ET Euroopa Liidu Teataja L 241/1

KOMISJONI MÄÄRUS (EL) 2016/1447,

26. august 2016,

millega kehtestatakse võrgueeskiri alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite võrguühenduse nõuete kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 714/2009 võrkudele juurdepääsu tingimuste kohta piiriüleses elektrikaubanduses ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1228/2003, (1) eriti selle artikli 6 lõiget 11,

ning arvestades järgmist:

(1) Täielikult toimiva ja ühendatud energiasiseturu kiire ja lõplik väljakujundamine on äärmiselt tähtis energiavarustuskindluse tagamiseks, konkurentsivõime suurendamiseks ja kõigile tarbijatele taskukohase hinnaga elektrienergia pakkumiseks.

(2) Määrusega (EÜ) nr 714/2009 on ette nähtud mittediskrimineerivad eeskirjad, millega reguleeritakse võrkudele juurdepääsu piiriüleses elektrikaubanduses, et oleks tagatud elektri siseturu nõuetekohane toimimine. Lisaks sellele on Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/72/EÜ (2) artiklis 5 sätestatud, et liikmesriigid või, kui liikmesriigid on nii sätestanud, reguleerivad asutused peavad tagama muu hulgas selle, et töötatakse välja objektiivsed ja mitte diskimineerivad tehnilised eeskirjad, millega kehtestatakse süsteemiga ühendamise tehnilise projekteerimise ja talitluse miinimumnõuded. Kui nõuded sisaldavad liikmesriikide võrkudega ühendamise tingimusi, on sama direktiivi artikli 37 lõikes 6 sätestatud, et reguleerivad asutused on kohustatud määrama kindlaks või kiitma heaks vähemalt metoodika, mille järgi need arvutatakse või kehtestatakse. Ühendatud ülekandevõrgus süsteemi turvalisuse tagamiseks on oluline luua ühine arusaam alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite nõuetest. Kõnealuseid nõudeid, mis aitavad säilitada ja taastada süsteemi turvalisust, et hõlbustada elektri sünkroonala siseturu ja sünkroonalade vahelise turu nõuetekohast toimimist ning saavutada kulude kokkuhoidu, tuleks käsitada kui piiriüleste võrkude küsimust ja kui turgude ühendamise küsimust.

(3) Vaja oleks kehtestada alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite võrguühenduse ühtlustatud reeglid, et luua võrguühenduste kohta selge õigusraamistik liiduülese elektrikaubanduse hõlbustamiseks, et tagada süsteemi turvalisus, lihtsustada taastuvate elektrienergiaallikate ühendamist süsteemi, suurendada konkurentsi ning võimaldada elektrivõrgu ja ressursside tõhusamat kasutamist ja tugevdada konkurentsi tarbijate hüvanguks.

(4) Süsteemi turvalisus sõltub osaliselt alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite tehnilisest suutlikkusest. Seetõttu on süsteemi turvalisuse põhieeldusteks korrapärane koordineerimine jaotus- ja ülekandevõrkude tasandil ning jaotus- ja ülekandevõrku ühendatud seadmete nõuetekohane toimivus, aga ka vajalik töökindlus, et toime tulla häiringutega, vältida ulatuslikke katkestusi ja aidata süsteemi taastada pärast süsteemi lagunemist.

(5) Süsteem saab turvaliselt toimida üksnes siis, kui alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite omanikud ja võrguettevõtjad teevad tihedat koostööd. Süsteemi toimimine ebaharilikes töötingimustes sõltub alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite reageeringust pinge kõrvalekalletele baaspingest 1 suhtelistes ühikutes ja sageduse kõrvalekalle nimisagedusest. Insener-tehnilisest vaatekohast käsitatakse võrkusid, alalisvooluülekandesüsteeme ja alalisvooluühendusega energiapargimooduleid süsteemi turvalisuse huvides ühe vastastikku seotud üksusena. Seega tuleks alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite võrku ühendamise eeltingimusena kehtestada nende kohta asjakohased tehnilised nõuded.

(6) Reguleerivad asutused peaksid arvestama käesoleva määruse rakendamisest võrguettevõtjatele tulenevaid mõistlikke kulusid, kui nad kehtestavad või kiidavad heaks ülekande- ja jaotustariife või nende arvutamise metoodikat või kui nad kiidavad heaks siseriiklike võrkudega ühendamise ja neile juurdepääsu nõuded ja tingimused vastavalt direktiivi 2009/72/EÜ artikli 37 lõigetele 1 ja 6 ning määruse (EÜ) nr 714/2009 artiklile 14.

(7) Liidu erinevatel sünkroonsetel elektrisüsteemidel on erinevad näitajad, mida tuleb alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite nõuete kindlaksmääramisel arvesse võtta. Seepärast on asjakohane võrguühenduste eeskirjade kehtestamisel kaaluda piirkondlikke eripärasid, nagu on nõutud määruse (EÜ) nr 714/2009 artikli 8 lõikes 6.

(8) Pidades silmas õiguskindluse tagamise vajadust, tuleks käesoleva määruse nõudeid kohaldada uute alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suhtes, kuid neid ei tuleks kohaldada olemasolevate ega ka veel ehitamata, kuid kavandamise lõppjärgus olevate alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suhtes, välja arvatud juhul, kui asjaomane reguleeriv asutus või liikmesriik otsustab teisiti seoses süsteeminõuete arenemisega, tasuvusanalüüsiga või rajatiste ja seadmete ulatusliku ajakohastamisega.

(9) Piiriülese mõju tõttu tuleks käesoleva määrusega sätestada kõikidel pingeastmetel ühesugused sagedusega seotud nõuded, seda vähemalt sünkroonalal. See on vajalik põhjusel, et sünkroonalal võib sageduse muutus ühes liikmesriigis mõjutada koheselt sagedust ja kahjustada seadmeid kõigis teistes liikmesriikides.

(10) Süsteemi talitluskindluse tagamiseks peaks ühendatud süsteemi igal sünkroonalal olema alalisvooluülekandesüsteemidel ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulitel võimalik jääda ühendatuks kindlaksmääratud sageduse ja pinge vahemikus.

(11) Ühendatud süsteemides kehtestatud pingevahemikud tuleks omavahel kooskõlastada, sest need on otsustava tähtsusega sünkroonala energiasüsteemi planeerimisel ja talitlemisel. Pingehäiringutest tingitud eraldumised mõjutavad naabersüsteeme. Äpardumised pingevahemike määratlemisel võivad tekitada ulatuslikku ebakindlust süsteemi planeerimisel ja töötamisel normaalsest erinevates talitlustingimustes.

(12) Rakendada tuleks asjakohast ja proportsionaalset vastavuskatsetamist, et võrguettevõtjatel oleks võimalik tagada talitluskindlust. Direktiivi 2009/72/EÜ artikli 37 lõike 1 punkti b kohaselt peavad reguleerivad asutused kindlustama, et võrguettevõtjad täidaksid käesoleva määruse nõudeid.

(13) Reguleerivad asutused, liikmesriigid ja võrguettevõtjad peaksid võrguühenduse nõuete arendamise ja heakskiitmise protsessis ühtlustama võrguühenduse nõuded võimalikult suures ulatuses, et tagada turu täielik ühtsus. Eriti tuleks ühendamisnõuete arendamisel tähelepanu osutada kehtestatud tehnilistele normidele.

(14) Käesolevas määruses tuleks sätestada menetlus eeskirjadest erandite lubamiseks, et võtta arvesse kohalikke olusid. Nimetatud erandid võivad olla seotud erandlike juhtudega, kui kõnealuste reeglite järgimine võiks ohustada kohaliku võrgu stabiilsust või kui alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite ohutuks tööks on vaja töötingimusi, mis ei ole kooskõlas käesoleva määrusega.

(15) Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite osas võiksid uued moodulid moodustada tulevikus osa rohkem kui ühe sünkroonalaga ühendatud avamere silmusvõrgust. Sellisel juhul tuleks kehtestada teatavad tehnilised nõuded, et tagada süsteemi turvalisus ja et tulevaste silmusvõrkude arendamine kulgeks kulutõhusalt. Siiski peaks teatavate nõuete puhul olema nii, et alalisvooluühendusega energiapargimoodulite vastavus selliste turvalisust tagavate seadmetega oleks nõutav alles siis, kui see osutub vajalikuks.

(16) Seetõttu peaks selliste alalisvooluühendusega energiapargimoodulite jaoks, mis on ühendatud või mis ühendatakse sünkroonalaga radiaalselt, olema nende omanikel, võttes arvesse juhupõhiseid asjaolusid, võimalik kiirendatud menetlusega taotleda erandit sellistest nõuetest, mida on vaja täita ainult siis, kui energiapargimoodulid ühendatakse silmusvõrku. Ka tuleks investeerimisotsuse tegemiseks omanikke võimalikult vara teavitada energiapargimooduli vastavusest erandi nõuetele.

(17) Asjaomase reguleeriva asutuse nõusolekul või muu asutuse nõusolekul, kui see on liikmesriigis asjakohane, võiks võrguettevõtjatel olla lubatud teha erandiettepanekuid teatud liiki alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite klasside puhul.

(18) Käesolev määrus on vastu võetud määruse (EÜ) nr 714/2009 põhjal ning täiendab seda ja on selle lahutamatu osa. Muudes õigusaktides olevaid viiteid määrusele (EÜ) nr 714/2009 loetakse ka viideteks käesolevale määrusele.

(19) Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 714/2009 artikli 23 lõikes 1 nimetatud komitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I JAOTIS

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesoleva määrusega kehtestatakse võrgueeskiri, milles sätestatakse nõuded alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite ühendamiseks võrku. Sellega aidatakse tagada õiglased konkurentsitingimused elektri siseturul, süsteemi töökindlus ja taastuvate energiaallikate kaasamine ning liiduülese elektrikaubanduse hõlbustamine.

Käesoleva määrusega kehtestatakse kohustused tagamaks, et võrguettevõtjad kasutaksid alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suutlikkust asjakohaselt läbipaistval ja mittediskrimineerival viisil, et tagada võrdsed võimalused kõikjal Euroopa Liidus.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse mõisteid, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 714/2009 artiklis 2, komisjoni määruse (EL) 2015/1222 (3) artiklis 2, komisjoni määruse (EL) nr 543/2013 (4) artiklis 2, komisjoni määruse (EL) 2016/631 (5) artiklis 2, komisjoni määruse (EL) 2016/1388 (6) artiklis 2 ja direktiivi 2009/72/EÜ artiklis 2. Lisaks kasutatakse järgmisi:

1) „alalisvooluülekandesüsteem“– elektrienergiasüsteem, mis kannab energiat edasi alalisvooluülekandena kahe või enama vahelduvvoolu latistuse vahel ja sisaldab vähemalt kahte alalisvooluülekande muundurjaama koos nendevaheliste alalisvoolu ülekandeliinide või kaablitega;

2) „alalisvooluühendusega energiapargimoodul“– energiapargimoodul, mis on ühe või mitme alalisvooluülekande liitmispunkti kaudu seotud ühe või mitme alalisvooluülekandesüsteemiga;

3) „sisemine alalisvooluülekandesüsteem“– alalisvooluülekandesüsteem kontrollipiirkonna sees, mis ei ole paigaldatud alalisvooluühendusega energiapargimooduli ühendamiseks selle paigaldamise ajal ega tarbimisüksuse ühendamiseks;

4) „alalisvooluülekande muundurjaam“– süsteem, mis koosneb ühest või mitmest ühte kohta paigaldatud alalisvooluülekande muundurüksusest koos ehitiste, reaktorite, filtrite, reaktiivvõimsusseadmete, juhtimis-, järelevalve, kaitse-, mõõte- ja lisaseadmetega;

5) „alalisvooluülekandesüsteemi liitmispunkt“– punkt, milles on alalisvooluülekandeseadmestik ühendatud vahelduvvooluvõrku ja milles võib kindlaks määrata tehnilised näitajad, mis mõjutavad seadmestiku tööd;

6) „alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik“– füüsiline või juriidiline isik, kelle omanduses on alalisvooluühendusega energiapargimoodul;

7) „alalisvooluülekandesüsteemi aktiivvõimsuse suurim ülekandevõime“ (Pmax)– suurim pidev aktiivvõimsus, mida alalisvooluülekandesüsteem suudab võrguga vahetada igas ühenduspunktis, nagu on kindlaks määratud ühenduslepingus või nagu on kokku leppinud asjaomane võrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omanik;

8) „alalisvooluülekandesüsteemi aktiivvõimsuse vähim ülekandevõime“ (Pmin)– väikseim pidev aktiivvõimsus, mida alalisvooluülekandesüsteem suudab võrguga vahetada igas ühenduspunktis, nagu on kindlaks määratud ühenduslepingus või nagu on kokku leppinud asjaomane võrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omanik;

9) „alalisvooluülekandesüsteemi maksimumvool“– alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama U-Q/Pmax graafiku talitluspunktile vastav suurim faasivool alalisvooluülekandesüsteemi aktiivvõimsuse suurima ülekandevõime korral;

10) „alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksus“– üksus, mis koosneb ühest või mitmest muundursillast koos ühe või mitme muundurtrafoga, reaktoritest, muundurüksuse juhtimisseadmetest, tähtsatest kaitse- ja lülitusseadmetest ning võib-olla ka lisaseadmetest, kui neid on muundamiseks vaja.

Artikkel 3

Kohaldamisala

1. Käesoleva määruse nõudeid kohaldatakse järgmise suhtes:

a) alalisvooluülekandesüsteemid, mis ühendavad sünkroonalasid või kontrollipiirkondi, sealhulgas vastulülituses skeemid;

b) alalisvooluülekandesüsteemid, mille kaudu on energiapargimoodulid ühendatud ülekandevõrku või jaotusvõrku vastavalt lõikele 2;

c) ühe kontrollipiirkonna sisemised alalisvooluülekandesüsteemid, mis on ühendatud ülekandevõrku ning

d) ühe kontrollipiirkonna sisemised alalisvooluülekandesüsteemid, mis on ühendatud jaotusvõrku, kui asjaomane põhivõrguettevõtja tõendab nende piiriülest mõju. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab hindamisel arvestama võrgu pikaajalist arengut.

