EUROOPA KESKPANGA SUUNIS,

16. juuli 2004,

Euroopa Keskpanga statistilise aruandluse nõuete kohta maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistika ning rahvusvaheliste reservide skeemi valdkonnas

(EKP/2004/15)

(2004/808/EÜ)

EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artikleid 5.1, 12.1 ja 14.3,

ning arvestades järgmist:

Põhikirja artikli 5.1 esimeses lauses nõutakse, et Euroopa Keskpank (EKP) peab riikide keskpankade (RKPde) abiga koguma kas muudelt pädevatelt ametiasutustelt, mis ei ole RKPd, või vahetult majandussubjektidelt statistilist teavet, mida on vaja EKPSi ülesannete täitmiseks. Artikli 5.1 teine lause näeb ette, et sel eesmärgil peab ta tegema koostööd ühenduse institutsioonide ja organitega ning liikmesriikide või kolmandate riikide pädevate asutuste ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Artikkel 5.2 sätestab, et artiklis 5.1 kirjeldatud ülesannete täitmisega tegelevad võimalikult suures ulatuses RKPd.

Teavet, mida on vaja EKP nõuete täitmiseks maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistika valdkonnas, võivad koguda ja/või koostada muud pädevad asutused peale RKPde. Seepärast nõuavad mõned käesoleva suunise alusel täidetavad ülesanded koostööd EKP või RKPde ja selliste pädevate asutuste vahel kooskõlas põhikirja artikliga 5.1. Nõukogu 23. novembri 1998. aasta määruse (EÜ) nr 2533/98 (statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt) (1) artikkel 4 nõuab, et liikmesriigid korraldaksid oma statistiliste andmete kogumist ning teeksid igakülgset koostööd EKPSiga, et tagada põhikirja artiklist 5 tulenevate kohustuste täitmine.

Osa vajalikust statistilisest teabest on seotud maksebilansi finantskontoga, sellega seotud tuluga ja rahvusvahelise investeerimispositsiooniga, mille eest peavastutus lasub eurosüsteemil. Selleks, et suuta täita EKP abistamise kohustust sel alal, peaks RKPdel olema vajalikud statistilised eriteadmised, eelkõige põhimõtete, metodoloogia ning andmete kogumise, koostamise, analüüsi ja edastamise osas. Iirimaal tegeleb asjakohase statistilise teabe kogumise ja koostamisega Central Statistics Office (CSO). EKP statistiliste nõuete täitmiseks peavad Central Bank and Financial Services Authority of Ireland (Iirimaa keskpank) ja CSO tegema omavahel koostööd, nagu on sätestatud 16. juuli 2004. aasta soovituses EKP/2004/16 Euroopa Keskpanga statistilise aruandluse nõuete kohta maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistika ning rahvusvaheliste reservide skeemi valdkonnas (2) . Soovitus EKP/2004/16 on adresseeritud ka Ufficio Italiano dei Cambi (Itaalia valuutaametile), kes koos vastutab asjakohase statistilise teabe kogumise ja koostamise eest Itaalias koos Banca d'Italia (Itaalia keskpangaga).

Alates 2. mai 2003. aasta suunise EKP/2003/7 vastuvõtmisest Euroopa Keskpanga statistilise aruandluse nõuete kohta maksebilansi statistika, rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistika ja rahvusvaheliste reservide skeemi valdkonnas (3) on tuntavat edu saavutatud uute nõuete, andmete kogumise ja kokkuvõtu metoodika osas euroalal. Seetõttu on vaja asendada suunis EKP/2003/7 käesoleva suunisega.

Arvestades portfelliinvesteeringute statistika kogumisega seotud kaasnevaid raskusi, peeti vajalikuks välja töötada ühine lähenemine vastava teabe kogumiseks kogu euroalal. Portfelliinvesteeringute andmete kogumise süsteem euroalal peaks alates märtsist 2008 vastama ühisstandardile, s.o ühele neljast mudelist, millega kaasneb vähemalt kvartaalne positsioonide kogumine väärtpaberite kaupa vastavalt VI lisas toodud tabelile. Centralised Securities Database (CSDB) [väärpaberite keskandmebaasi] toimimist loetakse uue kokkuvõtusüsteemi töölerakendamisel põhiliseks. Seetõttu, kui CSDB projekti 1 etapi dokumenti “Project Closure Document” (projekti lõpetamise akt) ei ole EKP nõukogule EKPS statistikakomitee (Statistics Committee, edaspidi STC) kaudu esitatud märtsi lõpuks 2005, lükatakse seda tähtaega edasi (nagu ka portfelliinvesteeringutega seotud nõuetele kohaldatavaid tähtaegu) selle dokumendi esitamisega sama aja võrra. EKPS peaks hiljemalt 2006. aasta keskel kaaluma, kas CSDBs hõlmatud väärtpaberite teavet ja andmevahetuskorraldust liikmesriikidega saab lugeda piisavaks, et RKPdel või teistel pädevatel statistika ametkondadel oleks võimalik käesoleva suunisega määratletud kvaliteedistandardeid täita. Et võimaldada nõuete täitmist euroala residentide poolt emiteeritud väärtpaberite portfelliinvesteeringute andmete osas, mida liigendatakse emiteerija sektori kaupa kooskõlas II lisa tabelis 13 osutatud tähtaegadega, annab EKP RKPdele teavet CSDB kohta vähemalt 15 kuud enne kindlaksmääratud kuupäevi.

Andmete esitamine tehingute ja positsioonide kohta, mis on seotud euroala residentide varade ja/või kohustustega muude euroala liikmesriikide residentide suhtes, on vajalik selleks, et täita EKP statistilisi nõudeid portfelliinvesteeringute (ja nendega seotud tulu) valdkonnas. Andmeid kasutatakse selleks, et koostada euroala portfelliinvesteeringute kohustuste koondtehingud ja positsioonid ning portfelliinvesteeringute tulu deebetid. See on kooskõlas siseriiklike nõuete või tunnustatud tavadega.

CSDB, mida hakatakse tulevikus kasutama paljudel erinevatel statistilistel (kokkuvõtt ja koostamine) ja mittestatistilistel (majanduslik analüüs, finantsstabiilsuse või tegevusanalüüs) eesmärkidel, tehakse RKPde jaoks kättesaadavaks. Muudele pädevatele asutustele peale RKPde tehakse kättesaadavaks andmete sisu, arvestades kõiki õiguslikke piiranguid. See on neile eelkõige abiks nõutavate andmete koostamisel euroala tehingute ja positsioonide statistika kokkuvõtuks portfelliinvesteeringute kohta. Ühendades CSDB teabe väärtpaberite kaupa kogutud teabega, peaks olema võimalik euroala residentide poolt emiteeritud ja teiste euroala riikide residentide poolt hoitavaid väärtpaberite tehinguid ja portfelliinvesteeringute positsioone täpselt kokku võtta. Lõpptulemusena võimaldab see andmeid euroala portfelliinvesteeringute kohustuste kohta sektorite kaupa kokku võtta.

