ET Euroopa Liidu Teataja L 283/1

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2010/65/EL,

20. oktoober 2010,

milles käsitletakse liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsusi ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2002/6/EÜ

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. veebruari 2002. aasta direktiivi 2002/6/EÜ (ühenduse liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsuste kohta) (4) kohaselt peavad liikmesriigid aktsepteerima teatud ühtlustatud vorme (FAL vormid), et hõlbustada liiklust, nagu see on määratletud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) 9. aprillil 1965. aastal vastu võetud rahvusvahelise mereliikluse hõlbustamise konventsioonis (FAL konventsioon) selle muudetud kujul.

(2) Meretranspordi hõlbustamiseks ja laevandusettevõtjate halduskoormuse vähendamiseks on vaja liidu õigusaktide järgi ja liikmesriikide poolt nõutavaid teavitusformaalsusi võimalikult palju lihtsustada ja ühtlustada. Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada nõutava teabe iseloomu ega sisu ning ei tohiks kehtestada ühtegi täiendavat teatamisnõuet laevadele, millel ei ole juba sellist kohustust vastavalt liikmesriikides kohaldatavatele õigusaktidele. See peaks käsitlema vaid seda, kuidas saaks teatamiskorda lihtsustada ja ühtlustada ning teavet tõhusamalt koguda.

(3) Teabe esitamine sadamatesse sisenemisel ja/või neist väljumisel, nagu on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiiviga 2000/59/EÜ laevaheitmete ja lastijäätmete vastuvõtmise seadmete kohta sadamates, (5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta direktiiviga 2002/59/EÜ, millega luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem, (6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 725/2004 laevade ja sadamarajatiste turvalisuse tugevdamise kohta, (7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (8) ning, kui see on asjakohane, Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni 1965. aastal vastu võetud rahvusvahelise ohtlike kaupade mereveo koodeksiga koos selle vastu võetud ja jõustunud muudatustega, langeb kokku FAL vormiga nõutava teabega. Kui nimetatud teave vastab eespool nimetatud õigusaktide nõuetele, tuleks aktsepteerida, et FAL vormid annavad selle teabe.

(4) Pidades silmas meretranspordi ülemaailmset mõõdet, peavad liidu õigusaktid lihtsustamisel arvesse võtma IMO nõudeid.

(5) Liikmesriigid peaksid tihendama oma pädevate ametiasutuste, näiteks tolli, piirikontrolli, rahvatervise ja transpordivaldkonna ametiasutuste koostööd, et jätkata teavitusformaalsuste lihtsustamist ja ühtlustamist liidus ning kasutada kõige tõhusamalt elektroonilisi andmeedastusvahendeid ja teabevahetussüsteeme selleks, et võimalikult korraga kõrvaldada meretransporti takistavad asjaolud ja jõuda Euroopa tõketeta meretranspordiruumini.

(6) Selleks, et hinnata liidusisese mereliikluse hõlbustamist taotlevate poliitiliste meetmete tõhusust ja vajalikkust, peaksid kasutada olema üksikasjalikud statistilised andmed meretranspordi kohta ning sealjuures tuleks arvesse võtta vajadust loobuda tarbetute lisanõuete esitamisest seoses liikmesriikide kogutavate statistiliste andmetega ja täiel määral ära kasutada Eurostati. Käesolevat direktiivi arvestades oleks oluline koguda asjakohast teavet liidusisese laevaliikluse kohta ja/või kolmandate riikide sadamaid või vabatsoone külastavate laevade kohta.

(7) Laevandusettevõtjatel oleks lihtsam kasutada „loa saanud laevaliinide regulaarteenuste” staatuse eeliseid kooskõlas komisjoni 21. jaanuari 2009. aasta teatisega „Teatis ja tegevuskava, mille eesmärk on luua Euroopa piirideta meretranspordiruum”.

