Nõukogu direktiiv,

29. jaanuar 1985,

värske liha ja kodulinnuliha sanitaarinspektsiooni ja -kontrolli rahastamise kohta

(85/73/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]

võttes arvesse assamblee arvamust, [2]

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [3]

ning arvestades, et:

tarbijatele pakutavate tervisetagatiste ühtseks kohaldamiseks nähti direktiiviga 64/433/EMÜ, [4] viimati muudetud direktiiviga 83/90/EMÜ, [5] ette sanitaarinspektsiooni ja -kontrolli kohaldamine värske liha suhtes, mida tõenäoliselt kasutatakse ühendusesiseses kaubanduses;

inimeste ja loomade tervise tagamiseks ühenduses nähakse direktiiviga 72/462/EMÜ, [6] viimati muudetud direktiiviga 83/91/EMÜ, [7] ette liikmesriikide pädevate asutuste poolt värske liha importimisel läbi viidav tervisekontroll ning liikmesriikide veterinaarekspertide ja komisjoni poolt eksportivates kolmandates riikides läbi viidav inspektsioon;

direktiiv 64/433/EMÜ kehtib ainult värske liha kohta, mida tõenäoliselt kasutatakse ühendusesiseses kaubanduses; liikmesriikide ametiasutused on sisse seadnud ainult siseriiklikule turule mõeldud värske liha siseriikliku kontrolli;

nõukogu direktiiviga 71/118/EMÜ, [8] viimati muudetud direktiiviga 84/642/EMÜ, [9] nähakse ette värske linnuliha terviseinspektsioon ja -kontroll;

selle terviseinspektsiooni ja -kontrolliga seoses tuleb sisse nõuda tasusid, mida praegu rahastatakse eri liikmesriikides erineval moel; need erinevused võivad mõjutada tootmisviiside vahelise konkurentsi tingimusi, mida reguleeritakse enamjaolt ühise turukorraldusega;

selle olukorra parandamiseks tuleks sätestada selle terviseinspektsiooni ja -kontrolli rahastamise ühtlustatud reeglid;

siseriikliku juhtimise ja rahastamise sätete ja haldusmenetluste tõttu tuleks anda kaheaastane ajavahemik, et võimaldada Kreeka Vabariigil kohaldada inspektsiooni ja kontrolliga seotud tasude sissenõudmiseks vajalikku mehhanismi,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

1. Alates 1. jaanuarist 1986 tagavad liikmesriigid, et:

- lõikes 2 osutatud loomade tapmisel nõutakse sisse tasud sanitaarinspektsiooni ja -kontrolliga seotud kulude eest,

- tagamaks nii direktiivi 71/118/EMÜ artikliga 15 ette nähtud võrdne kohtlemine kui ka katmaks direktiiviga 72/462/EMÜ ette nähtud kulud, nähakse ette tasu sissenõudmine nendes direktiivides osutatud kolmandatest riikidest imporditud liha eest,

- tasu otsene või kaudne tagastamine on keelatud.

2. Käesolevas direktiivis tähistab mõiste "loomad" järgmist liiki koduloomi: veised (sealhulgas pühvlid), sead, lambad ja kitsed, koduloomadena peetavad kabjalised ja kanad, kalkunid, pärlkanad, pardid ja haned.

Artikkel 2

1. Enne 1. jaanuari 1986 võtab nõukogu komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu otsuse artikli 1 lõike 1 esimeses kahes taandes osutatud tasude standardmäära või -määrade kohta ning käesoleva direktiivi üksikasjalike rakenduseeskirjade ja põhimõtete ning võimalike erandite kohta. Direktiivile 64/433/EMÜ vastava heakskiiduta tapamajadest pärit liha eest sissenõutavate tasude määrasid aga ei fikseerita, välja arvatud seoses selle liha inspektsioonieeskirjadega, mille nõukogu võtab vastu enne seda kuupäeva.

2. Liikmesriikidel on õigus sisse nõuda lõikes 1 osutatud määra või määrasid ületav summa, tingimusel et iga liikmesriigi kohta sissenõutava tasu kogusumma jääb madalamaks kui inspektsioonikulude tegelik summa või sellega võrdseks.

Artikkel 3

Enne 1. jaanuari 1990 esitab komisjon aruande saadud kogemuste kohta koos eespool mainitud artiklite võimaliku muutmise ettepanekutega.

Artikkel 4

Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuaril 1986. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Kreeka Vabariigil on aga kaheaastane lisaajavahemik, mille jooksul seda täita.

Artikkel 5

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 29. jaanuar 1985

Nõukogu nimel

eesistuja

G. Andreotti

[1] EÜT C 168, 28.6.1984, lk 4, EÜT C 97, 29.4.1981, lk 12 ja EÜT C 162, 22.6.1984, lk 10.

[2] EÜT C 87, 5.4.1982, lk 116 ja 17. jaanuaril 1985 esitatud arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).

[3] EÜT C 307, 19.11.1984, lk 1 ja 12. detsembril 1984 esitatud arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).

[4] EÜT 121, 29.7.1964, lk 2012/64.

[5] EÜT L 59, 5.3.1983, lk 10.

[6] EÜT L 302, 31.12.1972, lk 28.

[7] EÜT L 59, 5.3.1983, lk 34.

[8] EÜT L 55, 8.3.1971, lk 23.

[9] EÜT L 339, 27.12.1984, lk 26.

--------------------------------------------------