On vaja kehtestada tõhus kord tehniliste muudatuste tegemiseks käesoleva suunise lisadesse, tingimusel et need muudatused ei muuda raampõhimõtteid ega mõjuta liikmesriikide andmeesitajate aruandluskoormust. Selle korra järgimisel võetakse arvesse STC seisukohti. RKPd võivad STC kaudu teha ettepanekuid käesoleva suunise lisade tehniliste muudatuste kohta.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SUUNISE:

Artikkel 1

Mõisted

Käesolevas suunises kasutatakse järgmisi mõisteid:

euroala – osalevate liikmesriikide majandusterritoorium ja EKP. Territooriumid, mis on euroala liikmesriikide või nendega seotud riikide osa, on osutatud II lisa tabelis 10,

Artikkel 2

RKPde statistikaga seotud kohustused

1. RKPd teevad EKP-le kättesaadavaks andmed maksebilansitehingute ja välispositsioonide ning reservvarade positsiooni, muude välisvaluutavarade positsiooni, reservidega seotud kohustuste positsiooni ja välispositsioonide kohta, mis on vajalikud, et EKP saaks koostada euroala maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni agregeeritud statistika ning rahvusvaheliste reservide skeemi. Andmed avalikustatakse kooskõlas II lisa tabelis 13 osutatud tähtaegadega.

2. Andmetele lisatakse olulisemaid üksikjuhte ja läbivaatamise põhjusi käsitlev kergelt kättesaadav teave, kui selliste tähtsamate üksikjuhtude ja läbivaatamiste tõttu andmetesse tehtud parandused on olulised või kui seda nõuab EKP.

3. Nõutavad andmed tehakse EKP-le kättesaadavaks kuu ja kvartali tehingute ning kvartali ja aasta positsioonide osas, nagu on sätestatud I, II ja III lisas. Need lisad vastavad kehtivatele rahvusvahelistele normidele, eelkõige IMFi maksebilansi käsiraamatu viiendale taastrükile. Eelkõige tehakse kättesaadavaks nõutavad andmed tehingute ja positsioonide kohta portfelliinvesteeringute varade osas euroala väärtpaberitega seoses, mis liigendatakse euroala residentidest emitentide sektorite lõikes, nagu on sätestatud I lisa punktides 1.1, 1.2 ja 3 ning II lisa tabelites 1, 2, 4 ja 5.

4. Nõutavad andmed maksebilansi kohta tehakse kättesaadavaks kuude ja kvartalite kaupa. Maksebilansi kvartaalsed andmed peavad II lisa tabelis 9 osutatud osapoolte osas hõlmama geograafilist liigendust. Nõutavad andmed rahvusvaheliste reservide skeemi kohta tehakse kättesaadavaks selle kuu lõpu seisuga, mida andmed puudutavad. Nõutavad andmed rahvusvahelise investeerimispositsiooni kohta tehakse kättesaadavaks kvartalite ja aastate kaupa. Rahvusvahelise investeerimispositsiooni aastaandmed peavad II lisa tabelis 9 osutatud osapoolte osas hõlmama geograafilist liigendust.

5. Euro kui investeerimisvääringu rahvusvahelise tähtsuse analüüsimiseks tuleb vääringute kaupa liigendatud andmed teha kättesaadavaks poolaasta kaupa kooskõlas II lisa tabeliga 6.

6. Portfelliinvesteeringute kogumise süsteem peab alates märtsist 2008 vastama ühele VI lisas toodud tabelis osutatud mudelile, alustades andmetest jaanuari 2008 tehingute ja 2007. aasta lõpu positsioonide kohta.

Artikkel 3

Tähtajalisus

1. Euroala kuumaksebilansi jaoks vajalikud andmed tehakse EKP-le kättesaadavaks 30. tööpäeval enne tööpäeva lõppu pärast selle kuu lõppu, mida andmed puudutavad.

2. Kvartaalseks kokkuvõtuks vajalikud andmed euroala maksebilansi kohta tehakse EKP-le kättesaadavaks kolme kuu jooksul pärast selle kvartali lõppu, mida andmed puudutavad.

3. Kokkuvõtuks vajalikud eurosüsteemi rahvusvaheliste reservide skeemi andmed tehakse EKP-le kättesaadavaks kolme nädala jooksul pärast selle kuu lõppu, mida andmed puudutavad.

4. Alates 1. jaanuarist 2005 tehakse kvartaalseks kokkuvõtuks vajalikud andmed rahvusvahelise investeerimispositsiooni kohta EKP-le kättesaadavaks kolme kuu jooksul pärast selle kvartali lõppu, mida andmed puudutavad.

5. Andmete kokkuvõtuks vajalikud aastaandmed euroala rahvusvahelise investeerimispositsiooni kohta tehakse EKP-le kättesaadavaks üheksa kuu jooksul pärast selle aasta lõppu, mida andmed puudutavad.

6. Emissiooni vääringu ja emitendi sektori kaupa liigendatud andmed tehingute ja positsioonide kohta võlakirjade osas tehakse EKP-le kättesaadavaks kuue kuu jooksul pärast selle perioodi lõppu, mida andmed puudutavad.

7. Euroala maksebilanssi ja rahvusvahelist investeerimispositsiooni puudutavad parandused tuleb teha EKP-le kättesaadavaks vastavalt IV lisas sätestatud ajakavale.

8. Nende andmete siseriiklik kogumine korraldatakse nimetatud tähtaegadest kinni pidades.

Artikkel 4

Koostöö pädevate ametiasutustega, mis ei ole RKPd

1. Kui osa või kõigi artiklis 2 kirjeldatud andmete allikateks on pädevad ametiasutused, mis ei ole RKPd, kehtestavad RKPd kohase viisi koostööks nende asutustega, et tagada andmete edastamiseks püsistruktuur, mis vastab EKP normidele, eelkõige andmete kvaliteedi osas, ja muudele nõuetele, mis on sätestatud käesolevas suunises, kui sama tulemus pole juba saavutatud siseriiklike õigusaktidega.

2. Maksebilansi finantskonto, sellega seotud tulu ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni osas vastutavad RKPd nendes valdkondades põhimõtete, metodoloogia ja andmete kogumise, koostamise, analüüsi ja edastamise järgimise ja arendamise tagamise eest.

3. Kui konfidentsiaalsetena märgitud statistiliste andmete allikaks on pädevad ametiasutused, mis ei ole RKPd, kasutab EKP vastavat teavet ainuüksi EKPSiga seotud statistiliste ülesannete täitmiseks, kui andmeesitaja või andmed esitanud muu füüsiline või juriidiline isik, üksus või filiaal, eeldusel et ta on identifitseeritav, ei ole andnud otseselt nõusolekut kõnesoleva teabe kasutamiseks muudel eesmärkidel.

