ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(9)

Tõhus piiriülene õiguskaitsealane operatiivkoostöö eeldab liikumist liidu ühise õiguskaitsealase töökultuuri poole. Õiguskaitseametnikuks õppijatele sellise koostöö teemaliste ühiste esmaõppe koolituskursuste (nagu Hispaania ja Prantsusmaa poolt Valdemoros loodud esmaõppe koolituskursused) ja vahetusprogrammide ning õiguskaitseametnikele ja uurijatele samadel teemadel pidevate täienduskoolituskursuste loomisel on märkimisväärne mõju oskuste, teadmiste ja usalduse suurendamisele. On oluline, et liikmesriigid lisaksid õiguskaitseametnikuks õppijatele pakutavasse riiklikku esmaõppekoolitusse võimaluse korral piiriülese õiguskaitsealase operatiivkoostöö kursuse. Samuti on oluline, et liikmesriigid püüaksid koostöös Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2015/2219 (2) loodud Euroopa Liidu Õiguskaitsekoolituse Ametiga (CEPOL) kavandada või kohandada piiriülese õiguskaitsealase operatiivkoostöö kursusi ning et liikmesriigid pakuksid keelekoolitust, mida kasutatakse õiguskaitseametnike täiendkoolituseks riiklikul tasandil. Õiguskaitseametnikuks õppijatele ja sellised koolituskursused läbinud õiguskaitseametnikele võiks ette näha karjäärivõimalusi. Liikmesriikidele tuleks soovitada jätkuvalt kasutada võimalikult hästi CEPOLi pakutavaid võimalusi, teavitades CEPOLit oma koolitusvajadustest ja toetades CEPOLi tegevust ning andes panuse, et viia oma koolitusportfell vastavusse piiriülese õiguskaitsealase koostöö prioriteetidega, mis on esitatud ELi strateegiliste koolitusvajaduste hinnangutes. Liikmesriikidele tuleks soovitada kaaluda võimalust luua õiguskaitseametnikuks õppijatele ja õiguskaitseametnikele piiriülese õiguskaitsealase operatiivkoostöö valdkonnas ulatuslikud ja pikaajalised üleeuroopalised ühised koolitus- ja vahetusprogrammid.
(5)

Praeguses ebakindlas olukorras seoses Ukraina sõja arenguga on äärmiselt oluline piirata nõudlust toornafta ja naftatoodete järele nii palju kui võimalik ning vältida naftaturule lisasurve tekitamist. Seetõttu ei ole soovitav, et liikmesriigid täiendavad lähiajal neid kriisiolukorra naftavarusid, mis võetakse kasutusele või lastakse ringlusse vastavalt direktiivi 2009/119/EÜ artiklile 20, välja arvatud juhul, kui see ohustab nende valmisolekut energiavarustuskindluseks. Siiski on praegu ennatlik kehtestada kindel ajavahemik ringlusse lastud varude täiendamiseks.
2.

Liikmesriigid peaksid tagama, et taastuvallikatest energiat tootvate jaamade planeerimisel, ehitamisel ja käitamisel, nende ühendamisel elektri-, gaasi- ja soojusvõrguga ning asjaomase võrgu enda ja salvestusseadmete puhul rakendatakse kõige soodsamaid olemasolevaid planeerimis- ja loamenetlusi ning et neid käitised on eeldatavasti ülekaalukalt avalikes ja elanikkonna ohutuse huvides ning et tugevdatakse direktiivi (EL) 2018/2001 haldusmenetlustega seotud sätteid, pidades silmas seadusandliku ettepaneku muutmist ning ilma et see piiraks liidu õiguse kohaldamist.
(1)

Anorgaaniline ja orgaaniline arseen on väga erineva mürgisusega; orgaaniliste arseeniühendite mürgisus on väga väike. Seetõttu määratakse arseeni võimalik kahjulik mõju loomade (ja inimeste) tervisele kindlaks anorgaanilise arseeni osa põhjal söödas (või toidus). Sellises söödamaterjalis nagu kalad, muud veeloomad ja nendest saadud tooted ning vetikad ja nendest saadud tooted esineb arseen peamiselt orgaaniliste ühendite koosseisus. Sellise söödamaterjali puhul esitatakse ainult arseeni üldsisaldus ja seepärast on raske tõlgendada neid andmeid selles suhtes, kui suurt kahjulikku mõju arseen võib avaldada.
(9)

