KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2022/433,

15. märts 2022,

millega kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks Indiast ja Indoneesiast pärit roostevabast terasest lehtvaltstoodete impordi suhtes ning muudetakse rakendusmäärust (EL) 2021/2012, millega kehtestatakse Indiast ja Indoneesiast pärit roostevabast terasest lehtvaltstoodete impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2016. aasta määrust (EL) 2016/1037 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed (1) (edaspidi „alusmäärus“), eriti selle artiklit 15 ja artikli 24 lõiget 1,

ning arvestades järgmist:

1. MENETLUS

1.1. Algatamine

(1) 17. veebruaril 2021 algatas Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“) subsiidiumivastase uurimise seoses Indiast ja Indoneesiast (edaspidi üheskoos „asjaomased riigid“) pärit roostevabast terasest lehtvaltstoodete (edaspidi „uurimisalune toode“) impordiga. Komisjon avaldas algatamisteate (edaspidi „algatamisteade“) Euroopa Liidu Teatajas (2).

(2) Komisjon algatas uurimise kaebuse põhjal, mille esitas 4. jaanuaril 2021 Euroopa Teraseühendus (edaspidi „Eurofer“ või „kaebuse esitaja“) liidu roostevabast terasest lehtvaltstoodete tootmisharu nimel alusmääruse artikli 10 lõike 6 tähenduses. Kaebus sisaldas tõendeid subsideerimise ja sellest tuleneva kahju kohta, mida käsitati piisava põhjusena uurimise algatamiseks.

(3) Enne subsiidiumivastase uurimise algatamist teavitas komisjon India valitsust (3) ja Indoneesia valitsust, (4) et ta on saanud nõuetekohaselt dokumenteeritud kaebuse, ning kutsus India valitsust ja Indoneesia valitsust konsultatsioonidele kooskõlas alusmääruse artikli 10 lõikega 7. Konsultatsioonid toimusid 10. veebruaril 2021 India valitsusega ja 15. veebruaril 2021 Indoneesia valitsusega. Kummagi valitsusega ei jõutud aga vastastikku kokku lepitud lahenduseni.

(4) 18. novembril 2021 kehtestas komisjon Indiast ja Indoneesiast pärit sama toote impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu ja nõudis lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutise tollimaksu (5) (edaspidi „dumpinguvastane määrus“) uurimises, mis algatati 30. septembril 2020 avaldatud algatamisteatega (edaspidi „eraldiseisev dumpinguvastane uurimine“) (6).

(5) Käesoleva subsiidiumivastase uurimise ja eraldiseisva dumpinguvastase uurimise käigus tehtud kahju, põhjusliku seose ja liidu huvide analüüsid on mutatis mutandis ühesugused, kuna liidu tootmisharu määratlus, valimisse kaasatud liidu tootjad, vaatlusalune periood ja uurimisperiood on mõlema uurimise puhul samad.

1.2. Registreerimine

(6) 7. aprillil 2021 esitas kaebuse esitaja impordi registreerimise taotluse. Komisjon analüüsis taotlust, kuid ei leidnud, et suhteliselt lühikese aja jooksul oleks ulatuslikult imporditud toodet, mis saab asjaomastes riikides kasu tasakaalustatavatest subsiidiumidest. Uurimisperioodiga võrreldes vähenes Indiast ja Indoneesiast pärit roostevabast terasest lehtvaltstoodete import uurimise algatamisele järgnenud seitsme kuu jooksul 46 %. Seepärast ei olnud alusmääruse artikli 24 lõike 5 kohased impordi registreerimise tingimused täidetud ja komisjon ei kehtestanud asjaomase toote suhtes registreerimisnõuet.

1.3. Uurimisperiood ja vaatlusalune periood

(7) Subsiidiumide ja kahju uurimine hõlmas ajavahemikku 1. juulist 2019 kuni 30. juunini 2020 (edaspidi „uurimisperiood“). Kahju hindamise seisukohast oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2017 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood“). Mõlemad perioodid on identsed eraldiseisva dumpinguvastase uurimise vastavate perioodidega.

1.4. Huvitatud isikud

(8) Algatamisteates kutsus komisjon huvitatud isikuid üles uurimises osalemiseks komisjoniga ühendust võtma. Lisaks teatas komisjon uurimise algatamisest eraldi kaebuse esitajale, India valitsusele, Indoneesia valitsusele, teadaolevatele eksportivatele tootjatele asjaomastes riikides, teadaolevatele importijatele ja kasutajatele liidus ning kutsus neid uurimises osalema.

(9) Huvitatud isikutel oli võimalus esitada uurimise algatamise kohta märkusi ning taotleda komisjonilt ja/või kaubandusmenetluses ärakuulamise eest vastutavalt ametnikult enda ärakuulamist. Ära kuulati Eurofer ja veel üks äriühing.

(10) Algatamisteates kutsus komisjon ka Hiina Rahvavabariigi ametiasutusi (edaspidi „Hiina valitsus“) huvitatud isikuna uurimises osalema. Peale selle teavitas komisjon Hiina valitsust uurimise algatamisest ja viitas konkreetselt algatamisteates esitatud kutsele uurimises huvitatud isikuna osaleda. Järgnevalt teavitas Hiina valitsus komisjoni, et ta on end uurimises huvitatud isikuna registreerinud.

(11) 11. oktoobril 2021 saatis komisjon Hiina valitsusele teabepäringu.

(12) Hiina valitsus ei vastanud komisjoni teabepäringule ja esitas selle asemel ise 21. oktoobril 2021 oma märkused teabepäringu kohta.

(13) Oma esildises väitis Hiina valitsus, et komisjoni menetlused võivad rikkuda WTO eeskirju ja ELi õigust.

(14) Esiteks väitis Hiina valitsus, et komisjon ei teavitanud Hiina valitsust kaebuse esitamisest, ei pidanud Hiina valitsusega algatamiseelseid konsultatsioone, ei teavitanud teda algatamisest ega kutsunud teda otse huvitatud isikuna osalema. Kuna Hiina valitsus ei esinda eksportivat riiki, siis ei ole Hiina valitsus huvitatud liige ega isik WTO eeskirjade tähenduses ning kutse esitamiseks puuduvad õiguslik alus ja põhilised menetlusnõuded.

(15) Komisjon märkis, et need väited ei ole faktiliselt õiged. Tegelikult saatis komisjon pärast 17. veebruaril 2021Euroopa Liidu Teatajas avaldatud algatamisteatesse huvitatud isikuna osalemise kutse lisamist samal päeval Hiina valitsusele algatamisteate, juhtides otseselt tema tähelepanu kutsele. Esialgu taotles Hiina valitsus 19. veebruari 2021. aasta e-kirjas juurdepääsu avatud toimikule. Samal päeval saadetud vastuses sellele e-kirjale küsis komisjon Hiina valitsuselt sõnaselgelt uuesti, kas avatud toimikule juurdepääsu taotledes kavatseb ta end huvitatud isikuna registreerida. Samal päeval kinnitas Hiina valitsus, et on end huvitatud isikuna registreerinud. Kogu e-kirjavahetus on avatud toimikus kättesaadav. Seepärast teavitas komisjon Hiina valitsust otse algatamisteatest ja esitas talle lausa kaks kutset huvitatud isikuna osaleda. Lisaks ei kutsunud komisjon Hiina valitsust pidama algatamiseelseid konsultatsioone, sest komisjon eeldas, et Indoneesia valitsus selgitab Hiina valitsuse seotust Indoneesia eksportivatele tootjatele kaudse rahalise toetuse andmise kaudu. Kuna komisjon ei kavatsenud uurida võimalikke Hiina RV antavaid tasakaalustatavaid subsiidiume, vaid üksnes subsiidiume, mida annab Indoneesia valitsus Hiina valitsuse rahalise toetuse teel, ei olnud seega õiguslikku nõuet pidada algatamiseelseid konsultatsioone Hiina valitsusega.

(16) Teiseks väitis Hiina valitsus, et ta taotles võimalust jälgida juhtumi edenemist tulenevalt murest, et komisjon võib rikkuda WTO eeskirju ja ELi õigust, kuid käesolevas uurimises ei käsitleta Hiina valitsust ja tal ei ole kohustust uurimise käigus mingit teavet esitada. Hiina valitsuse väitel rikkus komisjon WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingut ja alusmäärust juba teatavate Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „Hiina RV“ või „Hiina“) ja Egiptusest pärit kootud ja/või nõeltöödeldud klaaskiust kangaste importi käsitlevas subsiidiumivastases uurimises, mis algatati 16. mail 2019 (7) ja mille tulemusel kehtestati lõplik tasakaalustav tollimaks (avaldatud 15. juunil 2020) (8) (edaspidi „klaaskiust kangaid käsitlev subsiidiumivastane uurimine“), lisades Hiina ja Egiptuse tavapärase kahepoolse majandus- ja kaubanduskoostöö niinimetatud riikidevaheliste subsiidiumide kohaldamisalasse.

(17) Komisjon tuletas meelde, et mitte Hiina valitsus ei taotlenud võimalust jälgida juhtumi edenemist, vaid komisjon ise kutsus algatamisteates Hiina valitsust end huvitatud isikuna registreerima. Mis puudutab väiteid seoses klaaskiust kangaid käsitleva subsiidiumivastase uurimisega, siis leidis komisjon, et need on üldised ja põhjendamata ega kuulu ka käesoleva uurimise käsitlusalasse. Igal juhul märkis komisjon, et käesoleva uurimise käsitlusalasse kuulub Hiina valitsuse antud rahaline toetus sel määral, mil see on omistatav Indoneesia valitsusele. Seega on teave Hiina valitsuse antud rahalise toetuse kohta selles kontekstis vajalik.

(18) Kolmandaks märkis Hiina valitsus, et komisjon ei saatnud talle teabepäringut esimese kaheksa kuu jooksul alates menetluse algatamisest, mis on vastuolus WTO nõudega, mille kohaselt peavad uurimist läbiviivad ametiasutused võimalikult kiiresti täpsustama huvitatud isikutelt nõutava teabe, ning et vastuse esitamise tähtaeg oli 10 päeva, mitte 37 päeva, nagu on ette nähtud WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõike 1 punktis 1 ja alusmääruse artikli 11 lõikes 2.

(19) Komisjon märkis, et Hiina valitsusele teabepäringu saatmise aeg oli tingitud uurimise käigust. Elemendid, mida Hiina valitsuselt küsiti, ei olnud uurimise alguses täielikult ilmsed ja taotletav teave põhines aspektidel, mida oli vaja täiendavalt uurida pärast esimest Indoneesia asjaomaste isikute kaugmeetodil ristkontrollimist. Lisaks vastas komisjon, et ta oli saatnud Hiina valitsusele teabepäringu, mitte küsimustiku. Hiina valitsuse viidatud tähtajanõuded puudutavad ainult küsimustikke. Teabepäringus ette nähtud tähtaeg oli taotletud teabe esitamiseks piisav. Kui Hiina valitsus leidis, et tähtaeg on liiga lühike, oleks ta igal juhul võinud taotleda selle pikendamist, mida ta ei teinud.

1.5. Algatamise kohta esitatud märkused

1.5.1. India valitsuse märkused uurimise algatamise kohta

(20) India valitsus ei esitanud kirjalikke märkusi ei enne ega pärast algatamiseelseid konsultatsioone. Konsultatsioonide käigus väitis aga India valitsus, et üldiselt ei sisalda kaebus piisavaid tõendeid väidetavate subsiidiumikavade olemasolu kohta.

(21) Komisjon võttis India valitsuse märkusi arvesse. Nagu on aga üksikasjalikult kirjeldatud tõendite piisavust käsitlevas memorandumis (edaspidi „memorandum“), (9) järeldas komisjon pärast subsiidiumide kohta esitatud väidete kontrollimist, et kaebus ning komisjonile kättesaadav ja memorandumis loetletud tõendusmaterjal sisaldas piisavalt tõendeid, mis pigem näitasid Indiast pärit asjaomase toote subsideerimist.

1.5.2. Indoneesia valitsuse märkused uurimise algatamise kohta

(22) 15. veebruaril 2021 esitas Indoneesia valitsus kirjaliku versiooni oma avaldustest, mille ta oli teinud samal päeval peetud algatamiseelsetel konsultatsioonidel. Selles esildises väideti, et üldiselt ei sisaldanud kaebus piisavaid tõendeid väidetavate subsiidiumikavade olemasolu kohta.

(23) Komisjon võttis seda esildist tõendite piisavust käsitleva memorandumi koostamise etapis arvesse, kuid ei nõustunud Indoneesia valitsuse märkustega. Komisjon järeldas, et kaebus ning komisjonile kättesaadav ja tõendite piisavust käsitlevas memorandumis loetletud tõendusmaterjal sisaldasid piisavalt tõendeid, mis pigem näitasid subsideerimise olemasolu. Igal juhul pöörati Indoneesia valitsuse esiletoodud elementidele uurimise käigus eritähelepanu.

1.6. Väljavõtteline uuring

(24) Komisjon andis algatamisteates teada, et ta võib teha huvitatud isikute väljavõttelise uuringu kooskõlas alusmääruse artikliga 27.

1.6.1. Liidu tootjate väljavõtteline uuring

(25) Komisjon teatas algatamisteates, et on otsustanud piirduda uurimise käigus mõistliku arvu liidu tootjatega, kohaldades väljavõttelist uuringut, ja on moodustanud liidu tootjatest esialgse valimi. Komisjon moodustas esialgse valimi toodangu ja liidu müügimahtude põhjal, millest liidu tootjad olid uurimiseelse nõuete hindamise analüüsi käigus teatanud, võttes arvesse ka nende geograafilist asukohta. Sel viisil moodustatud esialgne valim koosnes kolmest liidu tootjast, kelle arvele langeb enam kui 60 % samasuguse toote toodangust ja ligikaudu 70 % selle müügist liidus ning kes asuvad neljas eri liikmesriigis. Esialgse valimi üksikasjad tehti kättesaadavaks huvitatud isikutele tutvumiseks ette nähtud toimikus ja anti võimalus esitada märkusi. Märkusi ei esitatud.

(26) Kuna ettenähtud tähtaja jooksul märkusi ei esitatud, siis kinnitati liidu tootjate esialgne valim. Sellesse kuulusid äriühingud Acciai Speciali Terni S.p.A., Aperam Stainless Europe ja Outokumpu Stainless OY. Lõplik valim on liidu tootmisharu suhtes representatiivne. See valim langeb kokku liidu tootjate valimiga eraldiseisvas dumpinguvastases uurimises.

