ET Euroopa Liidu Teataja L 110/7

KOMISJONI OTSUS,

1. aprill 2008,

millega kehtestatakse kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm seoses hariliku tuuni varude taastamisega Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres

(teatavaks tehtud numbri K(2008) 1202 all)

(2008/323/EÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem, (1) eelkõige selle artikli 34c lõiget 1,

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1559/2007 (2) on kehtestatud Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastane kava vastavalt Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) soovitusele.

(2) Varude taastamise mitmeaastase kava edukuse tagamiseks on vaja kehtestada kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm, mis hõlmab Prantsusmaad, Portugali, Hispaaniat, Itaaliat, Maltat, Küprost ja Kreekat ning mille eesmärgiks on tagada kaitse- ja kontrollimeetmete nõuetekohane rakendamine kalastustegevuse suhtes seoses hariliku tuuni varude taastamisega.

(3) Kõnealune kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm tuleks kehtestada ajavahemikuks 1. aprillist31. detsembrini 2008. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi kohaldamise tulemusi tuleks perioodiliselt hinnata koostöös asjaomaste liikmesriikidega.

(4) Hariliku tuuni püügi kontrolli ja inspekteerimise ühtlustamiseks ühenduse tasandil on asjakohane välja töötada ühiseeskirjad kontrolli ja inspekteerimise jaoks, mida teostavad asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused, samuti peaksid liikmesriigid võtma vastu asjaomaste ühiste eeskirjadega kooskõlas olevad siseriiklikud kontrolliprogrammid. Selleks tuleks kindlaks määrata kontrolli ja inspekteerimise sageduse kriteeriumid, samuti kontrolli ja inspekteerimise eesmärgid ja protseduurid.

(5) Rikkumiste edasise jälgimise tagamiseks kooskõlas nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) (3) artikliga 25 tuleks välja töötada raamistik, mille alusel asjaomased asutused võivad taotleda vastastikust abi ning vahetada asjakohast teavet kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklitega 34a ja 34b ning määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikliga 28.

(6) Ühine inspekteerimine ja järelevalve peaks toimuma vastavalt nõukogu määrusega (EÜ) nr 768/2005 (4) moodustatud Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuri koostatud ühiskasutuskavadele.

(7) Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kehtestatud kooskõlas asjaomaste liikmesriikidega.

(8) Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva otsusega kehtestatakse kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm, et tagada määrusega (EÜ) nr 1559/2007 kehtestatud Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastase kava ühtlustatud rakendamine.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm hõlmab järgmist:

a) hariliku tuuni mis tahes püük laevadelt ja mõrdadega Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres;

b) Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres püütud hariliku tuuni mis tahes lossimine, üleviimine ja ümberlaadimine;

c) hariliku tuuni sumpadesse paigutamise või töötlemisega ja/või harilikust tuunist valmistatud toodete kaubandusega tegelevate kalakasvanduste ja ettevõtete mis tahes tegevus, sealhulgas import, eksport ja reeksport, transport ja ladustamine;

d) määruse (EÜ) nr 1559/2007 artiklis 4 osutatud iga-aastaste püügikavade rakendamine;

e) määruse (EÜ) nr 1559/2007 artiklis 6 osutatud keeld kasutada kalade otsimisel lennukeid ja helikoptereid;

f) määruse (EÜ) nr 1559/2007 artiklites 10 ja 11 osutatud harrastuskalapüük ja sportlik kalapüük;

g) määruse (EÜ) nr 1559/2007 artiklis 24 osutatud ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava rakendamine.

2. Kontrolli ja inspekteerimise eriprogramm kehtib 1. aprillist31. detsembrini 2008.

Artikkel 3

Siseriiklikud kontrolliprogrammid

1. Prantsusmaa, Portugal, Hispaania, Itaalia, Malta, Küpros ja Kreeka kehtestavad artiklis 2 loetletud tegevuste jaoks siseriiklikud kontrolliprogrammid vastavalt I lisas ettenähtud ühiseeskirjadele.

2. Lõikes 1 nimetatud liikmesriigid esitavad komisjonile 1. aprilliks 2008 oma siseriikliku kontrolliprogrammi ja selle rakendamise iga-aastase ajakava.

3. Siseriiklikud kontrolliprogrammid sisaldavad kõiki II lisas loetletud andmeid. Rakendamise iga-aastane ajakava sisaldab teavet eraldatud inim- ja materiaalsete ressursside kohta ning tsoonide kohta, kus neid ressursse kasutatakse.

