ET Euroopa Liidu Teataja L 71/9

NÕUKOGU OTSUS,

5. märts 2007,

kodanikukaitse rahastamisvahendi kehtestamise kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

(2007/162/EÜ, Euratom)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 308,

võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 203,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (1)

ning arvestades järgmist:

(1) Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 3 lõike 1 punktile u peab ühenduse tegevus hõlmama meetmeid kodanikukaitse valdkonnas.

(2) Selleks loodi otsusega 2001/792/EÜ, Euratom, ühenduse mehhanism tugevdatud koostöö soodustamiseks kodanikukaitse abimissioonidel (2) (“mehhanism”).

(3) Nõukogu 9. detsembri 1999. aasta otsuse 1999/847/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse kodanikukaitsealane tegevusprogramm (3) vkehtivusaeg lõppes 31. detsembril 2006.

(4) On vaja kehtestada kodanikukaitse rahastamisvahend (“rahastamisvahend”), mille alusel saab anda rahalist abi, et aidata tõsta suurõnnetustele reageerimise tõhusust, eelkõige seoses otsusega 2001/792/EÜ, Euratom ning selleks, et aidata tõhustada igat liiki õnnetuste (näiteks loodus- ja inimtegevuse tagajärjel toimuvad õnnetused, terrorismiaktid, kaasa arvatud keemilised, bioloogilised, radioloogilised ja tuumaterrorismiaktid, ja tehnoloogilised, kiirgus- ja keskkonnaõnnetused) ennetuseks ja nendeks valmisolekuks võetavaid meetmeid, ning samuti jätkata varem otsuse 1999/847/EÜ alusel võetud meetmeid.

(5) Selleks et tagada kooskõla otsusega 1999/847/EÜ, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates 1. jaanuarist 2007.

(6) Rahastamisvahend väljendab selgelt Euroopa solidaarsust suurõnnetuste tõttu kannatanud riikidega, soodustades abi andmist liikmesriikide päästeressursse mobiliseerides.

(7) Isoleeritud ja äärepoolseimatel piirkondadel ning mõnedel muudel ühenduse piirkondadel või saartel on sageli nende geograafilisest asendist, topograafiast ning majanduslikest ja sotsiaalsetest asjaoludest tulenevad iseärasused ja erivajadused. Nende mõju on negatiivne, sest nad takistavad abi- ja päästeressursside kasutamist, raskendades abi ja abivahendite kohaletoimetamist ja tekitades suurõnnetuse tõsise ohu korral erilisi abistamisvajadusi.

(8) Käesolev otsus ei tohiks mõjutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. novembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1717/2006 (millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend) (4) reguleerimisalasse jäävaid meetmeid, ühenduse rahvatervise valdkonna tegevusprogramme käsitlevast seadusandlusest tulenevaid rahvatervisega seotud meetmeid ega tarbijakaitsega seotud meetmeid, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta ostusest nr 1926/2006/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse tarbijapoliitika tegevusprogramm aastateks 2007–2013. (5)

(9) Järjepidevuse huvides ei tohiks käesolev otsus hõlmata meetmeid, mis kuuluvad nõukogu 12. veebruari 2007. aasta otsuse 2007/124/EÜ, Euratom (millega kehtestatakse ajavahemikuks 2007–2013 üldprogrammi “Turvalisus ja vabaduste kaitse” raames eriprogramm “Terrorismi ning muude julgeolekuriskide ennetamine, nendeks valmisolek ja nende tagajärgede likvideerimine”) (6) reguleerimisalasse või mis on seotud avaliku korra säilitamise ning sisejulgeoleku kaitsmisega.

(10) Käesolevat otsust ei tohiks kohaldada nõukogu 20. juuni 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 1257/96 (humanitaarabi kohta) (7) hõlmatud meetmete suhtes.