1.6.2. Importijate väljavõtteline uuring

(27) Selleks et otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ja moodustada vajaduse korral valim, palus komisjon kõikidel teadaolevatel sõltumatutel importijatel esitada algatamisteates täpsustatud teave.

(28) Üks sõltumatu importija andis endast kui huvitatud isikust teada ja esitas nõutud teabe. Saadud vastuste väikest arvu arvestades ei olnud väljavõtteline uuring vajalik. Selle otsuse kohta märkusi ei esitatud. Kõnealusel importijal paluti täita küsimustik.

1.6.3. Asjaomaste riikide eksportivate tootjate väljavõtteline uuring

(29) Võttes arvesse eksportivate tootjate võimalikku suurt arvu asjaomastes riikides, nähti algatamisteatega ette väljavõtteline uuring Indias ja Indoneesias. Seepärast palus komisjon kõikidel teadaolevatel eksportivatel tootjatel Indias ja Indoneesias esitada algatamisteates täpsustatud teave, et otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ja moodustada vajaduse korral valim.

(30) Lisaks palus komisjon India esindusel Euroopa Liidu juures ning Indoneesia Vabariigi saatkonnal Brüsselis teha kindlaks muud eksportivad tootjad, kes võiksid olla uurimises osalemisest huvitatud, ja/või võtta nendega ühendust.

1.6.3.1. India

(31) Väljavõttelist uuringut käsitleva vastuse esitasid ettenähtud tähtaja jooksul kaks India äriühingut (äriühingute kontserni). Kõnealuse kahe eksportiva tootja – Chromeni Steels Private Limited (edaspidi „Chromeni“) ja Jindali kontsern – toodang moodustas uurimisperioodil 100 % Indiast pärit ja liitu suunatud roostevabast terasest lehtvaltstoodete ekspordist. Seetõttu loobus komisjon India puhul valimi moodustamisest.

(32) Jindali kontserni (India) see osa, mis tegeleb roostevabast terasest lehtvaltstoodete tootmise ja müügiga, koosneb kahest eksportivast tootjast, kahest kauplejast, ühest teenuseosutajast ja ühest tooraine tarnijast.

(33) Jindali kontsern on vertikaalselt integreeritud alates koksi, gaasi ja ferrokroomi tootmisest ning roostevaba vedelterase, slääbide ja kuumvaltsitud rullide tootmisest kuni roostevabast terasest lehtvaltstoodete tootmiseni.

(34) Chromeni ei ole vertikaalselt integreeritud. See äriühing alustab roostevabast terasest lehtvaltstoodete tootmist kuumvaltsitud roostevabadest terasrullidest.

1.6.3.2. Indoneesia

(35) Kolm Indoneesia eksportivat tootjat või eksportivate tootjate kontserni esitasid nõutud teabe ja olid nõus enda valimisse kaasamisega. Võttes aluseks suurima representatiivse Indoneesiast uurimisperioodil liitu suunatud ekspordi mahu, mida oli ettenähtud aja jooksul võimalik uurida, moodustas komisjon kooskõlas alusmääruse artikli 27 lõikega 1 valimi kahest eksportivate tootjate kontsernist: PT. Indonesia Ruipu Nickel and Chrome Alloy (edaspidi „IRNC“) ja PT. Jindal Stainless Indonesia (edaspidi „Jindal Indonesia“). Valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernide eksport moodustas uurimisperioodil 71 % Indoneesiast liitu suunatud roostevabast terasest lehtvaltstoodete ekspordi hinnangulisest kogumahust.

(36) IRNC on vertikaalselt integreeritud äriühing. See äriühing alustab roostevabast terasest lehtvaltstoodete tootmist niklimaagist ja seega on tal oma sulatustehased. Peale selle kuulub IRNC äriühingute kontserni, mis toodab eri liiki terastooteid ning on samuti vertikaalselt integreeritud (alustades niklimaagist, seega on tal oma sulatustehased) ja pakub IRNC-le eelneva etapi terastooteid roostevabast terasest lehtvaltstoodete tootmiseks. Need äriühingud (koos IRNCga, edaspidi üheskoos „IRNC kontsern“) on PT. Indonesia Guang Ching Nickel and Stainless Steel Industry (edaspidi „GCNS“), PT Indonesia Tsingshan Stainless Steel (edaspidi „ITSS“), PT. Sulawesi Mining Investment (edaspidi „SMI“) ja PT. Tsingshan Steel Indonesia (edaspidi „TSI“). Need kõik paiknevad Morowali tööstuspargis Indoneesias.

(37) Jindal Indonesia ei ole vertikaalselt integreeritud. See äriühing alustab roostevabast terasest lehtvaltstoodete tootmist roostevabadest terasrullidest.

(38) Kooskõlas alusmääruse artikli 27 lõikega 2 konsulteeris komisjon valimi moodustamisel kõigi teadaolevate asjaomaste eksportivate tootjate ja Indoneesia valitsusega. Märkusi ei esitatud ja seega valim kinnitati.

1.7. Individuaalne kontrollimine

(39) Kolmas väljavõttelise uuringu vormi tagastanud Indoneesia eksportiv tootja teatas komisjonile, et ta ei taotle individuaalset kontrollimist alusmääruse artikli 27 lõike 3 alusel. Sellest hoolimata teavitas komisjon seda valimisse mitte kaasatud eksportivat tootjat, et kui ta soovib individuaalset kontrollimist, peab ta küsimustikule vastama. Äriühing aga ei vastanud küsimustikule. Seetõttu ei olnud individuaalne kontrollimine võimalik.

1.8. Vastused küsimustikule

(40) Komisjon saatis küsimustikud kolmele valimisse kaasatud liidu tootjale, kaebuse esitajale, ühele sõltumatule importijale, kes oli endast teada andnud, ja neljale asjaomaste riikide eksportivale tootjale. Samad küsimustikud tehti menetluse algatamise päeval kättesaadavaks ka elektrooniliselt (10).

(41) Vastused küsimustikule esitasid kolm valimisse kaasatud liidu tootjat, kaebuse esitaja, üks sõltumatu importija, kaks eksportivat tootjat Indiast ja kaks valimisse kaasatud eksportivat tootjat Indoneesiast.

(42) Komisjon saatis küsimustiku ka India valitsusele ja Indoneesia valitsusele.

(43) India valitsusele suunatud küsimustik sisaldas eriküsimustikke i) kõikidele finantseerimisasutustele, mis andsid laene või ekspordikrediiti uurimisalustele äriühingutele või nende ostjatele (eksporttoodete ostjatele pakutava krediidi raames), ning ii) selliste sisendmaterjalide kümnele peamisele tootjale ja turustajale, mida pakutakse kahele India eksportivale tootjale uurimisaluse toote tootmiseks tegelikust maksumusest väidetavalt väiksema tasu eest (kroomimaak ja rauamaak).

(44) Indoneesia valitsusele saadetud küsimustik sisaldas eriküsimustikku äriühingule Lembaga Pembiayaan Ekspor Indonesia (edaspidi „Indonesia Eximbank“). Sellele finantseerimisasutusele oli kaebuses konkreetselt viidatud kui avalik-õiguslikule asutusele või asutusele, kellele Indoneesia valitsus on teinud ülesandeks subsiidiumide andmise. Paindlikuma halduskorralduse huvides paluti Indoneesia valitsusel lisaks edastada eriküsimustikud i) kõikidele muudele finantseerimisasutustele, mis andsid laene või ekspordikrediiti valimisse kaasatud äriühingutele või valimisse kaasatud äriühingute ostjatele (eksporttoodete ostjatele pakutava krediidi raames), (11) ii) uurimisaluse toote põhiliste sisendmaterjalide kümnele peamisele tootjale ja turustajale, samuti võimalikele teistele sisenditootjatele ja kõnealuste materjalide turustajatele, kes on pakkunud sisendeid kahele valimisse kaasatud äriühingule, ning iii) äriühingule PT. Asuransi Asei Indonesia (edaspidi „ASEI“), kellele on kaebuses konkreetselt viidatud kui äriühingule, kes pakub soodustingimustel ekspordikrediidikindlustust, sealhulgas võimalik, et ka uurimisaluse toote tootjale.

(45) Peale selle sisaldas Indoneesia valitsusele suunatud küsimustik eriküsimustikku äriühingule PT. Indonesia Morowali Industrial Park (edaspidi „IMIP“), kes käitab tööstusparki, kus paikneb üks valimisse kaasatud eksportiv tootja – IRNC. Kuna IMIP on IRNCga seotud äriühing, paluti ka IRNC-l edastada sama küsimustik IMIPile.

(46) Indoneesia valitsusel paluti koguda kokku kõik nende üksuste vastused ja saata need otse komisjonile.

(47) Komisjon sai vastused küsimustikule nii India valitsuselt, kes ei saatnud aga vastuseid põhjenduses 43 viidatud eriküsimustikele, ning Indoneesia valitsuselt, kes saatis ka vastused Indonesia Eximbankilt, kolmelt muult finantseerimisasutuselt ning üheteistkümnelt sisendite tarnijalt: neljalt kivisütt kaevandavalt äriühingult (PT. Sungai Danau Jaya, PT. Tanah Bumbu Resources, PT. Wahana Baratama Mining ja PT. Bukit Asam Tbk), kolmelt niklimaaki kaevandavalt äriühingult (PT. GAG Nikel, PT. Ceria Nugraha Indotama ja PT. Tiran Indonesia), neljalt niklimaagi ja kivisöega kauplejalt (PT. Ekasa Yad Resouces, PT. Batu Bara Global Energy, PT. Rwood Resources Indonesia ja PT. Bumi Nusantara Jaya), ASEI-lt ja IMIPilt. Komisjon sai samad IMIPi küsimustiku vastused ka IRNC-lt.

1.9. Kontrollkäigud

(48) Arvestades COVID-19 puhangut ja eri liikmesriikide, aga ka paljude kolmandate riikide kehtestatud leviku tõkestamise piiranguid, ei saanud komisjon esialgses etapis teha alusmääruse artikli 16 kohaseid kontrollkäike. Selle asemel ristkontrollis komisjon kaugmeetodil kogu teavet, mida ta pidas vajalikuks esialgsete otsuste tegemiseks, kooskõlas oma teatega COVID-19 puhangu poolt dumpingu- ja subsiidiumivastastele uurimistele avalduva mõju kohta (12).

(49) Ilma et see piiraks alusmääruse artikli 28 kohaldamist, ristkontrollis komisjon kaugmeetodil India valitsuse ja Indoneesia valitsuse vastuseid küsimustikule videokonverentsi teel. Kaugmeetodil toimunud ristkontrollis osalesid asjaomaste ministeeriumide ametnikud. Indoneesia valitsuse puhul hõlmas kaugmeetodil toimunud ristkontroll ka Indonesia Eximbanki ning kahe sisendite tarnija, PT. Gag Nikel ja PT. Sungai Danau Jaya esitatud teavet.

(50) Peale selle ristkontrollis komisjon kaugmeetodil järgmisi äriühinguid/isikuid. a) Liidu ühendus, mis esindab kolme valimisse kaasatud liidu tootjat: — Euroopa Teraseühendus (edaspidi „Eurofer“), Brüssel, Belgia. b) India eksportivad tootjad: — Chromeni Steels Private Limited (edaspidi „Chromeni“), Ahmedabad; — Jindal Stainless Limited (edaspidi „JSL“), New Delhi, ja Jindal Stainless Hisar Limited (edaspidi „JSHL“), New Delhi, ning nendega seotud äriühingud, eelkõige seotud kauplejad Jindal Stainless Steelway Limited (edaspidi „JSS“), Gurugram, ja Jindal Steelitalia Limited (edaspidi „JSI“), Gurgaon, teenuseosutaja Jindal United Steel Limited (edaspidi „JUSL“), New Delhi, ja tooraine tarnija Jindal Coke Limited (edaspidi „JCL“), New Delhi, (edaspidi üheskoos „Jindali kontsern“). c) Indoneesia eksportivad tootjad: — PT. Indonesia Ruipu Nickel ja Chrome Alloy (edaspidi „IRNC“), Jakarta, ja temaga seotud äriühingud, eelkõige tema neli peamist seotud sisendite tarnijat Indoneesias PT. Indonesia Guang Ching Nickel and Stainless Steel Industry (edaspidi „GCNS“), Jakarta, PT. Indonesia Tsingshan Stainless Steel (edaspidi „ITSS“), Jakarta, PT. Sulawesi Mining Investment (edaspidi „SMI“), Jakarta, ja PT. Tsingshan Steel Indonesia (edaspidi „TSI“), Jakarta (edaspidi koos IRNCga üheskoos „IRNC kontsern“), ning seotud tööstuspark, kus IRNC kontsern asub, PT. Indonesia Morowali Industrial Park (edaspidi „IMIP“), Jakarta; — PT. Jindal Stainless Indonesia (edaspidi „Jindal Indonesia“), Gresik.

1.10. Ajutiste meetmete kehtestamata jätmine ja edasine menetlus

(51) 20. oktoobril 2021 teavitas komisjon huvitatud isikuid alusmääruse artikli 29a lõike 2 kohaselt sellest, et ta ei kavatse ajutisi meetmeid kehtestada, vaid uurimist jätkata.

(52) Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist.

1.11. Lõplike järelduste avalikustamine

(53) 17. detsembril 2021 teavitas komisjon kõiki asjaomaseid isikuid olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal ta kavatses kehtestada asjaomase toote impordi suhtes lõpliku subsiidiumivastase tollimaksu (edaspidi „lõplike järelduste avalikustamine“). Kõikidele asjaomastele isikutele anti võimalus nende kohta teatava aja jooksul märkusi esitada. Huvitatud isikutel oli võimalus esitada uurimise algatamise kohta märkusi ning taotleda komisjonilt ja/või kaubandusmenetluses ärakuulamise eest vastutavalt ametnikult enda ärakuulamist.

(54) Järgnevalt saadeti huvitatud isikutele 21. jaanuaril 2022 täiendavad lõplikud järeldused (edaspidi „täiendavate lõplike järelduste avalikustamine“) ning neile nähti ette teatav ajavahemik, mille jooksul nad said nende kohta märkusi esitada. Huvitatud isikutel oli võimalus taotleda komisjonilt ja/või kaubandusmenetluses ärakuulamise eest vastutavalt ametnikult enda ärakuulamist.

(55) Märkusi esitasid kaebuse esitaja, India valitsus, Indoneesia valitsus, Hiina valitsus, valimisse kaasatud eksportivad tootjad, sõltumatu importija LSI ning importijate ja kauplejate kontsern Euranimi.