2. Asjaomased võrguettevõtjad peavad tegema asjaomaste põhivõrguettevõtjatega kooskõlastatult pädevale asutusele ettepaneku kohaldada käesolevat määrust selliste alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suhtes, mis on ühes ühenduspunktis ühendatud sünkroonalasse mittekuuluvasse ülekandevõrku või jaotusvõrku, ning saama sellele artikli 5 kohase heakskiidu. Kõik muud energiapargimoodulid, mis koguvad energiat vahelduvvooluna, kuid on sünkroonalaga ühendatud alalisvooluühenduse kaudu, loetakse alalisvooluühendusega energiapargimooduliteks ja need kuuluvad käesoleva määruse kohaldamisalasse.

3. Artikleid 55–59, 69–74 ja 84 ei kohaldata lõike 1 punktides c ja d osutatud ühes kontrollipiirkonnas paiknevate alalisvooluülekandesüsteemide suhtes, kui:

a) alalisvooluülekandesüsteemil on vähemalt üks alalisvooluülekande-muundurjaam, mis kuulub asjaomasele põhivõrguettevõtjale;

b) alalisvooluülekandesüsteem kuulub asutusele, mis kontrollib asjaomast põhivõrguettevõtjat;

c) alalisvooluülekandesüsteem kuulub asutusele, mida kontrollib otseselt või kaudselt asutus, kes ühtlasi kontrollib asjaomast põhivõrguettevõtjat.

4. Alalisvooluülekandesüsteemi ühendamisnõudeid, mis on esitatud II jaotises, kohaldatakse selliste süsteemide vahelduvvooluühenduse ühenduspunktides, välja arvatud nõuded, mis on sätestatud artikli 29 lõigetes 4 ja 5 ning artikli 31 lõikes 5, mida võidakse kohaldada muude ühenduspunktide suhtes, ning artikli 19 lõikes 1, mida võidakse kohaldada alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama klemmide suhtes.

5. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite ja alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaamade ühendamisnõudeid, mis on esitatud III jaotises, kohaldatakse selliste süsteemide alalisvooluülekandesüsteemi liitmispunktide suhtes, välja arvatud nõuded, mis on sätestatud artikli 39 lõike 1 punktis a ja artikli 47 lõikes 2, mida kohaldatakse sageduskaja kasutava sünkroonala ühenduspunkti suhtes.

6. Asjaomane võrguettevõtja ei tohi lubada ühendada alalisvooluülekandesüsteemi ega alalisvooluühendusega energiapargimoodulit, kui see ei vasta käesolevas määruses sätestatud nõuetele ja seda ei hõlma reguleeriva asutuse või muu asutuse (kui see on kohaldatav liikmesriigis) poolt VII jaotise kohaselt lubatud erand. Asjaomane võrguettevõtja edastab sellise põhjendatud keeldumise kirjalikult alalisvooluülekandesüsteemi omanikule või alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikule ja reguleerivale asutusele, kui reguleeriv asutus ei ole ette näinud teisiti.

7. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise suhtes:

a) alalisvooluülekandesüsteemid, mille ühenduspunkti pinge on alla 110 kV, välja arvatud juhul, kui asjaomane põhivõrguettevõtja tõendab nende piiriülest mõju. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab hindamisel arvestama võrgu pikaajalist arengut;

b) alalisvooluülekandesüsteemid või alalisvooluühendusega energiapargimoodulid, mis on ühendatud liikmesriikide selliste saarte ülekandevõrgu ja jaotusvõrguga või ülekandevõrgu ja jaotusvõrgu osaga, mis ei tööta sünkroonselt Mandri-Euroopa, Suurbritannia, Põhjamaade, Iirimaa, Põhja-Iirimaa ega Balti energiasüsteemi sünkroonalaga.

Artikkel 4

Kohaldamine olemasolevate alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suhtes

1. Olemasolevate alalisvooluülekandesüsteemide ja olemasolevate alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suhtes ei kohaldata käesoleva määruse nõudeid, välja arvatud artiklid 26, 31, 33 ja 50, välja arvatud juhul, kui:

a) alalisvooluülekandesüsteem või alalisvooluühendusega energiapargimoodul on ümber ehitatud sel määral, et selle ühendusleping tuleb põhjalikult läbi vaadata vastavalt järgmisele menetlusele: i) alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikud, kes kavatsevad seadmeid ajakohastada või välja vahetada, nii et sellega muudetakse alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluühendusega energiapargimooduli tehnilisi näitajaid, peavad sellistest kavadest ette teatama asjaomasele võrguettevõtjale; ii) kui asjaomane võrguettevõtja leiab, et seadmete ajakohastamise või asendamise tõttu on vaja uut ühenduslepingut, teatab võrguettevõtja reguleerivale asutusele või vajaduse korral liikmesriigile ning iii) asjaomane reguleeriv asutus või, kui see on asjakohane, liikmesriik otsustab, kas olemasolevat ühenduslepingut tuleb muuta või on vaja uut ühenduslepingut ning milliseid käesoleva määruse nõudeid tuleb kohaldada või

b) otsustab reguleeriv asutus või, kui see on asjakohane, liikmesriik, et olemasoleva alalisvooluülekandesüsteemi või olemasoleva alalisvooluühendusega energiapargimooduli suhtes tuleb kohaldada kas kõiki või teatavaid käesoleva määruse nõudeid vastavalt asjaomase põhivõrguettevõtja ettepanekule lõigete 3, 4 ja 5 kohaselt.

2. Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse alalisvooluülekandesüsteem või alalisvooluühendusega energiapargimoodul olemasolevaks üksuseks, kui:

a) käesoleva määruse jõustumise päeval on see juba võrku ühendatud või

b) alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik on sõlminud lõpliku ja siduva ostulepingu põhiseadme või alalisvooluülekandeseadmestiku ostuks hiljemalt kaks aastat pärast käesoleva määruse jõustumist. Alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik peab teatama lepingu sõlmimisest asjaomasele võrguettevõtjale ja põhivõrguettevõtjale hiljemalt 30 kuud pärast käesoleva määruse jõustumist. Alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik peab esitama asjaomasele võrguettevõtjale ja asjaomasele põhivõrguettevõtjale teate, milles tuleb märkida vähemalt lepingu pealkiri, selle allkirjastamise kuupäev ja jõustumise kuupäev ning ehitatava, koostatava või ostetava põhiseadme või alalisvooluülekandeseadmestiku tehnilised näitajad. Liikmesriik võib sätestada, et teatavatel tingimustel võib reguleeriv asutus otsustada, kas alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluühendusega energiapargimoodulit tuleb käsitada olemasoleva või uue alalisvooluülekandesüsteemina või alalisvooluühendusega energiapargimoodulina.

3. Et võtta arvesse selliseid olulisi tegelike asjaolude muutusi nagu süsteemi nõuete areng, sealhulgas taastuvate energiaallikate ja tarkvõrkude kasutuselevõtmine, hajatootmine ja tarbimiskaja, võib asjaomane põhivõrguettevõtja pärast artikli 8 kohaseid avalikke konsultatsioone teha reguleerivale asutusele või, kui see on asjakohane, liikmesriigile ettepaneku laiendada käesoleva määruse kohaldamist olemasolevatele alalisvooluülekandesüsteemidele ja/või alalisvooluühendusega energiapargimoodulitele.

Sel eesmärgil tuleb teha artiklite 65 ja 66 kohane usaldusväärne ja läbipaistev kvantitatiivne tasuvusanalüüs. Analüüs peab sisaldama järgmist:

a) kulud, mis tulenevad olemasolevate alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite vastavusse viimisest käesoleva määrusega;

b) ühiskondlik-majanduslik kasu, mis saadakse käesolevas määruses sätestatud nõuete kohaldamisest ning

c) võimalused saavutada nõutav talitlus muude meetmete abil.

4. Enne lõikes 3 osutatud tasuvusanalüüsi koostamist peab asjaomane põhivõrguettevõtja:

a) tegema esialgse kvalitatiivse tasuvushinnangu,

b) saama heakskiidu asjaomaselt reguleerivalt asutuselt või, kui see on asjakohane, liikmesriigilt.

5. Asjaomane põhivõrguettevõtja, reguleeriv asutus või, kui see on asjakohane, liikmesriik peab tegema otsuse, kas laiendada käesoleva määruse kohaldamist olemasolevatele alalisvooluülekandesüsteemidele ja energiapargimoodulitele kuue kuu jooksul pärast aruande ja soovituse saamist asjaomaselt põhivõrguettevõtjalt vastavalt artikli 65 lõikele 4. Reguleeriva asutuse või, kui see on asjakohane, liikmesriigi otsus tuleb avaldada.

6. Kui asjaomane põhivõrguettevõtja hindab käesoleva määruse kohaldamist olemasolevate alalisvooluülekandesüsteemide või alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suhtes, peab ta võtma arvesse alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite omanike õiguspäraseid ootusi.

7. Asjaomane põhivõrguettevõtja võib hinnata mõne või kõigi käesoleva määruse sätete kohaldamist olemasolevate alalisvooluülekandesüsteemide või alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suhtes iga kolme aasta järel kooskõlas käesolevas artikli lõigetes 3–5 sätestatud nõuete ja menetlusega.

Artikkel 5

Regulatiivsed tahud

1. Üldiselt kohaldatavad nõuded, mille peavad käesoleva määruse kohaselt kehtestama asjaomased võrguettevõtjad või põhivõrguettevõtjad, peab heaks kiitma asutus, mille määrab liikmesriik ning nimetatud nõuded tuleb avaldada. Kui liikmesriik ei ole sätestanud teisiti, peab määratud asutus olema reguleeriv asutus.

2. Liikmesriik võib nõuda, et käesoleva määruse kohaselt võrguettevõtjate või põhivõrguettevõtjate kehtestatavad kohaga seotud nõuded peavad olema määratud asutuse poolt heaks kiidetud.

3. Käesoleva määruse kohaldamisel peavad liikmesriigid, pädevad asutused ja võrguettevõtjad:

a) kohaldama proportsionaalsuse ja mittediskrimineerimise põhimõtteid;

b) tagama läbipaistvuse;

c) kohaldama kõigi osaliste suhtes põhimõtet, et tuleb leida optimum suurima üldise tõhususe ja väikseimate üldkulude vahel;

d) austama asjaomasele põhivõrguettevõtjale pandud vastutust, sealhulgas siseriiklike õigusaktidega pandud vastutust, et süsteemi talitluskindlus oleks tagatud;

e) nõu pidama asjaomaste jaotusvõrguettevõtjatega ja võtma arvesse võimalikku mõju nende võrgule;

f) võtma arvesse tunnustatud Euroopa standardeid ja tehnilisi kirjeldusi.

4. Asjaomane võrguettevõtja või põhivõrguettevõtja peab esitama üldiselt kohaldatavate tingimuste ettepaneku või ettepaneku selliste tingimuste arvutamise või kindlaksmääramise meetodi kohta pädevale asutusele heakskiitmiseks hiljemalt kaks aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.

5. Kui käesolevas määruses on nõue, et asjaomane võrguettevõtja, asjaomane põhivõrguettevõtja, alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik ja/või jaotusvõrgu omanik peavad saavutama kokkuleppe, tuleb seda püüda teha kuue kuu jooksul pärast ühe osalise tehtud esimest ettepanekut teistele osalistele. Kui selle aja jooksul ei ole kokkulepet saavutatud, võib iga osaline taotleda asjaomaselt reguleerivalt asutuselt otsuse tegemist kuue kuu jooksul.

6. Pädevad asutused peavad tegema tingimuste või metoodika alase ettepaneku kohta otsuse kuue kuu jooksul pärast sellise ettepaneku saamist.

7. Kui asjaomane võrguettevõtja või põhivõrguettevõtja peab vajalikuks lõigetes 1 ja 2 sätestatud ja selle kohaselt heakskiidetud tingimusi või metoodikat muuta, tuleb muudatusettepaneku suhtes kohaldada lõigetes 3–8 sätestatud nõudeid. Muudatusettepaneku teinud võrguettevõtjad ja põhivõrguettevõtjad peavad võtma arvesse alalisvooluülekandesüsteemide omanike, alalisvooluühendusega energiapargimoodulite omanike, seadmetootjate ja teiste huvitatud isikute õigustatud ootusi, mis tuginevad esialgselt kindlaksmääratud või kokkulepitud tingimustel või metoodikal.

8. Kui osaline tahab esitada kaebuse asjaomase võrguettevõtja või põhivõrguettevõtja peale seoses asjaomase võrguettevõtja või põhivõrguettevõtja kohustustega, mis tulenevad käesolevast määrusest, võib see osaline esitada kaebuse reguleerivale asutusele, kes tegutseb vaidlusi lahendava asutusena ja peab otsuse tegema kahe kuu jooksul kaebuse kättesaamisest. Seda tähtaega võib pikendada kahe kuu võrra, kui reguleeriv asutus nõuab täiendavat teavet. Pikendatud tähtaega võib kaebuse esitaja nõusolekul veelgi pikendada. Reguleeriva asutuse otsus on siduv, kuni see ei kaota kehtivust seoses edasikaebamisega.

9. Kui käesoleva määruse kohased nõuded peab kehtestama asjaomane võrguettevõtja, kes ei ole põhivõrguettevõtja, võivad liikmesriigid sätestada, et asjaomaste nõuete kehtestamise eest oleks vastutav põhivõrguettevõtja.

Artikkel 6

Mitu põhivõrguettevõtjat

1. Liikmesriigis, milles on rohkem kui üks põhivõrguettevõtja, kohaldatakse käesolevat määrust kõigi liikmesriigi põhivõrguettevõtjate suhtes.

2. Liikmesriik võib siseriikliku õigusega ette näha, et põhivõrguettevõtja ühe, mitme või kõigi käesoleva määruse järgsete kohustuste täitmise vastutus antakse üle ühele või mitmele põhivõrguettevõtjale.