(8) Kõikide teavitusformaalsuste puhul tuleks elektroonilised andmeedastusvahendid võtta kasutusele nii kiiresti kui võimalik ja hiljemalt 1. juuniks 2015, toetudes võimaluse korral FAL konventsiooni väljatöötatud rahvusvahelistele standarditele. Potentsiaalselt väga suurte andmekoguste edastamise hõlbustamiseks ning kiirendamiseks tuleks võimaluse korral kasutada elektroonilisi teavitusformaalsusi. Liidus peaks FAL vormide teabe esitamine paberkandjal olema erandlik ning seda saaks aktsepteerida vaid piiratud aja jooksul. Liikmesriikidel soovitatakse kasutada haldusmeetmeid, sealhulgas finantsstiimuleid, et edendada elektroonilise vormi kasutamist. Eespool nimetatud põhjustel peaks teabevahetus liikmesriikide pädevate asutuste vahel toimuma elektrooniliselt. Selle muutuse hõlbustamiseks peavad elektroonilised süsteemid olema tehniliselt suuremal määral koostalitlusvõimelised samaks tähtajaks, et tagada Euroopa piirideta meretranspordiruumi tõrgeteta toimimine.

(9) Teavitusformaalsuste täitmiseks peaksid kaubanduses ja transpordis osalejad saama esitada standarditud teavet ja dokumente ühtse elektroonilise liidese abil. Üksikandmete elemendid tuleks esitada ainult üks kord.

(10) Riiklikul ja liidu tasandil käivitatud süsteem SafeSeaNet peaks aitama hõlbustada teabe vastuvõtmist, vahetust ja levitamist liikmesriikide merendusalaste teabesüsteemide vahel. Meretranspordi hõlbustamiseks ja meretranspordi halduskoormuse vähendamiseks peaks SafeSeaNet’i süsteem olema koostalitlusvõimeline liidu muude teavitusformaalsuste süsteemidega. SafeSeaNet’i süsteemi tuleks kasutada täiendavaks teabevahetuseks meretranspordi hõlbustamise eesmärgil. Teavitusformaalsusi, mis puudutavad vaid riigisiseselt vajalikku teavet, pole vaja SafeSeaNet’i süsteemi lisada.

(11) Uute liidu meetmete võtmisel tuleks tagada, et liikmesriigid saaksid säilitada elektroonilise andmeedastuse ega peaks kasutama pabervorme.

(12) Elektroonilisest andmeedastusest on võimalik saada täit kasu ainult siis, kui SafeSeaNet’i, e-tolli ning andmete sisestamiseks ja päringute tegemiseks mõeldud elektrooniliste süsteemide vahel toimub ladus ja tõhus andmeside. Sel eesmärgil tuleks halduskoormuse piiramiseks kõigepealt kasutada kohaldatavaid standardeid.

(13) FAL vorme ajakohastatakse korrapäraselt. Käesolevas direktiivis tuleks viidata vormide kehtivatele versioonidele. Liikmesriikide õigusaktide kohaselt nõutav teave, mis ületab FAL konventsiooni nõudmisi, tuleks edastada FAL konventsiooni standardite põhjal väljatöötataval kujul.

(14) Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik), (9) komisjoni 2. juuli 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik), (10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrust (EÜ) nr 562/2006 (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)) (11) ega piirikontrolli valdkonda reguleerivate siseriiklikke õigusakte nende liikmesriikide puhul, kus Schengeni acquis’d ei rakendata, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta määrust (EÜ) nr 450/2008 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ajakohastatud tolliseadustik)) (12).

(15) Selleks, et muuta elektrooniline teabeedastus standardiks ning hõlbustada meretransporti, peaksid liikmesriigid laiendama elektrooniliste andmeedastusvahendite kasutamist vastavalt asjakohasele ajakavale ning peaksid koostöös komisjoniga arutama elektrooniliste andmeedastusvahendite kasutamise ühtlustamise võimalust. Sellel eesmärgil tuleks pöörata tähelepanu SafeSeaNet’i süsteemi kõrgetasemelise juhtrühma tööle seoses SafeSeaNet’i teekaardiga, kui see vastu võetakse, ning konkreetsetele rahastamisnõuetele ja sellele vastavalt liidu rahaliste vahendite eraldamisele elektroonilise andmeedastuse arendamiseks.