(56) Samuti anti isikutele, kes taotlesid ärakuulamist, selleks võimalus. Ära kuulati IRNC kontsern ja Euranimi.

(57) Huvitatud isikute esitatud märkusi arutati ja võeti käesolevas määruses vajaduse korral arvesse.

(58) IRNC kontsern väitis, et tema kaitseõigusi rikuti, sest talle ei antud lõplike järelduste avalikustamise kohta märkuste koostamiseks piisavalt aega. Oma vastuses rõhutas komisjon, et IRNC kontsernile anti märkuste esitamiseks algselt 18 päeva pikkune tähtaeg, mis on palju pikem kui seadusjärgne kümnepäevane ajavahemik, mille komisjon peab huvitatud isikutele lõplike järelduste avalikustamisel võimaldama. Lisaks andis komisjon äriühingule tema taotlusel kolmepäevase ajapikenduse. Seepärast leidis komisjon, et IRNC kontsernile anti lõplike järelduste avalikustamise kohta märkuste esitamiseks piisavalt aega, ja see väide lükati tagasi.

(59) Jindali kontsern ja Jindal Indonesia palusid komisjonil tagada, et kavandatud tasakaalustavat tollimaksu ja terase kaitsemeetmeid ei rakendataks samaaegselt, nagu tehti dumpinguvastases määruses.

(60) Seda küsimust on käsitletud põhjendustes 1083 ja 1084.

(61) Õiguskindluse tagamiseks palusid Jindali kontsern ja Jindal Indonesia komisjonil ka lisada kavandatav määrus, millega subsiidiumivastane tollimaks kehtestatakse, määrusesse (EL) 2019/1382 (13).

(62) Komisjon märkis, et artiklis 3 on juba käsitletud käesoleva määruse kohaselt nõutavate tollimaksude ja määruse (EL) 2019/159 (14) kohaselt nõutavate maksude koostoime küsimust. Määruse (EL) 2019/1382 viimases muudatuses komisjon juba teatas, et edaspidi sätestatakse igas määruses, millega kehtestatakse dumpinguvastased või subsiidiumivastased meetmed terasetoodete suhtes, mille suhtes kohaldatakse ka kaitsemeetmeid, erisätted, millega välditakse tariifikvooti ületavalt impordilt nõutava lisatollimaksu kohaldamist terasetoodetele, mille suhtes juba kehtivad dumpinguvastased ja/või subsiidiumivastased meetmed (15).

(63) Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitsid Euranimi ja LSI, et komisjon peaks meetmed vastavalt alusmääruse artikli 24 lõikele 4 peatama.

(64) Komisjon kinnitas nende isikute esitatud teabe kättesaamist ja tuletas neile meelde, et kui komisjon peab seda asjakohaseks, võib ta otsustada meetmed peatada, kui turutingimused on ajutiselt muutunud sellisel määral, et kahju taastekkimine meetmete peatamise tagajärjel on vähetõenäoline ja kui see on liidu huvides.

2. ASJAOMANE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE

2.1. Asjaomane toode

(65) Käesolevas uurimises vaadeldav toode on külmvaltsitud, kuid edasise töötluseta roostevabast terasest lehtvaltstooted, mis praegu kuuluvad CN-koodide 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7219 90 20, 7219 90 80, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81, 7220 20 89, 7220 90 20 ja 7220 90 80 alla ning mis pärinevad Indiast ja Indoneesiast. CN-koodid on esitatud üksnes teavitamise eesmärgil.

2.2. Samasugune toode

(66) Uurimine näitas, et samasugused põhilised füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused ning samasugused põhilised kasutusotstarbed on järgmistel toodetel: — asjaomane toode, — toode, mida toodetakse ja müüakse asjaomaste riikide siseturul, ja — toode, mida liidu tootmisharu toodab ja müüb liidu turul.

(67) Komisjon järeldas seega, et need tooted on samasugused tooted alusmääruse artikli 2 punkti c tähenduses.

2.3. Toote määratlusega seotud väited

(68) Üks liidu tootja, kes tegutses ka importija ja lõppkasutajana, palus jätta toote määratlusest välja teraseklasside 200 ja 201 roostevabast terasest külmvaltsitud tooted. Uurimise käigus tehti kindlaks, et sellised tooted on nende omadusi arvesse võttes asendatavad. Samuti järeldas komisjon, et väljajätmistaotluse rahuldamine tekitaks tõepoolest põhjendamatut koormust tollile, arvestades, et toll peaks iga saadetise korral võtma laboriproovi ja kontrollima lõppkasutust. Andmetest, mille äriühing esitas teraseklasside 200 ja 201 toodete ja muude toodete ostmise kohta asjaomastest riikidest, nähtus, et äriühing ostis nendest riikidest tõepoolest muid käesolevas uurimises toote määratluse alla kuuluvaid tooteid, millega paratamatult kaasneb ristkompenseerimise risk. Ehkki äriühing väidab, et nendel teraseklassidel on vaid üks lõppkasutusala, ei saa peale selle välistada, et neil võib olla muid kasutusalasid.

(69) Seepärast järeldas komisjon, et toote väljajätmise taotluse rahuldamine ei oleks asjakohane, ning lükkas taotluse tagasi.

3. SUBSIDEERIMINE: INDIA

3.1. Uurimistega hõlmatud subsiidiumid ja subsiidiumikavad

(70) Kaebuses, algatamisteates ja komisjoni küsimustikele saadud vastustes sisalduva teabe põhjal uuriti väidetavat subsideerimist järgmiste India valitsuse subsiidiumide kaudu. i. Otsene raha ülekandmine ja potentsiaalne otsene raha ülekandmine: — veoeelne ja veojärgne krediidi rahastamine; — intresside tasakaalustamise kavad ekspordi rahastamise puhul; — ekspordikrediidi agentuuride pakutavad stiimulid; — India riigipanga ja Terasetööstuse Arengufondi sooduslaenud; — Terasetööstuse Arengufondi ja teraseministeeriumi teadus- ja arendustegevuse toetused. ii. Valitsuse loobumine tavaliselt laekuvatest tuludest või nende sisse nõudmata jätmine: — tollimaksuvabastuse ja -vähenduse kavad: a) eellubade kava; b) tollimaksuvaba impordi lubade kava; c) tollimaksu tagastamise kava; d) kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava; e) Indiast kaupade eksportimise kava; f) ekspordi edendamine tollimaksuvabastuse ja maksuvabastuse kaudu – ekspordiga samaväärsed toimingud; — stiimulid ekspordisuunitlusega üksustele ja erimajandustsoonidele; — tulumaksusoodustused. iii. Kaupade või teenuste pakkumine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest: — kroomimaagi pakkumine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest; — rauamaagi pakkumine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest. iv. Kaupade ostmine riigihankepoliitika kaudu. v. Exim Banki pakutavad stiimulid ostjatele antava krediidi vormis. vi. Gujarati osariigi kohalike subsiidiumikavade kaudu pakutavad stiimulid.

3.2. Kavad, mille puhul ei leitud tõendeid subsideerimise kohta

– Veoeelne ja veojärgne krediidi rahastamine

(71) Kaebuse esitaja väitis, et India pangad pakuvad veoeelset rahastamist eksportijatele, kes vajavad makseid müüdud kaupade eest enne kõnealuste kaupade vedamist. Samamoodi on ekspordi veojärgse rahastamise näol tegemist laenuga, mida finantseerimisasutused eksportijatele pakuvad. Seda kava haldab India keskpank – India reservpank (RBI). Peale selle väideti, et oma keskpanga kaudu on India valitsus teinud India erapankadele ülesandeks rahalise toetuse andmise raha otsese ülekandmise vormis (alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktid i ja iv). Nendest kavadest kasu saamiseks peab eksportija üksnes tõendama ekspordi toimumist, ilma et talt nõutaks riskihindamist. Seega on eksportija saadav kasu sel viisil saadud soodusintressimäära ja Indias sarnastelt laenudelt küsitava turuintressimäära vahe.

(72) Üks India eksportiv tootja kasutas uurimisperioodil piiratud ulatuses veoeelset krediiti.

(73) See äriühing kasutas veoeelset krediiti avaliku ja erasektori pankade pakutavate käibekapitali rahastamisvahendite (krediidiliinide) raames. Kohaldatav intressimäär tehti kindlaks kooskõlas turutingimustega ja sellel intressimäära tasemel, mida küsivad teised avaliku ja erasektori pangad (sealhulgas rahvusvahelised pangad), kus kõnealusel äriühingul olid avatud krediidiliinid. Intressimäär põhines India ruupiates antud ekspordikrediidi puhul laenuintressi baasmääral või USA dollarites antud ekspordikrediidi puhul LIBORil. Mõlemal juhul lisati riskimarginaal, lähtudes äriühingu krediidireitingu hinnangust. Samu krediidiliine kasutati ka omamaise tegevuse lühiajaliseks rahastamiseks.

(74) Kaks India eksportivat tootjat ei kasutanud uurimisperioodil veojärgset ekspordikrediidi rahastamist.

(75) Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kõnealuseid kavasid täiendavalt uurida.

– Intresside tasakaalustamise kavad ekspordi rahastamise puhul

(76) Kaebuse esitaja väitis, et intresside tasakaalustamise kavaga antakse eksportijatele rahalist toetust raha otsese ülekandmise vormis, pakkudes kõnealuste eksportijate laenuandjatele hüvitist, mis vastab 3–5 % selle intressi väärtusest, mida oleks tulnud vastasel korral teatavatelt laenudelt tasuda.

(77) Kaks India eksportivat tootjat ei kasutanud uurimisperioodil intresside tasakaalustamise kava.

(78) Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kõnealust kava täiendavalt uurida.

– Ekspordikrediidi agentuuride pakutavad stiimulid

(79) India valitsus omab täielikult kahte ekspordikrediidi agentuuri: Export Credit Guarantee Corporation of India Ltd (ECGC) ja India Exim Bank. Mõlema agentuuri põhieesmärk on India ekspordi edendamine. Kaebuse esitaja väitis, et eksportijad saavad nende agentuuride pakutavatest stiimulitest kasu, sest nendega pakutakse kindlustust, krediiditagatisi, krediidiliine ja ekspordikrediiti turutingimustest vähem rangetel tingimustel.

(80) Kaks India eksportivat tootjat ei kasutanud ECGC või Exim Banki pakutavaid krediiditagatisi, ekspordikrediiti ega krediidiliine.

(81) Seevastu olid kaks Jindali kontserni tootjat kaetud ECGC kindlustuslepingutega. Komisjon ei leidnud aga, et need kindlustuslepingud oleksid tavapärastest turutingimustest kõrvale kaldunud. Kindlustusmaksed sõltusid kahjumi maksimaalsest katmisest, lepinguga hõlmatud riikidest ja ostjatest ning varasematest nõuetest, see tähendab äriühingute riskiprofiilist. Komisjon veendus, et kõik kindlustusmaksed ja tasud olid makstud.

(82) Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kõnealust kava täiendavalt uurida.

– India riigipanga ja Terasetööstuse Arengufondi sooduslaenud

(83) Kaebuse esitaja väitis, et India valitsus annab roostevaba terase tootjatele India riigipanga ja Terasetööstuse Arengufondi kaudu sektoripõhiseid sooduslaene.

(84) India riigipank oli üks pank, kes andis Jindali kontsernile pikaajalisi laene, kuid komisjon ei tuvastanud, et need laenud oleksid sektoripõhised või soodustingimustel. Intressimäär määrati kindlaks laenuintressi baasmäära põhjal, millele oli lisatud riskimarginaal. Tegelikult oli India riigipanga küsitav intressimäär veidi kõrgem kui Jindali kontsernile sama kestusega laene andnud erapankade küsitavad intressimäärad.

(85) Kaks India eksportivat tootjat ei saanud uurimisperioodil Terasetööstuse Arengufondist laene.

(86) Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kõnealust kava täiendavalt uurida.

– Terasetööstuse Arengufondi ja teraseministeeriumi teadus- ja arendustegevuse toetused

(87) Kaebuse esitaja väitis, et India valitsus annab terasetootjatele Terasetööstuse Arengufondi kaudu teadus- ja arendustegevuse toetusi. Teadus- ja arendustegevuse toetusi võib saada ka otse teraseministeeriumist.

(88) Kaks India eksportivat tootjat ei saanud uurimisperioodil teadus- ja arendustegevuse toetusi ega toetusi, mille oleks saanud uurimisperioodile jaotada.

(89) Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kõnealust kava täiendavalt uurida.

– Tollimaksuvabastuse ja -vähenduse kavad

(90) Kaebuse esitaja väitis, et uurimisaluse toote tootjad saavad kasu mitmest ekspordieelsest ja -järgsest tollimaksu tagastamise kavast, mille raames saab imporditud tooraine või kapitalikaubad vabastada tollimaksudest ja imporditollimaksudest. Nende kavadega saavad eksportivad tootjad kasu alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja lõike 2 tähenduses, mis on võrdne valitsuse saamata jäänud tulu summaga ning seega sisse nõudmata tollimaksude ja maksude summaga.

(91) Nagu on selgitatud põhjendustes 117–205 allpool, sai üks või said mõlemad India eksportivad tootjad kasu teatavatest tollimaksuvabastuse ja -vähenduse kavadest, nimelt eellubade kavast, tollimaksu tagastamise kavast, kapitalikaupade ekspordisoodustuste kavast ja Indiast kaupade eksportimise kavast.

(92) Kumbki kahest eksportivast tootjast ei saanud aga uurimisperioodil kasu tollimaksuvaba impordi lubade kavast, samuti ei olnud neil omamaiseid müügitehinguid, mis oleks liigitatud ekspordiga samaväärseteks toiminguteks. Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kahte viimati nimetatud kava täiendavalt uurida.

– Stiimulid ekspordisuunitlusega üksustele ja erimajandustsoonidele

(93) Kaebuse esitaja väitis, et uurimisaluse toote tootjad saavad kasu mitmest maksusoodustusest, kuna nad on registreeritud ekspordisuunitlusega üksustena või asuvad erimajandustsoonides.

(94) Kumbki kahest India eksportivast tootjast ei olnud aga uurimisperioodil registreeritud ekspordisuunitlusega üksusena ega saanud kasu varasematest kapitalikaupade subsiidiumidest, mille oleks saanud jaotada uurimisperioodile. Samuti ei asu kumbki kahest India eksportivast tootjast erimajandustsoonis.

(95) Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kõnealuseid kavasid täiendavalt uurida.

