ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele lähenemisprogrammi hindamisele, on nõukogu arvamusel, et lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Lähenemisprogrammis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on rakendada vajalikku eelarve konsolideerimist, et saavutada valitsemissektori eelarve-eesmärgid seoses netovõla ja tsükliliselt kohandatud jooksevkontoga. Lähenemisprogramm ei sisalda stabiilsuse ja kasvu paktiga ette nähtud keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Programmi prognooside kohaselt ei kõrvaldata ülemäärast eelarvepuudujääki nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituses kehtestatud tähtpäevaks, vaid aasta hiljem. Valitsemissektori eelarve puudujääk 2014.–2015. aastal, mis on nõukogu kehtestatud tähtpäev, on hinnanguliselt 4,4 % SKPst, mis tähendab, et võttes aluseks (ümber arvutatud) struktuurse tasakaalu, (5) on ajavahemikus 2010–2011 kuni 2014–2015 keskmine eelarve konsolideerimine 1,25 % SKPst, mis on vähem kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames nõukogu soovituses esitatud 1¾ %. Kuigi valitsus ei ole kõrvale kaldunud oma eelarve konsolideerimise strateegiast, mis algselt eelmiste makromajanduslike prognooside alusel näis olevat piisav, et täita ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse eesmärke, on majanduskasvu väljavaadete halvenemine mõjutanud eelarvetulemusi ja väljavaadet. Tulumeetmeid on kasutatud eelkõige eelarve konsolideerimise kohandamiskava algusaastatel. Peaaegu 40 % ajavahemikuks 2010–2011 kuni 2014–2015 kavandatud kogu aastasest eelarve konsolideerimisest on saavutatud 2011.–2012. aasta lõpuks, sealhulgas 30 % kulude kärpest ja kaks kolmandikku maksutulude netokasvust. Võimalikud tulud, mis saadakse maksusüsteemi suuremast tõhususest, mis tuleneb käibemaksumäära struktuuri läbivaatamisest, on jätkuvalt suhteliselt alakasutatud.

Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori puudujääk 2011.–2012. aastal olema 8,3 % SKPst, 2012.–2013. aastal 5,9 % SKPst, 2013.–2014. aastal 6,0 % SKPst, 2014.–2015. aastal 4,4 % SKPst, 2015.–2016. aastal 2,9 % SKPst ning 2016.–2017. aastal 1,2 % SKPst. Need prognoosid on mõnevõrra madalamad komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosis eeldatust, nimelt 2012.–2013. aastaks ennustati puudujääki 6,1 % SKPst (mis oleks ilma eelseisvat ühekordset pensionifondi ülekandmist arvesse võtmata 7,9 %) ja 2013.–2014. aastaks 6,5 % SKPst. Erinevus tuleneb madalamast kasvuprognoosist ja Eurostati poolt Ühendkuningriigi andmete suhtes kohaldatud muudatustest. Valitsemissektori eelarvekavasid kohandati mõnevõrra 2011. aasta sügisaruandes, et panna suuremat rõhku majanduskasvu suurendavatele kuluvaldkondadele, kuid avaliku sektori investeeringud vähenevad aastateks 2014–2015 siiski märgatavalt. Valitsemissektori võlg, mis 2013.–2014. aastal on prognooside kohaselt 94,7 %, saavutab kõrgpunkti eeldatavasti 2014.–2015. aastal.
Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele stabiliseerimisprogrammi hindamisele, on nõukogu seisukohal, et eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on võrreldes komisjoni prognoositud potentsiaalse majanduskasvuga optimistlik, eriti stabiilsusprogrammi lõpuaastate suhtes. Stabiilsusprogrammis kirjeldatud eelarvestrateegia eesmärk on pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kavandatud korrigeerimist 2011. aastal järk-järgult vähendada puudujääki, nii et see jõuaks 2015. aastal 0,3 protsendini SKPst. Stabiilsusprogrammis kinnitatakse varasemat keskpika perioodi eelarve-eesmärki ehk eelarve struktuurse tasakaalu saavutamist, milleni tahetakse jõuda pärast programmiperioodi lõppu. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk (KPEE) kajastab stabiilsuse ja kasvu pakti eesmärke. On aga oht, et eelarvepuudujääk võib osutuda stabiilsusprogrammis kavandatust suuremaks. See võib tuleneda: i) oodatust väiksemaks jäänud tuludest, sest makromajanduslik stsenaarium oli pisut liiga optimistlik; ii) jooksvate esmaste kulude ületamisest; ja iii) riigile kuulva lennuliini (Air Malta) käimasolevast restruktureerimisest ja energiatarnija (Enemalta) finantsseisundist. KPEE poole kavatsetakse liikuda (ümberarvutatud) eelarve struktuurset tasakaalu (5) arvestades nii, et iga-aastane edasiminek oleks kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud sihtmääraga 0,5 % SKPst.

