(5)

Nende andmete alusel, mis komisjon (Eurostat) esitas vastavalt määruse (EÜ) nr 3605/93 artikli 8g lõikele 1 pärast Malta poolt enne 1. aprilli 2007 esitatud teatist, ning komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosi alusel on võimalik teha järgmised järeldused. — Valitsemissektori üldine eelarvepuudujääk vähenes 10 protsendilt SKPst 2003. aastal 2,6 protsendil SKPst 2006. aastal, langedes alla kontrollväärtuse, mis on 3 % SKPst. See on veidi parem kui 2006. aasta jaanuaris ajakohastatud lähenemisprogrammis püstitatud 2006. aasta eesmärk, kuigi ületab veidi eesmärke, mille nõukogu kinnitas vastavalt artikli 104 lõikele 7 esitatud soovituses. — Rohkem kui pool (ligikaudu neli protsendipunkti) 7,4protsendipunktisest eelarvepuudujäägi vähenemisest SKP suhtes aastatel 2003–2006 oli tingitud suurematest tuludest ja kajastas nii muudatusi kaudses maksustamises kui ka tõhusamat maksukogumist. Ülejäänud 3,5 protsendipunkti selgituseks on väiksem kulude ja SKP suhe, mis osaliselt kajastab suuremaid ühekordseid tehinguid (st maa müüki, mida tavaliselt kirjendatakse negatiivse kulutusena). Kulude suhe oleks vähem langenud, kui jätta välja oluline laevatehaste ümberkorraldamisega seotud ühekordne kulutus 2003. aastal, mis ulatus ligikaudu 3 protsendini SKPst. Lisaks saavutati kulude kärpimine koondamiste ja ümberkorralduste kaudu avalik-õiguslikes üksustes, samuti avalikku teenistusse tööleasumise piiramise ja sotsiaalhüvitiste piiramise kaudu. — Eelarvepuudujääki vähendavad ühekordsed meetmed moodustasid ajavahemikus 2004–2006 SKPst aastas keskmiselt 1 %. Ilma ühekordsete tehinguteta (0,7 % SKPst) oleks eelarvepuudujääk püsinud kõrgemal kontrollväärtusest, mis on 3,3 % SKPst. 2006. aastal paranes struktuurne tasakaal (st tsükliliselt parandatud eelarvetasakaal, võtmata arvesse ühekordseid ja ajutisi meetmeid) veidi enam kui 1 % võrra SKPst. — 2007. aastaks prognoositakse komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosis eelarvepuudujäägi jätkuvat vähenemist 2,1 protsendini SKPst, ja seda peamiselt tänu täiendavale kulude kokkuhoiule. Ühekordsete meetmete mahuks prognoositakse 0,6 % SKPst, mis on üldjoontes sarnane eelneva aasta mahuga, nii et ilma ühekordsete meetmeteta jääks eelarvepuudujääk kontrollväärtusest madalamale. See on üldjoontes kooskõlas 2007. aasta aprilli teatises avaldatud ametliku eelarvepuudujäägi prognoosiga 1,9 % SKPst. Kevadprognoosis ennustatakse 2008. aastaks edasist puudujäägi vähenemist (eeldusel, et poliitikat ei muudeta) 1,6 protsendini SKPst (ilma ühekordseid meetmeid kasutamata). Selle põhjal võib väita, et eelarvepuudujääk on usaldusväärselt ja püsivalt viidud alla 3 % piirmäära SKPst. 2007. aastaks prognoositakse marginaalset struktuurse taakaalu paranemist ja, kui poliitikat ei muudeta, siis peaks see 2008. aastaks veel 1 protsendipunkti võrra tõusma. Seda tuleb vaadelda vajaduse taustal liikuda edasi eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgi suunas, mis Malta puhul tähendab struktuurselt tasakaalus eelarvet. — Valitsemissektori võlg vähenes maksimaalselt 73,9 protsendilt SKPst 2004. aastal 66,5 protsendile 2006. aastal. Komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosi kohaselt langeb võla ja SKP suhtarv 2008. aasta lõpuks 64,3 protsendini, lähenedes seega kontrollväärtusele, mis on 60 % SKPst.