Artikkel 5

Edastamise nõuded

Nõutav statistiline teave tuleb teha EKP-le kättesaadavaks vormis, mis vastab IV lisas sätestatud nõuetele.

Artikkel 6

Statistilise teabe kvaliteet

1. Ilma et see piiraks V lisas sätestatud EKP järelevalve ülesandeid, tagavad RKPd EKP-le kättesaadavaks tehtava statistilise teabe kvaliteedi järelevalve ja hindamise koostöös muude pädevate ametiasutustega, mis ei ole RKPd, artikli 4 kohaselt, kui see on asjakohane. Samamoodi hindab EKP andmeid, mis puudutavad euroala maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistikat ning rahvusvahelisi reserve. Hindamine peab olema õigeaegne. EKP juhatus esitab igal aastal EKP nõukogule aruande andmete kvaliteedi kohta.

2. Hinnang portfelliinvesteeringute tehingute ja positsioonide ning seonduva tulu andmete kvaliteedile peab põhinema piisaval CSDB väärtpaberite teabel. EKP, kes on CSDB haldaja, peab alates juunist 2006 kontrollima, et väärtpaberite teabe kajastamine on piisav, et võimaldada RKPdel või asjakohastel juhtudel muudel ametiasutustel täielikult täita käesolevas suunises määratletud kvaliteedikriteeriume.

3. Andmete esitamiseks portfelliinvesteeringute varade euroala väärtpaberite tehingute ja positsioonide kohta, liigendatuna euroala residentidest emiteerijate sektori lõikes, võib kasutada prognoose, kuni väärtpaberite kaupa portfelliinvesteeringu andmete kogumise süsteem muutub kohustuslikuks.

4. Andmete esitamiseks portfelliinvesteeringute emissiooni vääringu kohta võib kasutada prognoose, kuni väärtpaberite kaupa portfelliinvesteeringu andmete kogumise süsteem muutub kohustuslikuks.

5. EKP poolne statistilise teabe kvaliteedi järelevalve võib hõlmata andmetes tehtud paranduste kontrolli: esiteks selleks, et võtta arvesse statistilise teabe viimane hindamine, seeläbi parandades kvaliteeti; teiseks, et tagada võimalikult suurel määral vastavate maksebilansi kirjete vaheline järjepidevus igal erineval aruandeperioodil.

Artikkel 7

Lihtsustatud menetlus muudatuste tegemiseks

Võttes arvesse STC seisukohti, on EKP juhatusel õigus teha tehnilisi muudatusi käesoleva suunise lisadesse, kui sellega ei muudeta raampõhimõtteid ega mõjutata liikmesriikide andmeesitajate aruandluskoormust.

Artikkel 8

Kehtetuks tunnistamine

Suunis EKP/2003/7 tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 9

Jõustumine

Käesolev suunis jõustub 1. septembril 2004.

Artikkel 10

Adressaadid

Käesolev suunis on adresseeritud osalevate liikmesriikide keskpankadele.

(1) EÜT L 318, 27.11.1998, lk 8.

(2) ELT C 292, 30.11.2004.

(3) ELT L 131, 28.5.2003, lk 20.

Selleks, et EKP saaks koostada euroala portfelliinvesteeringute netokohustuste liigenduse sektorite lõikes, on nõuded RKPdele rahvusvahelise investeerimispositsiooni andmete kohta samad nagu maksebilansi voogude puhul, arvestades käesoleva suunise artikli 2 lõike 6 sätteid.

Rahvusvaheline investeerimispositsioon on euroala kui terviku välisvarade ja -kohustuste aruanne rahapoliitika ja valuutaturu analüüsiks. Eelkõige aitab see kaasa liikmesriikide välise haavatavuse hindamisele ja raha hoidva sektori likviidse välisvara hoiuste arengute jälgimisele. See statistiline teave on kesksel kohal teiste riikide konto koostamisel euroala kvartali finantskontode all ja võib olla abiks ka maksebilansi voogude koostamisel.

Vastavalt II lisa tabeli 3 punktidele II–IV esitatakse täiendavalt teave eurosüsteemi teadaolevate ja tingimuslike lühiajaliste netorahavoogude kohta, mis on seotud eurosüsteemi reservvarade ja muude välisvaluutavaradega, mis on nn “reservidega seotud kohustused”.

Eurodes vääringustatud nõudeid mitteresidentide vastu ja osalevate liikmesriikide valitsuste välisvaluutade saldosid ei käsitleta reservvaradena; need summad kajastatakse “muude investeeringute” all, kui nad kajastavad nõudeid mitte-euroala residentide vastu.

Välisvaluutades vääringustatud eurosüsteemi varad, mis ei vasta sellele määratlusele, s.o i) nõuded euroala residentide vastu; ja ii) nõuded mitte-euroala residentide vastu, mis ei vasta likviidsuse, turukõlblikkuse ja krediidivõime kriteeriumidele, kajastatakse rahvusvaheliste reservide skeemi kirje “muud välisvaluutavarad” all (II lisa tabeli 3 punkt I.B).

Euroala reservvarad on EKP (“koondatud reservid”) ja RKPde (“koondamata reservid”) väga likviidsed, turukõlblikud ja krediidivõimelised nõuded mitte-euroala residentide vastu, mis on vääringustatud välisvaluutas (st muudes vääringutes peale euro), kuld, reservipositsioonid IMFis ja SDR positsioonid. Nende hulka võivad kuuluda ka tuletisinstrumentide positsioonid. Reservvarad koostatakse brutona, tasaarveldamata reservidega seotud kohustusi. RKPdelt nõutavate andmete liigendus on esitatud II lisa tabeli 3 punktis I.A.

Rahvusvaheliste reservide skeem on kuuaruanne RKPde ja EKP reservvarade, muude välisvaluutavarade ja reservidega seotud kohustuste kohta, mis koostatakse vastavalt IMFi/Rahvusvaheliste Arvelduste Panga (BIS) ühisele skeemile “Rahvusvaheliste reservide ja välisvaluuta likviidsuse” kohta. See teave täiendab andmeid reservvarade kohta, mis on hõlmatud euroala maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistikas.

Euroala maksebilansi puhul nõutakse andmeid tekkepõhise investeerimistulu kohta kvartaalselt. Kooskõlas riikliku arvepidamise süsteemiga (System of National Accounts) soovitab BPM5, et intressi tuleks kajastada tekkepõhiselt. See nõue mõjutab jooksevkontot (investeerimistulu) ja finantskontot.

Finantskonto “muude investeeringute” puhul järgib EKP Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) maksebilansi käsiraamatu viiendas taastrükis (edaspidi BPM5) esitatud nõudeid. Liigenduses on samuti muudatus (st esmatähtis on sektor). See sektoriteks jaotus on vastavuses BPM5 jaotusega, kus esmatähtsad on instrumendid. Sarnaselt BPM5-ga eristatakse sularaha ja hoiused laenudest ja muudest investeeringutest.