Arvestades komisjoni hinnangu kohaselt eelarve eesmärkides sisalduvaid ühekordseid meetmeid, on edasiminek keskpika perioodi eesmärgi saavutamise suunas pisut kiirem (¾ % SKPst), kuid see jaotub väga ebaühtlaselt: 2012. aastal edasiminekut ei ole, samas kui 2013. aastal on see 1¼ % SKPst. Programmis esitatud teabe kohaselt on valitsemissektori kulude kasv kogu programmiperioodi jooksul kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud sihtmääraga, kui võtta arvesse suvakohaseid tulumeetmeid. Eelarve-eesmärkidega seotud riske arvestades võib aga keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks tehtavate kohanduste keskmine tempo jääda aeglasemaks kui vaja. Valitsemissektori koguvõlg, mis ulatus 2011. aastal 72 protsendini SKPst, peaks programmi kohaselt hakkama vähenema ning jõudma 2015. aastaks 65,3 protsendini SKPst (mis on ikka suurem kui aluslepingu järgne kontrollväärtus, mis on 60 % SKPst).

Stabiilsusprogrammis esitatud kavade kohaselt liigub Malta piisavas tempos, et saavutada üleminekuperioodi lõpuks (2015) stabiilsuse ja kasvu paktiga ettenähtud võla vähendamise sihttase, kuid kõnealust hinnangut võib ohustada see, kui võlatase osutub kavandatust kõrgemaks tingituna võimalikust suuremast puudujäägist ja kõrgemast võlakoormuse ja eelarvepositsiooni muutuse näitajast. Malta keskpika perioodi eelarveraamistik ei ole endiselt siduvat laadi, mis näitab, et eelarvepoliitikat planeeritakse suhteliselt lühikeses perspektiivis. Stabiilsusprogrammis osutatakse, et Malta valitsus kavatseb muuta iga-aastast eelarvemenetlust. Tahetakse muuta tähtaegu ning kasutusele võtta järelevalve- ja parandusmehhanisme hõlmav põhiseadusega ettenähtud eelarveeeskiri, mis on kooskõlas viimase aja muudatustega euroala juhtimise raamistikus.
(10)

Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele stabiliseerimisprogrammi hindamisele, on nõukogu seisukohal, et stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. See on laias laastus kooskõlas komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosiga, kuigi viimases ennustatakse 2012. aastal veidi suuremat SKP reaalkasvu. Stabiilsusprogrammis kavandatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Eesmärgi täitmiseks on kindlaks määratud vahemeetmed, milleks on 2012. aasta eelarve range rakendamine ja valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamine alla 3 % SKPst aastal 2013, mis on nõukogu seatud tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Valitsemissektori eelarvepuudujäägiga seotud eesmärgi saavutamine aastal 2013 võib aga ebaõnnestuda. Stabiilsusprogrammiga on muudetud keskpika perioodi eelarve-eesmärki tasakaalus eelarvest struktuurse eelarvepuudujäägini 0,5 % SKPst, mida ei suudeta ilmselt programmiperioodi jooksul saavutada. Uus keskpika perioodi eelarve-eesmärk (KPEE) kajastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid piisaval määral. Stabiilsusprogrammi (ümberarvutatud) struktuurse eelarveseisundi (5) põhjal konsolideeriti ajavahemikul 2010–2013 igal aastal eelarvet keskmiselt 1,3 % SKPst, mis on kaugelt parem nõukogu soovituses ette nähtud väärtusest; suurem osa konsolideerimisest on kavandatud aastasse 2013. Aasta 2013 eesmärgi saavutamine on kahtlane, sest kavandatud tulumeetmed ei pruugi olla piisavad, väikesemahuliste meetmete samaaegne rakendamine võib osutuda keeruliseks, ning arvestades seda, et eelarvepuudujäägi eesmärke on eelnevalt ülespoole korrigeeritud. Lisaks võib täiendav kulude üldine vähendamine keskpikas perioodis osutuda saavutamatuks. Aastatel 2014 ja 2015 peaks keskmine iga-aastane eelarve konsolideerimine olema 0,3 % SKPst, mis jääb alla keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamata jätnud riikidelt nõutava kohanduse 0,5 % SKPst. Ometi on stabiilsusprogrammi kohaselt valitsemissektori kulude kasv kaalutlusõiguse alusel võetavaid tulumeetmeid arvestades kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgiga stabiilsusprogrammi viimastel aastatel. Valitsemissektori võlg jääb kaugele alla 60 % SKPst. Kuigi Slovakkia võttis vastu eelarvenõukogu asutava õigusakti, ei ole seda seni moodustatud ja õigusakti kulude ülemmäära kohta ei ole seni veel vastu võetud.
(10)