Sellise keskkonna edendamiseks on oluline kaitsta ajakirjanikke ja inimõiguste kaitsjaid ilmselgelt põhjendamatute ja kuritarvituslike üldsuse osalemise vastaste hagide (üldtuntud kui „vaigistuskaebused“) eest. Need hagid on kas ilmselgelt põhjendamatud menetlused või täielikult või osaliselt põhjendamatud menetlused, mis sisaldavad märke õiguskaitsevahendite kuritarvitamisest, mille põhjal võib oletada, et hagi peamine eesmärk on üldsuse osalemise takistamine, piiramine või karistamine. Kuritarvitamise märgiks on hagi või selle osa ebaproportsionaalne, ülemäärane või ebamõistlik laad, asjaolu, et hageja on sarnastes küsimustes esitanud mitu hagi, või see, et toimub hageja või tema esindajate poolne hirmutamine, ahistamine või ähvardamine enne ilmselgelt põhjendamatu või kuritarvitusliku hagi esitamist. Sellised hagid kujutavad endast kohtumenetluse kuritarvitamist ja tekitavad kohtutele tarbetut koormust, kuna nende eesmärk ei ole õiguskaitse kättesaadavus, vaid kostjate ahistamine ja vaikima sundimine. Pikad menetlused koormavad riikide kohtusüsteeme.
(3)

Põgenikel, kes on saanud nõukogu direktiivi 2001/55/EÜ (2) ja rakendusotsuse (EL) 2022/382 alusel ajutise kaitse või liikmesriigi õiguse kohase piisava kaitse, on nende põhikulude katmiseks suur likviidsusvajadus. Paljud neist on tulnud grivna pangatähtedega ja neil on aga väga raske selliseid pangatähti vastuvõtva liikmesriigi vääringusse ümber vahetada.
7.

Tugevdada vastastikust usaldust ühiste haridusprogrammide välise kvaliteeditagamise ja akrediteerimise ning muud vormi ühiste hariduspakkumiste kaudu, mis on välja töötatud riikidevahelise institutsioonilise koostöö mudelite, sealhulgas nn Euroopa ülikoolide poolt vastavalt Euroopa kõrgharidusruumi kvaliteedikindlustuse standarditele ja suunistele (EKKSS): a) liikuda edasi asutusepõhise välise kvaliteeditagamise poole. See võib aidata arendada tõelist institutsioonilist kvaliteedikultuuri, millega kaasneb suurem vastutus ja tänu millele on võimalik muuta süsteemid ühilduvaks kõikjal Euroopas, tuginedes vahenditele ja raamistikele, mis on Euroopa haridusruumis, Euroopa teadusruumis ja Euroopa kõrgharidusruumis juba olemas; b) kaaluda asjakohasel juhul võimalust lubada programme ise akrediteerida, tuginedes institutsioonilisele kvaliteeditagamisele, et suurendada kõrgharidusasutuste vastutust oma tegude eest; c) riikides, kus tuginetakse programmipõhisele välisele kvaliteeditagamisele, kaaluda võimalust i) lubada ühisõppekavade kvaliteedikindluse suhtes võetud Euroopa lähenemise (16) täielikku rakendamist; ii) tagada, et ühiste riikidevaheliste programmide välist hindamist saab läbi viia üks asutus, mis on registreeritud kõrghariduse kvaliteedi tagamise Euroopa registris (EQAR), (17) ning et tulemusi aktsepteeritakse automaatselt kõigis teistes asjaomastes kõrgharidussüsteemides, kohaldamata riiklikke lisanõudeid; ning iii) tagada, et ühiste riikidevaheliste programmide uuesti akrediteerimisel järgitakse EKKSSi ning Euroopa lähenemist (18).
7.