Artikkel 4

Liikmesriikide koostöö

Kõik liikmesriigid teevad artikli 3 lõikes 1 nimetatud liikmesriikidega kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi rakendamisel koostööd.

Artikkel 5

Komisjonipoolne inspekteerimine

1. Komisjoni inspektorid võivad inspekteerimisi teostada ilma asjaomaste liikmesriikide inspektorite abita vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklile 27.

2. Asjaomase liikmesriigi pädev asutus osutab komisjoni inspektoritele lõike 1 kohaste inspekteerimiste läbiviimiseks vajalikku abi.

3. Komisjoni inspektorid kontrollivad oma tähelepanekuid koos asjaomase liikmesriigi inspektoritega. Selleks kohtuvad nad pärast iga inspekteerimiskäiku asjaomase liikmesriigi pädeva asutuse ametnikega ja esitavad lühiülevaate oma tähelepanekute kohta.

Artikkel 6

Ühine inspekteerimine ja järelevalve

1. Artikli 3 lõikes 1 nimetatud liikmesriigid teostavad ühist inspekteerimist ja järelevalvet.

2. Selleks teevad asjaomased liikmesriigid järgmist:

a) tagavad, et teiste asjaomaste liikmesriikide inspektorid kutsutakse osalema ühises inspekteerimises ja järelevalves;

b) kehtestavad ühise tegevuskorra, mida kohaldatakse nende järelevalvet teostavate aluste suhtes.

3. Komisjoni inspektorid võivad osaleda ühises inspekteerimises ja järelevalves.

Artikkel 7

Rikkumised

1. Liikmesriigid, kelle inspektorid avastavad artiklis 2 loetletud tegevuste inspekteerimise käigus rikkumisi, teatavad inspekteerimise kuupäeva ja rikkumise üksikasjad järgmistele riikidele:

a) asjakohane lipuliikmesriik ja/või ICCATi osalisriik ning juhul, kui see on asjakohane, ka

b) liikmesriik, kus hariliku tuuni kasvatamisega tegelev ettevõte või harilikust tuunist valmistatud toodete töötlemise ja/või kaubandusega tegelev ettevõte asub.

2. Kui liikmesriik, kelle inspektorid rikkumise avastasid, ei võta edasisi meetmeid, peavad lõike 1 kohaselt teavitatud liikmesriigid võtma viivitamatult vajalikke meetmeid rikkumise kohta tõendite saamiseks ja nende arvessevõtmiseks. Liikmesriigid viivad läbi rikkumise edasiseks jälgimiseks vajaliku täiendava uurimise.

3. Liikmesriigid teevad koostööd tagamaks, et kui eeskirjade rikkumise menetlemine antakse kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 31 lõikega 4 üle liikmesriigile, kelle registrisse laev on kantud, on igal juhul tagatud nende inspektorite poolt rikkumise kohta esitatud tõendite turvalisus ja järjepidevus.

Artikkel 8

Teavitamine

1. Artikli 3 lõikes 1 nimetatud liikmesriigid edastavad komisjonile iga kuu lõpuks asjaomase kuu kohta järgmise teabe:

a) tehtud inspekteerimis- ja järelevalvetoimingud;

b) rikkumised, sealhulgas iga rikkumise kohta järgmised andmed: i) kalalaev (nimi, lipuriik ja pardatähis), mõrd, kasvatamisega tegelev ettevõte või asjaomaste harilikust tuunist valmistatud toodete töötlemise ja/või kaubandusega tegelev ettevõte; ii) inspekteerimise kuupäev, kellaaeg ja koht ning iii) rikkumise olemus;

c) avastatud rikkumiste edasise jälgimise hetkeolukord;

d) asjakohased liikmesriikidevahelised kooskõlastus- ja koostöömeetmed.

2. Rikkumine kantakse igasse järgnevasse aruandesse kuni meetmete lõpetamiseni asjaomase liikmesriigi õigusnormide kohaselt. Igas järgnevas aruandes:

a) märgitakse rikkumisjuhtumi staatus (nt juhtum on menetluses, edasikaebamisel, jätkuvalt uurimisel) ning

b) kirjeldatakse üksikasjalikult määratud karistusi (nt trahvide suurus, konfiskeeritud kala ja/või püügivahendite väärtus, kirjalik hoiatus).