Artikkel 7

Kulude sissenõudmine

1. Kulusid, mida kannavad võrguettevõtjad võrgutariifide reguleerimise tõttu ja mis tulenevad käesolevas määruses sätestatud kohustustest, peab hindama asjaomane reguleeriv asutus. Kulud, kui need on hinnatud mõistlikuks, tõhusaks ja proportsionaalseks, tuleb katta võrgutariifidest või muu mehhanismi kohaselt.

2. Asjaomase reguleeriva asutuse nõudmisel peavad lõikes 1 osutatud võrguettevõtjad kolme kuu jooksul pärast nõude saamist esitama vajaliku teabe, et hõlbustada tekkinud kulude hindamist.

Artikkel 8

Avalik arutelu

1. Asjaomased võrguettevõtjad ja asjaomased põhivõrguettevõtjad peavad pidama avaliku arutelu huvitatud isikutega, sealhulgas iga liikmesriigi pädevate asutustega, artikli 4 lõike 3 kohaste ettepanekute teemal, milles käsitletakse käesoleva määruse kohaldamisala laiendamist olemasolevatele alalisvooluülekandesüsteemidele ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulitele, ning artikli 65 lõike 3 kohaselt koostatud aruande ja artikli 80 lõike 2 kohase tasuvusanalüüsi kohta. Arutelu peab kestma vähemalt ühe kuu.

2. Asjaomased põhivõrguettevõtjad või asjaomased võrguettevõtjad peavad võtma nõuetekohaselt arvesse arutelu käigus avaldatud huvitatud isikute arvamusi enne ettepaneku, aruande või tasuvusanalüüsi esitamist heakskiitmiseks reguleerivale asutusele või, kui see on asjakohane, liikmesriigile. Kõigil juhtudel tuleb ettepanekule lisada selge põhjendus, miks arutelu käigus saadud seisukohad võetakse või miks neid ei võeta arvesse ning need tuleb avaldada kas enne või üheaegselt ettepaneku avaldamisega.

Artikkel 9

Huvitatud isikute kaasamine

Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet (koostööamet) korraldab tihedas koostöös Euroopa elektri põhivõrguettevõtjate võrgustikuga huvitatud isikute kaasamise alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite võrguühenduse tingimuste ja muude käesoleva määruse rakendamisega seotud küsimuste otsustamisse. See hõlmab korrapäraseid kohtumisi huvitatud isikutega, et teha kindlaks alalisvooluülekandesüsteemide ja alalisvooluühendusega energiapargimoodulite võrguühenduse nõuetega seonduvad olulised probleemid ja pakkuda välja lahendusi.

Artikkel 10

Konfidentsiaalsuse kohustused

1. Käesoleva määruse kohaselt saadud, vahetatud või edastatud konfidentsiaalse teabe suhtes kohaldatakse lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud ametisaladuse hoidmise nõudeid.

2. Ametisaladuse hoidmise kohustust kohaldatakse kõikide käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvate isikute, reguleerivate asutuste ja asutuste suhtes.

3. Lõikes 2 nimetatud isikutele, reguleerivatele asutustele või asutustele töökohustuste täitmisel teatavaks saanud konfidentsiaalset teavet ei tohi avaldada ühelegi teisele isikule ega asutusele; välja arvatud siseriiklike õigusaktidest, käesoleva määruse teistest sätetest ja muudest asjaomastest ELi õigusaktidest tulenevad juhud.

4. Reguleerivad asutused, asutused ning juriidilised ja füüsilised isikud, kes saavad käesoleva määruse täitmisega seoses konfidentsiaalset teavet, võivad seda kasutada ainult käesoleva määrusega sätestatud funktsioonide täitmiseks välja arvatud siseriiklikest ja liidu õigusaktidest tulenevad juhud.

II JAOTIS

ÜLDNÕUDED ALALISVOOLUÜLEKANDEÜHENDUSTE KOHTA

1. PEATÜKK

Nõuded aktiivvõimsuse juhtimise ja sageduse toe kohta

Artikkel 11

Sagedusvahemikud

1. Alalisvooluülekandesüsteem peab suutma jääda võrku ühendatuks ja talitleda sagedus- ja ajavahemikes, mis on täpsustatud I lisa tabelis 1 ning artikli 32 lõikes 2 sätestatud lühisvõimsuse vahemikus.

2. Asjaomane põhivõrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omanik võivad kokkuleppel määrata suuremad sagedusvahemikud ja pikemad minimaalsed talitlusajad, kui see on vajalik süsteemi turvalisuse säilitamiseks või taastamiseks. Kui suuremad sagedusvahemikud ja pikemad talitlusajad on tehniliselt ja majanduslikult mõistlikud, ei tohi alalisvooluülekandesüsteemi omanik neist põhjendamatult keelduda.

3. Alalisvooluülekandesüsteem peab olema suuteline automaatselt lahti ühenduma asjaomase põhivõrguettevõtja määratud sagedustel, ilma et sellega piirataks lõike 1 kohaldamist.

4. Asjaomane põhivõrguettevõtja võib kindlaks määrata suurima lubatava väljundaktiivvõimsuse vähenemise talitluspunktiga võrreldes sageduse langemisel alla 49 Hz.

Artikkel 12

Sageduse muutumiskiiruse taluvus

Alalisvooluülekandesüsteem peab suutma võrku ühendatuks jääda ja töötada, kui võrgusageduse muutused jäävad vahemikku – 2,5 ja + 2,5 Hz/s (mõõdetud suvalisel ajahetkel eelneva ühe sekundi keskmise sageduse muutusena).

Artikkel 13

Aktiivvõimsuse juhitavus, juhtimisvahemik ja muutumiskiirus

1. Seoses ülekantava aktiivvõimsuse juhtimise suutlikkusega:

a) alalisvooluülekandesüsteem peab suutma reguleerida ülekantavat aktiivvõimsust mõlemas suunas kuni alalisvooluülekandesüsteemi aktiivvõimsuse suurima ülekandevõimeni vastavalt asjaomase põhivõrguettevõtja juhisele. Asjaomane põhivõrguettevõtja: i) võib kindlaks määrata ülekantava aktiivvõimsuse seadistamise suurima ja väikseima sammu; ii) võib kindlaks määrata alalisvooluülekande aktiivvõimsuse väikseima ülekandevõime mõlemas suunas, millest väiksema aktiivvõimsuse ülekandevõimet ei nõuta, ning iii) peab määrama kindlaks pikima viivitusaja, mille jooksul pärast asjaomaselt põhivõrguettevõtjalt taotluse saamist peab alalisvooluülekandesüsteem suutma seadistada ülekantava aktiivvõimsuse.

b) Asjaomane põhivõrguettevõtja peab kindlaks määrama, kuidas alalisvooluülekandesüsteem peab häiringu puhul suutma muuta temaga ühendatud ühte või mitmesse vahelduvvooluvõrku ülekantavat aktiivvõimsust. Kui algviivitus enne muudatuse algushetke on üle 10 millisekundi arvestatuna asjaomaselt põhivõrguettevõtjalt käivitussignaali saamisest, peab alalisvooluülekandesüsteemi omanik esitama asjaomasele põhivõrguettevõtjale mõistliku põhjenduse.

c) Asjaomane põhivõrguettevõtja võib sätestada, et alalisvooluülekandesüsteem peab suutma kiiresti muuta aktiivvõimsuse suunda. Võimsuse suunda peab saama muuta aktiivvõimsuse suurimast ülekandevõimest ühes suunas kuni aktiivvõimsuse suurima ülekandevõimeni teises suunas nii kiiresti kui tehniliselt võimalik; kui selleks kulub üle kahe sekundi, peab alalisvooluülekandesüsteemi omanik esitama vastava põhjenduse asjaomastele põhivõrguettevõtjatele.

d) Alalisvooluülekandesüsteemid, mis ühendavad erinevaid kontrollipiirkondi või sünkroonalasid, peavad olema varustatud juhtimisvahenditega, mille abil saavad asjaomased põhivõrguettevõtjad muuta ülekantavat aktiivvõimsust vastavalt piiriülese bilansi tagamise vajadusele.

2. Alalisvooluülekandesüsteem peab suutma seadistada aktiivvõimsuse muutuste kiirust oma tehnilise suutlikkuse piires vastavalt asjaomaste põhivõrguettevõtjate saadetud juhistele. Kui aktiivvõimsust muudetakse lõike 1 punktide b ja c kohaselt, ei tohi muutumiskiirust seadistada.

3. Kui asjaomane põhivõrguettevõtja on kooskõlastatult naaberpiirkondade põhivõrguettevõtjatega nii kindlaks määranud, peavad alalisvooluülekandesüsteemi juhtimisfunktsioonid suutma rakendada automaatselt parandavaid toiminguid, sealhulgas peatada võimsuse muutumist ning blokeerida sagedustundlikkust, nii alasagedusega kui ka ülesagedusega piiratud sagedustundlikkust ja sageduse juhtimist. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab määrama kindlaks käivitamise ja blokeerimise kriteeriumid ning teatama need reguleerivale asutusele. Teavitamise kord määratakse kindlaks kooskõlas kehtivate riiklike õiguseaktidega.

Artikkel 14

Tehisinerts

1. Kui asjaomane põhivõrguettevõtja on kooskõlas naaberpiirkondade põhivõrguettevõtjatega nii kindlaks määranud, peab alalisvooluülekandesüsteem sageduse muutustele reageerides tekitama tehisinertsi, mis aktiveeritakse madala ja/või kõrge sageduse olukorras, et kiiresti häälestada vahelduvvooluvõrku suunatud või sealt ammutatavat aktiivvõimsust, et vähendada sageduse muutumise kiirust. Selles nõudes peab arvestama vähemalt põhivõrguettevõtjate tehtud selliste uuringute tulemusi, mida on ette võetud selleks, et teha kindlaks, kas on vaja kehtestada vähima inertsi nõue.

2. Asjaomane põhivõrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omanik peavad kokku leppima, milline on juhtimissüsteemi põhimõte ja sellega seotud näitajad.

Artikkel 15

Nõuded sagedustundliku seisundi ning ülesagedusega piiratud sagedustundliku seisundi ja alasagedusega piiratud sagedustundliku seisundi kohta

Nõuded sagedustundliku seisundi ning ülesagedusega piiratud sagedustundliku seisundi ja alasagedusega piiratud sagedustundliku seisundi kohta on sätestatud II lisas.

Artikkel 16

Sageduse juhtimine

1. Kui asjaomane põhivõrguettevõtja nii sätestab, peab alalisvooluülekandesüsteemil olema sõltumatu juhtimisseade, millega moduleeritakse alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama väljundaktiivvõimsust vastavalt sagedusele igas alalisvooluülekandesüsteemi ühenduspunktis, et säilitada süsteemis stabiilsed sagedused.

2. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab määrama kindlaks lõikes 1 nimetatud sageduse juhtimise tööpõhimõtte, näitajad ja käivitamise kriteeriumid.

Artikkel 17

Aktiivvõimsuse suurim kadu

1. Alalisvooluülekandesüsteem tuleb konfigureerida nii, et selle aktiivvõimsuse sünkroonalasse sisestamise kadu oleks piiratud väärtusega, mille on sätestanud asjaomased põhivõrguettevõtjad oma sageduskontrollipiirkonna koormuse jaoks sõltuvalt alalisvooluülekandesüsteemi mõjust võimsussüsteemile.

2. Kui alalisvooluülekandesüsteem ühendab kahte või enamat kontrollipiirkonda, peavad asjaomased põhivõrguettevõtjad üksteisega nõu pidama ja sätestama ühe kooskõlastatud väärtuse lõikes 1 nimetatud aktiivvõimsuse sisestamise suurima kao väärtuse jaoks, võttes arvesse üldist tüüpi rikkeid.

2. PEATÜKK

Nõuded reaktiivvõimsuse juhtimise ja pinge toe kohta

Artikkel 18

Pingevahemikud

1. Ilma et sellega piirataks artikli 25 kohaldamist, peab alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam suutma jääda ühendatuks võrku ja talitleda alalisvooluülekandesüsteemi maksimumvoolu korral ühenduspunkti võrgupinge vahemikus, mis on sätestatud III lisas ja väljendatud ühenduspunkti pingena võrdluspinge 1 suhtes (suhtelistes ühikutes), ning ajavahemikes, mis on sätestatud III lisa tabelites 4 ja 5. Võrdluspinge 1 (s.ü.) baaspinge tuleb kehtestada kooskõlastatult naaberpiirkondade asjaomaste võrguettevõtjatega.

2. Põhivõrguettevõtjaga kooskõlastades võivad alalisvooluülekandesüsteemi omanik ja asjaomane võrguettevõtja leppida kokku talitlemiseks suuremas pingevahemikus ja pikema minimaalse talitlusaja jooksul, kui nimetatud lõikes 1, tagamaks alalisvooluülekandesüsteemi tehniliste võimaluste parim kasutamine süsteemi talitluskindluse säilitamisel või taastamisel. Kui suuremad pingevahemikud ja pikemad minimaalsed talitlusajad on tehniliselt ja majanduslikult mõistlikud, ei tohi alalisvooluülekandesüsteemi omanik põhjendamatult keelduda.

3. Alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam peab olema suuteline automaatselt lahti ühenduma ühenduspunkti pingel, mille väärtuse on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja, kooskõlastades selle asjaomase põhivõrguettevõtjaga. Asjaomane võrguettevõtja peab asjaomase põhivõrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omanikuga kooskõlastades määrama kindlaks automaatse lahtiühendamise seaded ja tingimused.

4. Selliste ühenduspunktide jaoks, mille pinged suhtelistes ühikutes baasvahelduvpinge 1 suhtes ei kuulu III lisas sätestatud vahemikku, peab nõuded sätestama asjaomane võrguettevõtja, kooskõlastades seda asjaomaste põhivõrguettevõtjatega.