– Tulumaksusoodustused

(96) Kaebuse esitaja väitis, et uurimisaluse toote tootjad saavad kasu tulumaksu mahaarvamisest ja -vabastusest mitme programmi tulemusel, sealhulgas — vähendatud tulumaksumäär hiljuti asutatud äriühingutele; — tulumaksu mahaarvamine teadus- ja arendustegevuse kuludelt; — tulumaksu mahaarvamine suurtest tööstusprojektidest saadud kasumilt; — tulumaksu mahaarvamine ettevõtete erikategooriate kasumilt; — tulumaksu mahaarvamine uutesse masinatesse ja seadmetesse tehtud investeeringutelt.

(97) Kahe India tootja suhtes ei kohaldatud uurimisperioodil mingeid tulumaksu mahaarvamisi ega -vabastusi ega vähendatud tulumaksumäära.

(98) Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kõnealust kava täiendavalt uurida.

– Rauamaagi pakkumine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest

(99) Kaebuse esitaja väitis, et India valitsus on rakendanud poliitikat, mis hõlmab rauamaagile kõrgete ekspordimaksude kehtestamist. Seeläbi tagas valitsus nende toodete omamaise pakkumise suurenemise ja rauahindade rahvusvahelisest tasemest selgelt madalamal püsimise. Nende eksporditollimaksude ja muude elementide tulemusel tegi India valitsus toorainetootjatele ülesandeks pakkuda India tootjatele sisendit tegelikust maksumusest väiksema tasu eest.

(100) Kumbki India eksportiv tootja ei kasuta aga oma tootmisprotsessis rauamaaki. Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kõnealust kava täiendavalt uurida.

– Kaupade ostmine riigihankepoliitika kaudu

(101) Kaebuse esitaja väitis, et India valitsus on toetanud India külmvaltsitud roostevaba terase tootmisharu riigihangete kaudu. Väideti, et valitsusasutused on kohustatud kasutama oma hangetes minimaalse protsendi ulatuses India terast ja rauda (vahemikus 15–50 %). Peale selle, kui madalaima hinna pakub välisriigi pakkuja, võib ta enda täita saada ainult kuni poole tellimuse kogusest. Ülejäänud osa tuleb määrata kohalikule tarnijale, kes suudab pakkuda hinna, mis on kuni 20 % kõrgem välisriigi pakkuja hinnast. Tõhusam välisriigi pakkuja saab ülejäänud lepingu endale vaid juhul, kui ükski kohalik tarnija ei suuda pakkuda madalaimast hinnast kuni 20 % kõrgemat hinda (mis on suurt marginaali arvestades ebatõenäoline).

(102) Üks India eksportiv tootja osales uurimisperioodil edukalt riigihankemenetlustes.

(103) Komisjon kontrollis kõiki asjaomase India äriühinguga seotud hankemenetlusi ja pakkumusi uurimisperioodil. Kindlaks ei tehtud aga mingeid konkreetse subsideerimise elemente.

(104) Pakkumused avaldatakse elektrooniliselt India vastavate haldusüksuste, institutsioonide või avalik-õiguslike äriühingute (näiteks India Raudtee) veebisaitidel ja äriühingud võivad saata oma pakkumised. Tavapraktikana jagatakse hankemaht kahe äriühingu vahel. Madalaima hinna pakkunud äriühingule antakse 60 % hankest ja paremuselt teise hinna pakkujale antakse ülejäänud 40 % lepingust, tingimusel et ta kohandab enda hinna pakkumuse võitja pakutud tasemele. See reegel kehtib ka juhul, kui kõnealustest äriühingutest üks või mõlemad on välisriigi pakkujad.

(105) Teatavad hanked on tõepoolest avatud ainult omamaistele äriühingutele. Kui aga menetlus on avatud välisriikide pakkujatele, siis ei esine diskrimineerivat hinnapoliitikat, nagu väitis kaebuse esitaja. Hinnasoodustus (20 %) omamaistele tarnijatele esineb ainult kapitalikaupadega seotud hangete puhul (16).

(106) Komisjon tegi kontrolli tulemusena kindlaks, et kõikides hankemenetlustes, mille roostevabast terasest lehtvaltstoodete India tootja uurimisperioodil võitis – olenemata sellest, kas need olid välisriikide pakkujatele avatud või mitte –, oli valitud äriühing pakkunud madalaima hinna, või kui tegemist oli paremuselt teise pakkumise teinud äriühinguga, siis oli ta pidanud kohandama oma hinda madalaimale pakutud hinnale.

(107) Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitis kaebuse esitaja, et välisriikide pakkujate teatavatest hankemenetlustest kõrvalejätmise tulemusel on vähenenud konkurents ja seetõttu tõusnud üldhinnad, mis on samaväärne rahalise toetusega kaupade tegelikust maksumusest väiksema tasu eest ostmise kaudu.

(108) Lisaks täheldas kaebuse esitaja, et impordi kõrvalejätmisega teatavatest pakkumustest tagatakse India hanke-eeskirjadega teatav ostumaht India tootjatele, mille tulemusel iseenesest nad saavad kasu.

(109) Komisjon nõustub, et välisriikide pakkujate kõrvalejätmine võib vähendada konkurentsi ja tuua kaasa turu loomise ainult omamaistele pakkujatele. Kogused, mida Jindali kontsern avalike pakkumuste võitmise tulemusel müüs, olid aga ebaolulised võrreldes äriühingu kogu omamaise müügiga uurimisperioodil. Peale selle ei märganud komisjon roostevabast terasest lehtvaltstoodete India tootja poolt uurimisperioodil võidetud hankemenetluste analüüsimisel olulisi erinevusi võitnud pakkumiste hinnatasemes välisriikide äriühingutele avatud pakkumuste ja selliste pakkumuste vahel, milles nad ei osalenud. Selle tulemusel ei ole komisjon sellel konkreetsel juhul teinud kindlaks mingit olulist kasu alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti b tähenduses.

– Exim Banki pakutavad stiimulid ostjatele antava krediidi vormis

(110) Kaebuse esitaja väitis, et Exim Bank pakub krediidiliine ja krediiti ostjatele. Neid stiimuleid ei pakuta mitte eksportijatele, vaid välisriikide valitsustele, välisriikide arengupankadele ja välismaistele finantseerimisasutustele, kommertspankadele välisriikides ja muudele üksustele. Rahastamine võimaldab neil osta India eksportijatelt edasilükkunud tulu tingimustel.

(111) Uurimisaluste eksportivate tootjate eksportmüük uurimisperioodil ei olnud kaetud Exim Banki krediidiliinide ega ostjatele antava krediidiga.

(112) Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kõnealuseid kavasid täiendavalt uurida.

– Gujarati osariigi kohalike subsiidiumikavade kaudu pakutavad stiimulid

(113) Kaebuse esitaja väitis, et lisaks India valitsuse antavatele subsiidiumidele võivad mõned roostevabast terasest lehtvaltstoodete tootjad saada kasu osariigi tasandi subsiidiumikavadest, mida pakub Gujarati osariigi valitsus. Kaebuse esitaja loetleb neli kohalikku kava: — tööstuse stimuleerimise kava 2016–2021, millega antakse maksusoodustust Gujaratis tegevust alustavatele uutele äriühingutele; — Gujarati käibemaksuvähenduse kava: Gujarati ettevõte saab oma ostetud sisenditelt tasutud käibemaksu sisendimaksude krediidina tagasi; — erimajandustsoonide seadus: maksuvabastus seoses tempelmaksu ja registreerimistasuga; — maksuvabastus seoses erimajandustsoonide või erimajandustsoonides asuvate üksuste müügimaksude või muude sisendite ostmise suhtes kohaldatavate osariigi maksudega.

(114) Gujarati osariigis asub ainult üks uurimisalune India eksportiv tootja, kellel oleks olnud võimalik eespool loetletud subsiidiumikavasid kasutada. Leiti aga, et uurimisperioodil ei saanud see äriühing ühestki nimetatud kavast kasu.

(115) Seetõttu ei olnud komisjonil vaja kõnealuseid kavasid täiendavalt uurida.

– Mahaarvamine elektrimärgise alusel (Gujarati osariigi valitsus)

(116) Komisjon leidis, et uurimisperioodil kasutas seda meedet üks eksportiv tootja. Kuna aga selle äriühingu saadud kasu oli ebaoluline (0,02 %), siis otsustas komisjon seda meedet täiendavalt mitte uurida.

3.3. Kavad, mille suhtes leiti tõendeid subsideerimise kohta

3.3.1. Tollimaksuvabastuse ja -vähenduse kavad

(117) Eellubade kavad, kapitalikaupade ekspordisoodustuste kavad ja Indiast kaupade eksportimise kavad põhinevad 7. augustil 1992 jõustunud väliskaubanduse (arendamise ja reguleerimise) seadusel nr 22/1992 (edaspidi „väliskaubandusseadus“). Väliskaubandusseadusega lubatakse India valitsusel anda välja teatisi ekspordi- ja impordipoliitika kohta. Kokkuvõte neist on esitatud väliskaubanduspoliitika dokumentides, mida kaubandusministeerium annab tavapäraselt välja iga viie aasta tagant ja ajakohastab regulaarselt.

(118) Uurimisperioodi seisukohast oluline väliskaubanduspoliitika dokument on „Väliskaubanduspoliitika kava aastateks 2015–2020“ (edaspidi „väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020“). Samuti on India valitsus kehtestanud väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 reguleerivad menetlused menetluste käsiraamatus 2015–2020.

(119) Tollimaksu tagastamise kava põhineb 1962. aasta tolliseaduse jaol 75, 1944. aasta riikliku aktsiisiseaduse jaol 37, 1994. aasta rahandusseaduse jagudel 93A ja 94 ning 1995. aasta tollimaksu, riikliku aktsiisimaksu ja teenusmaksu tagastamise eeskirjadel. Tagastamismäärad avaldatakse regulaarselt.

(120) Üldise märkusena märgitakse, et komisjon ei suutnud mõistliku aja jooksul lõpule viia käesolevas alapunktis kirjeldatud tollimaksu tagastamise kavade raames tehtud teatavate ekspordi-/imporditehingutega seotud dokumentide kaugmeetodil ristkontrollimist, nagu kaugmeetodil toimuva ristkontrollimise käigus taotleti ja kokku lepiti. Sellega seoses tugines komisjon äriühingute ja India valitsuse esitatud andmetes erinevate lahknevuste puhul parimatele kasutada olevatele faktidele kooskõlas alusmääruse artikli 28 lõikega 3.

(121) Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitis üks India eksportiv tootja, et eellubade kava, tollimaksu tagastamise kava ja Indiast kaupade eksportimise kava eesmärk on neutraliseerida tollimaksud, mida äriühing maksab eksporditavates toodetes kasutatud tooraine impordilt ja seega ei saa äriühing kõnealusest kolmest kavast kasu.

(122) Vastupidiselt sellele väitele ei ole aga kasu, mida äriühingud tollimaksu tagastamise kava ja Indiast kaupade eksportimise kava alusel saavad, otseselt seotud tollimaksudega, mida äriühingu eksporditavates toodetes kasutatava tooraine impordilt nõutakse.

(123) Tollimaksu tagastamise kava puhul saab eksportiv äriühing rahamakseid, mis on seotud ainult tema ekspordi FOB-väärtusega. Kõnealune äriühing ei pea mingit toorainet importima.

(124) Indiast kaupade eksportimise kava puhul saab eksportiv tootja krediiti, mida võib turul müüa või kasutada tulevikus sissenõutavate imporditollimaksude tasaarvestamiseks, kuid selline tasaarvestamine ei piirdu toorainega, mida kasutatakse nende eksporditavate toodete tootmisel, millega seoses Indiast kaupade eksportimise kava raames krediiti saadi. Seega saab Indiast kaupade eksportimise kava raames antavat krediiti kasutada mis tahes sissenõutavate imporditollimaksude, sealhulgas kapitalikaupadega seotud imporditollimaksude tasaarvestamiseks. Samuti saab selle vahetada sularahaks, isegi kui äriühing midagi ei impordi.

(125) Ainult eellubade kava puhul on äriühingu imporditud tooraine imporditollimaksude vabastuse ja eksporditavate toodete vahel otsene seos. Seega ei käsita komisjon tollimaksuvabastust äriühingu saadava kasuna, tingimusel et äriühing suudab tõendada eellubade kava alusel imporditud tooraine tegelikku kasutamist eksporditavate lõpptoodete tootmisel.

– Eellubade kava

(126) Komisjon tegi kindlaks, et uurimisperioodil kasutas eellubade kava üks India eksportiv tootja.

a) Õiguslik alus

(127) Kava on üksikasjalikult kirjeldatud väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 punktides 4.03–4.24 ning menetluste käsiraamatu 2015–2020 ja ajakohastatud menetluste käsiraamatu 2015–2020 peatükkides 4.04–4.52.

b) Toetuskõlblikkus

(128) Eellubade kava koosneb kuuest allkavast, mida on üksikasjalikumalt kirjeldatud järgmises punktis. Need allkavad erinevad muu hulgas toetuskõlblikkuse tingimuste poolest. Eellubade allkavadega seotud soodustusi saavad taotleda tootjatega seotud tootvad eksportijad või vahendavad eksportijad tegeliku ekspordi eest ja iga-aastase vajaduse alusel. Lõppeksportijat varustavad tootvad eksportijad saavad eellubade kavaga seotud soodustusi taotleda vahetarnete alusel. Peatöövõtjad, kelle tarned kuuluvad ekspordiga samaväärsete toimingute kategooriatesse, mida on nimetatud väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 punktis 7.02 (näiteks tarned ekspordisuunitlusega üksusele), saavad taotleda eellubade allkava raames soodustusi ekspordiga samaväärsete toimingute eest. Toetusi ekspordiga samaväärsete toimingute eest saavad taotleda ka tootvate eksportijate vahetarnijad eelnevate vabastusotsuste ja sisemaiste akreditiivide alusel.

c) Praktiline rakendamine

(129) Eellube saab väljastada allpool kirjeldatud olukordades.

(130) Tegelik eksport: see on peamine allkava. See võimaldab konkreetse eksporditava lõpptoote tootmiseks vajalikku sisendmaterjali tollimaksuvabalt importida. „Tegelik“ selles kontekstis tähendab, et eksporditav toode peab väljuma India territooriumilt. Impordiluba ja ekspordikohustus, kaasa arvatud eksporditava toote liik, on loal kirjas.

