suurus ning 2018. aasta osamaks, mida on muudetud juhul, kui see aastane osamaks erineb tegelikest vajadustest.

(2) 15. aprillil 2018 saatis Euroopa Investeerimispank (edaspidi „EIP“) komisjonile oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi vastavalt 11. EAFi finantsmääruse artiklile 52.

(3) 11. EAFi finantsmääruse artikli 22 lõikes 1 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt varasemate EAFide raames ette nähtud summad. Seetõttu tuleks esitada nõue tasuda 10. EAFi osamaks EIP-le ja 11. EAFi osamaks komisjonile.

(4) Nõukogu võttis 20. novembril 2017 vastu otsuse (EL) 2017/2171, (3) milles määratakse liikmesriikide 2018. aasta EAFi osamaksud järgmiselt: komisjonile 4 550 000 000 eurot ja EIP-le 250 000 000 eurot,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

EAFi osamaksude summad, mille liikmesriigid maksavad komisjonile ja EIP-le 2018. aasta osamaksu teise osana, on sätestatud lisas esitatud tabelis.

Artikkel 2

Liikmesriikide 2018. aasta muudetud EAFi osamaks on 4 500 000 000 eurot. See jagatakse nii, et komisjoni osa on 4 250 000 000 eurot ja EIP osa on 250 000 000 eurot.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Brüssel, 6. juuli 2018. Nõukogu nimel eesistuja G. BLÜMEL

(1) ELT L 210, 6.8.2013, lk 1.

(2) ELT L 58, 3.3.2015, lk 17.

(3) Nõukogu 20. novembri 2017. aasta otsus (EL) 2017/2171, mis käsitleb liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas 2019. aasta ülemmäära, 2018. aasta osamaksu ja 2018. aasta osamaksu esimese osa suurust ning hinnangulist ja mittesiduvat prognoosi 2020. ja 2021. aasta osamaksu suuruse kohta (ELT L 306, 22.11.2017, lk 21).
(2)

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Arvestades, et käesolev otsus põhineb Schengeni acquis'l, otsustab Taani kõnealuse protokolli artikli 4 kohaselt kuue kuu jooksul pärast seda, kui nõukogu on käesoleva otsuse kohta otsuse teinud, kas ta rakendab seda oma siseriiklikus õiguses.
(1)

Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikli 14 lõike 2 esimeses lõigus on sätestatud Euroopa Parlamendi koosseisu kriteeriumid, mille kohaselt ei ole liidu kodanike esindajate arv suurem kui seitsesada viiskümmend, millele lisandub president; kodanike esindatus on kahanevalt proportsionaalne, alammääraks on kuus liiget liikmesriigi kohta ja ükski liikmesriik ei saa üle üheksakümne kuue koha.
(5)

Et suurendada Schengeni alal julgeolekut ning tõhustada võitlust raske kuritegevuse ja terrorismi vastu, tuleks Bulgaaria ja Rumeenia poolt oma välispiiridel ja territooriumil tehtavaid kontrolle tõhustada, sisestades SISi hoiatusteateid riiki sisenemise või riigis viibimise keelamiseks ning täites teiste liikmesriikide poolt sisestatud selliseid hoiatusteateid, eriti kui need hoiatusteated põhinevad avaliku korra või avaliku või riigi julgeoleku ohustamisel. Tagamaks, et Bulgaarial ja Rumeenial on kohustus keelata oma riigi territooriumile sisenemine või seal viibimine kolmandate riikide kodanikele, kelle kohta mõni teine liikmesriik on kehtestanud sisenemiskeelu, ning kohustus sisestada selliseid SISi hoiatusteateid, on asjakohane kaotada SISi kasutamist käsitlevad ülejäänud piirangud. Nende piirangute kaotamine Bulgaarias ja Rumeenias aitab suurendada Schengeni alal julgeolekut ning tõhustada raske kuritegevuse ja terrorismi vastast võitlust.
(2)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 515/2014 (3) on sätestatud, et Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja arendamisega seotud riigid osalevad välispiiride ja viisade rahastamisvahendis, ning et kehtestatakse nende riikide osamaksete tasumise kord ja täiendavad eeskirjad sellise osalemise kohta, sealhulgas sätted, millega tagatakse liidu finantshuvide kaitse ja Euroopa Kontrollikoja auditeerimisalane pädevus.
(3)