Summa vabastatakse järk-järgult vastavalt sellele kuidas on täidetud kvantitatiivsed tulemuslikkuskriteeriumid ning milline positiivsete edusammude hinnang anti poliitilistele kriteeriumidele, mis on sätestatud nõukogu 12. juuli 2011. aasta otsuses 2011/734/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid (4) (mida on muudetud 8. novembril 2011 (5) ja 13. märtsil 2012), (6) ja 14. märtsil 2012 allakirjutatud konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlevas vastastikuse mõistmise memorandumis.
(12)

Tuginedes nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 kohasele stabiilsusprogrammi hindamisele, on nõukogu arvamusel, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Stabiilsusprogrammis esitatud majanduskasvu prognoosid sarnanevad komisjoni 2012. aasta kevadprognoosiga. Stabiilsusprogrammi eelarvestrateegia eesmärk on valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamine allapoole sihttaset 3 % SKPst 2015. aasta lõpuks, mis on kooskõlas nõukogu määratud tähtajaga ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks. Stabiilsusprogrammis prognoositakse 2012. aasta eelarvepuudujäägiks 8,3 % SKPst (mis on allpool programmi eesmärki 8,6 % SKPst), 2013. aastaks 7,5 % SKPst, 2014. aastal 4,8 % SKPst ja programmiperioodi lõpuks 2015. aastal 2,8 % SKPst. Seda kava toetatakse 2012. aasta eelarves rakendatavate konsolideerimismeetmetega (2,7 % SKPst) ja 2013.–2014. aastal rakendatavate ulatuslike konsolideerimismeetmetega (3,9 % SKPst) ning 2015. aastal rakendatavate täiendavate, osaliselt täpsustatud konsolideerimismeetmetega (1,1 % SKPst). Stabiilsusprogrammis kinnitatakse taas kord valitsemissektori struktuurse eelarvepuudujäägi keskpika perioodi eesmärki (0,5 % SKPst), mille saavutamist ei ole kavandatud programmiperioodi jooksul. Keskpika perioodi eesmärk vastab asjakohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Valitsemissektori võlg on üle 60 % SKPst ning prognoositakse selle suurenemist 108 protsendilt SKPst 2011. aastal 120 protsendini 2013. aastal, enne kui see hakkab langema. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse ajal kuni 2015. aastani ja sellele järgneva kolme aasta jooksul on Iirimaal üleminekuperiood ning eelarvekavad peaksid tagama piisava liikumise stabiilsuse ja kasvu paktis seatud võla vähendamise sihttaseme saavutamise suunas.
4.4.