Kvartaalse jooksevkonto liigendus on sarnane jaotusega, mida nõutakse kuuandmete puhul. Tulude puhul on vaja üksikasjalikumat liigendust kvartaalselt.

Maksebilansi kvartalistatistika vastab võimalikult suurel määral rahvusvahelistele normidele (vt käesoleva suunise artikli 2 lõige 3). Maksebilansi kvartalistatistika nõutav liigendus on esitatud II lisa tabelis 2. Ühtlustatud põhimõtted ja mõisted, mida kasutatakse kapitali ja finantskonto puhul, on sätestatud III lisas.

Euroala kvartaalse maksebilansi eesmärgiks on pakkuda üksikasjalikumat teavet, et võimaldada maksebilansitehingute täiendavat analüüsi. Seda statistikat saab kasutada eelkõige euroala sektorite ja finantskontode jaoks ja Euroopa Liidu/euroala maksebilansi ühiseks avaldamiseks koostöös Euroopa Ühenduste Komisjoniga (Eurostat).

Arvestades kuise maksebilansi andmete esitamise lühikest tähtaega, andmete suurt koondatust ning nende kasutamist rahapoliitika eesmärkidel ja valuutatehinguteks, lubab EKP teatavat kõrvalekaldumist rahvusvahelistest normidest (vt käesoleva suunise artikli 2 lõiget 3), kui see on vältimatu. Täielik tekke või tehingupõhine kajastamine ei ole nõutav. Kokkuleppel EKPga võivad riikide keskpangad (RKPd) esitada andmeid jooksev- ja finantskonto kohta arvelduspõhiselt. Tähtajast kinnipidamise vajaduse korral aktsepteerib EKP hinnangulisi või esialgseid andmeid.

On oluline, et andmed oleksid sobivad kasutamiseks euroala maksebilansi arvutamisel.

III LISA

Maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistikas ning rahvusvaheliste reservide skeemis kasutatavad põhimõtted ja mõisted

Euroala sisuka koondvälisstatistika koostamiseks on määratletud põhimõtted ja mõisted maksebilansi statistika (tulu-, kapitali- ja finantskonto), rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistika ja rahvusvaheliste reservide skeemi valdkonnas. Need põhimõtted ja mõisted põhinevad Euroopa Keskpanga (EKP) nõukogu poolt heakskiidetud niinimetatud rakenduspaketil (juuli 1996) ja täiendavatel dokumentidel. Nende põhimõtete ja mõistete formuleerimisel on kasutatud kehtivaid rahvusvahelisi norme, nagu Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) maksebilansi käsiraamatu viies taastrükk (edaspidi “BPM5”) ja IMFi/Rahvusvaheliste Arvelduste Panga rahvusvaheliste reservide ja välisvaluuta likviidsuse skeem. Kõige tähtsamad ühtlustamise ettepanekud on loetletud allpool kooskõlas EKP metodoloogiliste märkustega “Balance of payments and international investment position of the euro area (including reserves)” kohta, mis on avaldatud EKP veebilehel: http://www.euro.ecb.int EKP avaldatud European Union balance of payments/international investment position statistical methods (“Euroopa Liidu maksebilansi/rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistika metoodika”, edaspidi) “B.o.P. Book”) 2. ja 3. peatükk sisaldavad täiendavaid juhiseid. Seda korrigeeritakse igal aastal ja see on kättesaadav nii veebilehel kui trükitud kujul.

1. Valitud kirjete põhimõtted ja mõisted

1.1. Investeerimistulu (vt ka B.o.P. Book punkt 3.4)

Investeerimistulu hõlmab euroala residentide omandis olevatest mitte-euroala finantsvaradest tulenevat tulu (kreedit) ja, vastupidi, mitte-euroala residentide omanduses olevatest euroala finantsvaradest tulenevat tulu (deebet). Kui (kapitali)osaluselt saadav kasum ja kahjum on eraldi tuvastatavad, ei liigitata neid investeerimistuluna, vaid investeeringu väärtuse muutusena turuhinna muutuse tõttu.

Investeerimistulu hõlmab tulu, mis saadakse otseinvesteeringutest, portfelliinvesteeringutest ja muudest investeeringutest ning eurosüsteemi reservvaradest. Intressimäära tuletisinstrumentidega seotud netorahavood kajastatakse siiski “tuletisinstrumentide” all finantskontol. Reinvesteeritud tulu kajastatakse “otseinvesteeringute tulu” all. See on määratletud otseinvesteerija osana otseinvesteeringuettevõtte teenitud konsolideeritud kogukasumist antud vaatlusperioodil (pärast maksude, intressi ja väärtuse languse arvestamist) miinus vaatlusperioodil väljamaksmisele kuuluvad dividendid, isegi kui dividendid on seotud eelmistel perioodidel teenitud kasumiga.

Maksebilansi kuu ja kvartaliandmete nõuded on peaaegu identsed BPM5-s määratletud IMFi standardkomponentidega. Peamiseks erinevuseks on, et EKP ei nõua otseinvesteeringute põhikapitalilt saadava tulu liigendust jaotatud ja jaotamata kasumiks.

Intressitulu kajastatakse tekkepõhiselt (see ei ole nõutav kuuandmete puhul). Dividendid kajastatakse selle kuupäeva seisuga, mil nad kuuluvad väljamaksmisele. Reinvesteeritud tulu kajastatakse perioodil, mil see teenitakse.

1.2. Kapitalikonto (vt ka B.o.P. Book punkt 3.6)

Kapitalikonto hõlmab kapitaliülekandeid ja mittetoodetud mittefinantsvarade soetamisi/realiseerimisi. Jooksevülekanded kajastatakse jooksevkonto all. Kapitaliülekannete koosseisu kuuluvad i) põhivara omandiõiguse ülekanded; ii) põhivara soetamise või realiseerimisega seotud või sellest tingitud kapitali ülekanded ja iii) võlausaldajate poolt kohustuste tühistamine ilma tasu vastu saamata. Kapitaliülekanded võivad olla rahalises või mitterahalises vormis (näiteks võlgade kustutamine). Jooksev ja kapitaliülekannete vaheline praktiline erinevus põhineb ülekande kasutamisel saajariigis. Mittetoodetud mittefinantsvarade soetamine/realiseerimine hõlmab peamiselt immateriaalseid varasid nagu patendid, rendi-/liisinglepingud või muud ülekantavad lepingud. Kapitalikonto selle kirje all kajastatakse üksnes selliste varade ost/müük, mitte nende kasutus.