(131) Aastane vajadus: see luba ei ole seotud konkreetse eksporditava tootega, vaid laiema tooterühmaga (nt kemikaalid ja nendega seotud tooted). Loa omanik võib – kuni teatud väärtusläveni, mis põhineb tema eelneval eksporditegevusel – importida tollimaksuvabalt ükskõik millist sisendmaterjali, mida kasutatakse sellesse rühma kuuluvate toodete valmistamiseks. Ta võib eksportida kõiki lõpptooteid, mis kuuluvad tooterühma, mille tootmiseks sellist tollimaksuvabastusega sisendit kasutatakse.

(132) Vahetarned: see allkava hõlmab juhtumeid, kui kaks tootjat kavatsevad toota üht eksporttoodet ja jagavad omavahel tootmisprotsessi. Tootev eksportija, kes toodab vahetoote, võib sisendmaterjali tollivabalt importida ja taotleda sel eesmärgil vahetarnete eellubade kava kohaldamist. Lõplik eksportija viib tootmise lõpule ja on kohustatud valmistoote eksportima.

(133) Ekspordiga samaväärsed toimingud: see allkava võimaldab peatöövõtjal importida tollimaksuvabalt sisendmaterjale, mis on vajalikud selliste kaupade tootmiseks, mida müüakse ekspordiga samaväärselt. India valitsuse väitel tähendavad ekspordiga samaväärsed toimingud tehinguid, mille puhul ei viida tarnitud tooteid riigist välja. Mitmeid tarnekategooriaid peetakse ekspordiga samaväärseks, eeldusel et kaubad toodetakse Indias, näiteks tarned ekspordisuunitlusega üksusele või äriühingule, mis asub erimajandustsoonis.

(134) Eelnev vabastusotsus: eelloa omanikul, kes kavatseb hankida sisendeid otseimpordi asemel omamaiselt turult, on võimalus hankida neid eelnevate vabastusotsuste alusel. Sellisel juhul muudetakse eelload eelnevateks vabastusotsusteks, mis lähevad nendes nimetatud kaupade kohaletoimetamisel üle omamaisele tarnijale. Eelneva vabastusotsuse üleandmine annab omamaisele tarnijale õiguse saada toetust ekspordiga samaväärsete toimingute eest, nagu on sätestatud väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 punktis 7.03 (see tähendab eelload vahetarnete / ekspordiga samaväärsete toimingute jaoks, tollimaksutagastus ekspordiga samaväärsetelt toimingutelt ja aktsiisimaksu tagasimaksmine). Eelneva vabastusotsuse mehhanismi kaudu tagastatakse maksud ja tollimaksud lõppeksportija asemel tarnijale. Maksude ja tollimaksude tagasimaksmine on võimalik nii omamaistelt kui ka imporditud sisenditelt.

(135) Sisemaised akreditiivid: see allkava hõlmab omamaiseid tarneid eelloa omanikule. Eelloa omanik saab teha pangale ettepaneku avada sisemaine akreditiiv omamaise tarnija jaoks. Pank kinnitab loa otseimpordiks üksnes selliste kaupade väärtuse ja koguse ulatuses, mis hangitakse importimise asemel omamaiselt. Omamaisel tarnijal on õigus saada toetusi ekspordiga samaväärsete toimingute eest, nagu on sätestatud väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 punktis 7.03 (st eelload vahetarnete / ekspordiga samaväärsete toimingute jaoks, tollimaksutagastus ekspordiga samaväärsetelt toimingutelt ja aktsiisimaksu tagasimaksmine).

(136) Komisjon leidis, et uurimisperioodil sai üks eksportiv tootja, kes kava kasutas, soodustusi esimese allkava (see tähendab eelluba tegelikuks ekspordiks) alusel. Seepärast ei ole vaja kindlaks määrata teiste, kasutamata allkavade tasakaalustatavust.

(137) India ametiasutused nõuavad kontrollimise eesmärgil, et eelloa omanik peab „tõest ja nõuetekohast arvestust tollimaksuvabalt imporditud / omamaiselt hangitud kauba kulu ja kasutamise kohta“ kindlaksmääratud vormis (menetluste käsiraamatu 2015–2020 peatükk 4.51 ja 4H liide), see tähendab tegelikku tarbimisregistrit. Seda registrit kontrollib sõltumatu atesteeritud audiitor / kuluarvestuse ja majandustegevuse audiitor, kes annab välja tõendi, milles kinnitatakse, et ettenähtud registreid ja asjakohaseid dokumente on kontrollitud ning et 4H liites nõutud teave on igas suhtes tegelikkusele vastav ja õige.

(138) Selle allkava puhul, mida asjaomane äriühing uurimisperioodil kasutas (see tähendab tegeliku ekspordi allkava), on India valitsus määranud kindlaks imporditoetuse ja ekspordikohustuse mahu ja väärtuse, mis on märgitud loale. Lisaks peavad valitsusametnikud dokumenteerima impordi ja ekspordi ajal vastavad tehingud loal. Eellubade kava raames lubatud impordi mahu määrab India valitsus kindlaks standardsete sisend- ja väljundnormide alusel, mis on kehtestatud enamiku toodete, sealhulgas uurimisaluse toote kohta.

(139) Imporditud sisendmaterjalid ei ole üleantavad ja neid tuleb kasutada eksporttoote tootmiseks. Ekspordikohustus tuleb täita ettenähtud tähtaja jooksul pärast loa väljastamist (18 kuud koos kahe võimaliku kuuekuulise pikendusega).

(140) Imporditud sisendite ja eksporditud valmistoodete vahel puudub tihe seos. Nõuetele vastavaid sisendmaterjale võib importida ja kasutada ka muude toodete kui uurimisaluse toote puhul. Lisaks saab eri toodete lube koondada. See tähendab, et ühe konkreetse toote eksportimine eellubade kava alusel võib anda õiguse importida eellubade kava alusel tollimaksuvabalt sisendit mõne muu toote jaoks.

(141) Uurimine näitas, et ühtki eksportiva tootja kasutatud eelluba ei olnud kehtetuks tunnistatud. Seega ei suutnud eksportiv tootja näidata ühtegi 4H liidet oma eellubade kohta. Peale selle tunnistas eksportiv tootja, et tema tarbimisregister ei võimalda teha kindlaks imporditud tooraine tegelikku kulu ega seostada seda toodetud ja eksporditud lõpptoodetega. Tuleb tähele panna, et kõnealune tootja on vertikaalselt integreeritud mitmel tasandil: 1. etapp: koksi ja ferrokroomi tootmine; 2. etapp: roostevaba vedelterase tootmine; 3. etapp: slääbide tootmine; 4. etapp: kuumvaltsitud rullide tootmine; 5. etapp: külmvaltsitud lehtvaltstoodete (asjaomase toote) tootmine; ning imporditud toorainet kasutatakse 2. etapis, mille käigus see segatakse 1. etapis toodetud või omamaiselt ostetud toorainega.

d) Järeldus eellubade kava kohta

(142) Imporditollimaksudest vabastamine on subsiidium alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja lõike 2 tähenduses, nimelt on tegemist India valitsuse antava rahalise toetusega, kuna tal jääb saamata tulu, mida ta tasumisele kuuluvatest tollimaksudest vastasel korral saaks, ning sellest saab kasu uurimisalune eksportija, sest tema likviidsus suureneb.

(143) Peale selle sõltub eellubade kava raames toimuv tegelik eksport seaduse järgi eksporditegevusest ning seetõttu peetakse seda konkreetseks ja tasakaalustatavaks vastavalt alusmääruse artikli 4 lõike 4 esimese lõigu punktile a. Ilma ekspordikohustuseta ei saa äriühing selle meetme raames soodustust.

(144) Käesoleval juhul kasutatud allkava ei saa pidada lubatavaks tollimaksu tagastamise süsteemiks ega asendamise puhul kasutatavaks tagastussüsteemiks alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. See ei vasta alusmääruse I lisa punktis i, II lisas (tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) ja III lisas (asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) sätestatud eeskirjadele. India valitsus ei rakendanud tõhusalt kontrollisüsteemi või -menetlust, et teha kindlaks, kas ja millises koguses kasutati eksporditava toote valmistamisel sisendeid (alusmääruse II lisa punkt 4 ja asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemi korral alusmääruse III lisa II jao punkt 2). Samuti leitakse, et uurimisaluse toote standardsed sisend- ja väljundnormid ei olnud piisavalt täpsed ning seega ei saa need iseenesest kujutada tegeliku tarbimise kontrollisüsteemi, sest nende standardnormide ülesehitus ei võimalda India valitsusel piisava täpsusega kontrollida, milline kogus sisendeid on eksporttoodangus ära kasutatud. Samuti ei korraldanud India valitsus tegelikult kasutatud sisenditel põhinevat edasist uurimist, kuigi seda tuleks tõhusalt rakendatava kontrollisüsteemi puudumisel tavaliselt teha (alusmääruse II lisa punkt 5 ja III lisa II jao punkt 3).

(145) Seepärast on kõnealune allkava tasakaalustatav.

e) Subsiidiumisumma arvutamine

(146) Lubatavate tollimaksu tagastussüsteemide ja asjaomaste sisendite tegeliku kulumäära kontrollimise võimaluse puudumisel leitakse, et saamata jäänud tollimaksu kogusumma (põhitollimaks ja tollimaksuga seotud lisamaks) näol on tegemist tollimaksu ülemäärase vähendamisega, mis kujutab endast tasakaalustatavat subsiidiumi alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses.

(147) Eksportivat tootjat teavitati komisjoni kavatsusest kohaldada alusmääruse artiklit 28 ja parimaid selles küsimuses kasutada olevaid fakte 22. novembri 2021. aasta kirjas.

(148) Vastupidiselt äriühingu väidetele, mille kohaselt selline eellubade kava alusel saadud kasu arvutamise metoodika erineb komisjoni varasemast tavast ning põhineb üksnes eeldustel ja järeldustel, korratakse, et äriühing ei esitanud mingeid andmeid, mis oleksid võimaldanud tegelikku ülemäärast tollimaksu vähendamist arvutada.

(149) Kooskõlas alusmääruse artikli 7 lõike 1 punktiga a arvati subsiidiumi kogusummast taotluse korral maha lõivud, mida äriühing subsiidiumi saamiseks tasus.

(150) Alusmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt tuleks tollimaksu ülemäärane vähendamine jaotada kogu ekspordikäibele uurimisperioodil, mis on sobiv nimetaja, sest subsiidium sõltub eksporditegevusest.

(151) Uurimisperioodil oli kõnealuse kavaga seoses kindlaks tehtud subsiidiumimäär 0,05 %.

(152) Pärast lõplike järelduste avalikustamist kordas India eksportiv tootja oma väiteid, mille kohaselt komisjon kohaldas alusmääruse artiklit 28 ja äriühingu poolt selle kava alusel saadud kasu arvutamise metoodikat põhjendamatult.

(153) Uusi argumente aga ei esitatud. Tuletatakse meelde, et komisjonil ei olnud muud võimalust, kui tugineda parimatele kasutada olevatele faktidele, sest äriühing ei esitanud mingeid andmeid, mis oleksid võimaldanud tollimaksu ülemäärast vähendamist kõnealuse kava alusel tavapärasel viisil arvutada. Võttes arvesse kindlakstehtud subsiidiumimäära, millele on osutatud põhjenduses 151 eespool, otsustas komisjon igal juhul mitte tasakaalustada ebaolulist kasu, mida Jindali kontsern eellubade kava alusel sai.

– Tollimaksu tagastamise kava

(154) Komisjon tegi kindlaks, et uurimisperioodil kasutas tollimaksu tagastamise kava üks India eksportiv tootja.

a) Õiguslik alus

(155) Läbivaatamisega seotud uurimisperioodil kohaldatav õiguslik alus on tollimaksu ja riikliku aktsiisimaksu tagastamise 1995. aasta eeskirjad (edaspidi „tollimaksu tagastamise kava 1995. aasta eeskirjad“), mida on muudetud viimati 2006. aastal (17) ning seejärel asendatud tollimaksu ja riikliku aktsiisimaksu tagastamise 2017. aasta eeskirjadega (18) (edaspidi „2017. aasta eeskirjad“), mis jõustusid 1. oktoobril 2017. Tollimaksu tagastamise kava 1995. aasta eeskirjade eeskirja 3 lõikega 2 on reguleeritud selle kava puhul kasutatav arvutusmeetod. Kõnealuse tollimaksu tagastamise kava eeskirjade eeskirja 12 lõike 1 punkti a alapunktiga ii on reguleeritud deklaratsioon, mille eksportivad tootjad peavad kava kasutamiseks esitama. Need eeskirjad on jäänud tollimaksu tagastamise kava 2017. aasta eeskirjades samaks ning vastavad seega eeskirja 3 lõikele 2 ja eeskirja 13 lõike 1 punkti a alapunktile ii.

(156) Lisaks sisaldab ringkiri nr 24/2001 (19) konkreetseid juhised selle kohta, kuidas rakendada eeskirja 3 lõiget 2 ja deklaratsiooni, mille eksportijad peavad eeskirja 12 lõike 1 punkti a alapunkti ii alusel esitama.