(11) Pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2000. aasta otsuse 2850/2000/EÜ (millega luuakse ühenduse koostööraamistik juhusliku või tahtliku merereostuse valdkonnas) (8) kehtivusaja lõppemist 31. detsembril 2006, peaks käesolev otsus hõlmama reageerimist juhuslikele merereostustele mehhanismi abil, kusjuures valmisoleku ja ennetamise aspekte hõlmavad teised õigusaktid, näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1406/2002, millega luuakse Euroopa Meresõiduohutuse Amet. (9)

(12) Selleks, et tagada rahastamisvahendi toimimise tõhusus, peaks rahalist abi saavate meetmetega olema võimalik praktiliselt ja õigeaegselt toetada õnnetuste ärahoidmist ja nendeks valmisolekut ja suurõnnetustele kiiret reageerimist.

(13) Mehhanismi peaks toetama tõhus ja integreeritud avastamise ja liikmesriikide ja ühenduse varajase hoiatamise süsteem, mis annaks hoiatuse liikmesriikide territooriumi mõjutada võivate katastroofide või katastroofiohtude korral. Kuigi selliste süsteemide loomise otsused tuleks teha muude erivahendite raames, peaks rahastamisvahend (kuna kasutajaks on mehhanism) toetama selliste süsteemide loomist, andes teavet vajaliku kohta ning sidudes need süsteemid omavahel ning ühendades nad kõnealuse mehhanismiga. Kui need süsteemid on olemas, peaks mehhanism need süsteemid täielikult ära kasutama ja toetama nende arendamist kõigi vahenditega, mis on muul viisil käesoleva otsuse alusel kättesaadavad.

(14) Komisjon peaks tagama asjakohase logistilise toetuse hindamise ja/või koordineerimisega tegelevatele ekspertgruppidele, keda ta kasutab.

(15) Liikmesriikide ülesandeks on tagada varustus ja transport kodanikukaitseabile, mida nad pakuvad mehhanismi raames. Liikmesriigid peaksid võimaldama samuti piisava logistilise toe nende kasutatavatele päästemeeskondadele või -moodulitele.

(16) Komisjoni roll on siiski toetada liikmesriike nende transpordi- ja varustusressursside koondamise hõlbustamisel. Komisjon võiks samuti abistada liikmesriike võimalikest teistest allikatest, sealhulgas kommertsturult kättesaadavate transpordiressursside kindlaksmääramisel ja sellistele ressurssidele juurdepääsul. Komisjon võiks abistada liikmesriike võimalikest teistest allikatest kättesaadava varustuse kindlaksmääramisel.

(17) Komisjonil peaks samuti olema võimalik vajadusel täiendada liikmesriikide antud transporti, rahastades lisatransporti, mis on vajalik ühenduse kodanikukaitse mehhanismi raames toimuva kodanikukaitsealase reageerimise õigeaegsuse ja tõhususe tagamiseks. Selline rahastamine saab toimuda teatavate kriteeriumide alusel ja tingimusel, et osa saadud toetusest makstakse tagasi.

(18) Riigihankelepingute sõlmimist ja toetuste andmist rahastamisvahendi alusel rakendatakse vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (10) (“finantsmäärus”). Kodanikukaitsealase tegevuse eripära tõttu tuleks sätestada, et finantsabi võib anda ka füüsilistele isikutele. Samuti on oluline, et nimetatud määruse eeskirjad oleksid täidetud, eelkõige seoses selles sätestatud säästlikkuse, tõhususe ja mõjususe põhimõtetega.

(19) Rahastamisvahendis peaks olema võimalik osaleda ka kolmandatel riikidel.

(20) Kui mehhanismi raames vastatakse osana üldisest humanitaarabist abitaotlusele väljaspool ühendust, on eriti oluline, et käesoleva otsuse alusel võetavad meetmed ja määruse (EÜ) nr 1257/96 alusel rahastatavad meetmed oleksid üksteist vastastikku täiendavad ja järjepidevad ning et käesoleva otsuse alusel võetavaid meetmeid reguleeritaks nimetatud määruses kehtestatud humanitaarpõhimõtete alusel, st nimetatud meetmed peaksid kodanikukaitse üldreegli kohaselt olema mittediskrimineerivad, sõltumatud, erapooletud ning kooskõlas ohvri vajaduste ja huvidega.