5. Sõltumata lõike 1 sätetest võivad asjaomased põhivõrguettevõtjad Balti energiasüsteemi sünkroonalal pärast nõupidamist asjaomaste naaberpiirkondade põhivõrguettevõtjatega nõuda, et alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaamad jääksid 400 kV võrku ühendatuks pingevahemikes ja ajavahemikes, mis kehtivad Mandri-Euroopa sünkroonalal.

Artikkel 19

Lühise panus rikete korral

1. Alalisvooluülekandesüsteem peab sümmeetrilise (3-faasilise) rikke korral olema suuteline tekitama ühenduspunktis kiire rikkevoolu, kui sellise nõude kehtestab asjaomane võrguettevõtja kokkuleppel põhivõrguettevõtjaga.

2. Kui alalisvooluülekandesüsteemil peab olema lõikes 1 sätestatud omadus, peab asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga määrama kindlaks järgmise:

a) kuidas ja millal tuleb kindlaks teha pinge kõrvalekalle ja kõrvalekalde lõpp;

b) kiire rikkevoolu näitajad;

c) kiire rikkevoolu ajastamine ja täpsus, kusjuures kiire rikkevool võib olla mitmeastmeline.

3. Asjaomane võrguettevõtja võib kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga kehtestada nõude kiire asümmeetrilise rikkevoolu tekitamise kohta asümmeetrilise (ühefaasilise või kahefaasilise) rikke puhul.

Artikkel 20

Reaktiivvõimsussuutlikkus

1. Asjaomane võrguettevõtja peab kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga määrama kindlaks reaktiivvõimsussuutlikkuse nõuded ühenduspunktides seoses pinge muutustega. Selliste nõuete ettepanekus tuleb esitada U-Q/Pmax graafik, mille piirides alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam peab olema suuteline tekitama reaktiivvõimsust alalisvooluülekande aktiivvõimsuse suurima ülekandevõime juures.

2. Lõikes 1 osutatud U-Q/Pmax graafik peab vastama järgmistele põhimõtetele:

a) U-Q/Pmax graafik ei tohi ületada U-Q/Pmax graafiku ala, mis on kujutatud IV lisas esitatud joonisel sisemise piirjoonega ning mis ei tarvitse olla ristkülikukujuline;

b) U-Q/Pmax graafiku sisemise piirjoone mõõdud peavad olema kooskõlas iga sünkroonala korral vastavate väärtustega, mis on esitatud tabelis IV lisas ning

c) U-Q/Pmax graafiku piirjoon peab paiknema IV lisa joonisega kindlaksmääratud välise piirjoone sees.

3. Alalisvooluülekandesüsteem peab suutma liikuda igasse talitluspunkti U-Q/Pmax graafikul sellise ajaga, nagu on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

4. Talitluse puhul väljundaktiivvõimsusega, mis on väiksem kui alalisvooluülekandesüsteemi aktiivvõimsuse suurim ülekandevõime (P < Pmax), peab alalisvooluülekande muundurjaam olema suuteline talitlema igas võimalikus talitluspunktis, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga ja vastavalt reaktiivvõimsuse tekitamise suutlikkusele, nagu on näidatud lõigetes 1–3 sätestatud U-Q/Pmax graafikul.

Artikkel 21

Võrguga vahetatav reaktiivvõimsus

1. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab tagama, et alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama võrguga vahetatav reaktiivvõimsus ühenduspunktis on piiratud väärtustega, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

2. Reaktiivvõimsuse muutused, mille on põhjustanud alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama talitlus artikli 22 lõikes 1 osutatud juhtimisseisundis, ei tohi tekitada hüppelist pinge muutust, mille suurus ühenduspunktis ületab lubatud väärtuse. Asjaomane võrguettevõtja peab kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga kindlaks määrama sellise suurima lubatud pinge muutuse.

Artikkel 22

Reaktiivvõimsuse juhtimine

1. Alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam peab olema suuteline talitlema ühes või mitmes järgmises juhtimisseisundis, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga:

a) pingejuhtimisseisund;

b) reaktiivvõimsuse juhtimisseisund ja

c) võimsusteguri juhtimisseisund.

2. Alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam peab olema suuteline talitlema täiendavates juhtimisseisundites, nagu on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

3. Pingejuhtimisseisundi jaoks peab iga alalisvooluülekande muundurjaam suutma osaleda pinge juhtimises, kasutades oma suutlikkust artiklite 20 ja 21 kohaselt, vastavalt järgmistele näitajatele:

a) asjaomane võrguettevõtja peab kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga määrama kindlaks pinge seadeväärtuse ühenduspunktis nii, et oleks hõlmatud teatav talitlusvahemik – kas astmeliselt või pidevalt;

b) pingejuhtimist võib kasutada kas tundetuspiirkonnaga seadeväärtuse ümber või ilma, valides väärtusi vahemikus nullist kuni ± 5 % võrgu võrdluspingest 1 s.ü. Tundetuspiirkond peab olema seadistatav sammuga, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga;

c) pinge astmelise muutuse korral peab alalisvooluülekande muundurjaam olema suuteline järgmiseks: i) saavutama 90 % väljundreaktiivvõimsuse muutusest aja t1 jooksul, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga; aeg t1 peab olema vahemikus 0,1–10 sekundit ning ii) saavutama kaldega määratud väärtuse aja t2 jooksul, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga; aeg t2 peab olema vahemikus 1–60 sekundit kindlaks määratud lubatud kõrvalekalde puhul püsiseisundis %des maksimumreaktiivvõimsusest.

d) Pingejuhtimisseisund peab hõlmama suutlikkust muuta väljundreaktiivvõimsust sõltuvalt nii muudetud seadeväärtuse pingest kui ka täiendavast kindlaksmääratud reaktiivvõimsuse komponendist. Kalle peab olema ette antud vahemikuga ja sammuga, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

4. Reaktiivvõimsuse juhtimisseisundi osas peab asjaomane võrguettevõtja määrama kindlaks reaktiivvõimsuse vahemiku (MVAr või % maksimumreaktiivvõimsusest) ja vastava täpsuse ühenduspunktis, rakendades alalisvooluülekandesüsteemi suutlikkust ning järgides artikleid 20 ja 21.

5. Võimsusteguri juhtimisseisundi osas peab alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam olema suuteline reguleerima võimsustegurit sihtväärtuseni ühenduspunktis, järgides artikleid 20 ja 21. Kasutatavad seadeväärtused peavad olema seadistatavad sammuga, mis ei ole suurem kui lubatud suurim samm, nagu selle on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja.

6. Asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga peab määrama kindlaks seadmed, mis on vajalikud juhtimisseisundite ja vastavate seadeväärtuste seadistamiseks kaugjuhtimise teel.

Artikkel 23

Aktiivvõimsuse või reaktiivvõimsuse eelistamine

Võttes arvesse käesolevas määruses sätestatud alalisvooluülekandesüsteemi suutlikkust, peab asjaomane põhivõrguettevõtja määrama kindlaks, kas talitlemisel madalal või kõrgel pingel või rikete korral, mis nõuavad rikkeläbimisvõimet, tuleb eelistada aktiivvõimsuse või reaktiivvõimsuse panust. Kui eelistatakse aktiivvõimsust, tuleb selle tarnimist alustada rikke tekkimisest alates ajaga, mille on määranud kindlaks asjaomane põhivõrguettevõtja.

Artikkel 24

Elektri kvaliteet

Alalisvooluülekande süsteemi omanik peab tagama, et tema alalisvooluülekandesüsteemi võrku ühendamise tulemusel ei teki ühenduspunktis toitepinge häireid ega moonutusi, mis ületaksid taset, mille on määranud kindlaks asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult põhivõrguettevõtjaga. Vastavalt artiklis 29 sätestatud menetlusele tuleb teha vastavad uuringud ja kõik asjaomased võrgu kasutajad peavad esitama asjakohased andmed ning välja tuleb valida ja rakendada parendusmeetmed.

3. PEATÜKK

Nõuded rikkeläbimisvõime kohta

Artikkel 25

Rikkeläbimisvõime

1. Asjaomane põhivõrguettevõtja, võttes arvesse artiklit 18, peab koostama pinge-aja graafiku (pingelohu läbimise kõvera), nagu on sätestatud V lisas ja arvestades energiapargimoodulite jaoks määruses (EL) 2016/631 sätestatud pinge-aja graafikut. Seda graafikut tuleb rakendada ühenduspunktides rikke tingimustes, mille korral alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam peab suutma jääda võrku ühendatuks ja jätkama stabiilset talitlemist pärast rikke eraldamise järgset võrgu taastumist. Pingelohu läbimise kõveral peab olema näidatud aja funktsioonina faasidevaheliste pingete tegeliku muutumise alampiir võrgu pingeastmel ühenduspunktis sümmeetrilise rikke korral rikke eel, rikke ajal ja rikke järel. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab artikli 18 kohaselt määrama kindlaks rikkeläbimisaja, mis peab olema pikem kui trec2.

2. Alalisvooluülekandesüsteemi omaniku nõudmisel peab asjaomane võrguettevõtja vastavalt artiklile 32 sätestama järgmised rikke-eelsed ja rikkejärgsed tingimused:

a) rikke-eelne vähim lühisvõimsus igas ühenduspunktis [MVA];

b) alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama rikke-eelne talitluspunkt, väljendatuna aktiiv- ja reaktiivväljundvõimsuse ning pinge kaudu ühenduspunktis;

c) rikkejärgne vähim lühisvõimsus igas ühenduspunktis [MVA].

Teise võimalusena võib asjaomane võrguettevõtja tüüpjuhtude alusel välja töötada üldised väärtused eespool nimetatud tingimuste kohta.

3. Alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam peab suutma jääda võrku ühendatuks ja jätkata stabiilset talitlust, kui faasidevahelise pinge tegelik muutus ühenduspunkti pingeastmel sümmeetrilise rikke korral, eeldusel et artiklis 32 esitatud rikke-eelsed ja rikkejärgsed nõuded on täidetud, jääb suuremaks alumisest piirist, mis on näidatud joonisel V lisas, välja arvatud juhul, kui sisemiste elektririkete kaitsesüsteemi kohaselt tuleb alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam võrgust lahti ühendada. Sisemiste rikete kaitsesüsteemid ja seadistused tuleb kavandada nii, et need ei rikuks rikkeläbimisvõimet.

4. Asjaomane põhivõrguettevõtja võib täpsustada pinge (Ublock) ühenduspunktis, mille korral on teatavatel võrgutingimustel lubatud alalisvooluülekandesüsteemil blokeeruda. Blokeerumine tähendab võrguga ühendusse jäämist ilma aktiiv- ja reaktiivvõimsuse panuseta aja jooksul, mis on nii lühike, kui tehniliselt võimalik, ning mille on kokku leppinud asjaomased põhivõrguettevõtjad ja alalisvooluülekandesüsteemi omanik.

5. Artikli 34 kohaselt peab alalisvooluülekandesüsteemi omanik paigaldama alapinge kaitse alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama suurimate tehniliste võimaluste kohaselt. Asjaomane võrguettevõtja võib kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga kindlaks määrata rangema seadistuse artikli 34 kohaselt.

6. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab kindlaks määrama rikkeläbimisvõime asümmeetriliste lühiste korral.

Artikkel 26

Rikkejärgne aktiivvõimsuse taastamine

Asjaomane põhivõrguettevõtja peab kindlaks määrama alalisvooluülekandesüsteemi aktiivvõimsuse taastamise ulatuse ja ajagraafiku vastavalt artiklile 25.

Artikkel 27

Kiire taastumine alalisvoolu rikkest

Alalisvooluülekandesüsteemid, sealhulgas alalisvoolu õhuliinid, peavad suutma kiiresti taastuda mööduvast rikkest alalisvooluülekandesüsteemis endas. Sellise suutlikkuse üksikasjad seoses kaitsesüsteemide ja -seadetega tuleb kooskõlastada ja kokku leppida, nagu on osutatud artiklis 34.

4. PEATÜKK

Juhtimisnõuded

Artikkel 28

Alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaamade pingestamine ja sünkroniseerimine

Alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama pingestamisel või sünkroniseerimisel vahelduvvooluvõrguga või pingestatud alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama ühendamisel alalisvooluülekandesüsteemi peab, juhul kui asjaomane võrguettevõtja ei ole andnud teisi juhiseid, alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam suutma piirata pingemuutusi, et need vastaksid püsitalitluse tasemele, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga. Kindlaksmääratud tase ei tohi ületada 5 % sünkroniseerimiseelsest pingest. Asjaomane võrguettevõtja peab kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga kindlaks määrama siirdepinge maksimumsuuruse, kestuse ja mõõtevahemiku.

Artikkel 29

Alalisvooluülekandesüsteemide omavaheline vastasmõju ja alalisvooluülekandesüsteemi vastasmõju teiste seadmetega

1. Kui mitu alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama või muud seadet paiknevad elektrilise mõju mõttes lähestikku, võib asjaomane põhivõrguettevõtja otsustada, kas ja millises ulatuses on vaja teha uuringuid, et teha kindlaks võimalikku kahjulikku vastasmõju. Kui ilmneb kahjulik vastasmõju, tuleb uurida, kas on võimalik võtta mõju leevendavaid meetmeid, et tagada kooskõla käesoleva määruse nõuetega.

2. Uuringu peab tegema ühendatava alalisvooluülekandesüsteemi omanik koos kõigi teiste asjaomaste osalistega iga ühenduspunkti jaoks, nagu on kindlaks määranud põhivõrguettevõtjad. Liikmesriigid võivad sätestada, et käesoleva artikli kohaste uuringute eest vastutavad põhivõrguettevõtjad. Uuringute tulemused tuleb teatada kõikidele osalistele.

3. Kõik osalised, keda asjaomane põhivõrguettevõtja määratleb igas ühenduspunktis asjaomasteks, sealhulgas asjaomane põhivõrguettevõtja, peavad osalema uurimises ja andma mõistlikkuse piires kõik asjakohased andmed ja mudelid uuringu eesmärgi täitmiseks. Asjaomane põhivõrguettevõtja kogub kõnealuseid andmeid ja mudeleid ning kui see on asjakohane, annab artiklit 10 järgides need edasi isikule, kes vastutab uuringute eest.

4. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab hindama uuringute tulemusi, võttes arvesse lõikes 1 osutatud eesmärki ja ulatust. Kui hindamiseks on vaja, võib asjaomane põhivõrguettevõtja nõuda alalisvooluülekandesüsteemi omanikult täiendava uuringu tegemist vastavalt lõikes 1 osutatud eesmärgile ja ulatusele.

5. Asjaomane põhivõrguettevõtja võib mõne uuringu või kõik uuringud läbi vaadata või korrata. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab esitama asjaomasele põhivõrguettevõtjale kõik asjakohased andmed ja mudelid, mis võimaldavad sellist uuringut teha.

6. Uue alalisvooluülekande muundurjaama ühendamisel tuleb alalisvooluülekandesüsteemi omanikul rakendada vajalikke leevendavaid meetmeid, mis on kindlaks tehtud lõigete 2–5 kohaste uuringutega ja mille on asjaomane põhivõrguettevõtja üle vaadanud.

7. Asjaomane põhivõrguettevõtja võib kindlaks määrata juhtumipõhised siirdeprotsessidele vastavad tasemed ühe alalisvooluülekandesüsteemi jaoks või ühiselt kõigi mõjutatavate alalisvooluülekandesüsteemide jaoks. Neid andmeid võib rakendada nii põhivõrguettevõtja kui ka võrgu kasutajate seadmete kaitsmiseks kooskõlas riiklike õigusaktidega.

Artikkel 30

Võimsuse võnkumiste summutamise suutlikkus

Alalisvooluülekandesüsteem peab suutma osaleda võimsuse võnkumiste summutamises ühendatud vahelduvvooluvõrkudes. Alalisvooluülekandesüsteemi juhtimissüsteem ei tohi nõrgendada võimsuse võnkumiste summutamist. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab kindlaks määrama võnkesageduste vahemiku, mida peab juhtimissüsteem kindlasti summutama, ning võrgu tingimused, mille korral võnkumine tekib, arvestades vähemalt dünaamilise stabiilsuse hindamise uuringuid, mida põhivõrguettevõtjad on teinud, et kindlaks määrata stabiilsuse piirid ja võimalikud stabiilsusealased probleemid oma ülekandesüsteemides. Juhtimisnäitajate seadistused tuleb asjaomasel põhivõrguettevõtjal ja alalisvooluülekandesüsteemi omanikul omavahel kooskõlastada.

Artikkel 31

Alasünkroonsageduslike väändevõnkumiste vastasmõju summutamise suutlikkus

1. Alasünkroonsageduslike väändevõnkumiste vastasmõju summutamise juhtimisel peab alalisvooluülekandesüsteem suutma osaleda väändesageduste elektrilises summutamises.

2. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab kindlaks määrama alasünkroonsageduslike väändevõnkumiste vastasmõju uuringute vajaliku ulatuse ja sätestama oma seadmete ja asjaomase süsteemi tingimustest sõltuvalt sisendnäitajad, niivõrd kui see on asjakohane. Alasünkroonsageduslike väändevõnkumiste vastasmõju uuringuid peab tegema alalisvooluülekandesüsteemi omanik. Uuringutega tuleb teha kindlaks tingimused, mille korral võib tekkida alasünkroonsageduslike väändevõnkumiste vastasmõju, ning teha ettepanek leevendavate meetmete rakendamise kohta. Liikmesriigid võivad sätestada, et käesoleva artikli kohaste uuringute eest vastutavad põhivõrguettevõtjad. Uuringute tulemused tuleb teatada kõikidele osalistele.

3. Kõik osalised, keda asjaomane põhivõrguettevõtja määratleb igas ühenduspunktis asjaomasteks, sealhulgas asjaomane põhivõrguettevõtja, peavad osalema uurimises ja andma mõistlikkuse piires kõik asjakohased andmed uuringu eesmärgi täitmiseks. Asjaomane põhivõrguettevõtja kogub kõnealuseid andmeid ja kui see on asjakohane, annab artiklit 10 järgides need edasi isikule, kes vastutab uuringute eest.

4. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab hindama alasünkroonsageduslike väändevõnkumiste vastasmõju uuringute tulemusi. Kui see on hindamiseks vajalik, võib asjaomane põhivõrguettevõtja nõuda, et alalisvooluülekandesüsteemi omanik teeks sama eesmärgi ja ulatusega täiendavaid alasünkroonsageduslike väändevõnkumiste vastasmõju uuringuid.

5. Asjaomane põhivõrguettevõtja võib uuringu läbi vaadata või korrata. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab esitama asjaomasele põhivõrguettevõtjale kõik asjakohased andmed ja mudelid, mis võimaldavad sellist uuringut läbi viia.

6. Uue alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama ühendamisel tuleb alalisvooluülekandesüsteemi omanikul rakendada vajalikke leevendavaid meetmeid, mis on lõigete 2 või 4 kohaste uuringutega kindlaks tehtud ja mille on asjaomased põhivõrguettevõtjad üle vaadanud.

Artikkel 32

Võrgu näitajad

1. Asjaomane võrguettevõtja peab määrama kindlaks ja avalikustama meetodi ning rikke-eelsed ja rikkejärgsed tingimused, mille järgi arvutada vähemalt suurim ja väikseim lühisvõimsus ühenduspunktis.

2. Alalisvooluülekandesüsteem peab suutma töötada asjaomase võrguettevõtja kindlaks määratud lühisvõimsuse ja võrgu näitajate vahemikus.

3. Iga asjaomane võrguettevõtja peab esitama alalisvooluülekandesüsteemi omanikule võrgu mudelid, mis kirjeldavad võrgu käitumist ühenduspunktis, võimaldades alalisvooluülekandesüsteemi omanikel kujundada oma süsteemi vähemalt selles osas, mis on seotud harmoonikutega ja dünaamilise stabiilsusega alalisvooluülekandesüsteemi kogu tööea kestel.

Artikkel 33

Alalisvooluülekandesüsteemi talitluskindlus

1. Alalisvooluülekandesüsteem peab suutma leida stabiilsed talitluspunktid vähima muutusega aktiivvõimsuses ja pinges iga plaanilise või mitteplaanilise muutuse ajal või pärast muutust alalisvooluülekandesüsteemis või vahelduvvooluvõrgus, millega see süsteem on ühendatud. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab määrama kindlaks süsteemi tingimuste muutused, mille korral peavad alalisvooluülekandesüsteemid jääma stabiilselt talitlema.

2. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab tagama, et multiterminaalsesse või sisemisse alalisvooluülekandesüsteemi kuuluva muundurjaama rakendumine või eraldumine ei põhjustaks asjaomase põhivõrguettevõtja kindlaks määratud piire ületavaid siirdeprotsesse.

3. Alalisvooluülekandesüsteem peab taluma mööduvaid rikkeid kõrgepingevahelduvvooluliinides, mis paiknevad alalisvooluülekandesüsteemi naabervõrgus või lähedases võrgus, kusjuures mööduv rike ei tohi põhjustada alalisvooluülekandesüsteemi seadmete lahtiühendumist võrgust liinide automaatsel taaslülitamisel.

4. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab asjaomasele võrguettevõtjale esitama teabe alalisvooluülekandesüsteemi taluvuse kohta vahelduvvoolusüsteemi häiringutele.

5. PEATÜKK

Nõuded kaitseseadmete ja -seadete kohta

Artikkel 34

Elektrilised kaitseskeemid ja -seaded

1. Asjaomane võrguettevõtja peab kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga määrama kindlaks võrgu vajalikud kaitseskeemid ja seadistused, võttes arvesse alalisvooluülekandesüsteemi näitajad. Alalisvooluülekandesüsteemi ja võrgu asjakohased kaitseskeemid ja -seaded tuleb kooskõlastada ja kokku leppida asjaomase võrguettevõtja, asjaomase põhivõrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omaniku vahel. Sisemiste elektririkete kaitseskeemid ja -seaded tuleb kavandada nii, et need ei rikuks alalisvooluülekandesüsteemi tööd kooskõlas käesoleva määrusega.

2. Alalisvooluülekandesüsteemi elektriline kaitse peab olema ülimuslik talitluse juhtimise suhtes, võttes arvesse süsteemi turvalisust, töötajate ja üldsuse tervist ja ohutust ning alalisvooluülekandesüsteemi kahjustuste leevendamist.

3. Asjaomase alalisvooluülekandesüsteemi kaitseskeemide ja -seadete muudatused tuleb kokku leppida asjaomase võrguettevõtja, asjaomase põhivõrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omaniku vahel enne, kui alalisvooluülekandesüsteemi omanik neid rakendab.

Artikkel 35

Kaitse ja juhtimise tähtsuse järjekord

1. Alalisvooluülekandesüsteemi omaniku kindlaksmääratud juhtimisskeem, mis koosneb eri juhtimisseisunditest, sealhulgas näitajate seaded, tuleb kooskõlastada ja kokku leppida asjaomase võrguettevõtja, asjaomase põhivõrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omaniku vahel.

2. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik korraldab oma kaitse- ja juhtimisseadmed kooskõlas järgmise tähtsuse järjekorraga, mis on esitatud tähtsuse kahanemise järjekorras, välja arvatud juhul, kui asjaomased põhivõrguettevõtjad kooskõlastatult asjaomase võrguettevõtjaga on sätestanud teisiti:

a) võrgu ja alalisvooluülekandesüsteemi kaitse;

b) aktiivvõimsuse juhtimine hädaabi vajaduse korral;

c) tehisinerts, kui see on asjakohane;

d) automaatsed toetusmeetmed, nagu sätestatud artikli 13 lõikes 3;

e) alasagedusega piiratud sagedustundlik seisund;

f) sagedustundlikkus ja sagedusjuhtimine ning

g) võimsuse muutuse piirang.

Artikkel 36

Kaitse- ja juhtimisskeemide ning -seadete muutmine

1. Alalisvooluülekandesüsteemi juhtimisseisundite näitajad ja kaitseseaded peavad olema muudetavad alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaamas, kui seda nõuab asjaomane võrguettevõtja või asjaomane põhivõrguettevõtja kooskõlas lõikega 3.

2. Alalisvooluülekandesüsteemi kaitse ja juhtimisseisundite skeemide või seadete muudatused, kaasa arvatud muutmise käik, tuleb kooskõlastada ja kokku leppida asjaomase võrguettevõtja, asjaomase põhivõrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omaniku vahel.

3. Alalisvooluülekandesüsteemi juhtimisseisundeid ja vastavaid seadeväärtusi peab saama muuta kaugjuhtimise teel, nagu on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

6. PEATÜKK

Energiasüsteemi taastamise nõuded

Artikkel 37

Isekäivitumine

1. Asjaomane põhivõrguettevõtja võib küsida alalisvooluülekandesüsteemi omanikult pakkumise isekäivitusvõime kohta.

2. Kui üks muundurjaam on pingestatud, peab isekäivitumisvõimega alalisvooluülekandesüsteem suutma pärast alalisvooluülekandesüsteemi väljalülitumist pingestada vahelduvvoolualajaama latistiku, millele on ühendatud teine muundurjaam, asjaomaste põhivõrguettevõtjate kindlaks määratud aja jooksul. Alalisvooluülekandesüsteem peab suutma sünkroniseerida sageduse artiklis 11 sätestatud sagedusvahemikus ja asjaomase põhivõrguettevõtja kindlaks määratud pingevahemikus või vastavalt artiklile 18, kui see on asjakohane. Asjaomane põhivõrguettevõtja võib kindlaks määrata ka suuremad pinge ja sageduse vahemikud, kui see on vajalik süsteemi turvalisuse taastamiseks.

3. Asjaomane põhivõrguettevõtja peab kokkuleppel alalisvooluülekandesüsteemi omanikuga määrama kindlaks isekäivitusvõime ja käivituskorra.

III JAOTIS

NÕUDED ALALISVOOLUÜHENDUSEGA ENERGIAPARGIMOODULITE JA ALALISVOOLUÜLEKANDESÜSTEEMI VASTASOTSA MUUNDURJAAMADE KOHTA

1. PEATÜKK

Nõuded alalisvooluühendusega energiapargimoodulite kohta

Artikkel 38

Kohaldamisala

Määruse (EL) 2016/631 artiklite 13–22 kohaselt avamere energiapargimoodulite suhtes kohaldatavaid nõudeid kohaldatakse alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suhtes, kui käesoleva määruse artiklite 41–45 erinõuetest ei järeldu muud. Neid nõudeid kohaldatakse alalisvooluühendusega energiapargimoodulite ja alalisvooluülekandesüsteemide alalisvooluülekandesüsteemi liitmispunktides. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suhtes kohaldatakse määruse (EL) 2016/631 artiklis 5 sätestatud liigitamist.

Artikkel 39

Sageduse stabiilsuse nõuded

1. Seoses sageduskajaga:

a) peab alalisvooluühendusega energiapargimoodul olema suuteline vastu võtma sageduskaja kasutava sünkroonala ühenduspunktist saabuva kiire signaali, selle täielikult töötlema ja aktiveerima kaja 0,1 sekundi jooksul saatmisest. Sagedust tuleb mõõta selle sünkroonala ühenduspunktis, milles sageduskaja tekitatakse;

b) alalisvooluühendusega energiapargimoodulid, mis on ühendatud rohkem kui ühte kontrollipiirkonda ühendavate alalisvooluülekandesüsteemide kaudu, peavad suutma sagedust juhtida kooskõlastatult, nagu on kindlaks määranud asjaomane põhivõrguettevõtja.