Alates 2008. aastast on kriisidel, eriti just vabatahtlike riikidevahelist füüsilist liikuvust takistavatel kriisidel, olnud suur mõju. COVID-19 pandeemia on toonud esile, kui oluline on tagada igal ajal kõigi osalejate turvalisus, julgeolek ning füüsiline ja vaimne tervis, sealhulgas näha ette sätted ettenägematute asjaolude võimaliku mõju ohjamiseks. Mõiste „riikidevaheline vabatahtlik tegevus“ puhul on juba pikka aega osutatud üksnes sellisele tegevusele, mis hõlmab vabatahtlike füüsilist liikuvust. Kuid tänu tehnoloogia arengule ja COVID-19 pandeemia mõjul on tekkinud uued vabatahtliku tegevuse suunad. On selgunud, et digitaalne vabatahtlik tegevus võib täiendada füüsilist liikuvust või olla alternatiivne vabatahtliku tegevuse vorm noorte jaoks, kel ei ole võimalik füüsiliselt reisida. Vabatahtliku tegevuse põlvkondadevaheline mõõde on samuti selgelt näidanud selle tähtsust meie ühiskonna demograafiliste probleemide lahendamisel. Keskkonna ja kliimamuutustega seotud probleemid on ELi poliitilises tegevuskavas tähtsal kohal ning neid tuleb riikidevahelise liikuvusega seotud tegevuses kajastada.
(10)

Kiire ja jõuline poliitiline reageerimine riiklikul ja liidu tasandil, sealhulgas taasterahastu „NextGenerationEU“ kaudu, on aidanud tulemuslikult leevendada kriisi mõju kodumajapidamistele ja ettevõtetele. Tänu sellisele koordineeritud tegevusele on lõhed suurenenud oodatust vähem ning leevendatud on pikaajalist armistavat mõju. Poliitiline toetus, sealhulgas lühendatud tööaja kavade ja muude töökohtade säilitamise meetmete kujul, on aidanud hoida ettevõtteid kogu kriisi vältel tegevuses ning on piiranud töötuse määra tõusu ja netotulu vähenemist. Kuigi maksejõuetuse määr on kasvanud, on selle kasv olnud 2021. aastal siiski piiritletud, hoolimata toetusmeetmete järkjärgulisest lõpetamisest. Ka tööturu olukord on järk-järgult paranenud: 2021. aasta teiseks kvartaliks jõudis tööhõive määr 72,1 % tasemele (2019. aasta neljandas kvartalis oli see 72,9 %, mis oli COVID-19 eelne haripunkt). Digitehnoloogia kiirem kasutuselevõtt COVID-19 kriisi ajal võib avaldada tootlikkusele positiivset mõju, kui see jääb kestma pikemaks ajaks. Nimetatud kriisil on siiski olnud oluline territoriaalne, valdkondlik ja jaotuslik mõju, mis nõuab ümberjaotamist nii riikide sees kui ka riikide ja sektorite vahel, ning sellega kaasnevad märkimisväärsed üleminekukulud töötajatele ja ettevõtetele.
(2)