(21) Abistamistoimingute korral kolmandates riikides tuleks tagada ühenduse -meetmete koordineerimine ja sidusus rahvusvaheliste organisatsioonide ja asutustega.

(22) Selleks et suurendada komisjoni suutlikkust jälgida käesoleva otsuse rakendamist, peaks komisjoni algatusel olema võimalik rahastada selle järelevalve, kontrolli, auditeerimise ja hindamisega seotud kulusid.

(23) Tuleks ette näha asjakohased sätted, et tagada rahastamisvahendi alusel rahalist abi saavate meetmete rakendamise nõuetekohane järelevalve.

(24) Samuti tuleks võtta asjakohased meetmed rikkumiste ja pettuste vältimiseks ning astuda vajalikud sammud, et nõuda tagasi kaduma läinud, valesti makstud või ebaõigesti kasutatud vahendid vastavalt nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta, (11) nõukogu 11. novembri 1996. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest (12) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1073/1999, mis käsitleb Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlusi. (13)

(25) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused, (14) eristades meetmed, mille suhtes kohaldatakse korralduskomitee menetlust, meetmetest, mille suhtes kohaldatakse regulatiivkomitee menetlust, arvestades et viimane on teatavatel juhtudel, arvestades võetavate meetmete tähtsust, kõige sobivam.

(26) Käesolevasse otsusesse on kogu rahastamisvahendi kehtivuse ajaks ette nähtud lähtesummad Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 17. mai 2006. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta (15) punkti 38 tähenduses, ilma, et see mõjutaks eelarvepädevate institutsioonide volitusi, nagu need on määratletud asutamislepingus. Seda tuleb mõista nii, et see summa tuleks osaliselt rahastada finantsraamistiku 2007–2013 alamrubriigist 3B (“Kodakondsus”) ning osaliselt alamrubriigist 4 (“EL kui globaalne partner”).

(27) Käesoleva otsuse rakendamist tuleks korrapäraselt hinnata.

(28) Kuna käesoleva otsuse eesmärke ei suuda liikmesriigid üksi tegutsedes täielikult saavutada, arvestades rahastamisvahendi alusel rahastatavate meetmete ulatust ja mõju ning võttes arvesse kasu seoses inimohvrite, vigastuste, keskkonnakahjustuste, majandusliku ja varalise kahju vähendamisega, ning seetõttu võib neid paremini saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas EÜ asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Samas artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(29) Asutamislepingus ja Euratomi lepingus ei nähta käesoleva otsuse vastuvõtmiseks ette muid volitusi peale nende, mis on sätestatud vastavalt artiklites 308 ja 203,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Sisu

1. Käesoleva otsusega kehtestatakse kodanikukaitse rahastamisvahend (“rahastamisvahend”), et toetada ja täiendada loodusõnnetuste ja inimtegevusest tingitud katastroofide, terroriaktide, tehnoloogiliste, radioloogiliste või keskkonnaõnnetuse korral liikmesriikide jõupingutusi eelkõige inimeste, kuid ka keskkonna ja vara, sealhulgas kultuuripärandi kaitsmisel ning hõlbustada liikmesriikidevahelist tugevdatud koostööd kodanikukaitse valdkonnas.

Rahastamisvahend hõlmab perioodi 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013.

2. Käesolev otsus kehtestab eeskirjad finantsabi andmiseks:

a) tegevustele, mida ühenduse mehhanismi raames tugevdatud koostöö soodustamiseks kodanikukaitse abimissioonidel (edaspidi “mehhanism”);

b) meetmetele, mille eesmärk on ennetada või vähendada hädaolukordade mõjusid, ning

c) tegevustele, mille eesmärk on tõsta ühenduse valmisolekut õnnetustele reageerimiseks, sealhulgas tegevused ELi kodanike teadlikkuse tõstmiseks.