2. Seoses sagedusvahemike ja kajaga:

a) peavad alalisvooluühendusega energiapargimoodulid suutma jääda ühendatuks alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaama võrku ja talitleda sagedusvahemikes ja ajavahemikes, nagu on sätestatud VI lisas 50 Hz nimisagedusega süsteemi jaoks. Kui nimisagedus erineb 50 Hz või kui kokkuleppel asjaomase põhivõrguettevõtjaga on kavandatud muutuv sagedus, peab kohaldatavad sagedusvahemikud ja ajavahemikud kindlaks määrama asjaomane põhivõrguettevõtja, võttes arvesse süsteemi eripära ja VI lisas sätestatud nõudeid.

b) Alalisvooluühendusega energiamooduli omaniku ja asjaomase põhivõrguettevõtja kokkuleppel võib rakendada suuremaid sagedusvahemikke ja pikemaid ajavahemikke, et tagada alalisvooluühendusega energiapargimooduli tehniliste võimaluste parim kasutamine süsteemi turvalisuse säilitamiseks või taastamiseks. Kui suuremad sagedusvahemikud ja pikemad ajavahemikud on tehniliselt ja majanduslikult mõistlikud, ei tohi alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik neist põhjendamatult keelduda.

c) Kui nii on kindlaks määranud asjaomane põhivõrguettevõtja, peab alalisvooluühendusega energiapargimoodul suutma etteantud sagedustel automaatselt lahti ühenduda, järgides lõike 2 punkti a sätteid. Asjaomane võrguettevõtja peab kokkuleppel alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikuga määrama kindlaks automaatse lahtiühendumise seaded ja tingimused.

3. Sageduse muutumiskiiruse taluvuse osas peab alalisvooluühendusega energiapargimoodul suutma jääda ühendatuks alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaama võrku ja talitlema, kui süsteemi sagedus muutub kuni ± 2 Hz/s (mõõdetud suvalisel ajahetkel eelneva ühe sekundi keskmisena) alalisvooluühendusega energiapargimooduli liitmispunktis alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaamaga 50 Hz nimisagedusega süsteemi korral.

4. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite ülesagedusega piiratud sagedustundlikusseisundi suutlikkus peab vastama määruse (EL) 2016/631 artikli 13 lõikele 2, et oleks tagatud kiire reageering signaalile, nagu on sätestatud 50 Hz nimisagedusega süsteemi jaoks lõikes 1.

5. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suutlikkus säilitada püsivat võimsust 50 Hz nimivõimsusega süsteemis tuleb kindlaks määrata vastavalt määruse (EL) 2016/631 artikli 13 lõikele 3.

6. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suutlikkus juhtida aktiivvõimsust 50 Hz nimivõimsusega süsteemis tuleb kindlaks määrata vastavalt määruse (EL) 2016/631 artikli 15 lõike 2 punktile a. Kui kaugjuhtimisseadmed ei tööta, peab olema võimalus kasutada käsijuhtimist.

7. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite alasagedusega piiratud sagedustundlikkusseisundi suutlikkus peab vastama määruse (EL) 2016/631 artikli 15 lõike 2 punktile c, et oleks tagatud kiire reageering signaalile, nagu on sätestatud 50 Hz nimisagedusega süsteemi jaoks lõikes 1.

8. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulitel peab olema sagedustundlikkusseisund vastavalt määruse (EL) 2016/631 artikli 15 lõike 2 punktile d, et kiiresti reageerida signaalile, nagu sätestatud 50 Hz nimisagedusega süsteemi jaoks lõikes 1.

9. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite sageduse taastamise suutlikkus 50 Hz nimisagedusega süsteemis tuleb kindlaks määrata vastavalt määruse (EL) 2016/631 artikli 15 lõike 2 punktile e.

10. Kui on kasutusel 50 Hz erinev püsisagedus või kui vastavalt ehitusele kasutatakse muutuvat sagedust või alalisvoolusüsteemi pinget kokkuleppel asjaomase põhivõrguettevõtjaga, peab asjaomane põhivõrguettevõtja kindlaks määrama lõigetes 3–9 loetletud suutlikkused ja nendega seotud näitajad.

Artikkel 40

Reaktiivvõimsus- ja pingenõuded

1. Seoses pingevahemikuga:

a) alalisvooluühendusega energiapargimoodul peab suutma jääda vastasotsa alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaama võrku ühendatuks ning talitleda pingevahemikes (suhtelistes ühikutes) ja ajavahemikes, nagu on sätestatud VII lisa tabelites 9 ja 10. Kohaldatavad pinge- ja ajavahemikud valitakse võrdluspinge baasväärtuse 1 s.ü. alusel.

b) Alalisvooluühendusega energiamooduli omanik võib asjaomase võrguettevõtja ja põhivõrguettevõtjaga kokku leppida, et kasutatakse suuremaid pingevahemikke või pikemaid ajavahemikke, et tagada alalisvooluühendusega energiapargimooduli tehniliste võimaluste parim kasutamine süsteemi turvalisuse säilitamiseks või taastamiseks. Kui suuremad pinge- ja ajavahemikud on tehniliselt ja majanduslikult mõistlikud, ei tohi alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik neist põhjendamatult keelduda.

c) Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite puhul, millel on liitmispunkt süsteemiga, kus paikneb alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaam, võib asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga alalisvooluülekandesüsteemi liitmispunktis kindlaks määrata pinged, mille korral peab alalisvooluühendusega energiapargimoodul suutma automaatselt lahti ühenduda. Asjaomane võrguettevõtja peab kokkuleppel asjaomase põhivõrguettevõtja ja alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikuga määrama kindlaks automaatse lahtiühendumise seaded ja tingimused.

d) Kui alalisvooluülekandesüsteemi liitmispunktide vahelduvpinged ei kuulu käesoleva määruse VII lisa kohaldamisalasse, peab nõuded ühenduspunktile sätestama asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

e) Nimisagedusest 50 Hz erinevate sageduste kasutamisel, vastavalt kokkuleppele asjaomase põhivõrguettevõtjaga, peavad pingevahemikud ja ajavahemikud, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga, olema võrdelised VII lisa tabelites 9 ja 10 esitatud suurustega.

2. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite reaktiivvõimsuse suutlikkusega seoses:

a) kui alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik võib sõlmida kahepoolse lepingu sellise alalisvooluülekandesüsteemi omanikega, mis ühendab alalisvooluühendusega energiapargimooduli vahelduvvooluvõrku ühes ühenduspunktis, peab selline moodul vastama järgmistele nõuetele: i) see peab täiendava agregaadi, seadmestiku ja/või tarkvara abil saavutama reaktiivvõimsuse suutlikkuse, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga vastavalt punktile b kas: — nii, et kõikidel või osal selle seadmetest, mis on juba paigaldatud seoses alalisvooluühendusega energiapargimooduli esialgse vahelduvvooluvõrku ühendamise ja kasutuselevõtuga, on reaktiivvõimsuse suutlikkus vastavalt punktile b juba olemas, või — peab näitama asjaomasele võrguettevõtjale ja asjaomasele põhivõrguettevõtjale, kuidas tagada reaktiivvõimsussuutlikkust, kui alalisvooluühendusega energiapargimoodul on ühendatud vahelduvvooluvõrku rohkem kui ühes punktis või kui vahelduvvooluvõrgus, kus paikneb alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaam, on kas muu alalisvooluühendusega energiapargimoodul või on sinna ühendatud teise omaniku alalisvooluülekandesüsteem, ning peab seejärel saavutama kokkuleppe asjaomase võrguettevõtja ja asjaomase põhivõrguettevõtjaga selle kohta. Kokkulepe peab sisaldama lepingut alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikuga (või selle iga järgneva omanikuga) selle kohta, et ta rahastab ja ehitab välja oma energiamoodulite reaktiivvõimsuse suutlikkuse vastavalt käesolevale artiklile ajaks, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga. Asjaomane võrguettevõtja peab kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga teatama alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikule kohustustele vastavate täiustamistööde tähtaja, mil alalisvooluühendusega energiapargimooduli reaktiivvõimsus peab rakenduma täies ulatuses. ii) Asjaomane võrguettevõtja peab kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga koostama alalisvooluühendusega energiapargimooduli reaktiivvõimsuse suutlikkuse väljaehitamise ajakava ning kindlaks määrama väljaehitamise tähtaja. Väljaehitamise ajakava peab alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik esitama mooduli vahelduvvooluvõrku ühendamise ajal.

b) Alalisvooluühendusega energiapargimoodulid peavad vastama järgmistele pinge stabiilsuse nõuetele kas ühendamise ajal või pärast ühendamist punktis a osutatud lepingu kohaselt: i) alalisvooluülekandesüsteemi aktiivvõimsuse suurima ülekandevõime korral peavad alalisvooluühendusega energiapargimoodulid täitma reaktiivvõimsuse suutlikkuse nõudeid, nagu on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga, arvestades pinge muutusi. Asjaomane võrguettevõtja peab kindlaks määrama U-Q/Pmax graafiku, mis võib olla suvalise kujuga VII lisa tabelis 11 sätestatud vahemikes ja mille järgi alalisvooluühendusega energiapargimoodul peab olema suuteline tarnima reaktiivvõimsust alalisvooluülekandesüsteemi aktiivvõimsuse suurima ülekandevõime puhul. Asjaomane võrguettevõtja peab selliste vahemike sätestamisel kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga pidama silmas võrgu pikaajalist arengut ning energiapargimoodulite kulusid, et tagada reaktiivvõimsuse tootmine kõrgel pingel ja reaktiivvõimsuse tarbimine madalal pingel. Kui määruse (EÜ) nr 714/2009 artikli 8 kohases kümneaastases võrguarenduskavas või direktiivi 2009/72/EÜ artikli 22 kohases riiklikus kavas on kindlaks määratud, et alalisvooluühendusega energiapargimoodul ühendatakse edaspidi sünkroonalaga vahelduvvooluühenduse kaudu, võib asjaomane põhivõrguettevõtja kas: — määrata kindlaks, et alalisvooluühendusega energiapargimoodulil peab määruse (EL) 2016/631 artikli 25 lõike 4 kohaselt nimetatud sünkroonala jaoks ette nähtud suutlikkus olema väljaehitatud alalisvooluühendusega energiapargimooduli esialgse ühendamise ja kasutuselevõtu ajal või — peab alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik näitama asjaomasele võrguettevõtjale ja asjaomasele põhivõrguettevõtjale ning saavutama nendega kokkuleppe, kuidas tagada määruse (EL) 2016/631 artikli 25 lõikes 4 kirjeldatud reaktiivvõimsuse suutlikkus nimetatud sünkroonala jaoks, kui alalisvooluühendusega energiapargimoodul ühendatakse sünkroonalaga vahelduvvooluühenduse kaudu. ii) Reaktiivvõimsuse suutlikkusega seoses võib asjaomane võrguettevõtja kehtestada täiendava reaktiivvõimsuse nõude, juhul kui alalisvooluühendusega energiapargimooduli ühenduspunkt ei ole pinget ühenduspunkti pingele tõstva pingekõrgendustrafo ülempinge klemmidel ega generaatori klemmidel, kui pingekõrgendustrafo puudub. Selline täiendav reaktiivvõimsus peab kompenseerima kõrgepingeliini või -kaabli reaktiivvõimsuse vahetamise vajaduse alalisvooluühendusega energiapargimooduli pingekõrgendustrafo ülempingeklemmide või generaatori klemmide (kui pingekõrgendustrafo puudub) ja ühenduspunkti vahel ning selle peab tagama sellise liini või kaabli vastutav omanik.

3. Seoses alalisvooluühendusega energiapargimoodulitele tarnitava aktiiv- või reaktiivvõimsuse panuse tähtsuse järjekorraga peab asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga täpsustama, kas eelistada aktiiv- või reaktiivvõimsuse panust rikkeläbimisvõimet nõudvate rikete korral. Kui eelistatakse aktiivvõimsust, tuleb aktiivvõimsuse tarnimist alustada rikke tekkimisest arvestades aja jooksul, mille on määranud kindlaks asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

Artikkel 41

Juhtimisnõuded

1. Alalisvooluühendusega energiapargimooduli sünkroniseerimisel vahelduvvoolu kogumisvõrguga peab alalisvooluühendusega energiapargimoodul suutma piirata pingemuutuste jäämise püsitalitluse tasemele, nagu on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga. Kindlaksmääratud pingetase ei tohi ületada 5 % sünkroniseerimiseelsest pingest. Asjaomane võrguettevõtja peab kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga kindlaks määrama siirdepingete maksimumsuuruse, kestuse ja mõõtevahemiku.

2. Alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik peab kindlustama väljundsignaalid, nagu on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

Artikkel 42

Võrgu näitajad

Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite korral kehtib võrgu näitajate osas järgmine:

a) iga asjaomane võrguettevõtja peab määrama kindlaks ja avalikustama meetodi ning rikke-eelsed ja rikkejärgsed tingimused, mille järgi arvutatakse suurim ja väikseim lühisvõimsus alalisvooluülekandesüsteemi liitmispunktis.

b) Alalisvooluühendusega energiapargimoodul peab suutma stabiilselt töötada lühisvõimsuse vahemiku ja alalisvooluülekandesüsteemi liitmispunkti näitajate puhul väikseimast suurimani, nagu on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

c) Iga asjaomane võrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab tagama alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikule süsteemi võrgu mudelid, võimaldades sellega alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikul kavandada süsteemi, arvestades harmoonikutega.

Artikkel 43

Kaitsenõuded

1. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite elektrilise kaitse skeemid ja seaded tuleb määrata kindlaks vastavalt määruse (EL) 2016/631 artikli 14 lõike 5 punktile b, kus võrgu all tuleb mõista sünkroonala võrku. Kaitseskeemide kavandamisel tuleb võtta arvesse süsteemi talitlust, võrgu eripära ja energiapargimooduli tehnilise lahenduse iseärasusi ning kokkuleppeid asjaomase võrguettevõtjaga kooskõlastatult põhivõrguettevõtjaga.

2. Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite kaitse ja juhtimise tähtsuse järjekord tuleb määrata vastavalt määruse (EL) 2016/631 artikli 14 lõike 5 punktile c, kus võrgu all tuleb mõista sünkroonala võrku, ning kokkuleppel asjaomase võrguettevõtjaga ja kooskõlastatult põhivõrguettevõtjaga.