Glükoalkaloidid (α-solaniin ja α-sakoniin) põhjustavad inimestel ägedaid toksilisi seedetrakti nähte, nagu iiveldus, oksendamine ja kõhulahtisus. CONTAM-komisjon määras kindlaks, et selliste nähtude tekkimiseks on vähim täheldatav kahjulikku toimet avaldav doos 1 mg kartuli glükoalkaloide kehamassi kilogrammi kohta päevas, mis on võrdluspunktiks ägeda kokkupuute riski korral. Kokkupuute ohutuspiir üle 10 näitab, et ohtu tervisele ei ole. Kokkupuute ohutuspiiri puhul 10 võetakse arvesse ekstrapoleerimist vähimast täheldatavat kahjulikku toimet avaldavast doosist mitteavalduva kahjuliku mõju tasemeni (koefitsient 3) ning toksidünaamika individuaalset varieeruvust (koefitsient 3,2). Arvestades, et teatavate kokkupuutestsenaariumite puhul oli ägeda kokkupuute hinnangute tulemuseks kokkupuute ohutuspiir alla 10, on tegemist tervise seisukohalt probleemiga.
Bulgaaria majandus on liidu kõige CO2-mahukam, sealjuures on kasvuhoonegaaside heitemahukus liidu keskmisest rohkem kui neli korda suurem. Fossiilkütuste praegune osakaal Bulgaaria energiaallikate jaotuses on 61,5 %, sealjuures on tuumaenergia osakaal 24 % ja taastuvenergia osakaal 14,5 % (väiksem kui liidu taastuvenergia keskmine ehk 19 %). Riik sõltus kuni 2022. aasta aprillini suuresti Venemaa maagaasist (18). 2020. aastal imporditi Venemaalt 75 % maagaasist, mis ületab liidu keskmist ehk 43,2 %. Selle osakaal energiaallikate jaotuses oli aga vaid 13,9 %, mis on väiksem kui liidu keskmine ehk 24,4 %. Tööstussektor on 40 % osakaalu juures (sh muu kui energiakasutus) endiselt suurim gaasitarbija, samal ajal kui energiasektori osakaal on alates 2010. aastast vähenenud: 30 %-lt 25 %-le 2019. aastal. Kaugküte tugineb maagaasile, sealjuures on olukorra parandamiseks vähe ruumi, kuna kaugküttesüsteeme ei saa alternatiivsete allikatega asendada. Kuigi taaste- ja vastupidavuskavas uuritakse geotermilise energia küttepotentsiaali, võiks kavandada lisainvesteeringuid suurte soojuspumpade paigaldamise toetamiseks. Kivisöel põhinev elektritootmine on täielikult kaetud riigisisese pruunsöe tootmisega ning Bulgaaria impordib Venemaalt piiratud koguses kivisütt tööstuslikuks kasutuseks (0,56 miljonit tonni, mis moodustab 85 % kivisöe koguimpordist). Teisest küljest sõltub Bulgaaria Venemaa toornaftast (63 % selle toornaftast pärineb Venemaalt, (19) mis ületab märkimisväärselt liidu keskmist ehk 26 %) ja impordib 22 % oma rafineeritud naftatoodetest Venemaalt, mis jääb liidu keskmisest ehk 35 % allapoole. Üldiselt oli 2020. aastal nafta osakaal energiaallikate jaotuses 23,9 %, mis on väiksem kui liidu keskmine ehk 32,7 %. Bulgaaria taaste- ja vastupidavuskava hõlmab kliimaneutraalsuse tegevuskava vastuvõtmist. See hõlmab meetmeid kivi- ja pruunsöe kasutamise järkjärguliseks lõpetamiseks hiljemalt aastaks 2038 ning märkimisväärseid investeeringuid ja reforme taastuvate energiaallikate kasutuselevõtu kiirendamiseks, sealjuures on vaja teha lisapingutusi, et saavutada kliima- ja energiapöörde eesmärgid.

Seoses taastuvate energiaallikatega on Bulgaaria võtnud kohustuse lisada taastuvatest energiaallikatest (tuul ja päike) vähemalt 3 500 MW ulatuses uut tootmisvõimsust ning luua tehnilised tingimused elektrisüsteemi tootmisvõimsuse suurendamiseks veel 4 500 MW võrra 2026. aastaks. Lisaks hõlmab kava reformi, millega kõrvaldatakse peamised taastuvallikatest toodetava vesinikuga seotud tehnoloogia ja väärtusahelate väljatöötamise takistused, ning investeeringuid katseprojektide väljatöötamiseks, et toota saastevaba vesinikku ja kestlikku biogaasi. Kavas on võtta ka meetmeid, et aidata leibkondadel paigaldada päikese-veesoojendus- ja päikeseelektrisüsteeme. Kavas määratletakse ka energiaostuvõimetus. Selleks, et Bulgaaria oleks kooskõlas paketi „Eesmärk 55“ eesmärkidega, tuleb veelgi ambitsioonikamalt vähendada kasvuhoonegaaside heidet ning suurendada taastuvate energiaallikate tootmist ja energiatõhusust.
(27)