Punkti 4.2 kohaldamisel on võte või nende seeria kunstlik, kui sellel puudub äriline sisu. Otsustamisel, kas võte või nende seeria on kunstlik, kutsutakse riiklikke ametiasutusi üles kaaluma, kas need hõlmavad ühte või mitut järgmistest olukordadest: a) võtte üksikute sammude juriidiline iseloom ei vasta kogu võtte juriidilisele sisule; b) võtte või võtete seeriat kasutatakse viisil, mida tavapäraselt ei kasutataks mõistliku äritava korral; c) võte või võtete seeria hõlmab elemente, mis sisuliselt üksteist nullivad või tühistavad; d) tehtud tehingud on oma loomult ringlevad; e) võtte või nende seeria tulemuseks on märkimisväärne maksueelis, kuid see ei kajastu maksumaksja võetud äririskides või tema rahavoos; f) prognoositud maksueelne kasum on väheoluline võrreldes loodetud maksueelise summaga.
(9)

Läbipaistvusele ja teabevahetusele kehtestati 2009. aastal ülemaailmsel foorumil kokku lepitud tingimustes rahvusvaheliselt tunnustatud nõuded. Kõnealused tingimused peaksid seega olema käesoleva soovituse aluseks. Kahjulike maksumeetmete puhul on äriühingute maksustamise juhend osutunud liidus asjakohaseks võrdlusmaterjaliks. Liikmesriigid on võtnud endale ülesande edendada kõnealuse juhendi põhimõtete järgimist kolmandates riikides. Seepärast on asjakohane osutada käesolevas soovituses selle juhendi kriteeriumidele. Sellega seoses on asjakohane osutada ka juhendi töörühma (äriühingute maksustamine) tööle. Töörühm loodi nõukogu raames, et hinnata maksumeetmeid, mis võivad kuuluda äriühingute maksustamise juhendi kohaldamisalasse (5). Rühma hinnatud juhtumid võivad olla abiks, kui on vaja kontrollida, kas teatav meede tuleks lugeda kahjulikuks.
(1)

Komisjoni määruses (EL) nr 691/2010 on sätestatud, et liikmesriigid peavad vastu võtma riigi või funktsionaalse õhuruumiosa tulemuslikkuse kava koos siduvate eesmärkidega riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tasandil. Peale selle on kõnealuses määruses sätestatud, et komisjon peaks hindama, kas riigi või funktsionaalse õhuruumiosa tulemuseesmärgid on kooskõlas kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ning kas neist piisab, et saavutada esimesel võrdlusperioodil (2012–2014) kogu Euroopa Liitu hõlmavad tulemuseesmärgid, mis võeti vastu komisjoni 21. veebruari 2011. aasta otsusega 2011/121/EL (2).
(10)

Avatud juurdepääs teaduslikele uurimisandmetele tõstab andmete kvaliteeti, vähendab teadusuuringute dubleerimist, kiirendab teaduse arengut ning aitab võidelda teaduspettusega. Oma 2010. aasta oktoobri lõpparuandes „Riding the Wave: How Europe can gain from the rising tide of scientific data” (5) rõhutas kõrgetasemeline teadusandmete eksperdirühm, et teaduslikus protsessis saadud usaldusväärsete andmete jagamine ja säilitamine on äärmiselt tähtis. Seepärast on andmetele juurdepääsu käsitlevad poliitikameetmed kiireloomulised ning liikmesriikidele tuleks soovitada neid võtta.
(4)

Tõdetakse, et organite siirdamine on kulutõhus ravi, millest on patsientidel olnud väga palju kasu, ning elusdoonorlus peab toimuma selliselt, et individuaalse doonori sotsiaalne risk oleks minimaalne.
(2)

Seepärast on andmete esitamise viis tarnija lisatud etiketil või muus dokumendis kogu liidu ulatuses väga ebaühtlane. Mitmed liikmesriigid ja huvirühmad on teatanud, et kuna tarnija lisatud etiketid või muud dokumendid on koostatud erinevates keeltes ja vormides, ei saada neist liikmesriikidevahelises kaubanduses sageli ühtemoodi aru.
(2)

Noori on kriis tabanud eriti rängalt. Nad on haavatavad, sest nende elus on parajasti üleminekuperiood, mil neil puuduvad töökogemused, vahel jääb vajaka haridusest ja koolitusest ning tihtipeale ka sotsiaaltagatistest; piiratud on noorte juurdepääs rahalistele vahenditele ning töötingimused on ebakindlad. Rohkem mõjutavad madal palk ja ebakindlad töötingimused tõenäoliselt noori naisi, sest noortel lapsevanematel, eelkõige noortel emadel puuduvad piisavad võimalused töö- ja eraelu tasakaalustamiseks. Lisaks on noori, kes on eriti ebasoodsas olukorras või diskrimineerimisohus. Seepärast on vaja võtta asjakohaseid toetavaid meetmeid, tunnistades samas aga noorte isiklikku vastutust oma tee leidmisel majandusliku tegevuse juurde.
(10)

Määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu seisukohal, et Madalmaad rakendasid ajavahemikul 2011–2013 ulatuslikke konsolideerimismeetmeid, kuid eelarve konsolideerimine ei ole tõenäoliselt piisav ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2013. aastal, peamiselt tingituna oodatust kehvemast majandusarengust. Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on üldjoontes realistlik. Stabiilsusprogrammis prognoositakse 2013. ja 2014. aasta majanduse reaalkasvuks vastavalt -0,4 % ja 1,1 %, mis ei ole väga erinev komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosist vastavalt 0,8 % and 0,9 %. Stabiilsusprogrammis sõnastatud eesmärk on viia valitsemissektori eelarve puudujääk jätkusuutlikul viisil alates 2014. aastast alla 3 % SKPst. Programmis ei osutata selgelt keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, millest võib järeldada, et eelmise aasta stabiilsusprogrammis teatatud keskpika perioodi eesmärk -0,5 % on kinnitatud. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Lisaks, kuigi 2015. aastaks on stabiilsusprogrammiga kooskõlas aastase struktuurse miinimumnõudega kavandatud struktuurse eelarvepositsiooni vähendamine 0,5 % võrra SKPst (struktuurselt), siis 2016. aastaks prognoositakse struktuurse eelarvepositsiooni halvenemist 0,4 % võrra SKPst ning 2017. aastaks paranemist 0,1 % võrra SKPst. Asjakohast kohandamiskava seega ei täideta. Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosile tuginedes on eelarve keskmine aastane konsolideerimine ligikaudses mahus 0,7 % SKPst ajavahemikul 2010–2013 kooskõlas nõukogu soovitatud eelarve struktuurse konsolideerimisega ¾ % SKPst. 2011. ja 2012. aastal oli eelarve kohandamine suunatud eelkõige kuludele, samas kui 2013. aastal põhineb see suures osas tulumeetmetel. Stabiilsusprogrammiga ette nähtud valitsemissektori eelarve kavandatud puudujääk on kooskõlas ülemäärase puudujäägi korrigeerimisega 2014. aastaks, üks aasta pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohaselt nõukogu poolt 2. detsembril 2009. aastal määratud tähtaega. Nõukogu leiab, et ametiasutuste kavandatud eelarve konsolideerimine ei võimalda saavutada ülemäärase eelarvepuudujäägi tegelikku kõrvaldamist 2014. aastaks. Stabiilsusprogrammis täpsustatud võimalikud täiendavad konsolideerimismeetmed on ajutiselt tühistatud ning igal juhul ei oleks need piisavad. Madalmaadel on vaja kindlaks määrata lisameetmed, et viia valitsemissektori eelarve puudujääk 2014. aastal jätkusuutlikul viisil alla kontrollväärtuse 3 % SKPst. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2013. aastal veelgi suurenema (74 protsendini SKPst) ning 2014. aastal veel veidi suurenema (75 protsendini SKPst). Seega püsib valitsemissektori võla suhe prognooside kohaselt üle kontrollväärtuse 60 %. 2015. aastaks ennustatakse stabiilsusprogrammiga võla suhte vähenemist (71,4 protsendini SKPst) ja seejärel edasist teatavat vähenemist, jõudes 2017. aastal 70,8 protsendini. Võla suhte selline vähenemine 2014. aasta järel ei ole aga poliitikameetmetega piisavalt toetatud.
(11)