Artikkel 44

Elektri kvaliteet

Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite omanikud peavad tagama, et moodulite ühendamisega alalisvooluülekandesüsteemi võrku ei tekiks ühenduspunktis toitepinge häireid ega moonutusi, mis ületaksid taset, mille on määranud kindlaks asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult põhivõrguettevõtjaga. Võrgu kasutajad, sealhulgas olemasolevad alalisvooluühendusega energiapargimoodulid ja alalisvooluülekandesüsteemid, ei tohi põhjendamatult keelduda asjaomastes uuringutes osalemisest. Vastavalt artiklis 29 sätestatud menetlusele tuleb teha vajalikud uuringud ja kõik asjaomased võrgu kasutajad peavad esitama asjakohased andmed ning välja selgitama ja kasutusele võtma parendusmeetmed.

Artikkel 45

Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite korral rakendatavad süsteemi haldamise üldnõuded

Alalisvooluühendusega energiapargimoodulite puhul tuleb süsteemi haldamise üldnõuetena rakendada määruse (EL) 2016/631 artikli 14 lõike 5, artikli 15 lõike 6 ja artikli 16 lõike 4 nõudeid.

2. PEATÜKK

Nõuded alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaamade kohta

Artikkel 46

Kohaldamisala

Artiklites 11–39 esitatud nõudeid kohaldatakse alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaamade suhtes lähtuvalt artiklite 47–50 erinõuetest.

Artikkel 47

Sageduse stabiilsuse nõuded

1. Kui nimisagedus erineb sagedusest 50 Hz või kui alalisvooluühendusega energiapargimooduleid ühendavas võrgus on ehitusest tulenevalt tegemist muutuva sagedusega, kohaldatakse vastavalt kokkuleppele asjaomase põhivõrguettevõtjaga alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaama suhtes artiklit 11 ning kohaldatavad sagedusvahemikud ja ajavahemikud peab kindlaks määrama asjaomane põhivõrguettevõtja, võttes arvesse süsteemi eripära ja I lisas sätestatud nõudeid.

2. Sageduskaja osas peavad alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaama omanik ja alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik kokku leppima, artikli 39 lõike 1 kohased kiire signaaliedastuse tehnilised üksikasjad. Kui asjaomane põhivõrguettevõtja nõuab, peab alalisvooluülekandesüsteem suutma tagada ühenduspunktis võrgusagedusega signaali. Energiapargimooduliga ühendatud alalisvooluülekandesüsteemi aktiivvõimsuse sageduskaja seadistamine on piiratud alalisvooluühendusega energiapargimooduli suutlikkusega.

Artikkel 48

Reaktiivvõimsuse ja pinge nõuded

1. Seoses pingevahemikuga:

a) alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam peab suutma jääda ühendatuks alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaama võrguga ning talitleda pingevahemikes (suhtelistes ühikutes) ja ajavahemikes, nagu on sätestatud VIII lisa tabelites 12 ja 13. Kohaldatavad pinge- ja ajavahemikud valitakse võrdluspinge 1 s.ü. alusel.

b) Asjaomane võrguettevõtja võib kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga ja kokkuleppel alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikuga kindlaks määrata suuremad pingevahemikud või ajavahemikud vastavalt artiklile 40.

c) Kui alalisvooluülekandesüsteemi ühenduspunktide vahelduvpingeid ei ole VIII lisa tabelites 12 ja 13, peab ühenduspunktide nõuded sätestama asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

d) Kui vastavalt kokkuleppele asjaomase põhivõrguettevõtjaga kasutatakse nimisagedusest 50 Hz erinevaid sagedusi, peavad pingevahemikud ja ajavahemikud, mille on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga, olema võrdelised VIII lisas esitatud suurustega.

2. Ühendatav alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam peab seoses reaktiivvõimsuse suutlikkusega vastama järgmistele pinge stabiilsuse nõuetele ühenduspunktides:

a) asjaomane võrguettevõtja peab kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga määrama kindlaks reaktiivvõimsuse suutlikkuse nõuded erinevate pingeastmete jaoks. Selleks peab asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga esitama suvalise kujuga U-Q/Pmax graafiku, mille piirides alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaam peab olema suuteline kindlustama reaktiivvõimsusega alalisvooluülekande aktiivvõimsuse suurima ülekandevõime juures.

b) U-Q/Pmax graafiku peab koostama iga asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga. U-Q/Pmax graafik peab paiknema VIII lisa tabelis 14 sätestatud Q/Pmax vahemikus ja püsiseisundi pingevahemikus ning U-Q/Pmax graafiku mähisjoon peab paiknema IV lisas sätestatud kindlaksmääratud välimise mähisjoone sees. Selliste vahemike määratlemisel peab asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga pidama silmas võrgu pikaajalist arengut.

Artikkel 49

Võrgu näitajad

Seoses võrgu näitajatega peab vastavalt artiklile 42 alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaama omanik esitama asjakohased andmed alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikule.

Artikkel 50

Elektri kvaliteet

Alalisvooluülekandesüsteemi vastasotsa muundurjaama omanikud peavad tagama, et jaama võrku ühendamise tulemusel ei tekiks ühenduspunktis selliseid toitepinge häireid ega moonutusi, mis ületaksid taset, mille on määranud kindlaks asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult põhivõrguettevõtjaga. Võrgukasutajad ei tohi põhjendamatult keelduda asjaomastes uuringutes osalemisest, sealhulgas olemasolevate alalisvooluühendusega energiapargimoodulite ja alalisvooluülekandesüsteemide uuringud. Vastavalt artiklis 29 sätestatule tuleb teha vastavad uuringud ja kõik asjaomased võrgu kasutajad peavad esitama asjakohased andmed ning välja selgitama ja kasutusele võtma parendusmeetmed.

IV JAOTIS

TEABE VAHETAMINE JA KOOSKÕLASTAMINE

Artikkel 51

Alalisvooluülekandesüsteemide talitlus

1. Talitlusseadmete osas peab alalisvooluülekandesüsteemi igas muundurüksus olema varustatud automaatse kontrolleriga, mis suudab vastu võtta asjaomase võrguettevõtja ja asjaomase põhivõrguettevõtja käsklusi. See automaatne kontroller peab suutma alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksusi juhtida kooskõlastatult. Asjaomane võrguettevõtja peab määrama kindlaks alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksuste automaatkontrollerite hierarhia alalisvooluülekandesüsteemi osas.

2. Lõikes 1 osutatud alalisvooluülekandesüsteemi automaatne kontroller peab suutma saata järgmist tüüpi signaale asjaomasele võrguettevõtjale:

a) talitlussignaalid, sealhulgas vähemalt järgmised: i) käivitussignaalid; ii) vahelduv- ja alalispinge mõõtmised; iii) vahelduv- ja alalisvoolu mõõtmised; iv) aktiiv- ja reaktiivvõimsuse mõõtmised vahelduvvoolu poolel; v) alalisvooluvõimsuse mõõtmised; vi) mitmepooluselise alalisvooluülekandesüsteemi muunduri talitlus muundurüksuste tasandil; vii) elementide ja võrgu konfiguratsiooni staatus ning viii) sagedustundliku seisundi ning ülesagedusega ja alasagedusega piiratud sagedustundliku seisundi aktiivvõimsuse vahemikud;

b) häiresignaalid, sealhulgas vähemalt järgmised: i) hädablokeeringud; ii) võimsuse muutumise blokeerimine; iii) aktiivvõimsuse suuna kiire muutmine.

3. Lõikes 1 osutatud automaatne kontroller peab suutma vastu võtta järgmist tüüpi signaale asjaomaselt võrguettevõtjalt:

a) talitlussignaalid, sealhulgas vähemalt järgmised: i) käivituskäsklus; ii) aktiivvõimsuse seadeväärtused; iii) sagedustundliku seisundi seaded; iv) reaktiivvõimsus, pinge jmt seadeväärtused; v) reaktiivvõimsuse juhtimismoodused; vi) võimsuse võnkumise summutamise juhtimine ning vii) tehisinerts;

b) häiresignaalid, sealhulgas vähemalt järgmised: i) hädablokeeringu käsklus; ii) võimsuse muutumise blokeerimiskäsk; iii) aktiivvõimsuse voo suund ning iv) aktiivvõimsuse suuna kiire muutmise käsklus.

4. Iga signaali puhul võib asjaomane võrguettevõtja määrata kindlaks edastatava signaali kvaliteedi.

Artikkel 52

Näitajad ja seaded

Alalisvooluülekandesüsteemi peamiste juhtimisfunktsioonide näitajad ja seaded tuleb määrata alalisvooluülekandesüsteemi omaniku ja asjaomase võrguettevõtja kokkuleppel kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga. Näitajate ja seadete rakendamishierarhia peab võimaldama vajaduse korral neid muuta. Peamised juhtimisfunktsioonid on vähemalt järgmised:

a) vajaduse korral tehisinerts, nagu on osutatud artiklites 14 ja 41;

b) sagedustundlikkuse seisundid (sagedustundlik, ülesagedusega piiratud sagedustundlik ja alasagedusega piiratud sagedustundlik), nagu osutatud artiklites 15, 16 ja 17;

c) vajaduse korral sageduse juhtimine, nagu on osutatud artiklis 16;

d) vajaduse korral reaktiivvõimsuse juhtimine, nagu on osutatud artiklis 22;

e) võimsuse võnkumiste summutamise suutlikkus, nagu osutatud artiklis 30;

f) alasünkroonsageduslike väändevõnkumiste vastasmõju summutamise suutlikkus, nagu osutatud artiklis 31.

Artikkel 53

Rikete registreerimine ja järelevalve

1. Alalisvooluülekandesüsteem peab olema varustatud vahenditega, mis võimaldavad registreerida rikkeid ja jälgida süsteemi dünaamilist käitumist alalisvooluülekandesüsteemi iga muundurjaama järgmiste näitajate kaudu:

a) vahelduv- ja alalispinge;

b) vahelduv- ja alalisvool;

c) aktiivvõimsus;

d) reaktiivvõimsus ning

e) sagedus.

2. Asjaomane võrguettevõtja võib kehtestada tarne kvaliteedi näitajad, mida alalisvooluülekandesüsteem peab järgima, kui sellest on mõistliku aja võrra ette teatatud.

3. Lõikes 1 osutatud rikete registreerimisseadmete üksikasjad, sealhulgas analoog- ja digikanalid, ning seaded, sealhulgas käivitumistingimused ja mõõtmise samm, tuleb kindlaks määrata alalisvooluülekandesüsteemi omaniku, võrguettevõtja ja asjaomase põhuvõrguettevõtja vahelisel kokkuleppel.

4. Süsteemi dünaamilise käitumise järelevalve seade peab halvasti summutatud võimsuskõikumise avastamiseks sisaldama võnketrigerit, mille on määratlenud asjaomane võrguettevõtja koos asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

5. Vahendid tarne kvaliteedi ja süsteemi dünaamilise talitluse jälgimiseks peavad hõlmama alalisvooluülekandesüsteemi omaniku ja asjaomase võrguettevõtja meetmeid teabe elektrooniliseks hankimiseks. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik, asjaomane võrguettevõtja ja asjaomane põhivõrguettevõtja peavad kokku leppima, millist sideprotokolli kasutada salvestatud andmete edastamiseks.

Artikkel 54

Modelleerimismudelid

1. Asjaomane võrguettevõtja võib kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga kindlaks määrata, et alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab esitama modelleerimismudelid, mis kirjeldavad alalisvooluülekandesüsteemi käitumist püsitalitluses, dünaamilises talitluses (põhisageduslik komponent) ja elektromagnetilistes siirdeprotsessides.

Millises vormis tuleb mudelid esitada ning millised dokumendid ja plokkskeemid mudeli ehituse kohta lisada, määrab kindlaks asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga.

2. Dünaamilise talitluse mudelid peavad sisaldama vähemalt järgmisi alammudeleid, sõltuvalt sellest, millistest osadest modelleeritav süsteem koosneb:

a) alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksuste mudelid;

b) vahelduvvoolukomponentide mudelid;

c) alalisvooluvõrgu mudelid;

d) pinge ja võimsuse juhtimisseade;

e) kui see on asjakohane, spetsiaalsed juhtimisvõtted, nt võimsuse võnkumise summutamine, alasünkroonsageduslike väändevõnkumiste vastasmõju juhtimine;

f) multiterminaalne juhtimine, kui see on asjakohane;

g) alalisvooluülekandesüsteemi kaitse mudelid, nagu on kokku leppinud asjaomane põhivõrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omanik.

3. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab mudeleid kontrollima, võrreldes VI jaotise kohaste vastavuskatsete tulemusi ning esitama kontrollimise andmed asjaomasele põhivõrguettevõtjale. Seejärel tuleb mudeleid rakendada, et kontrollida vastavust käesoleva määruse nõuetele, sealhulgas VI jaotises sätestatud modelleerimise nõuded, ning rakendada seoses uuringutega, et pidevalt hinnata süsteemi kavandamist ja käitamist.

4. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab nõudmisel esitama asjaomasele võrguettevõtjale või asjaomasele põhivõrguettevõtjale alalisvooluülekandesüsteemi juhtimissüsteemi salvestused, et võrrelda neid mudelite reageeringutega.

5. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab asjaomase võrguettevõtja või asjaomase põhivõrguettevõtja nõudel esitama juhtimissüsteemi ekvivalentse mudeli juhul, kui juhtimine võib põhjustada ebasoovitavaid vastasmõjusid seoses alalisvooluülekandesüsteemi muundurjaamade ja muude elektriliselt lähestikku paiknevate ühendustega. Täpne mudel peab sisaldama kõiki vajalikke andmeid ebasoovitavate vastasmõjude realistlikuks modelleerimiseks.

V JAOTIS

ÜHENDAMISTAOTLUSE MENETLEMISE KORD

1. PEATÜKK

Uute alalisvooluülekandesüsteemide ühendamine

Artikkel 55

Üldsätted

1. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab tõendama asjaomasele võrguettevõtjale, et ta on täitnud kõik II–IV jaotises sätestatud nõuded vastavas ühenduspunktis, järgides artiklites 56–59 sätestatud alalisvooluülekandesüsteemi ühendamistaotluse menetlemise korda.