Kui kapitalikonto IMFi standardkomponendid hõlmavad jaotust “valitsussektoriks” ja “muudeks sektoriteks” (koos täiendava liigendusega), siis EKP koostab üksnes kindlasummalise kapitalikonto ilma liigenduseta.

1.3. Otseinvesteeringud (vt ka B.o.P. Book punkt 3.7)

Otseinvesteeringud on rahvusvaheliste investeeringute liik, mis kajastab ühes majanduses residendiks oleva üksuse eesmärki saavutada püsiv majandushuvi muus majanduses residendiks olevas ettevõttes. Euroala maksebilansi/rahvusvahelise investeerimispositsiooni puhul kohaldatakse otseinvesteerimise suhte, st püsiva majandushuvi olemasolu määramiseks kooskõlas rahvusvaheliste standarditega (IMF) “10 % osaluse kriteeriumit”. Selle kriteeriumi alusel saab esineda otseinvesteerimise suhe mitme seotud ettevõtte vahel, olenemata sellest, kas seos on ühe või mitme ahelana. See saab laieneda ka otseinvesteeringuettevõtte tütarettevõtetele, alltütarettevõtetele ja sidusettevõtetele. Kui otseinvesteering on kindlaks tehtud, kajastatakse kõik edasised finantsvood/positsioonid seotud üksuste vahel/suhtes otseinvesteeringu tehingute/positsioonidena. (1)

IMFi normide ja Eurostat/OECD suuniste kohaselt kajastatakse euroala otseinvesteerimise suhted valdussuhte põhimõttel (directional principle), mis tähendab seda, et euroala residendist otseinvestori ja mitteeuroala otseinvesteeringuettevõtete vahelised finantstehingud liigitatakse “otseinvesteeringutena välismaal”. Vastupidi, residendist otseinvesteeringuettevõtete ja mitteeuroala otseinvesteerijate vahelised finantstehingud liigitatakse euroala maksebilansi “otseinvesteeringud andmeesitaja majanduses” kirje alla.

Otseinvesteeringute alla kuuluvad põhikapital, reinvesteeritud tulu ja “muu kapital”, mis on seotud mitmesuguste võlatehingutega ettevõtete vahel. Põhikapital hõlmab ka filiaalide, tütar- ja sidusettevõtete põhikapitali. Reinvesteeritud tulu koosneb vastaskirjest otseinvestori osa kohta tulust, mida tütar- või sidusettevõtted ei jaota dividendidena, ja filiaalide tulust, mida ei kanta üle otseinvestorile ja mis kajastatakse “investeerimistulu” all. “Muu kapital” hõlmab kõiki seotud ettevõtete vahelisi finantstehinguid (kapitali sisse ja väljalaenamine) – sealhulgas võlaväärtpabereid ja tarnija krediiti (st kaubanduskrediiti) – otseinvestorite ja tütarettevõtete, filiaalide, sidusettevõtete vahel.

Otseinvesteeringute positsioonide väärtuse hindamiseks soovitatakse rahvusvaheliselt kasutada turuhindu. Seda lähenemist kohaldatakse põhikapitali positsioonide hindamisel börsidel noteeritud otseinvesteeringuettevõtjate puhul. Vastupidisel juhul, otseinvesteeringute puhul noteerimata ettevõtetesse hinnatakse aktsiakapitali väärtust raamatupidamises kajastatud väärtuse alusel, kasutades ühist määratlust, mis hõlmab järgmisi raamatupidamiskirjeid:

i) sissemakstud kapital (välja arvatud omaaktsiad ja kaasa arvatud aažio);

ii) igat liiki reservid (sealhulgas investeerimistoetused, kui raamatupidamisalastes juhendites käsitletakse neid ettevõtte reservidena); ja

iii) jaotamata kasum pärast kahjumi mahaarvamist (sealhulgas jooksva aasta tulemused).

Memokirjetena on nõutavad sama ühist määratlust kasutades raamatupidamislikud väärtused ka otseinvesteeringuettevõtjate põhikapitali positsioonide osas.

EKP/komisjoni (Eurostat) välismaiste otseinvesteeringute rakkerühma ühise töö tulemusel anti mõned soovitused, mille eesmärgiks oli metoodika ja tavade ühtlustamine liikmesriikides. Peamised soovitused on kokku võetud tabelis 1.

1.4. Portfelliinvesteeringud (vt ka B.o.P. Book punkt 3.8)

Euroala portfelliinvesteeringute konto sisaldab i) omandiväärtpabereid ja ii) võlaväärtpabereid võlakirjade ja rahaturuinstrumentide kujul, kui neid ei liigitata otseinvesteeringuteks või reservvaradeks. Tuletisinstrumendid, samuti tagasiostulepingud ja väärtpaberite väljalaenud ei kuulu portfelliinvesteeringute hulka.

Kirje “omandiväärtpaberid” hõlmab kõiki instrumente, mis esindavad nõudeid kapitaliettevõtete jääkväärtuse vastu pärast kõikide võlausaldajate nõuete rahuldamist. Aktsiad, osad, eelisaktsiad, osalustõendid ja muud sarnased dokumendid tähendavad põhikapitali omamist. Need hõlmavad ka kollektiivsete investeerimisasutuste, näiteks investeerimisfondide, aktsiatehinguid/-positsioone.

Võlakirjad on väärtpaberid, mis on emiteeritud esialgse kustutusajaga üle ühe aasta ja mis annavad valdajale tavaliselt i) tingimusteta õiguse kindlale rahalisele tulule või lepinguga kindlaksmääratud muutuvale rahalisele tulule (intressi maksmine sõltub võlgniku tulust); ja ii) tingimusteta õiguse kindlale summale põhiosa tagasimaksmisel kindlaksmääratud kuupäeval või kuupäevadel.

Erinevalt võlakirjadest on rahaturuinstrumendid väärtpaberid, mis on emiteeritud esialgse kustutusajaga kuni üks aasta. Üldiselt annavad nad valdajale tingimusteta õiguse saada määratud, kindla rahasumma kindlaksmääratud kuupäeval. Nende instrumentidega kaubeldakse tavaliselt alakursiga reguleeritud turgudel; alakurss sõltub intressimäärast ja kustutuspäevani jäänud ajast.

Portfelliinvesteeringute ja investeerimisandmete kogumise süsteemide rakkerühma aruandele järgnesid siseriiklikud uuringud võimaluse kohta koguda andmeid väärtpaberite kaupa euroala põhiselt. Neid uuringuid teostasid tollased 15 liimesriiki ja lepiti kokku koguda vähemalt kvartaalseid andmeid portfelliinvesteeringute positsioonide kohta euroalal väärtpaberite kaupa. Selle kokkuleppega kehtestati neli mudelit portfelliinvesteeringute statistika kogumiseks, nagu on osutatud VI lisa tabelis.

Euroala portfelliinvesteeringute netokohustuste sektorite kaupa liigenduse osas on nõuded rahvusvahelise investeerimispositsiooni andmete jaoks samad, mis maksebilansi voogude jaoks.