(157) Tollimaksu tagastamise kava 1995. aasta eeskirjade eeskirjas 4 on sätestatud, et keskvalitsus võib eeskirja 3 alusel kindlaks määratud summat või määrasid muuta. Valitsus on teinud mitu muudatust ning viimased muudatused, millega määrad läbi vaadati, on teatis nr 95/2018 – CUSTOMS ja teatis nr 07/2020 – CUSTOMS. Selle tulemusel olid uurimisaluse toote suhtes uurimisperioodi esimeses ja teises osas (20) kohaldatavad tollimaksu tagastamise kava kohased määrad vastavalt 1,8 % ja 1,6 % eksporditavate toodete FOB-väärtusest. Samu tollimaksu tagastamise kava kohaseid määrasid kohaldati kõnealuse India äriühingu eksporditavate roostevabast terasest lehtvaltstoodete suhtes.

b) Toetuskõlblikkus

(158) Selle kava raames on toetuskõlblikud kõik tootvad eksportijad ja vahendavad eksportijad.

c) Praktiline rakendamine

(159) Selle kava alusel on igal toetuskõlblikke tooteid eksportival äriühingul õigus saada summa, mis vastab protsentuaalsele osale eksporditava toote deklareeritud FOB-väärtusest. Tollimaksu ja riikliku aktsiisimaksu tagastamise eeskirjade eeskirja 3 lõikes 2 on sätestatud, kuidas toetuse summa tuleb arvutada. „2) Selle eeskirja alusel tagastatava summa või määra kindlaksmääramiseks peab keskvalitsus võtma arvesse a) nende materjalide iga klassi või kirjelduse keskmist kogust või väärtust, millest asjaomase klassi kaubad Indias tavaliselt toodetakse või valmistatakse; b) Indias asjaomase klassi kaupade tootmiseks või valmistamiseks kasutatavate imporditud materjalide või aktsiisimaksuga maksustatavate materjalide keskmist kogust või väärtust; c) kaupade tootmisel kasutatavate pooltoodete, komponentide ja vahetoodete puhul kasutatud imporditud materjalidelt või aktsiisimaksuga maksustatavatelt materjalidelt makstud tollimaksude keskmist summat; d) tootmisel tekkinud jäätmetelt ja katalüütilistelt ainetelt makstud tollimaksude keskmist summat tingimusel, et kui selliseid jäätmeid või katalüütilisi aineid taaskasutatakse mis tahes tootmisprotsessis või need müüakse, siis arvatakse taaskasutatud või müüdud jäätmetelt või katalüütiliselt ainelt arvutatud tollimaksude keskmine summa samuti maha; e) eksporditud kaupade mahutitesse paigutamisel või pakendamisel kasutatud imporditud materjalidelt või aktsiisimaksuga maksustatavatelt materjalidelt makstud tollimaksude keskmist summat; f) mis tahes muud teavet, mida keskvalitsus võib pidada sel eesmärgil asjakohaseks või kasulikuks.“

(160) Teiste sõnadega tugines India valitsus tagastatava summa puhul imporditud toorainetelt makstud asjaomaste tollimaksude kogu sektorit hõlmavatele keskmistele väärtustele ja sektori keskmisele tarbimismäärale, mille andmed on saadud tootjatelt, keda India valitsus käsitleb toetuskõlblike eksporditavate toodete representatiivsete tootjatena. India valitsus avaldab seejärel tagastamisele kuuluva summa protsentuaalse osana toetuskõlblike eksporditavate toodete keskmisest ekspordiväärtusest.

(161) India valitsus kasutab seda protsendimäära, et arvutada tollimaksutagastus, millele on õigus kõikidel toetuskõlblikel eksportijatel. Selle kava kohase määra määrab India valitsus kindlaks iga toote jaoks eraldi.

(162) Selle kava alusel kasu saamiseks peab äriühing eksportima. Samal hetkel, kui kaubasaadetise andmed sisestatakse tolli serverisse, loetakse eksport toimuvaks tollimaksu tagastamise kava alusel ja tollimaksu tagastamise kava alusel ette nähtud summa fikseeritakse pöördumatult. Kui äriühing on pärast kauba ärasaatmist esitanud üldise ekspordideklaratsiooni ja tolliasutus ei ole deklaratsiooni kauba saatearve andmetega võrdlemisel vigu leidnud, on täidetud kõik tingimused, et lubada tagastatava summa väljamaksmist otseülekandega eksportija pangaarvele või käskveksliga.

(163) Eksportija peab esitama ka eksporditehinguga seotud summa laekumise tõendamiseks panga väljastatava eksporditehingu teostamise tõendi (Bank Realisation Certificate). Selle dokumendi võib esitada pärast tagastatava summa maksmist, kuid India valitsus nõuab väljamakstud summa tagasi, kui eksportija ei esita eksporditehingu teostamise tõendit ettenähtud tähtaja jooksul.

(164) Tagastatavat summat võib kasutada mis tahes eesmärgil ning vastavalt India raamatupidamisstandarditele võib tagastatud tollimaksusumma pärast ekspordikohustuse täitmist kanda tekkepõhise tuluna raamatupidamisaruannetesse.

(165) Asjaomastes õigusaktides ja haldusjuhistes on sätestatud, et India tolliamet ei tohiks nõuda mingeid tõendeid selle kohta, et tollimaksu tagastamist taotlev eksportija on kandnud või kannab tollimaksukohustust eksporditava toote valmistamiseks vajalike toorainete impordi eest. Lisaks kinnitas India valitsus kaugmeetodil toimunud ristkontrolli käigus, et äriühingud, kes hangivad kõik toorained omamaiselt, saavad sellest hoolimata kasu eespool nimetatud eeskirja 3 lõike 2 alusel arvutatud täismäärast.

d) Järeldus tollimaksu tagastamise kava kohta

(166) Tollimaksu tagastamise kavaga antakse subsiidiume alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja lõike 2 tähenduses. Nn tollimaksu tagastamise summa on India valitsuse antav rahaline toetus, sest India valitsus kannab vahendid otseselt üle. Nende vahendite kasutamise suhtes piiranguid ei ole. Peale selle saab eksportija tollimaksutagastusest kasu, sest see suurendab tema likviidsust.

(167) Ekspordi korral tagastatava tollimaksu määra määrab India valitsus kindlaks iga toote jaoks eraldi. Kuigi subsiidiumi nimetatakse tollimaksu tagastamiseks, ei vasta kava lubatava tollimaksu tagastamise süsteemi ega asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemi kõigile tunnustele alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses; samuti ei vasta kava alusmääruse I lisa punktis i, II lisas (tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) ja III lisas (asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) sätestatud eeskirjadele. Rahaline makse eksportijale ei ole tingimata seotud tooraine eest tegelikult makstud imporditollimaksudega ning tegu ei ole tollikrediidiga tooraine varasema või tulevase impordi tollimaksude tasumiseks. Lisaks ei ole kehtestatud süsteemi ega menetlust, mille alusel kindlaks teha, mis sisendeid eksporditud kaupade tootmisel kasutatakse ja mis kogustes. Samuti ei korraldanud India valitsus tegelikult kasutatud sisenditel põhinevat edasist uurimist, kuigi seda tuleks tõhusalt rakendatava kontrollisüsteemi puudumisel tavaliselt teha (alusmääruse II lisa punkt 5 ja III lisa II jao punkt 3).

(168) India valitsuse makse eksportijatele pärast eksporti sõltub eksporditegevusest ning seepärast peetakse seda kava alusmääruse artikli 4 lõike 4 punkti a alusel konkreetseks ja tasakaalustatavaks.

(169) Eespool kirjeldatut arvesse võttes järeldatakse, et tollimaksu tagastamise kava on tasakaalustatav.

e) Subsiidiumisumma arvutamine

(170) Kooskõlas alusmääruse artikli 3 lõikega 2 ja artikliga 5 arvutas komisjon tasakaalustatava subsiidiumi summa, lähtudes kindlakstehtud kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Sellega seoses tegi komisjon kindlaks, et subsiidiumi saaja sai kasu selle kava raames toimuva eksporditehingu ajal. Eksporditehingu ajal tekib India valitsusel kohustus tagastatava summa väljamaksmiseks, mis kujutab endast rahalist toetust alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. Kui tolliasutus väljastab ekspordi saatearve, millel on muu hulgas märgitud asjaomase eksporditehingu puhul tagastatav summa, ei ole India valitsusel enam õigust otsustada, kas subsiidiumi anda või mitte.

(171) Eespool kirjeldatut arvesse võttes pidas komisjon asjakohaseks hinnata tollimaksu tagastamise kava raames saadud kasu uurimisperioodil selle kava raames tehtud eksporditehingutelt teenitud tagasimaksete summana. Komisjon võttis arvesse India eksportiva tootja kõikidelt eksporditehingutelt teenitud tagasimaksete summasid, sest see äriühing ekspordib ainult uurimisalust toodet ja kuumvaltsitud roostevabasid terastooteid, mis on uurimisaluse toote tootmisel kasutatavad pooltooted ja hõlmatud samade tollimaksu tagastamise kava kohaste määradega.

(172) Alusmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jaotas komisjon need subsiidiumisummad äriühingu kogu ekspordikäibele uurimisperioodil, mis on sobiv nimetaja, sest subsiidium sõltub eksporditegevusest ja seda ei antud valmistatud, toodetud, eksporditud ega transporditud koguste alusel.

(173) Uurimisperioodil oli kõnealuse kavaga seoses kindlaks tehtud subsiidiumimäär Jindali kontserni puhul 1,65 %.

– Kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava

(174) Komisjon tegi kindlaks, et uurimisperioodil said kaks India eksportivat tootjat kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava alusel soodustusi, mille võis uurimisperioodil seostada asjaomase tootega.

a) Õiguslik alus

(175) Kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava on üksikasjalikult kirjeldatud väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 5. peatükis ning menetluste käsiraamatu 2015–2020 5. peatükis.

b) Toetuskõlblikkus

(176) Selle meetme raames võivad toetust taotleda tootvad eksportijad ning toetavate tootjate ja teenuseosutajatega seotud vahendavad eksportijad.

c) Praktiline rakendamine

(177) Ekspordikohustuse täitmisel on äriühingul lubatud importida kapitalikaupu (uusi ja kuni kümne aasta vanuseid kasutatud kapitalikaupu) vähendatud tollimaksumääraga. Selleks väljastab India valitsus taotluse alusel ja lõivu tasumisel kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava kohase litsentsi. Kavaga nähakse ette vähendatud tollimaksumäär, mis on kohaldatav kõigi selle kava raames imporditavate kapitalikaupade suhtes. Ekspordikohustuse täitmiseks peab imporditud kapitalikaupu kasutama teatava ajavahemiku jooksul teatava hulga ekspordiks mõeldud kaupade tootmiseks. Väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 ja ajakohastatud väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 alusel võib kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava raames importida kapitalikaupu 0 % tollimaksumääraga. Enne 2015. aastat imporditud kapitalikaupade puhul oli võimalus kehtestada ka 3 % tollimaksumäär, millisel juhul oli ekspordikohustuse täitmise aeg pikem. Ekspordikohustus, mis on kokku hoitud tollimaksu kuuekordne summa, tuleb täita kuni kuue aasta jooksul.

(178) Kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava kohase litsentsi omanik võib hankida kapitalikaupu ka oma riigist. Sellisel juhul võib omamaine kapitalikaupade tootja ise ära kasutada selliste kapitalikaupade tootmiseks vajalike komponentide tollimaksuvaba importimist. Samuti võib omamaine tootja nõuda ekspordiga samaväärsete toimingute hüvitamist seoses kapitalikaupade tarnimisega kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava kohase litsentsi omanikule.

d) Järeldus kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava kohta

(179) Kapitalikaupade ekspordisoodustuste kavaga pakutakse subsiidiume alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja lõike 2 tähenduses. Tollimaksu vähendamine on India valitsuse antav rahaline toetus, sest sellega vähendatakse tollimaksutulu, mis tuleks vastasel korral tasuda. Lisaks saavad eksportijad tollimaksuvähendusest kasu, sest kokku hoitud imporditollimaks suurendab äriühingu likviidsust.

(180) Peale selle sõltub kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava seaduse järgi eksporditegevusest, sest litsentside saamiseks tuleb võtta ekspordikohustus. Seetõttu peetakse seda alusmääruse artikli 4 lõike 4 esimese lõigu punkti a alusel konkreetseks ja tasakaalustatavaks.

(181) Kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava ei saa pidada lubatavaks tollimaksu tagastamise süsteemiks ega asendamise puhul kasutatavaks tagastussüsteemiks alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. Kapitalikaupade suhtes ei kohaldata selliseid lubatavaid tollimaksu tagastamise süsteeme, nagu on sätestatud alusmääruse I lisa punktis i, kuna neid ei kasutata eksporditavate toodete tootmiseks.

e) Subsiidiumisumma arvutamine

(182) Kooskõlas alusmääruse artikli 7 lõikega 3 arvutati tasakaalustatavate subsiidiumide summa imporditud kapitalikaupadelt tasumata tollimaksu alusel, jaotatuna ajavahemikule, mis vastab selliste kaupade tavapärasele amortisatsiooniajale asjaomases tootmisharus. Sellisel moel uurimisperioodi kohta arvutatud summale liideti selle perioodi intress, et kajastada raha väärtuse muutumist aja jooksul. Sel eesmärgil peeti asjakohaseks Indias uurimisperioodi jooksul kehtinud turuintressimäära.

(183) Kooskõlas alusmääruse artikli 7 lõike 1 punktiga a arvati subsiidiumi kogusummast taotluse korral maha lõivud, mida äriühing subsiidiumi saamiseks tasus.

(184) Vastavalt alusmääruse artikli 7 lõigetele 2 ja 3 on see subsiidiumisumma jaotatud asjaomase ekspordi käibele uurimisperioodil, sest subsiidium sõltub eksporditegevusest, mis on sobiv nimetaja, sest subsiidium sõltub eksporditegevusest ja seda ei antud valmistatud, toodetud, eksporditud ega transporditud koguste alusel. Ühe India äriühingu puhul kasutati nimetajana uurimisaluse toote ekspordikäivet, sest see äriühing kasutab kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava alusel ostetud masinaid ainult asjaomase toote tootmiseks.

(185) Üks India eksportiv tootja taotles arvutustes nimetajana kasutatud ekspordikäibe kohandamist. Äriühingu väitel olid nad tootmist alles uurimisperioodil alustanud ja saavutanud vaid 15 % oma tootmisvõimsusest. Seepärast taotles äriühing oma ekspordikäibe ekstrapoleerimist, et võtta arvesse kogu tema tootmisvõimsuse rakendamist.

(186) Subsiidiumimäära arvutamine põhineb aga alati tegelikul käibel. Ei saa eeldada, et äriühing kasutab pärast tegevuse alustamise etappi oma tootmisvõimsust täielikult. Samuti oleks omamaise ja ekspordikäibe tulevase jagunemise suhtarv vaid spekulatsioon. Seetõttu lükati see väide tagasi.

(187) Pärast lõplike järelduste avalikustamist kordas äriühing oma väidet, rõhutades asjaolu, et kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava näol ei ole tegemist korduva subsiidiumiga ja seepärast ei kajasta arvutuskäik, milles ei ole nimetajat kohandatud, õigesti kasu, mida sai oma tegevuse alustamise etapis olev äriühing.

(188) Kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava näol ei ole tõepoolest tegemist korduva subsiidiumiga ja komisjon käsitles seda sellisena: kava alusel saadud kasu jaotati uurimisperioodile, võttes arvesse kõnealuste kapitalikaupade amortisatsiooniaega. Nagu on juba rõhutatud põhjenduses 186 eespool, ei saa komisjon aga kohandada nimetajat, tehes eeldusi äriühingu potentsiaalse ekspordikäibe kohta. Seepärast jäeti arvutusmetoodika muutmata.