2. Asjaomane võrguettevõtja peab kindlaks määrama kõik taotluse menetlemise üksikasjad ja tegema need üldsusele kättesaadavaks.

3. Uue alalisvooluülekandesüsteemi ühendamistaotluse menetlemise kord sisaldab järgmist:

a) pingestamisteade;

b) ajutine käiduteade ning

c) lõplik käiduteade.

Artikkel 56

Alalisvooluülekandesüsteemi pingestamisteade

1. Pingestamisteade annab alalisvooluülekandesüsteemi omanikule õiguse pingestada oma sisevõrk ja omatarbeseadmed ning ühendada need võrku kindlaks määratud ühenduspunktides.

2. Pingestamisteate annab välja asjaomane võrguettevõtja, kui ettevalmistused on lõpetatud ja asjaomase võrguettevõtja menetlusnõuded on täidetud. Ettevalmistuste käigus tuleb sõlmida asjaomase võrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omaniku vahel leping ühenduspunkti kaitse- ja juhtimisseadete kohta.

Artikkel 57

Alalisvooluülekandesüsteemi ajutine käiduteade

1. Ajutine käiduteade annab alalisvooluülekandesüsteemi omanikule või alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksuse omanikule õiguse käitada alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksust, kasutades ühenduspunkte piiratud aja jooksul.

2. Ajutise käiduteate annab välja asjaomane võrguettevõtja, kui andmed on kogutud ja uuringute läbivaatamine lõpetatud.

3. Andmete kogumise ja uuringute läbivaatamise lõpuleviimiseks peab alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksuse omanik esitama asjaomase võrguettevõtja taotluse korral:

a) üksikasjaliku vastavuskinnituse;

b) alalisvooluülekandesüsteemi üksikasjalikud võrguühenduse seisukohast olulised tehnilised andmed, nagu on ühenduspunkti jaoks kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomaste põhivõrguettevõtjatega;

c) volitatud sertifitseerija väljaantud tõendid alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksuse seadmete kohta, kui nendega tõendatakse nõuetele vastavust;

d) modelleerimismudelid või täpse juhtimissüsteemi koopia, nagu on sätestatud artiklis 54 ja nagu on kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomaste põhivõrguettevõtjatega;

e) uuringud, millega tõendatakse nõuetekohast püsitalitlust ja dünaamilist käitumist II, III ja IV jaotise kohaselt;

f) kavandatud vastavuskatsete üksikasjad vastavalt artiklis 72 ette nähtud nõuetele;

g) VI jaotise kohaselt kavandatud vastavuskatsete sooritamise praktilise meetodi üksikasjad.

4. Välja arvatud juhud, mil kohaldatakse lõiget 5, ei tohi alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksuse omanik jääda ajutise käidu seisundisse kauemaks kui kakskümmend neli kuud. Asjaomasel võrguettevõtjal on õigus kehtestada lühem ajutise käidu kehtivusaeg. Ajutise käidu kehtivusaeg tuleb teatada reguleerivale asutusele kooskõlas kehtiva riikliku õigusraamistikuga. Ajutise käidu aega võib pikendada ainult siis, kui alalisvooluülekandesüsteemi omanik on teinud olulisi edusamme täieliku vastavuse saavutamiseks. Ajutise käidu seisundi pikendamise taotlemisel tuleb selgelt esitada veel lahendamata küsimused.

5. Alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksuse omaniku maksimaalset ajutise käidu seisundi aega võib pikendada VII jaotise kohase menetlusega üle 24 kuu eranditaotlusega, mis tuleb esitada asjaomasele võrguettevõtjale. Taotlus tuleb esitada enne kahekümne nelja kuulise tähtaja möödumist.

Artikkel 58

Alalisvooluülekandesüsteemi lõplik käiduteade

1. Lõplik käiduteade annab alalisvooluülekandesüsteemi omanikule õiguse käitada kasutades võrgu ühenduspunkte alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksust.

2. Lõpliku käiduteate annab välja asjaomane võrguettevõtja, kui on kõrvaldatud kõik ajutise käidu seisundis ilmnenud mittevastavused ning kui on läbi vaadatud andmed ja uuringud.

3. Andmete kogumise ja uuringute läbivaatamise lõpuleviimiseks peab alalisvooluülekandesüsteemi omanik asjaomase võrguettevõtja taotluse korral, mis on kooskõlastatud asjaomase põhivõrguettevõtjaga, esitama:

a) üksikasjaliku vastavuskinnituse ning

b) ajakohastatud asjakohased tehnilised andmed, modelleerimismudelid, täpse juhtimissüsteemi koopia ja uuringute tulemused, nagu on sätestatud artiklis 57, sealhulgas katsetes tegelikult mõõdetud väärtused.

4. Kui lõpliku käiduteate väljaandmisel ilmneb vastuolu nõuetega, võib kooskõlas artiklitega 79 ja 80 teha asjaomasele võrguettevõtjale esitatud taotluse alusel erandi. Lõpliku käiduteate annab välja asjaomane võrguettevõtja siis, kui alalisvooluülekandesüsteem vastab erandi sätetele.

Kui eranditaotlus on tagasi lükatud, on asjaomasel võrguettevõtjal õigus keelata alalisvooluülekandesüsteemi või alalisvooluülekandesüsteemi muundurüksuse talitlus, kui selle omaniku eranditaotlus on tagasi lükatud, kuni alalisvooluülekandesüsteemi omanik ja asjaomane võrguettevõtja on nõuetele mittevastavusele lahenduse leidnud ja asjaomane võrguettevõtja on seisukohal, et alalisvooluülekandesüsteem vastab käesoleva määruse nõuetele.

Kui ebakõla puhul asjaomane võrguettevõtja ja alalisvooluülekandesüsteemi omanik ei jõua lahenduseni mõistliku aja jooksul, kuid igal juhul hiljemalt kuus kuud pärast erandi taotluse tagasilükkamist võib kumbki lepinguosaline suunata küsimuse otsustamiseks reguleerivale asutusele.

Artikkel 59

Alalisvooluülekandesüsteemide piiratud käidu teade ja erandid

1. Alalisvooluülekandesüsteemi omanikud, kellele on antud lõplik käiduteade, peavad kohe teavitama asjaomast võrguettevõtjat järgmistel juhtudel:

a) kui alalisvooluülekandesüsteemis tehakse olulist muudatust või see on kaotanud talitlussuutlikkuse talitlusele olulis(t)e muudatus(t)e tõttu või

b) kui on ilmnenud seadmerike, mille tõttu on tekkinud mittevastavus teatud asjakohaste nõuetega.

2. Alalisvooluülekandesüsteemi omanik peab taotlema asjaomaselt võrguettevõtjalt piiratud käidu teadet, kui tal on põhjust arvata, et lõikes 1 kirjeldatud asjaolud vältavad kauem kui kolm kuud.

3. Piiratud käidu teate peab välja andma asjaomane võrguettevõtja, kes peab selgelt määratlema:

a) lahendamata küsimused, mis õigustavad piiratud käidu teate väljaandmist;

b) kohustused ja ajakava lahenduse leidmiseks ning

c) maksimumkehtivusaja, mis ei tohi olla üle kaheteistkümne kuu. Esialgne ajavahemik võib olla lühem, võimalusega seda pikendada, kui asjaomasele võrguettevõtjale esitatud rahuldavad tõendid näitavad, et on tehtud olulisi edusamme täieliku vastavuse saavutamiseks.

4. Lõplik käiduteade tuleb peatada piiratud käidu teate kehtivusajaks seoses asjaoludega, mille pärast on piiratud käidu teade välja antud.

5. Vastavalt artiklites 79 ja 80 kirjeldatud erandite tegemise korrale võib lubada piiratud käidu teate edasise pikendamise erandi taotluse korral, mis on esitatud asjaomasele võrguettevõtjale enne piiratud käidu teate aegumist.

6. Asjaomane võrguettevõtja võib keelata asjaomase alalisvooluülekandesüsteemi talitluse, kui piiratud käidu teade on aegunud ja selle väljaandmise põhjustanud asjaolud jätkuvad. Sellistel juhtudel muutub lõplik käiduteade automaatselt kehtetuks.

7. Kui asjaomane võrguettevõtja ei pikenda piiratud käidu teate kehtivusaega vastavalt lõikele 5 või kui ta keelab alalisvooluülekandemooduli talitluse, kui piiratud käidu teade ei ole enam kehtiv vastavalt lõikele 6, võib alalisvooluülekandesüsteemi omanik suunata küsimuse otsuse tegemiseks pädevale asutusele kuue kuu jooksul pärast seda, kui asjaomane võrguettevõtja on otsuse teatavaks teinud.

2. PEATÜKK

Uute alalisvooluühendusega energiapargimoodulite ühendamine

Artikkel 60

Üldsätted

1. Käesoleva peatüki sätteid kohaldatakse ainult uute alalisvooluühendusega energiapargimoodulite suhtes.

2. Alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik peab tõendama asjaomasele võrguettevõtjale, et alalisvooluühendusega energiapargimoodul vastab III jaotises sätestatud nõuetele vastavates ühenduspunktides, järgides artiklites 61–66 sätestatud alalisvooluühendusega energiapargimooduli ühendamistaotluse menetlemise korda.

3. Asjaomane võrguettevõtja peab kindlaks määrama kõik taotluse menetlemise edasised üksikasjad ja tegema need üldsusele kättesaadavaks.

4. Uue alalisvooluühendusega energiapargimooduli ühendamistaotluse menetlemise kord sisaldab järgmist:

a) pingestamisteade;

b) ajutine käiduteade ning

c) lõplik käiduteade.

Artikkel 61

Alalisvooluühendusega energiapargimooduli pingestamisteade

1. Pingestamisteade annab alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikule õiguse pingestada oma sisemine võrk ja omatarbeseadmed, kasutades ühenduspunktidega määratletud võrguühendust.

2. Pingestamisteate annab välja asjaomane võrguettevõtja, kui ettevalmistused on lõpetatud ning asjaomase võrguettevõtja ja alalisvooluühendusega energiapargimooduli omaniku vahel on sõlmitud leping, millega sätestatakse ühenduspunktide asjakohased kaitse- ja juhtimisseaded.

Artikkel 62

Alalisvooluühendusega energiapargimooduli ajutine käiduteade

1. Ajutine käiduteade annab alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikule õiguse toota tootmismooduliga energiat, kasutades võrguühendust piiratud aja jooksul.

2. Ajutise käiduteate annab välja asjaomane võrguettevõtja, kui andmed on kogutud ja uuringute läbivaatamine lõpetatud.

3. Seoses andmete ja uuringute läbivaatamisega peab alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik esitama asjaomase võrguettevõtja taotluse korral järgmise:

a) üksikasjalik vastavuskinnitus

b) alalisvooluühendusega energiamooduli üksikasjalikud tehnilised andmed, mis on olulised võrguühenduse seisukohast, nagu on ühenduspunkti jaoks kindlaks määranud asjaomane võrguettevõtja kooskõlastatult asjaomase põhivõrguettevõtjaga;

c) volitatud sertifitseerija väljaantud tõendid alalisvooluühendusega energiapargimooduli seadmete kohta, kui nendega tõendatakse nõuetele vastavust;

d) modelleerimismudelid, nagu on sätestatud artiklis 54 ja nagu nõuab asjaomane võrguettevõtja koostöös asjaomase põhivõrguettevõtjaga;

e) uuringud, millega tõendatakse nõuetekohast püsitalitlust ja dünaamilist käitumist III jaotise kohaselt ning

f) kavandatud vastavuskatsete üksikasjad vastavalt artiklis 73 ettenähtud nõuetele;

4. Välja arvatud juhud, mil kohaldatakse lõiget 5, ei tohi alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik jääda ajutise käidu seisundisse kauemaks kui kakskümmend neli kuud. Asjaomasel võrguettevõtjal on õigus kehtestada lühem ajutise käidu kehtivusaeg. Ajutise käidu kehtivuse aeg tuleb teatada reguleerivale asutusele kooskõlas kehtiva riikliku õigusraamistikuga. Ajutise käidu aega võib pikendada ainult siis, kui alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik on teinud olulisi edusamme täieliku vastavuse saavutamiseks. Ajutise käidu seisundi pikendamise taotlemisel tuleb selgelt esitada veel lahendamata küsimused.

5. Alalisvooluühendusega energiapargimooduli omaniku maksimaalset ajutise käidu seisundi aega võib pikendada üle 24 kuu VII jaotise kohaselt menetletud eranditaotlusega, mis tuleb esitada asjaomasele võrguettevõtjale.

Artikkel 63

Alalisvooluühendusega energiapargimooduli lõplik käiduteade

1. Lõplik käiduteade annab alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanikule õiguse käitada alalisvooluühendusega energiapargimoodulit, kasutades ühenduspunkti jaoks määratletud võrguühendust.

2. Lõpliku käiduteate annab välja asjaomane võrguettevõtja, kui on kõrvaldatud kõik ajutise käidu seisundis ilmnenud mittevastavused ning kui on läbi vaadatud andmed ja uuringud, nagu on sätestatud käesolevas määruses.

3. Andmete kogumise ja uuringute läbivaatamise lõpuleviimiseks peab alalisvooluühendusega energiapargimooduli omanik esitama asjaomase võrguettevõtja taotlusel:

a) üksikasjaliku vastavuskinnituse ning

b) ajakohastatud asjakohased tehnilised andmed, modelleerimismudelid ja uuringud, millele on osutatud artikli 62 lõikes 3, sealhulgas katsetes mõõdetud suuruste väärtused.

4. Kui lõpliku käiduteate välja andmisel ilmneb vastuolu nõuetega, võib teha erandi asjaomasele võrguettevõtjale esitatud taotluse alusel kooskõlas VII jaotisega. Lõpliku käiduteate annab välja asjaomane võrguettevõtja siis, kui alalisvooluühendusega energiapargimoodul vastab erandi sätetele. Asjaomasel võrguettevõtjal on õigus keelata alalisvooluühendusega energiapargimooduli ta