Portfelliinvesteeringute tehingute kajastamine euroala maksebilansis toimub hetkel, kui euroala võlausaldajad või võlgnikud kirjendavad nõude või kohustuse oma raamatupidamises. Tehingud kajastatakse saadud või makstud tegelikus hinnas, millest on maha arvatud teenustasud ja kulud. Seega võetakse kupongväärtpaberite puhul arvesse intress, mis on kogunenud alates viimasest intressimaksest, ning alakursiga emiteeritud väärtpaberite puhul intress, mis on kogunenud alates emiteerimisest. Kogunenud intressi arvestamine on nõutav kvartaalse maksebilansi finantskonto ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni puhul; sama käsitlus on eelistatav kuise maksebilansi puhul; nendel kvartali (ja kuu) finantskonto kirjetel peavad olema vastaskirjed vastaval tulukontol.

1.5. Tuletisinstrumendid (vt ka B.o.P. Book punkt 3.9)

Tuletisinstrumendid on finantsinstrumendid, mis on seotud konkreetse finantsinstrumendi, indikaatori või kaubaga ja mille kaudu saab finantsturgudel kaubelda konkreetsete finantsriskide enestega. Tehinguid tuletisinstrumentidega käsitletakse pigem eraldi tehingutena kui lahutamatu osana nende aluseks olevate tehingute väärtusest, millega nad seotud on.

Optsioonide, futuuride, vahetuslepingute, valuutatähtpäevatehingute, krediidituletisinstrumentide ja inkorporeeritud tuletisinstrumentidega seotud tehingud ja positsioonid kajastatakse maksebilansis, rahvusvahelistes reservides ja rahvusvahelises investeerimispositsioonis. Praktilistel põhjustel ei eristata inkorporeeritud tuletisinstrumente alusinstrumendist, millega nad on seotud.

Kooskõlas viimase rahvusvahelise lepinguga kajastatakse intressimäära tuletisinstrumentide netorahavood tuletisinstrumentidena ja mitte investeerimistuluna. Krediidituletisinstrumentide konkreetsete instrumentide liigitus tuleb otsustada igal üksikjuhul eraldi.

Esialgse marginaali makseid käsitletakse hoiuste muutustena ja need tuleks kajastada “muude investeeringute” all, kui need on tuvastatavad. Kõikumise marginaali maksete käsitlemine sõltub kõikumise marginaali vormist: optsioonilaadseid kõikumise marginaale käsitletakse põhimõtteliselt hoiuste muutustena ja need tuleks kajastada “muude investeeringute” all, kui need on tuvastatavad. Futuurilaadse kõikumise marginaali makseid käsitletakse põhimõtteliselt tehingutena tuletisinstrumentidega ja need tuleks kajastada “tuletisinstrumentide” all.

Optsioonide puhul kajastatakse kogu preemia (st optsioonide ostu-/müügihind ja seotud teenustasud).

Tuletisinstrumentide väärtuse hindamine peaks toimuma turuhinna alusel.

Tuletisinstrumentide tehingute kajastamine toimub perioodil, kui euroala võlausaldajad või võlgnikud kirjendavad nõude või kohustuse oma raamatupidamises. Praktiliste probleemide tõttu, mis on seotud varade ja kohustuste rahavoogude eristamisega teatavate tuletisinstrumentide puhul, kajastatakse kõik tuletisinstrumentide tehingud euroala maksebilansis netona. Tuletisinstrumentide varade ja kohustuste positsioonid kajastatakse rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistikas brutona, välja arvatud need tuletisinstrumendid, mis kuuluvad reservvarade kategooriasse, mis kajastatakse netona.

1.6. Muud investeeringud (vt ka B.o.P. Book punkt 3.10)

Muud investeeringud on määratletud ülejäägina, mis hõlmab kõiki finantstehinguid, mis ei kuulu otseinvesteeringute, portfelliinvesteeringute, tuletisinstrumentide ja reservvarade kategooria alla.

Muude investeeringute alla kuuluvad kaubanduskrediit, laenud, sularaha ja hoiused ning muud varad/muud kohustused. See sisaldab ka vastaskirjeid tekkepõhise tulu jaoks “muude investeeringute” alla liigitatud instrumentidelt.

Kaubanduskrediit sisaldab nõudeid või kohustusi, mis tulenevad vastavalt euroala tarnijate või ostjate poolt otsesest krediidi andmisest kauba ja teenuse tehinguteks, ning ettemakseid selliste tehingutega seotud lõpetamata (või ootel oleva) töö eest.

Laenud/valuuta ja hoiused sisaldavad järgmiste finantsinstrumentide tehinguid/positsioone: laenud – s.o finantsvara, mis tekib rahaliste vahendite otsese väljalaenamisega võlausaldaja (laenuandja) poolt võlgnikule (laenusaajale), mille puhul laenuandja ei saa tagatist või saab dokumendi või instrumendi, mis ei ole vabalt võõrandatav, tagasiostulaadsed tehingud, valuuta ja hoiused. Siia kuuluvad muu hulgas ka laenud kaubanduse finantseerimiseks, muud laenud ja ettemaksed (sealhulgas hüpoteegid) ja kapitalirendilepingud. Vahetegu “laenude” ja “sularaha ja hoiuste” vahel põhineb laenusaaja olemusel. See viitab, et varade poolel tuleb euroala raha hoidva sektori poolt euroalavälistele pankadele raha andmist liigitada “hoiusteks” ja euroala raha hoidva sektori poolt euroalavälistele mittepankadele (s.o üksused, mis ei ole pangad) raha andmist liigitada “laenudeks”. Kohustuste poolel tuleb euroala mittepankade poolt (s.o mitte-RAd) võetud raha alati liigitada “laenuks”. Lõpuks viitab see vahetegu, et kõiki euroala RAsid ja välispanku puudutavad tehingud tuleb liigitada “hoiusteks”.

Kõiki tagasiostu tüüpi tehinguid, st tagasiostulepinguid, müügi/tagasiostu tehinguid ja väärtpaberite väljalaenamist (sularaha tagatisel), käsitletakse euroala maksebilansis/rahvusvahelises investeerimispositsioonis tagatud laenuna, mitte väärtpaberite suunatud ostuna/müügina, ja kajastatakse “muude investeeringute” all tehingu teinud euroala residendi sektori all. See käsitlus, mis on ühtlasi kooskõlas pankade ja muude finantsasutuste raamatupidamistavaga, kajastab eeldatavalt paremini nende finantsinstrumentide majanduslikku põhjendust.

Muud varad/muud kohustused hõlmavad kõiki kirjeid peale kaubanduskrediidi, laenude ning sularaha ja hoiuste.

