MÄÄRUS nr 11

veohindade ja veotingimustega seotud diskrimineerimise kaotamise kohta Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikli 79 lõike 3 rakendamisel

EUROOPA MAJANDUSÜHENDUSE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 79,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ning arvestades, et:

artikli 79 lõike 3 alusel on nõukogu kohustatud kehtestama sätted, et kaotada ühendusesiseste vedude puhul artikli 79 lõikes 1 osutatud diskrimineerimise vormid;

selleks on vaja keelustada eespool nimetatud diskrimineerimise vormid, kaasa arvatud tariifide kehtestamine või veohindade ja veotingimuste mis tahes kujul kindlaksmääramine, mille kohaldamine tähendaks diskrimineerimist;

kohaldatavaid veohindu ja veotingimusi saab kontrollida ning diskrimineerimise avastada ainult juhul, kui vedajaid ja esindajaid kohustatakse esitama vajalikku teavet, koostama sellise teabe kontrollimist võimaldava veodokumendi ja alluma inspekteerimisele;

nende sätete järgimise tagamiseks tuleb kehtestada karistuste süsteem, kusjuures sellised karistused allutatakse oma täielikku pädevust teostava Euroopa Kohtu läbivaatamisele vastavalt asutamislepingu artiklile 172,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

2. Samuti on keelatud tariifide kehtestamine või veohindade ja veotingimuste mis tahes kujul kindlaksmääramine, mille kohaldamine tähendaks diskrimineerimist lõike 1 tähenduses.

1. Ühendusesisese veo korral on keelatud diskrimineerimine, mis seisneb ühtede ja samade kaupade vedamisel ühtedel ja samadel ühendusteedel vedaja poolt erinevate veohindade ja erinevate veotingimuste kehtestamises olenevalt kõnealuste kaupade päritolu- või sihtriigist.

1. Valitsused teavitavad enne 1. juulit 1961 komisjoni kõigist oma riigis kehtivatest tariifidest või ametlikest või muudest veohindade ja veotingimuste kokkulepetest, mille tõttu on veohinnad ja veotingimused ühtede ja samade kaupade ühendusesisesel vedamisel ühtedel ja samadel ühendusteedel olenevalt kõnealuste kaupade päritolu- või sihtriigist erinevad. Samuti teavitatakse komisjoni viivitamata kõikidest hiljem kehtestatavatest seda laadi meetmetest.

3. Vedajatelt ei nõuta uute dokumentide kasutuselevõtmist, kui olemasolevad dokumendid sisaldavad kõiki lõikes 1 märgitud andmeid, mis koos vedaja registreerimis- ja raamatupidamissüsteemiga võimaldavad teha veohinnad ja veotingimused täielikult kindlaks, et kaotada asutamislepingu artikli 79 lõikes 1 osutatud diskrimineerimise vormid või neid ära hoida.

2. Veodokumendid koostatakse kahes eksemplaris ning nummerdatakse. Üks eksemplar lisatakse kaubasaadetisele, teist eksemplari säilitab vedaja nummerdatuna oma arhiivis kaks aastat, arvestades veo kuupäevast. Viimati nimetatud eksemplarist on näha täielikud ja lõplikud veotasud nende maksmise viisist olenemata, kõik muud tasud ja mahahindlused või muud veohindu ja veotingimusi mõjutavad tegurid.

marsruut või läbitav vahemaa, kuivõrd need tegurid õigustavad tavapärasest erinevat hinda;

koht, kus kaup on vedamiseks vastu võetud, ja vastuvõtukuupäev;

1. Iga kaubasaadetisega ühenduse piires peab kaasnema veodokument, milles on järgmised andmed:

c)

veetav kaup peab olema ettevõtja omand või vara, mis ettevõtja on müünud, ostnud, laenuks andnud, laenuks võtnud, rendile andnud või rendile võtnud, tootnud, töödelnud või remontinud;

Artikli 6 sätteid ei kohaldata ettevõtja oma tarbeks sooritatud kaubavedude suhtes, kui täidetud on järgmised tingimused:

Kui 1. juuliks 1963 ei ole veohindade ja veotingimuste avaldamist asutamislepingu artikli 74 alusel ega seoses artikli 75 rakendamisega reguleeritud, siis võetakse vastu sellise avaldamise laadi, vormi ja ulatust käsitlevad otsused ning muud asjakohased meetmed asutamislepingu artikli 79 lõigete 1 ja 3 sätete kohaselt, kusjuures peetakse silmas asjaolu, et kõnealused otsused ja meetmed peavad kõigil juhtudel olema kooskõlas ühise transpordipoliitikaga.