Kuigi naiste tööhõive määr on liidu keskmisest märksa suurem, on Austria osalise tööajaga töötavate naiste poolest liidus teisel kohal. 2021. aastal töötas osalise tööajaga 49,9 % Austria naistest, samas kui liidu keskmine on 28,3 %. See jätab märkimisväärseid võimalusi, et suurendada täistööajaga töötavate naiste osakaalu tööturul. Taskukohase ja kvaliteetse lapsehoiu piiratud kättesaadavuse tõttu on emadel keeruline tööturul aktiivsemalt osaleda. Ametlikke lapsehoiuteenuseid kasutatakse alla kolme aasta vanustest lastest ainult 21,1 % puhul, mis on üks liidu madalamaid tasemeid ning kaugel Euroopa Ülemkogu poolt 2002. aastal seatud Barcelona eesmärgist, mille kohaselt tuleks ametlikke lapsehoiuteenuseid kasutada alla kolme aasta vanustest lastest 33 % puhul. Osalise töötajaga töötamise suur osakaal ja naiste üleesindatus madalapalgalistes sektorites on peamised tegurid, mis põhjustavad Austria suure soolise palgalõhe ja suhteliselt suure soolise pensionilõhe. COVID-19 pandeemia on neid soolisi ebavõrdsusi veelgi võimendanud, kusjuures märkimisväärne osa naistest täidab samal ajal nii tööalaseid kui ka hoolduskohustusi. Kvaliteetse lapsehoiu pakkumise suurendamine, kehtestades rangemad kvaliteedinõuded, lapsehoiuasutuste lahtiolekuaja pikendamine ja pikemalt töötamist heidutavate takistuste kõrvaldamine (näiteks parandades maksustiimuleid) on määrava tähtsusega, et tagada tööturul naiste potentsiaali parem kasutamine.
(26)