“Muude investeeringute” euroala sektor “eurosüsteem” sisaldab eurosüsteemi netopositsioone mitteosalevate liikmesriikide riikide keskpankade (RKPde) suhtes seoses TARGET-süsteemi toimimisega. Need Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) sisesed eurodes vääringustatud saldod/kontod on võrreldavad liikumistega rahaloomeasutuste (RAde) nostro-/vostrokontodel ning seega esitatakse need EKP-le netopõhiselt kohustuste all.

“Omandiõiguse ülemineku”, “arveldamise aja” ja “maksmise aja” põhimõtted vastavad kõik IMFi normidele.

Võrreldes BPM5 standardkomponentidega, on muudatus ka liigenduses (st esmatähtis on sektor). See sektoriteks jaotus on vastavuses BPM5 jaotusega, kus esmatähtsad on instrumendid. Maksebilansi kuuandmete puhul on nõutav lühiajaliste ja pikaajaliste rahavoogude eristamine RA sektoris. Sarnaselt BPM5-ga eristatakse sularaha ja hoiused laenudest ja muudest investeeringutest.

1.7. Reservvara (vt ka B.o.P. Book punkt 3.11)

Euroala reservvarad koosnevad eurosüsteemi reservvaradest, st EKP ja RKPde reservvaradest.

Reservvarad peavad i) olema eurosüsteemi asjaomase rahandusasutuse või RKP tõhusa kontrolli all ja ii) olema väga likviidsed, turukõlblikud ja krediidivõimelised eurosüsteemi nõuded mitte-euroala residentide vastu, mille vääring ei ole euro, kuld, reservi positsioonid IMFis või eriarveldusühikud (SDRid).

See määratlus välistab selgesõnaliselt euroala residentide vastu olevate välisvaluutanõuete ning mitte-euroala residentide vastu olevate euronõuete käsitlemise reservvaradena nii riigi kui ka euroala tasandil. Sarnaselt ei sisalda euroala reservvarade määratlus keskvalitsuste ja/või riigikassade välisvaluuta positsioone kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu institutsioonilise korraga.

EKP reservvaradeks on varad, mis on koondatud kooskõlas EKPSi põhikirja artikliga 30 ja mida käsitletakse seega EKP otsese ja reaalse kontrolli all olevana. Niikaua kui täiendavat omandiõiguse üleandmist ei toimu, on RKPde hoitavad reservvarad nende otsese ja reaalse kontrolli all ning neid käsitletakse iga üksiku RKP reservvaradena.

Eurosüsteemi rahvusvaheliste reservide tehingute esituses tuuakse kuu tehingute kohta välja kogusumma. Täiendavad üksikasjad eurosüsteemi tehingute kohta kullaga, välisvaluutaga, SDRide positsioonidega ja reservi positsiooniga IMFis tehakse kättesaadavaks kvartaalselt vastavalt BPM5 standardkomponentidele. Kooskõlas hiljutise IMFi soovitusega selles valdkonnas esitatakse tuletisinstrumendid eraldi kategooriana.

Eurosüsteemi reservid koostatakse brutopõhiselt, tasaarveldamata reservidega seotud kohustusi (välja arvatud need reservvarad, mis kuuluvad allkategooria “tuletisinstrumendid” alla, mis kajastatakse netopõhiselt).

Väärtuse hindamise aluseks on turuhinnad, kasutades i) tehingute puhul tehingu toimumise ajal valitsevaid turuhindu ja ii) positsioonide puhul vastava perioodi lõpu sulgemise turu keskmisi hindu. Tehingu toimumise ajal valitsevaid turu vahetuskursse ja perioodi lõpu sulgemise turu keskmisi hindu kasutatakse vastavalt välisvaluutas vääringustatud varadega tehtud tehingute ja nende positsioonide konverteerimiseks eurodeks.

Tulu reservvaradelt tuleb kajastada ilma detailsema eristuseta investeerimistulu konto “muud investeeringud” all, sealhulgas intressitulu võlaväärtpaberite reservipositsioonidelt, ja tekkepõhiselt vähemalt kvartaalselt.

Seisukoht, et kasutatavad reservid võivad olla tähtsamaks näitajaks riigi võime kohta täita välisvaluutakohustusi kui brutoreservid, mida näidatakse maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistikas, on hakanud laiemalt levima ning on kajastatud IMFi dokumendis “Special Data Dissemination Standard” (“Andmelevi eristandard”). Kasutatavate reservide arvutamiseks tuleb brutoreserve puudutavaid andmeid täiendada teabega muude välisvaluutavarade ja reservidega seotud kohustuste kohta. Vastavalt sellele täiendatakse kuuandmeid eurosüsteemi (bruto)reservvarade kohta teabega, mis puudutab muid välisvaluutavarasid ning teadaolevaid ja võimalikke lühiajalisi rahavoogusid brutoreservvarade suhtes, mis on liigitatud vastavalt järelejäänud tähtajale. Lisaks nõutakse ühe kvartali hilinemisega brutoreservvarade kohta ka valuutade jaotust, mis on nomineeritud SDR valuutades (kokku) ja muudes valuutades (kokku).

Üksikute konkreetsete kirjete osas peaksid rahalise kulla positsioonid jääma muutumatuks kõikides tagasipööratavates tehingutes kullaga (kulla vahetuslepingud, tagasiostutehingud, laenud ja hoiused). Välisvaluutas vääringustatud väärtpaberitega tehtud tagasiostutehingute tulemuseks on laenuvõtva RKP reservvarade kogusumma suurenemine, kuna tagasiostetud väärtpaberid jäävad endiselt bilanssi; pöördtehingute puhul ei kajasta laenuandev rahandusasutus muutust reservvarade kogusummas, kui mitteresidendist vastaspooleks on muu rahandusasutus või finantsasutus, sest nõuet laenuvõtja vastu käsitletakse sel juhul reservvarana.

2. Geograafilise jaotuse rakendusmeetodid

Geograafilise jaotusega maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistika koostamisega seotud raskused lahendab astmeline meetod. See meetod hõlmab kolme astet andmeid puudutavate nõuete täitmiseks ning iga järgmine aste on eelmisest rangem.

Step 1 : Koostamismeetod euroala tasandil: riigi kõigi netotehingute/-positsioonide liitmine. Step 2 : Koostamismeetod euroala tasandil: mitteresidentidega tehingute/positsioonide eraldi liitmine kreeditite ja deebetite või netovarade ja netokohustuste (maksebilanss)/varade ja kohustuste (rahvusvaheline investeerimispositsioon) osas. Andmeid puudutavad nõuded RKP tasandil: euroala ja mitte-euroala residentide vaheliste tehingute/positsioonide andmete eraldi kogumine vastavalt sätestusele II lisas (tabelid 1, 2, 4 ja 5). Step 3 : Koostamismeetod euroala tasandil ja andmeid puudutavad nõuded RKP tasandil: sarnane Step 2-ga, lisatud geograafiline jaotus mitte-euroala tehingute/positsioonide lõikes. Step 3 on vajalik üksnes kvartaalse maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistika puhul vastavalt sätestusele II lisas (tabelid 7 ja 8). Andmeid puudutavad nõuded RKP tasandil: euroala residentide ja lisas II (tabelites 9 kuni 12) esitatud kokkulepitud partnerriikide/-piirkondade loetellu kuuluvate riikide residentide vaheliste tehingute/positsioonide andmete eraldi kogumine.