Bulgaaria on viimastel aastatel oma eelarveraamistikku oluliselt tugevdanud, mis on aidanud säilitada eelarvedistsipliini ja suurendada eelarvepoliitika usaldatavust. Uues riigi rahanduse seaduses, mis jõustub 2014. aastal, on jäetud alles senised arvulised eelarvereeglid, kehtestatud lisaks uued, hõlmatud kõik valitsemissektori allsektorid, muudetud kohaliku omavalitsuse tasandil nõuded veelgi rangemaks ja reformitud kolmeaastast keskpika perioodi eelarveraamistikku. Oluline on, et ametiasutused hoiaksid reformi tempot ja valmistaksid ette pinnase uue riigi rahanduse seaduse rakendamiseks, eelkõige seeläbi, et moodustatakse kavandatud sõltumatu eelarveinstitutsioon ja antakse sellele selged volitused, tagatakse tema töö sõltumatus ja piisavad ressursid. Maksukuulekuse alal on veel hulgaliselt paranemisruumi ja edusammud selles valdkonnas võimaldaksid Bulgaarial teha suuremaid kulutusi majanduskasvu toetamiseks. Ehkki Bulgaaria on astunud mõningaid nähtavaid samme, et vähendada nõuete täitmisega seotud kulusid ja parandada maksutulude kogumist, iseloomustab maksusüsteemi endiselt ulatuslik maksudest kõrvalehoidmine ja madal haldussuutlikkus. Maksukogumise halduskulud on suured, nagu ka ettevõtete kulud, mis on seotud maksude maksmisega. Hoolimata meetmetest, mis on võetud maksukuulekuse parandamiseks, on varimajanduse osakaal ikka veel hinnanguliselt suur ja selle vähendamine nõuab pikaajalisi kestvaid pingutusi.
Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele lähenemisprogrammi hindamisele, on nõukogu seisukohal, et lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Lähenemisprogrammis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on saavutada tsükliliselt kohandatud tasakaalulähedane jooksev eelarve viieaastase perioodi lõpuks. Valitsemissektori eelarve puudujääk saavutas aastatel 2009/2010 (5) tipptaseme 11,5 % SKPst ja seda vähendati 5,6 protsendile SKPst aastatel 2012/2013 tänu ühekordsetele meetmetele, mis vähendasid puudujääki 2 protsendipunkti võrra aastatel 2012/2013. Lähenemisprogrammi kohaselt ei kõrvaldata ülemäärast puudujääki nõukogu kehtestatud tähtajaks eelarveaastal 2014/2015, kuna see on kõnealusel aastal hinnanguliselt 6,0 % SKPst. Programmi prognooside kohaselt korrigeeritakse ülemäärane eelarvepuudujääk nõukogu 2009. aasta detsembris seatud tähtajast kolm aastat hiljem ehk eelarveaastal 2017/2018, mil see on 2,3 % SKPst. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori struktuurne puudujääk, mille komisjon on ümber arvutanud, vaid pisut paranema: 5,6 protsendilt SKPst 2013./2014. eelarveaastal 5,1 protsendile SKPst 2014./2015. eelarveaastal. Ajavahemikul 2010/2011 kuni 2012/2013 on eelarve keskmine kohandamata konsolideerimine hinnanguliselt 1,1 % SKPst, mis on selgelt vähem kui nõukogu soovituses esitatud 1— % SKPst, enne korrigeerimist vastavalt potentsiaalse majanduskasvu mis tahes ülevaatamise või planeerimata lisatulu või tulude alalaekumise mõjudele. Eelarveprognoosidega seotud peamised ohud on prognoositust madalam majanduskasv, mis on tingitud püsivalt kõrgest inflatsioonist, mis piirab eratarbimist, ning rahvusvahelise majanduskeskkonna võimalik halvenemine, mis võib mõjutada kaubandust ja investeeringuid.

Lähenemisprogrammis ei sisaldu stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Ehkki valitsus on jätkanud eelarve konsolideerimise strateegiaga, on puudujääk prognoositust suurem, sest automaatsete stabilisaatorite toimest tulenevad oodatust suuremad kulud ja oodatust väiksemad maksutulud. Samuti ei ole senini võetud konsolideerimismeetmetest piisanud selleks, et eelarve struktuurse seisundi parandamisega kõrvaldada ülemäärane puudujääk. Struktuurireformist (näiteks maksusüsteemi tõhususe suurendamine käibemaksumäära struktuuri läbivaatamise kaudu) saadavad võimalikud tulud on endiselt suhteliselt alakasutatud. Valitsemissektori võlg suurenes 56,1 protsendilt SKPst eelarveaastal 2008/200990,7 protsendini SKPst eelarveaastal 2012/2013. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse suurenema 100,8 protsendini eelarveaastatel 2015/2016 ja 2016/2017, vähenedes seejärel uuesti 99,4 protsendini eelarveaastal 2017/2018.