Luksemburgi energiasüsteemi iseloomustab suur sõltuvus impordist ja fossiilkütustest. Luksemburg on 2020. aasta andmete (20) kohaselt elanikkonna suurust arvestades liidu suurim energia netoimportija. Riik sõltub primaarenergia impordist peaaegu täielikult, s.o 92,5 % ulatuses. Peamised primaarenergia allikad on ülekaalukalt nafta ja gaas; nafta moodustab 68,5 % energiatarbimisest ja gaas 17,8 %. Luksemburg ei impordi naftat Venemaalt, samas kui vastav liidu keskmine näitaja on 26 % toornafta impordist. Siiski on Venemaa suhteliselt tähtis gaasi impordi allikas, sest Venemaalt imporditakse 27 % Luksemburgi maagaasist, ehkki see on alla liidu keskmist, mis on 44 %. Luksemburgi ja Belgia gaasivõrgud on ühendatud ühtseks platvormiks. Kuigi elektrienergia osas lühiajaliselt suuri kitsaskohti ei ole, on taastuvenergiale üleminekuks vaja teha täiendavaid investeeringuid, eelkõige võrgu tugevdamiseks ja ajakohastamiseks. Tööstuslikul eesmärgil tarbitava gaasi nõudlus on viimastel aastatel olnud ühtlane ja kaubandussektori gaasinõudlus on mõõdukalt kasvanud. Gaasitarbimine on suurenenud peamiselt elamusektori gaasitarbimise kasvu tõttu. Luksemburg peab tegelema ebapiisava hulga eluasemete probleemiga, täites samal ajal oma energia- ja kliimaeesmärgid. Samuti tuleb renoveerida olemasolev hoonetefond. Elamuehitus- ja renoveerimissektor, mis moodustab 20,8 % kogu energiasäästupotentsiaalist (GWh), on 2030. aastaks suuruselt teine kumulatiivse energiasäästupotentsiaali allikas. Luksemburg suurendas oma taastuvenergia osakaalu 5 %-lt 2015. aastal 12 %ni 2020. aastal. Ometi on riik endiselt üks väikseima taastuvenergia osakaaluga liikmesriike. Luksemburg peab tegutsema otsustavalt, et täita oma 2030. aasta energiaeesmärgid saada 25 % energiast taastuvatest energiaallikatest ja vähendada võrreldes 2007. aastaga energia lõpptarbimist 40–44 %. Selles on tähtis osa omavalitsustel. Liiklusummikud mõjutavad majandust ja keskkonnasäästlikkust ning transpordisektor tarbib märkimisväärse osa naftast ja tekitab 59 % kasvuhoonegaaside koguheitest, samas kui vastav liidu keskmine näitaja oli 2019. aastal 24 %. Seega võivad transpordi tõhustamise ja säästvuse suurendamise meetmed aidata märgatavalt vähendada naftasõltuvust. Seda kajastatakse Luksemburgi riiklikus energia- ja kliimakavas, kus ühe eesmärgina peavad elektri- ja pistikühendusega sõidukid moodustama 2030. aastaks 40 % sõidukipargist. Luksemburg on seadnud endale eesmärgiks muutuda 2050. aastaks kliimaneutraalseks. Selleks, et Luksemburg oleks kooskõlas paketi „Eesmärk 55“ eesmärkidega, tuleb veelgi ambitsioonikamalt vähendada kasvuhoonegaaside heidet ning suurendada taastuvenergia tootmist ja energiatõhusust.
Äärmiselt oluline on suurendada jõupingutusi riiklikus energia- ja kliimakavas sätestatud taastuvenergia eesmärkide saavutamiseks. Kuigi Rootsis on taastuvenergia osakaal sisemaises energia kogutarbimises liidu kõige suurem (2020. aastal 51,1 %), on ta üks liikmesriikidest, kus ka energiatarbimine inimese kohta on kõige suurem. Lisaks pärineb suur osa Rootsi kasvuhoonegaaside heitest transpordisektorist, eelkõige maanteetranspordist. See sektor sõltub endiselt suurel määral naftast, mis moodustab 17,7 % kogu energiaallikate jaotusest. Lisaks suurenesid 2021. aastal jätkuvalt elektri- ja võrkude võimsuse piirangud, eelkõige Lõuna-Rootsis, pärssides seal äritegevuse laiendamist ja asukohaga seotud võimalusi. Seda probleemi süvendab veelgi ülekandevõimsuse puudumine põhja ja lõuna vahel. Selleks et täita riiklik eesmärk ning saavutada 2040. aastaks taastuvelektri 100 % osakaal ja hiljemalt 2045. aastaks süsinikuneutraalsus, on vaja täiendavaid investeeringuid taastuvenergiasse, võrkudesse ja võrkude võimsusesse ning riigi piirkondade omavahelistesse ühendustesse. Loamenetluste edasine lihtsustamine vähendaks koormust taastuvenergia, eelkõige tuuleenergia kasutuselevõtmisel. Lisaks on oluline vähendada energiatarbimist energiatõhususe suurendamise kaudu, et vähendada süsinikdioksiidi heidet ning tarbijate ja ettevõtjate energiakulusid. Taastuvatesse energiaallikatesse ja elektrifitseerimisse tehtavate investeeringute suurendamine, taristu kitsaskohtade kõrvaldamine, energiatõhususe suurendamine ja transpordisektoris fossiilkütuste tarbimise vähendamine aitavad vähendada üldist sõltuvust fossiilkütustest, sealhulgas Venemaalt pärit fossiilkütustest. Fossiilkütuste osakaal (2020. aastal moodustas gaas 2,6 %, kivisüsi 3,2 % ja nafta 17,7 %) Rootsi energiaallikate jaotuses on oluliselt väiksem kui liidu keskmine (2020. aastal gaas 24,4 %, kivisüsi 10,8 % ja nafta 32,7 %). Siiski on võimalik veelgi vähendada Rootsi sõltuvust Venemaa fossiilkütustest. See puudutab eelkõige naftat (2020. aastal oli 20 % rafineeritud nafta impordist ja 8 % kogu toornafta impordist pärit Venemaalt) ja gaasi (2020. aastal oli 13 % kogu gaasiimpordist pärit Venemaalt).