(16) Ilma et see piiraks liidu asjakohaste õigusaktide kohaldamist ja teavet, mida võivad nõuda liikmesriigid, et kaitsta riigisisest korda ja julgeolekut ning täita tolli-, maksu-, sisserände-, keskkonna- või tervishoiuvaldkonna õigusakte, tuleks FAL vormides osutatud teabe saatmise kohustusest erandina vabastada liidu tolliterritooriumil asuvate sadamate vahel tegutsevad laevad, kui need laevad ei lähtu sadamast, mis asub väljaspool seda tolliterritooriumi või I kontrollitüübile vastavat vabatsooni tollialaste õigusaktide tähenduses, ega külasta mõnda sellist sadamat ega suundu sellisesse sadamasse.

(17) Vabastus haldusformaalsustest tuleks anda ka laeva lasti, mitte üksnes lähte- ja/või sihtsadamat arvestades. See on vajalik, et viia miinimumini kolmandas riigis või vabatsoonis asuvat sadamat külastanud laevade suhtes rakendatavad täiendavad formaalsused. Komisjon peaks seda küsimust uurima käesoleva direktiivi toimimise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava aruande raames.

(18) Kasutusele tuleks võtta uus ajutine vorm, mis võimaldaks ühtlustada teavet, mida nõutakse määrusega (EÜ) nr 725/2004 ettenähtud eelneva turvalisuse deklaratsiooniga.

(19) Riikide keelenõuded takistavad tihti rannikulaevanduse võrgustiku arenemist. Liikmesriigid peaksid tegema kõik võimaliku, et hõlbustada omavahelist mereliiklusega seotud kirjalikku ja suulist sidepidamist kooskõlas rahvusvahelise tavaga, püüdes leida ühiseid sidepidamisviise.

(20) Komisjonile tuleks anda volitus võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 290 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte seoses käesoleva direktiivi lisadega. Eriti tähtis on see, et komisjon peaks ettevalmistava töö käigus piisavalt konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.

(21) Mitmesuguste liidu õigusaktidega, milles nõutakse näiteks eelnevaid teavitusformaalsusi sadamatesse sisenemisel, nagu direktiiv 2009/16/EÜ, võidakse kehtestada erinevad tähtajad nimetatud eelnevate teavitusformaalsuste täitmiseks. Käesoleva direktiivi toimimise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava aruande raames peaks komisjon uurima võimalusi nimetatud tähtaegade lühendamiseks ja ühtlustamiseks, kasutades ära elektroonilise andmetöötluse alal toimuvat arengut; nimetatud aruanne peaks sisaldama vajaduse korral õigusakti ettepanekut.

(22) Käesoleva direktiivi toimimise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatava aruande raames peaks komisjon kaaluma, millises ulatuses tuleks käesoleva direktiivi kohaldamisala, nimelt haldusformaalsuste lihtsustamist liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja/või neist väljuvate laevade jaoks, laiendada nendest sadamatest sisemaa poole jäävatele aladele, eriti jõetranspordi suhtes, et kiirendada ja muuta ladusamaks meretranspordi liikumine sisemaa suunas ning lõplikult lahendada meresadamates ja nende ümbruses tekkivate ummikute probleem.

(23) Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, eelkõige meretranspordi ühtlustatud hõlbustamist kogu liidu ulatuses, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning meetme ulatuse ja mõju tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(24) Euroopa Liidu Kohtu praktika kohaselt ei ole direktiivi ülevõtmine kohustuslik, kui see on geograafilistel põhjustel mõttetu. Seetõttu ei ole käesolevas direktiivis ette nähtud nõuded asjakohased liikmesriikide suhtes, kellel ei ole sadamaid, mis saaksid üldjuhul vastu võtta direktiivi kohaldamisalasse jäävaid laevu.

(25) Käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed aitavad kaasa Lissaboni tegevuskava eesmärkide saavutamisele.