3. Juhtudel, kui meetmeid ei ole võetud, sisaldab aruanne selgitust.

Artikkel 9

Hindamine

Komisjon kutsub vähemalt iga kahe kuu järel kokku kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee koosoleku, et hinnata kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammi järgimist ning selle tulemusi.

Artikkel 10

Adressaadid

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 1. aprill 2008 Komisjoni nimel komisjoni liige Joe BORG

(1) EÜT L 261, 20.10.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1098/2007 (ELT L 248, 22.9.2007, lk 1).

(2) ELT L 340, 22.12.2007, lk 8.

(3) EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 865/2007 (ELT L 192, 24.7.2007, lk 1).

(4) ELT L 128, 21.5.2005, lk 1.

I LISA Siseriiklike kontrolliprogrammide ühiseeskirjad, millele on viidatud artikli 3 lõikes 1 Eesmärgid 1. Siseriiklike kontrolliprogrammide üldeesmärk on kontrollida vastavust kohaldatavatele õigusaktidele, mis käsitlevad: a) koguselisi püügipiiranguid ja nendega seotud eritingimusi, sealhulgas kvoodi täituvuse järelevalvet; b) nõukogu määruses (EÜ) nr 1559/2007 osutatud iga-aastaseid püügikavasid; c) kõiki hariliku tuuni suhtes kohaldatavate õigusaktidega nõutavaid dokumente, eelkõige ülestähendatud teabe usaldusväärsuse kontrolli; d) nõukogu määruses (EÜ) nr 1559/2007 sätestatud tehnilisi erimeetmeid ja -tingimusi hariliku tuuni püügiks, eelkõige alammõõtu käsitlevaid eeskirju ja nendega seotud tingimusi. 2. Siseriiklike kontrolliprogrammide konkreetne eesmärk on saavutada määrusega (EÜ) nr 1559/2007 kehtestatud hariliku tuuni varude taastamise kava sätete täielik ja ühtlustatud rakendamine. Strateegia Siseriiklik kontrolliprogramm keskendub kontrollile ja inspekteerimisele kalapüügi ja kõikide sellega seotud toimingute puhul, mida tehakse kalalaevadel, mõrdade abil, kasvatamisega tegelevates ettevõtetes ja harilikust tuunist valmistatud toodete töötlemise ja/või kaubandusega tegelevates ettevõtetes. Hariliku tuuni transpordi ja turustamise inspekteerimist kasutatakse ristvõrdluse lisamehhanismina kontrolli ja inspekteerimise tõhususe hindamisel. 1.1. Prioriteedid Püügivahendite eri kategooriatele määratakse iga-aastase püügikava põhjal eri prioriteetsustase. Seepärast sätestab iga liikmesriik konkreetsed prioriteedid. 1.2. Sihtkriteeriumid 1. aprilliks 2008 koostavad liikmesriigid inspekteerimise ajakava, võttes arvesse järgmisi inspekteerimis- ja kontrollikriteeriume: Inspekteerimise koht Kriteerium Inspekteerimine merel Paindlik kriteerium, mis sätestatakse pärast iga piirkonna püügitegevuse üksikasjalikku analüüsi. Kriteeriumid merel viitavad patrullipäevade arvule merel hariliku tuuni varude taastamise tsoonis, võimaluse korral kasutatakse eraldi kriteeriumi eripiirkondades patrullimiseks. Lossimine Kontrollitakse kõiki laevu, mis sisenevad määratud sadamasse hariliku tuuni lossimise eesmärgil. Muudes kui määratud sadamates tehakse juhuslikke kontrolle. Ümberlaadimine Kontrollitakse kõiki pealelaadivaid laevu ja püügilaevu, mis sisenevad määratud sadamasse hariliku tuuni ümberlaadimise eesmärgil. Muudes kui määratud sadamates tehakse juhuslikke kontrolle. Sumpadesse paigutamine (sh saagi kogumine) Kontrollitakse igat sumpadesse paigutamise ja sumpadest saagi kogumise toimingut. Turustamine Kontrollitakse 10 % müügiks pakutavate harilikust tuunist valmistatud toodete kogustest. Õhuseire Paindlik kriteerium, mis sätestatakse pärast igas piirkonnas teostatud kalapüügi üksikasjalikku analüüsi, võttes arvesse liikmesriikidele kättesaadavaid vahendeid. Sportlik kalapüük