3. Käesoleva otsusega kehtestatakse erisätted suurõnnetuse korral teatud transpordiressursside rahastamiseks, et soodustada sellele kiiret ja tõhusat reageerimist.

4. Käesoleva otsusega võetakse arvesse isoleeritud, äärepoolseimate piirkondade ja ühenduse teiste piirkondade või saarte erivajadusi hädaolukorra esinemisel.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Käesolevat otsust kohaldatakse meetmete suhtes, mis võetakse ühenduses ja artikli 7 alusel osalevates riikides igat liiki õnnetuste ennetamiseks ja nendeks valmisolekuks.

2. Käesolevat otsust kohaldatakse ka suurõnnetuse, olenemata selle iseloomust, otsestele tagajärgedele reageerimisele mehhanismi kaudu kaasaaitamise suhtes ühenduses või väljaspool ühendust, sealhulgas juhusliku merereostuse korral, kui abitaotlus on esitatud kooskõlas kõnealuse mehhanismiga.

3. Käesolevat otsust ei kohaldata järgneva suhtes:

a) määruse (EÜ) nr 1717/2006 reguleerimisalasse kuuluvad tegevused;

b) ühenduse tegevusprogramme tervise valdkonnas käsitleva ühenduse seadusandluse valdkonda kuuluvad tegevused ja meetmed;

c) otsuse nr 1926/2006/EÜ reguleerimisalasse kuuluvad tegevused ja meetmed;

d) otsuse 2007/124/EÜ, Euratom reguleerimisalasse kuuluvad tegevused;

e) määruse (EÜ) nr 1257/96 reguleerimisalasse kuuluvad tegevused, ilma et see piiraks käesoleva otsuse artikli 4 lõike 2 punkti c kohaldamist;

f) määruse (EÜ) nr 1406/2002 reguleerimisalasse kuuluvad tegevused.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) hädaolukord– olukord, millel on või võib olla kahjulik mõju inimestele, keskkonnale või varale;

b) suurõnnetus– olukord, millel on või võib olla kahjulik mõju inimestele, keskkonnale või varale ning mis võib tingida abipalve esitamise mehhanismi raames;

c) reageerimine– pärast suurõnnetust õnnetuse otsestele tagajärgedele suunatud tegevus mehhanismi raames;

d) valmisolek– inimeste ja materiaalsete vahendite valmisolek ja võime, mis tuleneb varasematest tegevustest ning mis võimaldab neil tagada tõhusalt kiire reageerimise hädaolukorrale;

e) ennetamine– tegevus, mis toetab liikmesriike riskide ennetamisel või inimestele, keskkonnale või varale õnnetustest tuleneva kahju vähendamisel;

f) varajane hoiatamine– õigeaegse ja tõhusa teabe andmine, mis võimaldab võtta meetmeid riskide vältimiseks või vähendamiseks ja tõhusaks reageerimiseks valmisoleku tagamiseks.

Artikkel 4

Abikõlblikud tegevused ja kriteeriumid

1. Järgmised tegevused on abikõlblikud rahastamisvahendi raames rahalise abi saamiseks ennetamise ja valmisoleku valdkondades:

a) uuringud, ülevaated, mudelite ja stsenaariumide väljatöötamine eesmärgiga: i) hõlbustada teadmiste, parimate tavade ja teabe jagamist ning ii) parandada ennetamist, valmisolekut ning tõhusat reageerimist;

b) koolitus, õppused, õpikojad, töötajate ja ekspertide vahetus, koostöövõrkude loomine, näidisprojektid ja tehnosiire ennetamise, valmisoleku ja tõhusa reageerimise parandamiseks;

c) avalik teave, haridus ja teadlikkuse tõstmine ning sellega seotud teabe levitamine, et vähendada õnnetuste mõju ELi kodanikele ja aidata EL; kodanikel end paremini kaitsta;

d) mehhanismi järelevalve- ja teabekeskuse tegevuse tagamine, et hõlbustada kiirreageerimist suurõnnetuse korral;