4. Teabe esitamisest võib keelduda, kui see sisaldab fakte, mille avalikustamist peab liikmesriik oma oluliste julgeolekuhuvidega vastuolus olevaks.

1. Ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 5 kohaldamist, esitavad valitsused ja ettevõtjad komisjoni nõudmisel kogu vajaliku lisateabe tariifide või veohindu ja veotingimusi käsitlevate ametlike või muude kokkulepete kohta.

2. Erinevate veohindade või veotingimuste kehtestamine ei ole käesoleva määruse sätete rikkumine, kui see tuleneb ainuüksi vedajatevahelisest konkurentsist või tekib kõnealustel ühendusteedel veole iseloomulike tehniliste või majanduslike tingimuste tõttu.

1. Vedaja, kes kehtestab ühtede ja samade kaupade veol ühtedel ja samadel ühendusteedel kaupadele erinevad veohinnad või erinevad veotingimused olenevalt nende päritolu- või sihtriigist, peab komisjoni nõudmisel tõestama, et selline tegevus ei ole käesoleva määruse sätete rikkumine.

Komisjoni volitatud esindajad kasutavad kõnealuseid õigusi loa esitamisel, mille kohaselt neil on volitused vajalikuks inspekteerimiseks vastavalt käesolevale artiklile. Neil peab olema kaasas kirjalik volitus, kus on märgitud inspekteeritava ettevõtja nimi ning inspekteerimise eesmärk. Kirjaliku volituse üksikasjadest ja inspekteerimise eest vastutavatest isikutest tuleb asjaomasele liikmesriigile nõuetekohasel viisil ette teatada.

c)

Selleks on komisjoni volitatud esindajatel järgmised õigused ja volitused:

2. Niivõrd, kuivõrd seda on vaja käesoleva määruse rakendamiseks, võib komisjon saata oma ametnikke või eksperte kontrollkäikudele, et kontrollida ja jälgida käesoleva määruse artiklite 5, 6, 11 ja 13 alusel ettevõtjatele pandud kohustuste täitmist.

1. Ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 79 lõike 4 kohaldamist, tagavad komisjon ja liikmesriigid kõikide artiklite 5, 11, 13 ja 14 alusel neile teatavaks saanud faktide konfidentsiaalsuse.

c)

2. Selliseid trahve võib määrata siiski üksnes juhul, kui teabenõue esitati otsuse vormis, kus on selgesõnaliselt viidatud käesolevas artiklis ettenähtud trahvidele.

3. Enne trahvi määramist artikli 17 alusel konsulteerib komisjon kõigi asjaomaste liikmesriikidega, kellele esitatakse koopiad kõikidest dokumentidest ja kogu tõendusmaterjalist, mis komisjon on saanud asutamislepingu artikli 79 lõike 4 alusel tehtud uurimise käigus. Iga konsulteeritav liikmesriik võib arvamuse saamiseks pöörduda sõltumatu riigiasutuse poole ning peab vastuse andma kahe kuu jooksul.

1. Kui komisjon on kindlaks teinud diskrimineerimise asutamislepingu artikli 79 lõike 1 tähenduses, võib ta vastavalt igale diskrimineerimisjuhule määrata artikli 79 lõike 4 alusel tehtud otsusega vastutavale vedajale trahvi, mis ületab saadud või nõutut veotasu kuni kakskümmend korda.

Artikkel 22

Kõik ettevõtjad, olenemata sellest, kas nad on avalik-õiguslikud või eraõiguslikud, vastutavad selle eest, et nende teenistuses olevate isikute tegevus oleks kooskõlas käesoleva määruse sätetega. See kehtib ka käesolevas määruses ettenähtud trahvide suhtes.