(26) Tuleks reguleerida juurdepääsu SafeSeaNet’ile ja muudele elektroonilistele süsteemidele, et kaitsta ärialast ja konfidentsiaalset teavet, ilma et see piiraks ärialase teabe kaitse suhtes kohaldatava õiguse kohaldamist ning isikuandmete puhul Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) (13) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta) (14) kohaldamist. Liikmesriigid ning liidu institutsioonid ja organid peaksid pöörama erilist tähelepanu vajadusele kaitsta ärialast ja konfidentsiaalset teavet asjakohaste juurdepääsu kontrolli süsteemidega.

(27) Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (15) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja liidu huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja selle ülevõtmismeetmete vahel, ning need tabelid avalikustama.

(28) Selguse huvides tuleks direktiiv 2002/6/EMÜ asendada käesoleva direktiiviga,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Sisu ja reguleerimisala

1. Käesoleva direktiivi eesmärk on lihtsustada ja ühtlustada meretranspordile kohaldatavat haldusmenetlust, muutes elektroonilise teabeedastuse standardiks ja teavitusformaalsused selgemaks.

2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse meretranspordi valdkonnas liikmesriikide sadamatesse sisenevate ja neist väljuvate laevade teavitusformaalsuste suhtes.

3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata teavitusformaalsustest vabastatud laevade suhtes.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „teavitusformaalsused”- lisas sätestatud teave, mida liikmesriigis kohaldatavate õigusaktide kohaselt tuleb haldus- ja menetluseesmärkidel anda laeva sadamasse sisenemisel ja sealt väljumisel;

b) „FAL konventsioon”- 9. aprillil 1965 vastu võetud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni rahvusvahelise mereliikluse hõlbustamise konventsioon muudetud kujul;

c) „FAL vormid”- FAL konventsiooniga ette nähtud ühtlustatud vormid;

d) „laev”- mis tahes meresõiduk või mereveovahend;

e) „SafeSeaNet”- direktiivis 2002/59/EÜ määratletud liidu meresõiduohutuse teabevahetussüsteem;

f) „andmete elektrooniline edastamine”- digitaalselt kodeeritud teabe edastamine muudetavas struktureeritud formaadis, mida saab arvutites kasutada andmete salvestamiseks ja töötlemiseks.

Artikkel 3

Teavitusformaalsuste ühtlustamine ja kooskõlastamine

1. Iga liikmesriik võtab meetmed tagamaks, et selles liikmesriigis nõutakse teavitusformaalsuste täitmist ühtlustatud ja kooskõlastatud viisil.

2. Komisjon töötab koostöös liikmesriikidega välja teavitusformaalsuste liidus ühtlustamiseks ja koordineerimiseks vajalikud mehhanismid.

Artikkel 4

Teatamine enne sadamatesse sisenemist

Tulenevalt kohaldatavate liidu õigusaktide või rahvusvaheliste meretranspordile kohaldatavate ja liikmesriikidele siduvate õigusaktide kohastest teatamist käsitlevatest erisätetest, sealhulgas isikute ja kaupade kontrolli käsitlevatest sätetest, tagavad liikmesriigid, et kapten või laeva operaatori poolt nõuetekohaselt volitatud isik edastab enne liikmesriigi sadamasse sisenemist liikmesriigi määratud pädevale ametiasutusele teavitusformaalsuste kohase teabe

a) vähemalt 24 tundi enne sisenemist või

b) hiljemalt laeva eelmisest sadamast väljumise ajal, kui sõiduaeg on lühem kui 24 tundi, või

c) kui külastatav sadam ei ole teada või kui seda sõidu ajal muudetakse, siis niipea, kui vastav teave on kättesaadav.

Artikkel 5

Andmete elektrooniline edastamine

1. Liikmesriigid aktsepteerivad teavitusformaalsuste täitmist elektroonilises vormis ja nende edastamist ühtse liidese kaudu niipea kui võimalik ja igal juhul hiljemalt 1. juunil 2015.

See ühtne liides, mis seob SafeSeaNet’i, e-tolli ja muud elektroonilised süsteemid, on koht, mille kaudu kooskõlas käesoleva direktiiviga esitatakse korra kogu teave ning tehakse see kättesaadavaks mitmesugustele pädevatele ametiasutustele ja liikmesriikidele.