e) kommunikatsioonialased tegevused ja meetmed, et edendada ühenduse reageerimise nähtavust;

f) liikmesriikide territooriumi mõjutada võivate õnnetuste jaoks avastamise ja varajase hoiatamise süsteemide arendamise toetamine, et võimaldada liikmesriikide ja ühenduse kiiret reageerimist, samuti selliste süsteemide loomise toetamine nende vajaduste ja teostatavuse uurimise ja hindamise kaudu ning tegevuste kaudu, mis edendavad nende omavahelisi seoseid ja nende seoseid MICi ja hädaolukordade side- ja, punktis g osutatud, infosüsteemiga CECIS. Nende süsteemide juures võetakse arvesse ja kasutatakse olemasolevat teabe-, seire- või avastamisallikaid;

g) turvalise ühise hädabi side- ja informatsioonisüsteemi (CECIS) ning töövahendite loomine ja haldamine, et võimaldada MICi ja liikmesriikide kontaktpunktide ning teiste osalejate vahel side ja teabe jagamist mehhanismi raames;

h) järelevalve ja hindamine;

i) missioonidelt ja õppustelt saadud kogemusi käsitleva programmi loomine mehhanismi raames.

2. Järgmised tegevused on abikõlblikud rahastamisvahendi raames rahalise abi saamiseks mehhanismi raames reageerimise valdkonnas:

a) hindamise ja/või koordineerimisega tegelevate ekspertide missioonile saatmine koos abivarustusega, eelkõige kommunikatsioonivahenditega, et hõlbustada abi andmist ja koostööd teiste kohapeal viibivate osalejatega;

b) liikmesriikide toetamine varustuse ja transpordiressursside hankimisel: i) andes ja jagades teavet varustuse ja transpordiressursside kohta, mida liikmesriigid saavad kättesaadavaks teha, eesmärgiga sellist varustust ja transpordiressursse koondada; ii) abistades liikmesriike võimalike teistest allikatest, sealhulgas kommertsturul kättesaadavate transpordiressursside kindlaksmääramisel ja hõlbustades nende juurdepääsu sellistele ressurssidele; iii) abistades liikmesriike võimaliku teistest allikatest, sealhulgas kommertsturul kättesaadava varustuse kindlaksmääramisel;

c) liikmesriikide antava transpordi täiendamine, rahastades täiendavaid transpordiressursse, mis on vajalikud kiirreageerimise tagamiseks artikli 1 reguleerimisalasse kuuluvate suurõnnetuste korral. Sellised tegevused vastavad rahastamisvahendi raames rahalise abi saamise tingimustele üksnes juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: i) täiendavad transpordiressursid on vajalikud mehhanismi raames toimuva kodanikukaitsealase reageerimise tõhususe tagamiseks; ii) kõik muud võimalused mehhanismi raames transpordi leidmiseks, sealhulgas punkt b eespool, on ammendunud; iii) transporditav abi: — on pakutud mehhanismi raames abi taotlevale riigile ja ta on selle vastu võtnud, — on vajalik hädaolukorrast tulenevate elutähtsate vajaduste täitmiseks, — täiendab liikmesriikide antavat abi, — täiendab kolmandates riikides valitseva hädaolukorra puhul üldist ühenduse abi humanitaarvaldkonnas, kui sellist abi antakse.

3. a) Liikmesriigid, kes taotlevad rahalist toetust oma abi transportimiseks, hüvitavad vähemalt 50 % saadud ühenduse vahenditest hiljemalt 180 päeva pärast abistamistoiminguid. b) Mis tahes käesoleva rahastamisvahendi kohane rahastamine ei mõjuta liikmesriikide vastutust kaitsta oma territooriumil inimesi, vara ja keskkonda katastroofide eest ega vabasta liikmesriike kohustusest varustada oma kodanikukaitsesüsteemid piisavate võimetega, mis võimaldab neil kohaselt toime tulla sellise ulatuse ja olemusega katastroofidega, mida on võimalik arukalt ette näha ja milleks on võimalik ette valmistuda.