(189) Selle kavaga seoses kindlakstehtud subsiidiumimäär oli 5,69 % Chromeni puhul ja 0,36 % Jindali kontserni puhul, jaotatuna uurimisperioodile.

– Indiast kaupade eksportimise kava

(190) Komisjon tegi kindlaks, et uurimisperioodil kasutasid Indiast kaupade eksportimise kava kaks India eksportivat tootjat.

a) Õiguslik alus

(191) Indiast kaupade eksportimise kava on üksikasjalikult kirjeldatud väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 ja ajakohastatud väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 3. peatükis ning menetluste käsiraamatu 2015–2020 ja ajakohastatud menetluste käsiraamatu 2015–2020 3. peatükis.

b) Toetuskõlblikkus

(192) Selle kava raames on toetuskõlblikud kõik tootvad eksportijad ja vahendavad eksportijad.

c) Praktiline rakendamine

(193) Kriteeriumidele vastav äriühing võib Indiast kaupade eksportimise kava alusel toetust saada, kui ta ekspordib konkreetseid tooteid konkreetsetesse riikidesse, mis on liigitatud rühma A (traditsioonilised turud, sealhulgas kõik ELi liikmesriigid), rühma B (kujunemisjärgus turud ja sihtturud) ning rühma C (muud turud). Igasse rühma kuuluvad riigid ja loetelu toodetest koos vastavate toetusmääradega on kindlaks määratud ajakohastatud menetluste käsiraamatu 3B liites.

(194) Toetus väljendub tollimaksukrediidis, mis võrdub teatava protsendiga ekspordi FOB-väärtusest. Uurimisperioodil oli Indiast kaupade eksportimise kava kohane määr 2 % (21).

(195) Kooskõlas väliskaubanduspoliitika kava 2015–2020 punktiga 3.06 ei hõlma see kava teatavat liiki eksporti, näiteks imporditud või transiitkauba eksporti, ekspordiga samaväärseid toiminguid, teenuste eksporti ega erimajandustsoonides tegutsevate või ekspordiga tegelevate üksuste ekspordikäivet.

(196) Indiast kaupade eksportimise kava kohane tollimaksukrediit on vabalt ülekantav ja kehtib 18 kuud alates väljastamise kuupäevast, samas kui 1. jaanuaril 2016 või hiljem välja antud tollimaksukrediit kehtib 24 kuud alates väljaandmise kuupäevast, nagu on sätestatud ajakohastatud menetluste käsiraamatu 2015–2020 punktis 3.13.

(197) Seda võib kasutada i) tollimaksude tasumiseks sisendite või kaupade, sealhulgas kapitalikaupade importimisel, ii) aktsiisimaksude tasumiseks sisendite või kaupade, sealhulgas kapitalikaupade omamaiste hangete korral ja iii) teenusemaksu tasumiseks teenuste hangete korral.

(198) Indiast kaupade eksportimise kava kohase toetuse saamise taotlus tuleb esitada veebipõhiselt väliskaubanduse peadirektoraadi veebisaidi kaudu. Veebipõhisele taotlusele tuleb lisada asjakohased dokumendid (saatearved, panga sertifikaat ja mahalaadimistõend). India valitsuse asjakohane piirkondlik ametiasutus väljastab tollimaksukrediidi pärast dokumentide läbivaatamist. Kui eksportija esitab asjakohased dokumendid, ei ole piirkondlikul ametiasutusel enam tollimaksukrediidi andmise üle otsustusõigust.

d) Järeldused Indiast kaupade importimise kava kohta

(199) Indiast kaupade eksportimise kavaga pakutakse subsiidiume alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja lõike 2 tähenduses. Indiast kaupade eksportimise kava raames antav tollimaksukrediit on India valitsuse antav rahaline toetus, sest lõppkokkuvõttes kasutatakse krediiti kapitalikaupadelt makstavate imporditollimaksude tasaarvestamiseks ning seetõttu vähenevad tulud, mille India valitsus tasumisele kuuluvatest tollimaksudest vastasel korral saaks. Lisaks saavad Indiast kaupade eksportimise kava kohasest tollimaksukrediidist kasu eksportijad, kes ei pea neid imporditollimakse tasuma.

(200) Peale selle sõltub Indiast kaupade eksportimise kava seaduse järgi eksporditegevusest ning seetõttu peetakse seda konkreetseks ja tasakaalustatavaks vastavalt alusmääruse artikli 4 lõike 4 esimese lõigu punktile a.

(201) Märgitakse, et Indiast kaupade eksportimise kava aegus pärast uurimisperioodi, 1. jaanuaril 2021. Kuni 2021. aasta lõpuni said aga äriühingud jätkuvalt taotleda Indiast kaupade eksportimise kava kohast krediiti seoses 2020. aastal toimunud eksporditehingutega. Peale selle võivad äriühingud kuni 15. septembrini 2023 jätkuvalt kasutada 2021. aastal Indiast kaupade eksportimise kava raames saadud krediiti sissenõutavate imporditollimaksude tasaarvestamiseks. Seega saadi uurimisperioodil selle kava alusel kasu ja kasu saamine jätkub ka pärast meetmete kehtestamist.

e) Subsiidiumisumma arvutamine

(202) Kooskõlas alusmääruse artikli 3 lõikega 2 ja artikliga 5 arvutas komisjon tasakaalustatava subsiidiumi summa, lähtudes kindlakstehtud kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Sellega seoses tegi komisjon kindlaks, et subsiidiumi saaja sai kasu selle kava raames toimuva eksporditehingu ajal. Praegu väljastab India valitsus tollimaksukrediiti, mille eksportiv tootja kajastab saadaoleva nõudena, mille eksportiv tootja saab igal ajal tasaarvestada. See kujutab endast rahalist toetust alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. Kui tolliasutus on väljastanud ekspordi saatearve, ei ole India valitsusel enam õigust otsustada, kas subsiidiumi anda või mitte. Eespool kirjeldatut arvesse võttes pidas komisjon asjakohaseks hinnata Indiast kaupade eksportimise kava raames saadud kasu uurimisperioodil selle kava raames tehtud eksporditehingutelt teenitud summana. Komisjon võttis arvesse India eksportivate tootjate kõikidelt eksporditehingutelt Indiast kaupade eksportimise kava raames teenitud summasid, sest need äriühingud ekspordivad ainult uurimisalust toodet ja kuumvaltsitud roostevabasid terastooteid, mis on uurimisaluse toote tootmisel kasutatavad pooltooted ja hõlmatud samade Indiast kaupade eksportimise kava kohaste määradega.

(203) Kooskõlas alusmääruse artikli 7 lõike 1 punktiga a arvati subsiidiumi kogusummast taotluse korral maha lõivud, mida äriühing subsiidiumi saamiseks tasus.

(204) Alusmääruse artikli 7 lõigete 2 ja 3 kohaselt jaotas komisjon selle subsiidiumisumma äriühingute kogu ekspordikäibele uurimisperioodil, mis on sobiv nimetaja, sest subsiidium sõltub eksporditegevusest ja seda ei antud valmistatud, toodetud, eksporditud ega transporditud koguste alusel.

(205) Selle kavaga seoses kindlakstehtud subsiidiumimäär uurimisperioodil oli 1,87 % Chromeni puhul ja 1,92 % Jindali kontserni puhul.

3.3.2. Kroomimaagi pakkumine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest

3.3.2.1. Kaebus ja subsideerimiskava

(206) Kaebuse esitaja väitis, et India valitsus tagab kohaliku tootmisharu põhisisendite kulude kunstliku vähendamise, stimuleerides Indias asuvaid kroomimaaki kaevandavaid äriühinguid mitme regulatiivse meetme, sealhulgas ekspordipiirangute (näiteks ekspordimaks, ekspordiload ja riiklike kaubandusettevõtete eksporti kaasamine) kaudu pakkuma India roostevabast terasest lehtvaltstoodete järgmise etapi tootmisharudele kroomimaaki tegelikust maksumusest väiksema tasu eest.

(207) Lisaks väitis kaebuse esitaja, et Indias kontrollib India valitsus täielikult kroomimaagi kaevandamise sektorit. Oma õigusnormide kaudu määrab India valitsus, kes kroomi kaevandab (kaevandusettevõtjatel peab olema luba). Samuti omab riik kaevandusettevõtjaid ja/või on neis esindatud. Seega on India valitsus volitanud kaevandusettevõtjaid täitma India valitsuse poliitikaeesmärke.

(208) Kuna kroomimaaki kasutatakse põhiliselt ferrokroomi tootmiseks, mida peamiselt kasutatakse roostevaba terase tootmisel, siis said kasu India roostevabast terasest lehtvaltstoodete tootjad, kes toodavad nii ferrokroomi kui ka roostevaba terast.

3.3.2.2. Õiguslik alus

(209) Kroomimaagi kaevandamise poliitikat hallatakse kaevandusministeeriumi kaudu. Mineraalide eksporti haldab ka kaubandus- ja tööstusministeerium.

(210) Nii kesk- kui ka piirkondlikel valitsustel on mäetööstuses, sealhulgas kroomimaagi kaevandamisel, ülimalt suur roll riiklike mäetööstuse tegevuspõhimõtete, normide, suuniste ja kriteeriumide kehtestamise ning kaevanduslubade andmise menetluste kohta otsuste tegemise kaudu.

(211) Asjaomaste õigusnormide õiguslikud alused on järgmised: — 1957. aasta kaevanduste ja mineraalide (arendamise ja reguleerimise) seadus; (22) — 2015. aasta mineraale (mineraalisisalduse tõendamist) käsitlevad eeskirjad; (23) — 2015. aasta mineraale (enampakkumist) käsitlevad eeskirjad; (24) — 2015. aasta mineraale (mitteainuõiguslikke eeluuringulubasid) käsitlevad eeskirjad; (25) — 2015. aasta riikliku mineraalide uurimise usaldusfondi eeskirjad; (26) — 2015. aasta mineraale (riiklike äriühingute tehtavat kaevandamist) käsitlevad eeskirjad; (27) — 2015. aasta kaevandusi ja mineraale (piirkondlikule mineraalide sihtasutusele antavat toetust) käsitlevad eeskirjad; (28) — 2016. aasta tuumaenergias kasutatavate mineraalide kontsessioone käsitlevad eeskirjad; (29) — 2016. aasta mineraalide (välja arvatud tuumaenergias ja süsivesinikest saadavas energias kasutatavate mineraalide) kontsessioone käsitlevad eeskirjad; (30) — 2017. aasta mineraalide kaitse ja arendamise eeskirjad; (31) — 2019. aasta riiklik mineraalipoliitika (32).

3.3.2.3. Uurimise järeldused

(212) Komisjon tegi kindlaks, et üks India roostevabast terasest lehtvaltstoodete vertikaalselt integreeritud eksportiv tootja ostis riigisiseselt kroomimaaki ferrokroomi tootmiseks, mida see tootja kasutas slääbide, järgnevate kuumvaltsitud rullide ja lõpuks külmvaltsitud lehtvaltstoodete tootmiseks.

(213) Valdav osa kroomimaagist, mis see äriühing uurimisperioodil ostis, pärines riigi omanduses olevalt ettevõttelt Odisha Mining Corporation (edaspidi „OMC“). Samuti teatati väiksemate koguste ostmisest kahelt väidetavalt eraõiguslikult kaevandusettevõtjalt ja ühelt kaubandusettevõtjalt.

a) Alusmääruse artikli 28 lõike 1 kohaldamine

(214) Komisjon teatas India valitsusele, et muu hulgas kroomimaagi tegelikust maksumusest väiksema tasu eest pakkumise kaudu roostevabast terasest lehtvaltstoodete tootmisharule väidetavalt antud subsiidiumide olemasolu ja ulatuse analüüsimisel võib ta olla sunnitud tuginema kasutada olevatele faktidele vastavalt alusmääruse artikli 28 lõikele 1.

(215) Oma küsimustikus, puudusi käsitlevas kirjas ja kaugmeetodil toimunud ristkontrolli käigus palus komisjon India valitsusel esitada teatav teave India kroomimaagi tarnijate ja omamaise turu toimimise kohta. Muu hulgas sisaldasid need teabepäringud küsimusi õigusliku ja institutsionaalse raamistiku, kroomimaagi turu korralduse, India kroomimaagi tootjate, hinnakujundusmehhanismide ja hindade ning osaluse kohta äriühingutes.

(216) Menetluse algatamisel palus komisjon India valitsusel edastada subsiidiumivastasele küsimustikule lisatud B liide (kroomimaagi tootjatele suunatud küsimustik) kümnele peamisele kroomimaagi tootjale ja turustajale ning kõikidele teistele kroomimaagi tootjatele ja turustajatele, kes on eksportivaid tootjaid kroomimaagiga varustanud. B liide koosnes Wordi dokumendist (edaspidi „B liide. Sisendite tarnija“) ja Exceli failist (edaspidi „B liide. Sisendite tarnijate tabelid“). B liitele vastuseid ei saadud.

(217) Puudusi käsitlevas 25. augusti 2021. aasta kirjas India valitsusele märkis komisjon ära asjaolu, et talle ei ole esitatud vastuseid küsimustiku B liitele.

(218) Kaugmeetodil toimunud ristkontrolli käigus ja pärast seda teavitas komisjon India valitsust, et tal puudub jätkuvalt teave kroomimaagi kogutoodangu ja -tarbimise kohta India turul. Ka India valitsus märkis, et ta ei suuda esitada kõnealuse tooraine India omamaiste hindade statistikat. Peale selle ei olnud vastatud küsimustele turu struktuuri ja osalejate ning selle kohta, kas need on riigi omanduses olevad ettevõtted või eraõigusliku isikud. Samuti puudus komisjonil teave kroomimaagi ekspordimaksude õige õigusliku aluse kohta.

(219) Seepärast teavitas komisjon 8. detsembril 2021 India valitsust oma kavatsusest tugineda kasutada olevatele faktidele vastavalt alusmääruse artikli 28 lõikele 1. Selle kirja põhjal esitas India valitsus kõigepealt väga väikese osa puuduolevast teabest, mis peamiselt käsitles turu struktuuri, teatavate kaevandusettevõtete omandisuhet ja ekspordimaksu õiguslikku alust. See teave esitati mõnel leheküljel ja ilma toetavate tõenditeta. India valitsus saatis täiendava kirja, milles ta vaidlustas alusmääruse artikli 28 lõike 1 kohaldamise üldiselt ning väitis, et komisjon peaks võtma arvesse esitatud lisateavet ja seega mitte tuginema kasutada olevatele faktidele.