10.–11. aprillil 2018 korraldas komisjon Rumeeniasse kohapealse kontrolli eesmärgil määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli -11 lõike 2 alusel tõhustatud järelevalvemissiooni. Komisjon edastas esialgsed tulemused tähelepanekute esitamiseks Rumeenia ametiasutustele ja esitas need seejärel 23. mail 2018 nõukogule. Seejärel tulemused avalikustati. Komisjoni aruande kohaselt ei kavatse Rumeenia ametiasutused nõukogu 5. detsembri 2017. aasta soovitust järgida. Ametiasutused kinnitasid järelevalvemissioonis osalejatele, et nende 2018. aasta eesmärk on jätkuvalt valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk veidi alla 3 % SKPst. Kuna SKP lõhe on positiivne ja suureneb, tähendab see struktuurse eelarvepositsiooni täiendavat halvenemist, mis on vastuolus nõukogu soovituses esitatuga, ja kajastab selgelt ekspansiivset eelarvepoliitikat.
(3)

Nõukogu esitas 2. detsembril 2009 aluslepingu artikli 126 lõike 7 alusel Prantsusmaale uue soovituse, millega pikendati ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaega 2013. aastani. Nõukogu leidis soovituses, et Prantsusmaa on rakendanud tõhusaid meetmeid, kuid et on toimunud ootamatuid majandust kahjustavaid sündmusi, millel on olulised negatiivsed tagajärjed riigi rahandusele.
(16)

Komisjon lükkas ka need väited tagasi. Kohtupraktikast tuleneb, et kuigi siis, kui tuvastatakse Euroopa Liidu õigusakti kehtetus, on selle õiguslik tagajärg see, et asjaomase akti vastu võtnud institutsioonil tekib kohustus võtta tuvastatud õigusvastasuse kõrvaldamiseks vajalikud meetmed, kuna Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 266 seoses tühistava kohtuotsustega kehtestatud kohustust kohaldatakse analoogia alusel, on sellel institutsioonil sellegipoolest lai kaalutlusruum otsustamaks, milliseid meetmeid võtta, tingimusel et need meetmed on kooskõlas asjaomase kohtuotsuse resolutsiooni ja selle toetamiseks vajalike põhjendustega (8). Kõnealusel juhul leidis komisjon Hubei kohtuotsuste resolutsioonile ja põhjendustele tuginedes, et on asjakohane taasalustada uurimist, et hinnata pärast huvitatud isikutelt saadud märkustega tutvumist, kas muude Hiina eksportivate tootjate kui äriühingu Hubei suhtes kohaldatavad tollimaksud tuleks samuti tühistada.
(4)

Saksamaa ja Poola on seisukohal, et lepingu maksualased sätted on põhjendatud, et lihtsustada käibemaksukohustuste täitmisega seotud menetlust. Ilma selliste säteteta oleks tehinguid vaja eristada selle territooriumi alusel, kus need toimuvad, mis põhjustaks tööde teostamise eest vastutavatele alltöövõtjate maksualaseid komplikatsioone.
(5)

Otsuse (ÜVJP) 2017/2315 artiklis 7 on sätestatud, et PESCO sekretariaadi vajalikke ülesandeid täidavad Euroopa välisteenistus, sealhulgas ELi sõjaline staap, ja Euroopa Kaitseagentuur ühiselt, ning samas on täpsemalt määratletud nende üksuste roll ja vastutusala PESCO toimimise, sealhulgas PESCO projektide toetamisel.
(6)

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt, ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(2)

Lisaprotokolli artiklis 10 on sätestatud, et lisaprotokoll on liidule heakskiitmiseks avatud.
h)

Artiklisse 46 lisatakse EFTA riikidega seoses lõike 2 järele järgmine lõige: „2a. Enne seda, kui EMP ühiskomitee on teinud otsuse rakendusakti EMP lepingusse inkorporeerimise kohta, võib lõikes 1 osutatud asjakohased kaitsemeetmed sätestada artikli 46 lõike 2 punktides c ja d osutatud standardsete andmekaitseklauslitega, kui EFTA riik kohaldab rakendusaktis sisalduvaid meetmeid. Iga EFTA riik otsustab enne artikli 46 lõike 2 punktide c ja d kohaselt vastu võetud rakendusaktide jõustumist, kas ta kohaldab neis sisalduvaid meetmeid samal ajal ELi liikmeriikidega enne seda, kui EMP ühiskomitee on teinud otsuse rakendusakti EMP lepingusse inkorporeerimise kohta, ning teavitab sellest komisjoni ja EFTA järelevalveametit. Kui EMP ühiskomitee ei tee vastupidist otsust, kohaldab iga EFTA riik artikli 46 lõike 2 punktide c ja d kohaselt vastu võetud rakendusaktis sisalduvaid meetmeid samal ajal ELi liikmeriikidega. Sõltumata lepingu artiklist 102 võib juhul, kui EFTA järelevalveamet ei jõua kaheteistkümne kuu jooksul alates artikli 46 lõike 2 punktide c ja d kohaselt vastu võetud rakendusakti jõustumisest kokkuleppele selle EMP lepingusse inkorporeerimise üle, iga EFTA riik lõpetada nende meetmete kohaldamise ning asjaomane riik peab teatama sellest viivitamata komisjonile ja EFTA järelevalveametile.“
(1)