4. Lõike 2 punktide b ja c ning lõike 3 rakenduseeskirjad võetakse vastu artikli 13 lõikes 3 osutatud korras.

Komisjon annab lõike 2 punktide b ja c ning lõike 3 kohaldamise kohta korrapäraselt aru artiklis 13 osutatud komiteele.

Kõnealused eeskirjad vaadatakse vajadusel läbi artikli 13 lõikes 3 osutatud korras.

Artikkel 5

Abisaajad

Käesoleva rahastamisvahendi alusel võib rahalist abi anda füüsilistele isikutele ja avalik-õiguslikele või eraõiguslikele juriidilistele isikutele.

Artikkel 6

Finantssekkumise vormid ja rakenduskord

1. Komisjon teostab ühenduse rahalise abi andmist finantsmääruse kohaselt.

2. Rahastamisvahendi alusel antakse rahalist abi toetusena või riigihankelepingute vormis vastavalt finantsmäärusele.

3. Toetuste puhul võtab komisjon vastu iga-aastased tööprogrammid, milles täpsustatakse eesmärgid, pakkumiskutse või -kutsete ajakava, asjaomane soovituslik summa, rahastamise ülemmäär ja oodatavad tulemused.

4. Riigihangete puhul lisatakse lepingud, sealhulgas raamlepingud kiirreageerimistegevusteks vajalike vahendite mobiliseerimiseks, iga-aastastesse tööprogrammidesse.

5. Iga-aastased tööprogrammid võetakse vastu artikli 13 lõikes 2 osutatud korras.

6. Rahastamisvahendi eelarvet täidab tsentraliseeritult komisjon ja otseselt komisjoni talitused vastavalt finantsmääruse artikli 53 lõikele 2.

Artikkel 7

Kolmandate riikide osalemine

Rahastamisvahendis võivad osaleda kandidaatriigid.

Muud kolmandad riigid võivad rahastamisvahendi kohases tegevuses osaleda, kui seda võimaldavad nimetatud kolmandate riikide ja ühenduse vahel sõlmitud lepingud.

Artikkel 8

Ühenduse tegevuste vastastikune täiendavus ja järjepidevus

1. Rahastamisvahendi alusel rahalist abi saavad tegevused ei saa abi ühenduse muudest rahastamisvahenditest.

Komisjon tagab, et rahastamisvahendist rahalise abi taotlejad ja sellise abi saajad annavad talle teavet muudest allikatest, sealhulgas Euroopa Liidu üldeelarvest saadud rahalise abi ning sellise abi saamiseks menetluses olevate taotluste kohta.

2. Taotletakse sünergiat ja vastastikust täiendavust teiste liidu või ühenduse vahenditega. Kolmandates riikides osutatava abi korral tagab komisjon käesoleva rahastamisvahendi alusel rahastatud tegevuste ja määruse (EÜ) nr 1257/96 alusel rahastatud tegevuste vastastikuse täiendavuse ja järjepidevuse.

3. Kui mehhanismi alusel antav abi aitab ühendusel osutada laiemat abi humanitaarvaldkonnas, peavad rahastamisvahendi alusel rahalist abi saavad tegevused olema kooskõlas määruses (EÜ) nr 1257/96 osutatud humanitaarpõhimõtetega.

Artikkel 9

Sidusus rahvusvaheliste organisatsioonide ning asutuste tegevustega

Komisjon tagab, et missioonide korral kolmandates riikides on ühenduse rahastatud tegevused kooskõlas ja sidusad rahvusvaheliste organisatsioonide ja asutuste tegevustega, eelkõige nendega, mis moodustavad osa ÜRO süsteemist.

Artikkel 10

Tehniline ja haldusabi

1. Komisjoni algatusel võib rahastamisvahend katta ka järelevalve, kontrolli, auditeerimise ja hindamisega seotud kulusid, mis on käesoleva otsuse rakendamiseks otseselt vajalikud.