2. Ilma et see mõjutaks FAL konventsioonis sätestatud asjaomaseid vorme, vastab lõikes 1 osutatud vorm artiklile 6.

3. Juhul kui liidu õigusaktides nõutakse teavitusformaalsusi ning sellises ulatuses, mis on vajalik lõikes 1 nimetatud ühtse liidese heaks toimimiseks, peavad lõikes 1 osutatud elektroonilised süsteemid toimima koos, olema juurdepääsetavad ja vastavuses direktiiviga 2002/59/EÜ loodud süsteemiga SafeSeaNet ning rakendamise korral olema vastavuses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta otsusega nr 70/2008/EÜ (tolli ja kaubanduse paberivaba keskkonna kohta) (16) ettenähtud arvutisüsteemidega.

4. Ilma et see piiraks määruse (EMÜ) nr 2913/92 ja määruse (EÜ) nr 562/2006 tolli- ja piirikontrolli käsitlevate erisätete kohaldamist, konsulteerivad liikmesriigid majandustegevuses osalejatega ja teavitavad komisjoni saavutatud edusammudest otsusega nr 70/2008/EÜ ettenähtud korra kohaselt.

Artikkel 6

Andmete vahetamine

1. Liikmesriigid tagavad, et teave, mida kogutakse kooskõlas liidu õigusaktides sätestatud teavitusformaalsustega, sisestatakse riigi SafeSeaNet’i süsteemi, ja teevad sellise teabe asjakohased osad selle süsteemi kaudu kättesaadavaks teistele liikmesriikidele. Kui liikmesriik ei sätesta teisiti, ei kohaldata seda määruse (EMÜ) nr 2913/92, määruse (EMÜ) nr 2454/93, määruse (EÜ) nr 562/2006 ja määruse (EÜ) nr 450/2008 kohaselt saadud teabele.

2. Liikmesriigid tagavad, et lõike 1 kohaselt saadud teave on vastava taotluse korral kättesaadav liikmesriigi asjakohastele asutustele.

3. Lõike 1 kohastes riiklikes SafeSeaNet’i süsteemides kasutatavate sõnumite digitaalsed vormid kehtestatakse kooskõlas direktiivi 2002/59/EÜ artikliga 22a.

4. Liikmesriigid võivad lubada asjakohast juurdepääsu lõikes 1 nimetatud teabele kas riigisisese ühtse liidese kaudu, kasutades elektroonilist andmevahetussüsteemi, või riikide SafeSeaNet’i süsteemide kaudu.

Artikkel 7

FAL vormides sisalduv teave

Liikmesriigid tunnustavad teavitusformaalsuste täitmiseks FAL vorme. Liikmesriigid võivad ainult 1. juunini 2015 lubada liidu õigusakti kohaselt nõutava teabe esitamist paberkandjal.

Artikkel 8

Ametisaladuse hoidmise kohustus

1. Liikmesriigid võtavad kooskõlas liidu kohaldatavate õigusaktide ja siseriiklike õigusaktidega vajalikke meetmeid, et tagada vastavalt käesolevale direktiivile vahetatava ärialase ja muu konfidentsiaalse teabe konfidentsiaalsus.

2. Liikmesriigid pööravad erilist tähelepanu käesoleva direktiivi alusel kogutava ärialase teabe kaitsele. Isikuandmete puhul tagavad liikmesriigid direktiivi 95/46/EÜ täitmise. Liidu institutsioonid ja organid tagavad määruse (EÜ) nr 45/2001 täitmise.

Artikkel 9

Erandid

Liikmesriigid tagavad, et direktiivi 2002/59/EÜ reguleerimisalasse kuuluvad laevad, mis liiklevad liidu tolliterritooriumil asuvate sadamate vahel, kuid mille lähte- või sihtsadamaks või külastatavaks sadamaks ei või olla ükski sadam, mis asub väljaspool seda tolliterritooriumi või I kontrollitüübile vastavat vabatsooni tollialaste õigusaktide tähenduses, vabastatakse erandina FAL vormides osutatud teabe saatmise kohustusest, ilma et see piiraks asjakohaste liidu õigusaktide kohaldamist ja võimalust, et liikmesriigid võivad FAL vormides nõuda käesoleva direktiivi lisa B osa punktides 1–6 osutatud teavet, mis on vajalik riigisisese korra ja julgeoleku tagamiseks ning tolli-, maksu-, sisserände-, keskkonna- või tervishoiuvaldkonna õigusaktide täitmiseks.