Nõukogu võttis17. märtsil 2008 vastu nõukogu määruse (EÜ) nr 242/2008 (1) Côte d'Ivoire'i Vabariigi ja Euroopa Ühenduse vahelise kalandusalase partnerluslepingu sõlmimise kohta („leping“) (2). Lepingut on seejärel automaatselt pikendatud ja see on endiselt jõus.
9. reegel

Protokoll

c)

avaldused, mida CETA ühiskomitee liige on palunud protokolli kanda, ning

4. Kaaseesistujad kiidavad koosoleku protokolli kirjalikult heaks 28 päeva jooksul pärast koosoleku toimumise kuupäeva või lepinguosaliste kokkulepitud muud kuupäeva. Kui protokoll on heaks kiidetud, allkirjastavad CETA ühiskomitee sekretariaadi kontaktpunktid protokolli kaks eksemplari ja kumbki lepinguosaline saab kõnealuse dokumendi ühe eksemplari. Lepinguosalised võivad otsustada, et see nõue täidetakse elektrooniliste koopiate allkirjastamise ja vahetamise teel. Protokolli allkirjastatud koopiad edastatakse CETA ühiskomitee liikmetele.
(3)

Leping tuleks allkirjastada, eeldusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval. Lepingule on lisatud kaaskiri, mis on lepingu lahutamatu osa ning mis tuleks allkirjastada lepinguga samal ajal,
(2)

Kavandatava kodanikualgatuse eesmärgid on järgmised: „ELi kodanikud valivad Euroopa Parlamendi ja osalevad selle töös, kasutades sel viisil oma aluslepingust tulenevaid õigusi, võimendades liidu demokraatiat ja tugevdades liidu kodakondsust. Arvestades Euroopa Kohtu seisukohta, et liidu kodakondsus on liikmesriikide kodanike „põhistaatus“, ning arvestades, et Brexit jätab miljonid ELi kodanikud ilma nii sellest staatusest kui ka hääleõigusest Euroopa Parlamendi valimistel, palutakse komisjonil teha ettepanek meetmete kohta, millega hoida ära ELi kodakondsuse ja õiguste kollektiivse kaotamise risk ning kinnitada kõigile ELi kodanikele, et kui selline staatus ja õigused on kord omandatud, on need alalised.“
(6)

Aluslepingute rakendamiseks võib võtta vastu liidu õigusakte: — et kehtestada ELi toimimise lepingu artikli 113 alusel sätted käibemaksu, aktsiisi ja teisi kaudseid makse käsitlevate õigusaktide ühtlustamiseks sel määral, mis on vajalik siseturu rajamise ja toimimise tagamiseks ja konkurentsi moonutamise vältimiseks; — et ühtlustada ELi toimimise lepingu artikli 114 alusel liikmesriikide õigus- ja haldusnorme, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine; — ELi toimimise lepingu artikli 175 kolmanda lõigu alusel struktuurifondiväliste erimeetmete valdkonnas, et töötada välja ja rakendada meetmeid majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse tugevdamiseks, nagu on ette nähtud ELi toimimise lepingu artiklis 174, selleks et edendada liidu igakülgset harmoonilist arengut; — ELi toimimise lepingu artikli 192 lõike 1 alusel keskkonna säilitamiseks, kaitsmiseks ja kvaliteedi parandamiseks ning inimese tervise kaitseks, loodusressursside kaalutletud ja mõistlikuks kasutamiseks ning rahvusvahelise tasandi meetmete edendamiseks, et tegelda piirkondlike ja ülemaailmsete keskkonnaprobleemidega ja eelkõige võidelda kliimamuutuste vastu; — et kehtestada ELi toimimise lepingu artikli 311 alusel sätted ja rakendusmeetmed, mis on seotud liidu eelarve omavahendite süsteemiga, sealhulgas kehtestada uusi omavahendite kategooriaid või tunnistada kehtetuks mõni olemasolev kategooria; — ELi toimimise lepingu artikli 322 lõike 1 punkti a alusel finantseeskirjade valdkonnas, millega määratakse eelkõige kindlaks liidu eelarve koostamise ja täitmise kord.
(6)

Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Arvestades, et käesolev otsus põhineb Schengeni acquis'l, otsustab Taani kõnealuse protokolli artikli 4 kohaselt kuue kuu jooksul pärast seda, kui nõukogu on käesoleva otsuse kohta otsuse teinud, kas ta rakendab seda oma siseriiklikus õiguses.
(9)

Olles teatavaks võtnud kõigi selliste liikmesriikide nõusoleku, kelle suhtes otsus 2008/615/JSK on siduv, otsustas nõukogu 8. märtsil 2018, et Horvaatia on täielikult rakendanud otsuse 2008/615/JSK 6. peatükis sätestatud andmekaitset käsitlevad üldsätted.
(11)

Kaebuse esitaja on madala süsinikusisaldusega ferrokroomi ainus tootja liidus ja ükski teine isik ei ole endast teada andnud, et dumpinguvastaste meetmete võimalikule kehtestamisele vastuseisu avaldada. Kuna uurimise käigus ei ilmnenud ühtegi muud asjaolu, mis oleks näidanud, et menetluse lõpetamine oleks vastuolus liidu huvidega, otsustati see menetlus lõpetada.
7)

Kokkuleppe 6. lisasse lisatakse järgmine avalduse näidis. „Interbusi kokkuleppe osaliste poolt seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määruse (EL) nr 181/2011 (mis käsitleb bussisõitjate õigusi ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ELT L 55, 28.2.2011, lk 1)) artikliga 7 tehtava avalduse näidis (Avaldus tuleb teha kuni kahe kuu jooksul pärast Interbusi kokkuleppe alusel asutatud ühiskomitee otsuse nr x/xxxx vastuvõtmist.) AVALDUSE ESITAJA: … (kokkuleppeosalise nimi) 1. Seoses määruse (EL) nr 181/2011 artikliga 7 on avalduse esitaja kehtivate siseriiklike õigusaktidega kehtestatud järgmised ülemmäärad hüvitistele, mida tasutakse bussiveoteenuse kasutamisel toimunud õnnetuse käigus saabunud surma (sealhulgas mõistlikud matusekulud), tekkinud vigastuse ning samuti pagasi kaotsimineku või kahjustamise korral, mis on vähemalt: — … eurot (või sellele vastav summa omavääringus) reisija kohta; — … eurot (või sellele vastav summa omavääringus) pagasiühiku kohta. 2. Kas avalduse esitaja kehtivate siseriiklike õigusaktidega on ette nähtud, et ratastooli, muu liikumisabivahendi või abivahendi kahjustumise korral tasutav hüvitis on võrdne kaotatud või kahjustatud vahendi asendamise või parandamise kuluga? JAH ☐ EI ☐ 3. Nähakse ette, et avalduse esitaja kohandab määruse (EL) nr 181/2011 artikli 7 lõikes 2 sätestatud summad ning ratastooli, muu liikumisabivahendi või abivahendi kahjustumise korral tasutava hüvitise kõnealusele määrusele vastavaks hiljemalt: … (kuupäev; hiljemalt kolm aastat pärast Interbusi kokkuleppe alusel asutatud ühiskomitee otsuse nr x/xxxx jõustumise kuupäeva või, kui see on asjakohane, hiljemalt kolm aastat pärast seda, kui Interbusi kokkuleppe on ratifitseerinud uus kokkuleppeosaline).“
(4)

Seepärast on määruse (EL) 2016/589 artikliga 19 ette nähtud kasutada Euroopa klassifikaatorit, et saavutada koostalitlusvõime selline tase, mida on vaja tippkvaliteediga sobitamiseks ühise IT-platvormi kaudu;
(6)

Et protokollist tuleneva kasu saamine liialt ei viibiks ja sarnaselt Interbusi kokkuleppes sätestatuga on protokolliga ette nähtud selle jõustumine protokolli heaks kiitnud või ratifitseerinud kokkuleppe osaliste jaoks, kui selle on heaks kiitnud või ratifitseerinud neli osalist, sealhulgas liit.