3. Euroala agregaatide liigitus institutsioonilise sektori lõikes (vt ka B.o.P. Book punkt 3.1.6)

Euroala koondnäitajate sektoriteks liigendus hõlmab rahandusasutusi, valitsemissektorit, RAsid ja muid euroala sektoreid.

Rahandusasutused

Euroala statistika “rahandusasutuste” sektor hõlmab eurosüsteemi.

Valitsussektor

Euroala statistika “valitsemissektor” vastab antud sektori määratlusele SNA 93-s ja ESA 95-s ning seega hõlmab järgmisi üksusi:

— keskvalitsus,

— riigi/regionaalne valitsus,

— kohalik omavalitsus,

— sotsiaalkindlustusfondid.

RAd, välja arvatud rahandusasutused

Sektor “RAd, välja arvatud rahandusasutused” langeb kokku rahandus ja pangandusstatistika RA sektoriga (välja arvatud rahandusasutused). See hõlmab järgmise:

i) ühenduse õigusaktidega määratletud krediidiasutused, st ettevõtted, kelle tegevusala on avalikkuselt hoiuste või muude tagasimakstavate rahaliste vahendite vastuvõtmine (sealhulgas tulud panga võlakirjade müügist avalikkusele) ning oma arvel ja nimel laenuandmine; ja

ii) kõik teised residentidest finantsasutused, kelle tegevusala on üksustelt, välja arvatud RAd, hoiuste ja/või nende lähedaste asendajate vastuvõtmine ning (vähemalt majanduslikus mõttes) oma arvel ja nimel laenuandmine ja/või väärtpaberitesse investeerimine.

Muud sektorid

Euroala statistika kategooria “muud sektorid” hulka kuuluvad erinevad institutsioonilised üksused, peamiselt:

i) muud finantsasutused, mis ei kuulu RA määratluse alla, nagu näiteks kollektiivsed investeerimisasutused, mida ei käsitleta rahaturufondidena, kinnisvarasse investeerivad asutused, väärtpaberidiilerid, hüpoteegikrediidiasutused, kindlustusseltsid, pensionifondid ja finantsvahenduse abiettevõtted; ja

ii) mittefinantsasutused, nagu näiteks avaliku ja erasektori mittefinantsettevõtted, kodumajapidamisi teenindavad kasumitaotluseta institutsioonid ja kodumajapidamised.

Mitte-RAd

Euroala statistika kategooria “mitte-RAde sektorid” hulka kuuluvad sektorid i) “valitsemissektor” ja ii) “muud sektorid”.

TABEL 1

Soovitused seoses välismaiste otseinvesteeringute tehingutega, sh seonduvad tulud ja positsioonid (2)

Tähtsus Tegevus Lühiajaline Suur — Kõiki kaudseid välismaiste otseinvesteeringute (3) suhteid tuleks käsitleda põhimõtteliselt kooskõlas rahvusvahelise statistikastandardi tõlgendamisega, mida käsitleb välismaiste otseinvesteeringute rakkerühma aruande peatükk 1 — Kõik (kaudsed) välismaiste otseinvesteeringute tehingud/positsioonid tuleks geograafiliselt siduda vahetu sidus- või emaettevõttega (3), (4) — Kõik liikmesriigid peaksid alustama välismaiste põhikapitali tehtud otseinvesteeringute ja reinvesteeritud tulu koostamist välismaiste otseinvesteeringute vaatluste tulemuste alusel (koguda vähemalt kord aastas) (5), (6) — Välismaised otseinvesteeringute positsioonid põhikapitali osas tuleks kogude eraldi noteeritud (nii raamatupidamislik kui ka turuväärtus) ja noteerimata ettevõtete osas Väike — Sissemaksed, et katta kahjumit otseinvesteeringuettevõtjas tuleb kajastada finantskontol Keskmise pikkusega Suur — Reinvesteeritud tulu kirjendamisel peaksid kõik liikmesriigid kasutama põhimõtet “Current Operating Performance Concept” (7) — Muud kapitalikomponendid tuleb liigitada kooskõlas välismaiste otseinvesteeringute rakkerühma aruande soovitustega Keskmise pikkusega Keskmine — Erakorralise kapitalitulu dividendimaksed tuleks kajastada finantskontol (seega ei mõjuta see reinvesteeritud tulu arvutamist) Pikaajaline Suur — Kaudsed välismaiste otseinvesteeringute suhted peaksid hõlmama vähemalt kas i) kaudsed seosed üle 50 % omandiõigusega; või ii) otsesed ja kaudsed seosed üle 10 % omandiõigusega, mida arvutatakse omandiõiguse ahela järgnevaid seosed arvestades

(1) Erandid puudutavad tuletisinstrumentide tehinguid/positsioone seotud ettevõtete vahel, mille kajastamises pigem kategooria “tuletisinstrumendid” all kui “otseinvesteeringute/muu kapitali” all lepiti kokku euroala tasandil.

(2) 2003. aasta lõpu seisuga.

(3) See soovitus peab eelkõige silmas kohaldatavat metoodikat, mitte vajadust hõlmata kaudseid seoseid. Vt ka pikaajalist tegevust seoses kaudsete välismaiste otseinvesteeringute suhete hõlmamisega praktikas.

(4) See soovitus on kohaldatav ainult reinvesteeritud tulu (rahavood) ja välismaiste põhikapitali tehtud otseinvesteeringute positsioonide osas. Et mõista paremini moonutusi, mida muud kriteeriumid võiks kaasa tuua, vt välismaiste otseinvesteeringute rakkerühma aruande peatükki 2.

(5) Erandid kehtivad esimese rahvusvahelise investeerimispositsiooni kohta (esitada T+9) ja kinnisvarasse investeeringu osas. Järgmisest lubamatust tegevusest tuleks loobuda: i) hindamiskriteeriumide valiku (turuväärtus või raamatupidamise väärtus) jätmine andmeesitajatele; ja ii) jooksva inventari meetodi/maksebilansi voogude akumuleerimise kohaldamine positsioonide koostamiseks.

(6) Kahepoolselt määratava üleminekuperioodi jooksul võetakse vastu hinnang uute nõuete osas kokkulepitud tähtaja jooksul

(7) Vaheteoks tavalise ja erakorralise tulu ja kahju vahel, võivad liikmesriigid keskenduda vähemale arvule ettevõtetele (suurimad ja/või valdusettevõtted).