Nõukogu direktiiv 84/568/EMÜ,

27. november 1984,

riigi nimel või toetusel tegutsevate liikmesriikide ekspordikrediidikindlustuse organisatsioonide või selliste organisatsioonide asemel tegutsevate riigiasutuste vastastikuste kohustuste kohta ühisgarantii korral, mis antakse lepingule, mis hõlmab üht või mitut allhankelepingut ühes või mitmes Euroopa ühenduste liikmesriigis

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100 ja 113,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

ning arvestades, et:

ekspordikindlustus ja ekspordi rahastamine mõjutavad rahvusvahelisi kaubavooge ning on seepärast oluliseks kaubanduspoliitiliseks vahendiks;

üha suureneva vastastikuse sõltuvuse tagajärjel liikmesriikide majanduse vahel kasvab selliste eksporditehingute arv, mida teostatakse koostöös paljude eri liikmesriikide ettevõtetega;

selline koostöö on tähtis ja isegi otsustav tegur ühenduse ekspordi konkurentsivõimes kolmandate riikide turgudel;

seepärast tuleks sellist koostööd edendada eelkõige allhangete valdkonnas;

liikmesriikides kehtivate ekspordigarantiide ja ekspordi rahastamise süsteemide vahelised erinevused võivad selliseid eksporditehinguid raskendada;

kaaskindlustus on eri liikmesriikide krediidikindlustusandjate vaheline koostöövorm, mis võimaldab nende liikmesriikide ettevõtetel teha eksporditehingute valdkonnas koostööd;

sellest tulenevalt tuleb tagada selle krediidikindlustusandjate vahelise koostöövormi tõrgeteta toimimine ja seda arendada;

liikmesriikides kehtivad garantii- ja rahastamissüsteemid mõjutavad otseselt ühisturu toimimist ning seda koostöövormi tuleks kasutada ka ühendusesisese kaubanduse valdkonnas; käesoleva direktiivi rakendamine ei eelda muudatusi liikmesriikide õigusnormides ja seepärast ei ole Euroopa Parlamendiga konsulteerimine kohustuslik,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

1. Liikmesriigid tagavad, et nende ekspordikrediidikindlustuse organisatsioonid, kes tegutsevad riigi nimel või toetusel, või nende organisatsioonide asemel tegutsevad riigiasutused järgivad oma vastastikuste kohustustega seoses käesoleva direktiivi lisas esitatud näidislepingu sätteid, kui nad teevad koos mõne teise liikmesriigi organisatsiooni või riigiasutusega otsuse garantii andmise kohta lepingule, mis hõlmab üht või mitut allhankelepingut ühes või mitmes liikmesriigis.

2. Lisa sätted ei välista, et lõikes 1 nimetatud organisatsioonid või asutused võivad vastu võtta lisasätteid, mis ei mõjuta käesoleva direktiivi lisa sätete reguleerimisala, kui viimaseid kohaldatakse konkreetse tehingu suhtes.

Artikkel 2

Kaks aastat pärast käesoleva direktiivi rakendamist esitab komisjon aruande direktiivi lisa sätete kohaldamisel saadud kogemuste kohta.

Komisjon võib alati teha ettepanekuid nende sätete muutmiseks.

Artikkel 3

Liikmesriigid võtavad lisa sätete järgimiseks vajalikud meetmed kuue kuu jooksul alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest [1].

Liikmesriigid teatavad nendest meetmetest komisjonile.

Artikkel 4

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 27. november 1984

Nõukogu nimel

eesistuja

P. Barry

[1] Käesolev direktiiv on liikmesriikidele teatavaks tehtud 3. detsembril 1984.

--------------------------------------------------

LISA

NÄIDISLEPING

Artikkel 1

Reguleerimisala

Käesoleva lepingu eesmärgiks on reguleerida Euroopa Majandusühenduse ekspordikrediidikindlustuse andjate vastastikuseid kohustusi järgmistel juhtudel:

- ettevõtja (edaspidi "peatööettevõtja") sõlmib ühe või mitme ettevõtjaga (edaspidi "allhankija") ühes või mitmes Euroopa Majandusühenduse liikmesriigis enda nimel ekspordilepingu ettevõtjaga (edaspidi "ostja"), kes asub:

- kas riigis, mis ei kuulu Euroopa Majandusühendusse,

- või Euroopa Majandusühenduse liikmesriigis, välja arvatud peatööettevõtja ja allhankija(te) asukohaliikmesriik;

- peatööettevõtja kohustub kandma allhankijale või allhankijatele üle talle või neile kuuluva summa ostja poolt peatööettevõtjale makstavatest summadest ning täitma kõik vorminõuded, mida on vaja ostja poolt makstud ning allhankijale või allhankijatele kuuluva summa ülekandmiseks;

- allhankija või allhankijate ja ostja vahel ei ole õiguslikke suhteid;

- peatööettevõtja krediidikindlustusandja (edaspidi "põhikindlustusandja") ning allhankija või allhankijate krediidikindlustusandja või krediidikindlustusandjad (edaspidi "kaaskindlustajad") on valmis igaüks vastavalt oma tavapärastele kindlustustingimustele kindlustama tema riigis toimuva tehingu osa igas üksiklepingus määratletud riskide vastu.