(220) Oma vastuses märkis komisjon kõigepealt, et India valitsus oli korduvalt jätnud selle teabe esitamata, kui seda uurimise käigus küsiti, ja et lisateave saadi kätte uurimise väga hilises etapis, seega ei olnud võimalik seda arvesse võtta. Vahepeal hankis komisjon asjakohase puuduva teabe kaevandusettevõtjate omandisuhte ja kroomimaagi ekspordimaksude kohta avalikest allikatest. Seepärast leidis komisjon, et India valitsus ei olnud esitanud vajalikku teavet, nagu on ette nähtud alusmääruse artikli 28 lõike 1 esimese lausega, ja et vastavalt alusmääruse artikli 28 lõike 3 tingimustele ei saanud teavet, mille India valitsus uurimise sellises hilises etapis esitas, arvesse võtta. Igal juhul pidi komisjon täiendama India valitsuse esitatud väga piiratud teavet muude puuduva teabe kohta kättesaadavate faktidega, mis peamiselt käsitlesid hinnakujundust ning India valitsuse rolli ja tema mõju tarnijatele (sealhulgas eraõiguslikele osalejatele) kroomimaagi turul. Seepärast kinnitas komisjon, et ta peab lähtuma artikli 28 lõikest 1 ja tuginema kasutada olevatele faktidele.

(221) Pärast lõplike järelduste avalikustamist kordas India valitsus oma seisukohta, et alusmääruse artikli 28 kohaldamine ei ole põhjendatud, sest kogu komisjoni taotletud teave on esitatud.

(222) Nagu on aga üksikasjalikult selgitatud põhjenduses 220, jõudis teave komisjonini uurimise väga hilises etapis või oli puudulik. See puudutas eelkõige selliseid olulisi elemente nagu kroomimaagi turu struktuur, hinnakujunduse metoodika või kroomimaagi tootmisharusisene tarbimine. Kuigi komisjon kasutas India valitsuse esitatud teavet võimalikult suurel määral, oli ta seega samuti sunnitud tuginema täiendavatele allikatele ja parimatele kasutada olevatele faktidele.

b) Analüüs

(223) Tasakaalustatava subsiidiumi olemasolu kindlakstegemiseks peab alusmääruse artiklite 3 ja 4 kohaselt esinema kolm elementi: i) rahaline toetus, ii) saadav kasu ja iii) konkreetsus (alusmääruse artikkel 3).

i) Rahaline toetus

Avalik-õigusliku asutusena tegutsevad kaevandusettevõtjad

(224) Kõigepealt hinnati uurimise käigus, kas India valitsus pakkus roostevaba terase tootjatele kroomimaaki avalik-õigusliku asutusena tegutsevate kaevandusettevõtjate kaudu. Alusmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a ja artikli 2 punkti b kohase kõnealuse hinnanguga seotud asjakohane õiguslik norm ja tõlgendus tulenevad WTO menetluspraktikast, mis käsitleb „avalik-õiguslikku asutust“.

(225) WTO asjakohase menetluspraktika (33) kohaselt on avalik-õiguslik asutus ettevõte, mis „omab või täidab valitsusasutuse volitusi või millele need on antud“. Seda, kas tegemist on avalik-õigusliku asutusega, tuleb uurida iga juhtumi puhul eraldi, võttes nõuetekohaselt arvesse „asjaomase ettevõtte põhiomadusi ja ülesandeid“, selle ettevõtte „ja valitsuse vahelisi suhteid“ ning „selle riigi õigus- ja majanduskeskkonda, kus uuritav ettevõte tegutseb“. Sõltuvalt iga juhtumi konkreetsetest asjaoludest võivad asjaomased tõendid hõlmata i) tõendeid selle kohta, et „ettevõte täidab tegelikult valitsusasutuse ülesandeid“, eelkõige kui need tõendid viitavad „pidevale ja süstemaatilisele tegevusele“, ii) tõendeid, mis käsitlevad „uuritava ettevõtte tegevusvaldkonnaga seotud valitsuse poliitika ulatust ja sisu“, ja iii) tõendeid selle kohta, et valitsus „kontrollib ettevõtet ja selle toimimist sisuliselt“. Selle uurimisel, kas tegemist on avalik-õigusliku asutusega, peab uurimist läbiviiv ametiasutus „hindama ja võtma arvesse ettevõtte kõiki asjakohaseid tunnuseid“ ning kontrollima kõiki tõendeid, mis võivad hindamise seisukohast olulised olla, vältides seejuures „keskendumist üksnes või põhjendamatult ühele tunnusele, võtmata nõuetekohaselt arvesse teisi tunnuseid, mis võivad olla asjakohased“.

(226) Selleks et konkreetsel juhul nõuetekohaselt iseloomustada ettevõtet kui avalik-õiguslikku asutust, võib olla asjakohane kaaluda, „kas [ettevõtte] ülesanded või tegevus liigitatakse asjaomase liikme õiguskorras tavaliselt valitsuse ülesanneteks või tegevuseks“, ning WTO liikmete ettevõtete liigitamist ja ülesandeid üldiselt. Seega võib asjaolu, kas ülesanded või tegevus liigitatakse asjaomase liikme õiguskorras tavaliselt valitsuse ülesanneteks või tegevuseks, olla asjakohane kaalutlus selle kindlakstegemisel, kas konkreetne ettevõte on avalik-õiguslik asutus või mitte.

(227) On palju eri viise, kuidas valitsus kitsamas tähenduses saab anda ettevõtetele volitusi. Seega võivad eri liiki tõendid olla asjakohased, kui soovitakse näidata, kas asjaomasele ettevõttele on antud sellised volitused. Tõendid, et ettevõte täidab tegelikult valitsusasutuse ülesandeid, võivad tõendada seda, et tal on või talle on antud valitsusasutuse volitused, eelkõige kui need tõendid viitavad pidevale ja süstemaatilisele tegevusele.

(228) Tõendid selle kohta, et valitsus kontrollib üksust ja selle toimimist sisuliselt, võivad teatavatel asjaoludel tõendada seda, et asjaomasel ettevõttel on valitsusasutuse volitused ja ta teostab neid volitusi valitsusasutuse ülesandeid täites. Valitsuse omanduses olemine ei ole küll määrav kriteerium, kuid koos muude elementidega võib selle näol olla tegemist tõendiga. Üksnes formaalsete seoste olemasolust ettevõtte ja valitsuse vahel kitsamas tähenduses tõenäoliselt aga ei piisa valitsusasutuse volituste kindlakstegemiseks. Seega näiteks ainult fakt, et valitsus on ettevõtte enamusaktsionär, ei näita iseenesest, et valitsus kontrollib selle ettevõtte toimimist sisuliselt, veel vähem seda, et valitsus on andnud talle valitsusasutuse volitused. Samas mõnel juhul, kui tõenditest ilmneb, et formaalseid kaudseid märke valitsuse kontrolli kohta on palju, ja kui on ka tõendeid, et selline sisuline kontroll on olemas, võib nende alusel teha järelduse, et asjaomane ettevõte teostab valitsusasutuse volitusi.

(229) Selle uurimisel, kas tegemist on avalik-õigusliku asutusega, ei keskenduta küsimusele, kas tegevus, millest rahaline toetus väidetavalt tuleneb, on loogiliselt seotud kindlakstehtud „valitsusasutuse ülesandega“. Sellega seoses ei ole WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1 lõike 1 punkti a alapunkti 1 kohase avalik-õigusliku asutuse kindlakstegemist käsitleva õigusliku normiga ette nähtud teatavas ulatuses või teatavat laadi seost, mis tuleb kindlakstehtud valitsemisasutuse ülesande ja konkreetse asjaomase rahalise toetuse vahel kindlaks teha. Pigem sõltub asjaomane kahju kõnealust tegevust ellu viivast ettevõttest, tema põhiomadustest ja tema suhtest valitsusega. Selline keskendumine ettevõttele, mitte tegevusele, millest rahaline toetus väidetavalt tuleneb, on kooskõlas asjaoluga, et „valitsuse“ (kitsamas tähenduses) ja „avalik-õigusliku asutuse“„põhiomadused on teataval määral ühised või kattuvad“, see tähendab, nad on mõlemad oma laadilt „valitsusasutused“.

(230) Ettevõtte tegevuse või tavade näol võib kahtlemata olla tegemist avalik-õigusliku asutuse kindlakstegemise seisukohast olulise tõendiga. Ettevõtte tegevus, eelkõige kui see viitab „pidevale ja süstemaatilisele tegevusele“, on tõepoolest üks mitmesugust liiki tõenditest, mis sõltuvalt iga uurimise asjaoludest võib näidata ettevõtte põhiomadusi ja tema suhet valitsusega kitsamas tähenduses. Selliste tõendite hindamise eesmärk on aga vastata kesksele küsimusele, kas ettevõttel endal on põhiomadused ja ülesanded, mille alusel saaks ta liigitada avalik-õiguslikuks asutuseks. Näiteks menetluses DS379 hõlmas asjaomane hinnang selle kohta, kas riigi omanduses olevate Hiina kommertspankade (edaspidi „riigi omanduses olevad kommertspangad“) puhul on ettevõtte näol tegemist avalik-õigusliku asutusega, teavet, mis näitas, et i) „[r]iigi omanduses olevate kommertspankade peakontorite tegevjuhid on valitsuse määratud ja [HKP-l] on nende valiku üle jätkuvalt suur mõju“ ja ii) riigi omanduses olevatel kommertspankadel „puuduvad endiselt piisavad riskijuhtimis- ja analüütilised oskused“. Need tõendid ei piirdunud riigi omanduses olevate kommertspankade laenuandmistegevuse kui sellisega, vaid kirjeldasid pigem nende korralduslikke tunnuseid, otsustamisvolituste ahelaid ja üldist suhet Hiina valitsusega. Seega märkis apellatsioonikogu menetluses DS379, et kuigi Ameerika Ühendriikide kaubandusministeerium võttis arvesse tõendeid riigi omanduses olevate kommertspankade tegevuse kohta [„laenude andmine“], siis tegi ta seda uurimise raames, mis käsitles nende ettevõtete põhiomadusi ja suhet Hiina valitsusega. Need riigi omanduses olevad kommertspangad täitsid Hiina valitsuse nimel valitsusasutuse ülesandeid.

(231) Peale selle pidas apellatsioonikogu oluliseks ka asjaolu, et kõnealune valitsus ei teinud uurimises koostööd. Apellatsioonikogu kinnitas menetluses DS379 Ameerika Ühendriikide kaubandusministeeriumi järeldust, et kaetud paberit käsitlevas uurimises olid riigi omanduses olevad kommertspangad „riigiorganid“, järgmistel kaalutlustel: i) Hiina pangandussektor on peaaegu täielikult riigi omanduses, ii) kommertspangandusseaduse artikkel 34, milles on sätestatud, et pangad peavad „viima oma laenutegevust ellu vastavalt rahvamajanduse ja sotsiaalarengu vajadustele ning lähtuvalt riigi tööstuspoliitikast”, iii) dokumenteeritud tõendid, mis näitavad, et riigi omanduses olevatel kommertspankadel puuduvad endiselt piisavad riskijuhtimis- ja analüütilised oskused, ja iv) asjaolu, et „[kõnealuse] uurimise käigus ei saanud [Ameerika Ühendriikide kaubandusministeerium] vajalikke tõendeid, mis oleksid võimaldanud paberitööstusele antavate laenude taotlemise, andmise ja hindamise protsessi igakülgselt dokumenteerida“ (34).

(232) Selleks et käsitada kõnealuseid riigi omanduses olevaid ettevõtteid riigiorganina, ei pea Hiina valitsus neid tingimata kontrollima seoses iga sisendite müügiga järgmise etapi tootjatele.

(233) Kokkuvõttes tuleks selle uurimisel, kas Indias kroomimaagi tarnimisega tegelevad kaevandusettevõtjad on riigiorganid, vaadelda nende äriühingute põhiomadusi ja ülesandeid ning nende suhet India valitsusega. Ka olukorras, kus kõnealune valitsus koostööd ei tee, võivad tõendid riigi omanduses olemise, riigi otsese kontrolli ja India valitsuse turul sekkumise kohta teatavate poliitikaeesmärkide täitmiseks näidata, et kaevandusettevõtjad täidavad India valitsuse nimel valitsusasutuse ülesandeid.

Kaevandusettevõtjate põhiomadused ja nende suhe India valitsusega

(234) Kõigepealt otsis komisjon teavet riigi omanduses olemise kohta, samuti muid formaalseid kaudseid märke valitsuse kontrolli kohta riigi omanduses olevate kroomi kaevandavate äriühingute üle. Sel eesmärgil sai komisjon tugineda ainult teabele, mille esitas OMC – ainus kaevandusettevõtja, kes uurimises vähemalt kaugmeetodil toimunud ristkontrolli käigus koostööd tegi ja kes tarnis seda peaaegu ainuõiguslikult uurimisperioodil riigisiseselt kroomimaaki ostnud India roostevabast terasest lehtvaltstoodete eksportivale tootjale, nagu on märgitud põhjenduses 212.

(235) India valitsus väitis, et uurimisperioodil tegutses kaks riigi omanduses olevat kroomimaagi tootjat, OMC ja Industrial Development Corporation of Orissa Ltd., kelle toodang moodustas 21 % kogutoodangust. Teise kroomimaaki kaevandava avalik-õigusliku äriühingu toodang oli uurimisperioodil minimaalne.

(236) India valitsuse andmetes viidati ka kuuele eraõiguslikule kaevandusettevõtjale, nimelt Misrilal Mines Ltd., B.C. Mohanty & Sons Ltd, Ferro Alloys Corporation Ltd, Indian Metals and Ferro Alloys Ltd., Balasore Alloys Ltd. ja Tata Steel Mining. Avalikult kättesaadava teabe põhjal toodavad neist neli kroomimaaki oma tootmisharusisese ferrokroomi kasutamise eesmärgil ega tegutse seega vabaturul. Peale selle aegusid uurimisperioodil kahe ülejäänud kaevandusettevõtja kaevandusluba. Nende loa ostis Tata Steel Mining, et veelgi laiendada oma ferrokroomi tootmist. Esimesel nimetatud äriühingul toimus uurimisperioodil veel piiratud tootmine (9 % kogutoodangust).

(237) Selle tulemusel piirdub kroomimaagi vabaturg Indias kahe riigi omanduses oleva kaevandusettevõtjaga, kellest üks on ebaoluline osaleja (0,1 % kogutoodangust), mis sisuliselt tähendab seda, et OMC on vabaturul ainus kroomimaagi tarnija.

(238) Uurimise kä