Sellised kulud võivad eelkõige hõlmata teabevahetusega seonduvaid uuringuid, kohtumisi, teabealast tegevust, trükiseid, kulutusi informaatikavõrgustikele (ja seonduvatele seadmetele) ning muid kulutusi tehnilisele ja haldusabile, mida komisjonil võib olla vaja kasutada käesoleva otsuse rakendamisel.

Esimeses ja teises lõigus osutatud kulud ei tohi ületada 4 % eelarvest.

2. Lõikes 1 osutatud tegevustega seotud eelarveosa täidab tsentraliseeritult komisjon (ja otseselt tema talitused) vastavalt finantsmääruse artikli 53 lõikele 2.

Artikkel 11

Järelevalve

1. Komisjon tagab, et rahastamisvahendi rakendamisest tulenevates lepingutes ja toetustes nähakse eelkõige ette komisjoni (või tema volitatud esindaja) teostatav järelevalve ja finantskontroll, vajaduse korral kohapealsete kontrollidena, kaasa arvatud pistelised kontrollid, ja kontrollikoja läbiviidavad auditid.

2. Komisjon tagab, et rahalise abi saaja hoiab komisjonile kättesaadavana kõik iga tegevusega seotud kulutusi tõendavad dokumendid viie aasta jooksul pärast asjaomase tegevusega seotud viimast väljamakset.

3. Lõikes 1 nimetatud kohapealsete kontrollide tulemuste põhjal tagab komisjon, et vajaduse korral kohandatakse algselt heakskiidetud rahalise abi määra või eraldamise tingimusi ning maksegraafikut.

4. Komisjon tagab, et võetakse kõik muud vajalikud meetmed kontrollimaks, kas rahastatavad tegevused viiakse ellu nõuetekohaselt ning käesoleva otsuse ja finantsmääruse kohaselt.

Artikkel 12

Ühenduse finantshuvide kaitse

1. Komisjon tagab, et käesoleva rahastamisvahendi alusel rahastatavate tegvuste käigus kaitstakse ühenduse finantshuve, kohaldades pettust, korruptsiooni ja muud ebaseaduslikku tegevust ennetavaid meetmeid, tõhusaid kontrolle ja põhjendamatult makstud summade sissenõudmist ning eeskirjade eiramise korral proportsionaalseid ja hoiatavaid karistusi vastavalt määrustele (EÜ, Euratom) nr 2988/95, (Euratom, EÜ) nr 2185/96 ja (EÜ) nr 1073/1999.

2. Rahastamisvahendi alusel rahastatavate ühenduse tegevuste puhul kohaldatakse määrusi (EÜ, Euratom) nr 2988/95 ja (EÜ, Euratom) nr 2185/96 ühenduse õiguse sätete rikkumise, sealhulgas ettevõtja tegevusest või tegematajätmisest põhjustatud rahastamisvahendi alusel sätestatud lepingulise kohustuse rikkumise suhtes, mis põhjendamatute kulutuste tõttu kahjustab või kahjustaks Euroopa Liidu üldeelarvet või hallatavaid eelarveid.

3. Komisjon tagab, et tegevusele antud rahalise toetuse summat vähendatakse, selle väljamaksmine peatatakse või see nõutakse tagasi, kui ta teeb kindlaks eeskirjade eiramise, kaasa arvatud käesoleva otsuse või kõnealuse rahalise toetuse andmise üksikotsuse või lepingu sätete eiramise, või kui ilmneb, et tegevust on komisjonilt eelnevat kirjalikku nõusolekut taotlemata muudetud, nii et see on vastuolus projekti laadi või rakendamise tingimustega.

4. Kui tähtaegadest ei ole kinni peetud või kui tegevuse teostamisel saavutatud edu abil on võimalik põhjendada ainult osa eraldatud rahalise abi kasutamist, tagab komisjon, et abisaajalt nõutakse kindlaksmääratud tähtaja jooksul selgituste esitamist.