Sõltuvus gaasi ja nafta puhul on küll märkimisväärne, kuid see jääb alla liidukeskmise – 44 % gaasiimpordist, 23 % toornafta impordist ja 35 % rafineeritud nafta impordist sõltub Venemaast (19). Lisaks võib naaberriikidega energiavõrkude sidumise projektide edendamine suurendada Rootsi energiavarustuskindlust ja kohanemisvõimet piirkondlike erinevustega, võttes arvesse hiljutisi geopoliitilisi sündmusi. Selleks, et Rootsi oleks kooskõlas paketi „Eesmärk 55“ eesmärkidega, tuleb veelgi ambitsioonikamalt vähendada kasvuhoonegaaside heidet ning suurendada taastuvate energiaallikate tootmist ja energiatõhusust.
(14)

2022. aasta stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2022. aastal realistlik ja 2023. aastal soodne. Valitsuse prognoosi kohaselt kasvab reaalne SKP 2022. aastal 2,1 % ja 2023. aastal 5,3 %. Seevastu komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on SKP reaalkasv 2022. aastal suurem – 2,3 % ja 2023. aastal väiksem – 3,6 %, mis on peamiselt tingitud inflatsiooni hinnanguliselt suuremast mõjust eratarbimisele ja ekspordi aeglasemast taastumisest. Valitsus prognoosib oma 2022. aasta stabiilsusprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk väheneb 2022. aastal 5,1 %-le SKPst ja 2023. aastal 2,4 %-le SKPst. Vähenemine 2022. aastal tuleneb peamiselt enamiku erakorraliste meetmete lõpetamisest ja nominaalse SKP tugevast kasvust. 2022. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2022. aastal 61,6 %ni ja seejärel 2023. aastal 58,0 %ni. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2022. ja 2023. aastal vastavalt 3,6 % SKPst ja 2,6 % SKPst. See on 2022. aasta stabiilsusprogrammis 2022. aastaks prognoositust väiksem ja 2023. aastal suurem, peamiselt tööturu arengu optimistlikuma prognoosi tõttu 2022. aastaks. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse sarnane: 2022. aastal 61,7 % ja 2023. aastal 58,3 %. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümme aastat) keskmine potentsiaalne SKP kasv hinnanguliselt 2,0 %. See hinnang ei hõlma aga selliste reformide mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada Slovakkia potentsiaalset majanduskasvu.
(14)

2022. aasta stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Valitsuse prognoosi kohaselt kasvab reaalne SKP 2022. aastal 4,4 % ja 2023. aastal 3,9 %. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on SKP reaalkasv 2022. aastal väiksem ehk 4,2 % ja 2023. aastal suurem ehk 4,0 %. Valitsus prognoosib oma 2022. aasta stabiilsusprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk väheneb 2022. aastal 5,4 %-le SKPst ja 2023. aastal 4,6 %-le SKPst. 2022. aastaks prognoositud vähenemine kajastab peamiselt majandustegevuse kasvu ja erakorraliste toetusmeetmete osalise tühistamise netomõju, samas kui kõrgete energiahindade tõttu kehtestati uued meetmed. 2022. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse kasvama 2022. aastal 58,6 %-le ja seejärel 2023. aastal veelgi 59,4 %-le. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2022. ja 2023. aastal vastavalt 5,6 % SKPst ja 4,6 % SKPst. See on kooskõlas 2022. aasta stabiilsusprogrammis prognoositud eelarvepuudujäägiga. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse 2022. aastal 58,5 % ja 2023. aastal 59,5 %. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümne aasta keskmine) potentsiaalne SKP kasv hinnanguliselt 4,5 %. See hinnang ei hõlma aga selliste reformide mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada Malta potentsiaalset majanduskasvu.