Artikkel 10

Muutmise kord

1. Komisjon võib Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 290 sätestatud korras võtta vastu delegeeritud õigusakte seoses käesoleva direktiivi lisadega, et tagada Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni poolt FAL vormides tehtavate mis tahes muudatuste arvessevõtmist. Nendel muudatustel ei ole käesoleva direktiivi reguleerimisala laiendavat mõju.

2. Käesolevas artiklis osutatud delegeeritud õigusaktide puhul kohaldatakse artiklites 11, 12 ja 13 sätestatud menetlust.

Artikkel 11

Delegeeritud volituste rakendamine

1. Artiklis 10 osutatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile viieks aastaks alates 18. novembrist 2010. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt kuus kuud enne viieaastase ajavahemiku möödumist. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas artikliga 12 tagasi võtab.

2. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

3. Delegeeritud aktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile artiklites 12 ja 13 sätestatud tingimustel.

Artikkel 12

Delegeerimise tagasivõtmine

1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 10 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.

2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mille suhtes võidakse kohaldada tagasivõtmist, ja tagasivõtmise võimalikud põhjused.

3. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 13

Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine

1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kahe kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest.

Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kahe kuu võrra.

2. Kui pärast algse kahe kuu pikkuse või, kui see on asjakohane, pikendatud perioodi möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusaktile vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning delegeeritud õigusakt jõustub selles sätestatud kuupäeval.

Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne algse kahe kuu pikkuse või, kui see on asjakohane, pikendatud perioodi lõppu, kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada.

3. Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.

Artikkel 14

Ülevõtmine

1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid 19. maiks 2012. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.

Liikmesriigid kohaldavad neid sätteid alates 19. maist 2012.

Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 15

Aruandlus

Komisjon annab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru käesoleva direktiivi toimimise kohta 19. novembriks 2013, käsitledes muu hulgas järgmist:

a) käesoleva direktiiviga kehtestatud lihtsustuste võimalik laiendamine siseveetranspordile;

b) jõeteabeteenuste (River Information Services) ühilduvus käesolevas direktiivis osutatud elektroonilise andmeedastuse protsessiga;

c) teavitusformaalsuste ühtlustamise ja koordineerimise edenemine vastavalt artiklile 3;

d) kolmandas riigis või vabatsoonis asuvat sadamat külastanud laevade suhtes rakendatavate lisaformaalsuste vältimise või lihtsustamise võimalikkus;

e) kasutada olevad andmed liidusisese laevaliikluse / laevade liikumise kohta ja/või kolmandate riikide sadamaid või vabatsoone külastavate laevade kohta.

Vajaduse korral lisatakse aruandele õigusakti ettepanek.

Artikkel 16

Direktiivi 2002/6/EÜ kehtetuks tunnistamine

Direktiiv 2002/6/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates 19. maist 2012. Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile.

Artikkel 17

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Strasbourg, 20. oktoober 2010 Euroopa Parlamendi nimel president J. BUZEK Nõukogu nimel eesistuja O. CHASTEL

(1) ELT C 128, 18.5.2010, lk 131.

(2) ELT C 211, 4.9.2009, lk 65.

(3) Euroopa Parlamendi 6. juuli 2010. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 12. oktoobri 2010. aasta otsus.

(4) EÜT L 67, 9.3.2002, lk 31.

(5) EÜT L 332, 28.12.2000, lk 81.

(6) EÜT L 208, 5.8.2002, lk 10.

(7) ELT L 129, 29.4.2004, lk 6.

(8) ELT L 131, 28.5.2009, lk 57.

(9) EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1.

(10) EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1.

(11) ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.

(12) ELT L 145, 4.6.2008, lk 1.

(13) EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.

(14) EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.

(15) ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

(16) ELT L 23, 26.1.2008, lk 21.