Kui abisaaja ei anna rahuldavat vastust, tagab komisjon, et ülejäänud rahalise abi võib tühistada, ja juba makstud summad võib tagasi nõuda.

5. Komisjon tagab, et kõik alusetult tehtud väljamaksed makstakse tagasi koos õigeaegselt tagasimaksmata summadele lisandunud intressiga finantsmääruses sätestatud tingimustel.

Artikkel 13

Komitee töökord

1. Komisjoni abistab komitee (“komitee”).

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

3. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

4. Komitee kehtestab oma töökorra.

Artikkel 14

Eelarvelised vahendid

1. Käesoleva rahastamisvahendi rakendamise lähtesumma ajavahemikuks 2007–2013 on 189 800 000 eurot jooksevhindades.

Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad iga-aastased assigneeringud finantsraamistikus ettenähtud piirides.

133 800 000 eurot jooksevhindades tuleneb nimetatud finantsraamistiku alamrubriigist 3B (“Kodakondsus”) ning 56 000 000 eurot jooksevhindades alamrubriigist 4 (“EL kui globaalne partner”).

2. Artikli 4 lõike 2 punktides b ja c sätestatud tegevuste jaoks eraldatakse mitte rohkem kui 50 % lähtesummast.

Artikkel 15

Hindamine

1. Rahastamisvahendi alusel rahalist abi saavaid tegevusi kontrollitakse korrapäraselt, et jälgida nende teostamist.

2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule:

a) hiljemalt 31. detsembriks 2008 esimese hindamisaruande artikli 4 lõike 2 punktide b ja c ning lõike 3 rakendamise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta. Aruandes võetakse arvesse komisjoni ja liikmesriikide poolt 31. detsembriks 2007 ühiselt läbi viidud analüüsi tulemusi suurematel kodanikukaitse alastel sekkumistel kogetud transpordi ja varustuse vajaduse kohta ning käesoleva otsuse alusel võetud meetmeid nende vajaduste täitmiseks. Kui aruande järeldusi silmas pidades näib olevat vajalik: i) võib komisjon vajadusel esitada ettepaneku asjakohaste sätete läbivaatamiseks; ii) võib nõukogu paluda komisjonil esitada ettepanek eesmärgiga vastu võtta nimetatud sätete mis tahes asjakohased muudatused enne 30. juunit 2009;

b) hiljemalt 30. juuniks 2010 hindamise vahearuande käesoleva otsuse rakendamisel saavutatud tulemuste ning rakendamise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta;

c) hiljemalt 31. detsembriks 2011 teatise käesoleva otsuse rakendamise jätkamise kohta;

d) hiljemalt 31. detsembriks 2014 järelhindamise aruande.

Artikkel 16

Kohaldamine

Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013.

Artikkel 17

Adressaadid

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 5. märts 2007 Nõukogu nimel eesistuja F.-W. STEINMEIER

(1) ELT C 291 E, 30.11.2006, lk 104.

(2) EÜT L 297, 15.11.2001, lk 7.

(3) EÜT L 327, 21.12.1999, lk 53. Otsust on muudetud otsusega 2005/12/EÜ (ELT L 6, 8.1.2005, lk 7).

(4) ELT L 327, 24.11.2006, lk 1.

(5) ELT L 404, 30.12.2006, lk 39.

(6) ELT L 58, 24.2.2007, lk 1.

(7) EÜT L 163, 2.7.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 30.10.2003, lk 1).

(8) EÜT L 332, 28.12.2000, lk 1. Otsust muudetud otsusega nr 787/2004/EÜ (ELT L 138, 30.4.2004, lk 12).

(9) EÜT L 208, 5.8.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1891/2006 (ELT L 394, 30.12.2006, lk 1).

(10) EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1995/2006 (ELT L 390, 30.12.2006, lk 1).

(11) EÜT L 312, 23.12.1995, lk 1.

(12) EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2.

(13) EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1.

(14) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

(15) ELT C 139, 14.6.2006, lk 1.