Lepinguid, mille eespool nimetatud ekspordikrediidikindlustuse andjad sõlmivad igal üksikjuhul ühisgarantii andmise kohta peatööettevõtjale või ühele või mitmele allhankijale, reguleerivad järgmised artiklid.

Artikkel 2

Põhikindlustusandja kohustused

Põhikindlustusandja, kes vastutab ainuisikuliselt riskijuhtimise, sealhulgas allhankelepingute eest, kohustub:

a) kindlustama need peatööettevõtja riskid tema lepinguosa piires, mis on määratletud igas üksiklepingus;

b) mitte heaks kiitma muudatusi lepingu täitmise tingimustes (summa, tarned, maksed jne) või peatööettevõtja ning allhankija või allhankijate vahel kõnesoleva lepingu täitmiseks sõlmitavas lepingus, välja arvatud juhul, kui seda tehakse vastastikusel kokkuleppel kaaskindlustaja või kaaskindlustajatega;

c) mitte loobuma peatööettevõtjale väljaantud kindlustuspoliisist tulenevatest kohustustest peatööettevõtja lepinguliste kohustuste täitmatajätmisel, ilma et sellest oleks kaaskindlustajale või kaaskindlustajatele teatatud;

d) mitte tunnistama kindlustuspoliisi kehtivust lõppenuks, ilma et sellest oleks kaaskindlustajale või kaaskindlustajatele teatatud;

e) teatama kaaskindlustajale või kaaskindlustajatele kõigist talle teadaolevatest faktidest, mis võivad muuta riski laadi või suurust või tekitada kahju;

f) kahju või kahjuohu korral pidama kaaskindlustaja või kaaskindlustajatega nõu võetavate meetmete üle; otsused kahju tõendamise kohta tehakse võimaluse korral vastastikusel kokkuleppel ning hüvitise suurus ja selle maksmise üksikasjad määratakse kindlaks vastavalt iga kindlustuspoliisi tingimustele;

g) kahju korral võtma vajalikke meetmeid või nõudma, et peatööettevõtja võtaks vajalikke meetmeid maksmata summade sissenõudmiseks ja kaaskindlustajale talle kuuluva summa tagasimaksmiseks sissenõutud summadest, ning täitma kõik sellise summa ülekandmiseks vajalikud vorminõuded. Põhikindlustusandja poolt summade sissenõudmisel tehtud kulutused jagatakse kindlustusandjate vahel vastavalt nende osale kindlustusega kaetud lepingus;

h) andma endast parima peatööettevõtjale antud garantii tühistamise korral, et täita käesolevas artiklis sätestatud kohustused.

Artikkel 3

Kaaskindlustaja kohustused

Kaaskindlustaja kohustub:

a) kindlustama need oma riigi allhankija riskid tema tehinguosa piires, mis on määratletud igas üksiklepingus;

b) mitte heaks kiitma muudatusi peatööettevõtja ja allhankija vahel ostjaga sõlmitud lepingu täitmiseks sõlmitavas lepingus, välja arvatud juhul, kui seda tehakse vastastikusel kokkuleppel põhikindlustusandjaga;

c) mitte loobuma allhankijale väljaantud kindlustuspoliisist tulenevatest kohustustest allhankija lepinguliste kohustuste täitmatajätmisel, ilma et sellest oleks põhikindlustusandjale teatatud;

d) mitte tunnistama kindlustuspoliisi kehtivust lõppenuks, ilma et sellest oleks põhikindlustusandjale teatatud;

e) teatama põhikindlustusandjale kõigist talle teadaolevatest faktidest, mis võivad muuta riski laadi või suurust või tekitada kahju;

f) andma endast parima allhankijale antud garantii tühistamise korral, et täita käesolevas artiklis sätestatud kohustused.

Artikkel 4

Konsolidatsioon

Kui sõlmitakse leping ostjariigi võla konsolideerimiseks, peavad põhikindlustusandja ning kaaskindlustusandja või kaaskindlustusandjad nõu, et leida võimalused ja vahendid konsolideerimislepingust tulenevate eriprobleemide lahendamiseks.

Artikkel 5

Ostjakrediidil põhinevad tehingud

Need ühenduse krediidikindlustusandjad, kes on ühisel arvamusel, et nende ostjakrediidi süsteemid on piisavalt kokkusobivad, võivad kokku leppida, et kogu lepingu jaoks avatakse ühtne ostjakrediit või kogu leping kaetakse ühtse krediidiga, kusjuures käesoleva lepingu sätteid kohaldatakse analoogia alusel.

Artikkel 6

Arbitraaž

Kõik käesolevast lepingust tulenevad vaidlused, mida ei saa lahendada vastastikusel kokkuleppel, esitatakse kolmest vahekohtunikust koosnevale vahekohtule. Kumbki asjaomane pool nimetab ühe vahekohtuniku. Kolmanda vahekohtuniku nimetab Euroopa Ühenduste Kohtu president; tema on vahekohtu esimees. Menetlusi reguleerivad Rahvusvahelise Kaubanduskoja lepitus- ja arbitraažireeglid.

--------------------------------------------------