ja harrastuskalapüük Kontrollitakse 20 % riigile eraldatud kvoodist. Inspekteerimisülesanded 1.3. Üldised inspekteerimisülesanded Iga kontrolli ja inspekteerimise kohta tuleb koostada inspekteerimisakt, mis sisaldab käesolevas lisas esitatud teavet. Inspektorid peavad kindlasti kontrollima järgmist teavet ja märkima selle akti: a) vastutavate isikute isikuandmed, samuti inspekteeritud tegevusega seotud laeva, kasvatamisega tegeleva ettevõtte töötajate jne tunnus- või isikuandmed; b) load, litsentsid, kalapüügiload; c) asjakohased laevadokumendid, nt püügipäevik, üleviimis- ja ümberlaadimisdeklaratsioonid, T2M-dokumendid, ICCATi statistika- ja püügidokumendid ning muud kontrolli ja inspekteerimise käigus kontrollitud dokumendid; d) varude taastamise kava nõuete täitmise kontekstis püütud, mõrdadega püütud, üle viidud, ümber laaditud, lossitud, transporditud, kasvatatud, töödeldud või kaubeldud hariliku tuuni mõõtude üksikasjalik kirjeldus. Inspekteerimisakti kantakse kogu teave asjakohaste tähelepanekute kohta, mis on tehtud inspekteerimise käigus merel, õhus, sadamates, mõrdade juures, kasvatamisega tegelevates ettevõtetes või muudes asjaomastes ettevõtetes. Kõnealuseid tähelepanekuid võrreldakse teiste pädevate asutuste poolt inspektoritele kättesaadavaks tehtud teabega, sealhulgas laevaseiresüsteemi teabe ning püügiloaga laevade nimekirjadega. 1.4. Õhuseire inspekteerimise eriülesanded Inspektorid esitavad ristvõrdluse eesmärgil aruande seireandmete kohta ja eelkõige kontrollivad nähtud kalalaevu laevaseiresüsteemi teabe ja püügiloaga laevade nimekirja alusel. Inspektorid jälgivad ebaseadusliku, teatamata jäetud ja reguleerimata kalapüügi ning kalade otsimiseks lennukite ja helikopterite kasutamise juhtusid ja kannavad need inspekteerimisakti. Erilist tähelepanu pööratakse suletud püügipiirkondadele ja selliste kalalaevade tegevusele, mille suhtes kohaldatakse erandeid. 1.5. Inspekteerimisülesanded merel Kui püügilaeva pardale võetakse surnud kala või töötlemis- või transpordilaeva pardal on surnud kala, kontrollivad inspektorid alati pardale jäetud kala koguseid ja võrdlevad neid asjakohastes pardadokumentides märgitud kogustega. Kui elus kala viiakse püügilaevadelt üle transpordilaevadele või transpordilaevadelt kasvatamisega tegelevatesse ettevõtetesse, peaksid inspektorid püüdma tuvastada asjaosaliste poolt elusa hariliku tuuni koguste hindamiseks kasutatavaid vahendeid. Kui on võimalik kasutada videomaterjali, peaksid inspektorid seda tegema ja kontrollima üleviidud koguseid videomaterjali põhjal. Inspektorid kontrollivad süsteemselt: — kas kalalaevadel on luba tegutseda (püügiloaga kalalaevade register, kalapüügi keeluajad, ümberlaadimine merel); — kas kalalaevad on varustatud toimiva laevaseiresüsteemiga; — kas püügilaevade puhul on asjakohane teave kantud nõuetekohaselt püügipäevikusse; — kas hariliku tuuni üleviimises, transpordis ja töötlemises osalevate kalalaevade puhul on asjakohased dokumendid pardal olemas ja nõuetekohaselt täidetud; — kas ühiste püügioperatsioonide puhul on vaatleja operatsiooni ajal kohal; — pardal olevaid hariliku tuuni koguseid ja esitusviisi; — pardal oleva hariliku tuuni saagi jagunemist suuruse järgi (kaaspüüki ja alammõõtu käsitlevad eeskirjad); — pardal olevaid püügivahendeid. Inspektorid jälgivad ebaseadusliku, teatamata jäetud ja reguleerimata kalapüügi ning kalade otsimiseks lennukite ja helikopterite kasutamise juhtusid ja kannavad need inspekteerimisakti. 1.6. Inspekteerimisülesanded lossimisel Inspektorid kontrollivad süsteemselt: — kas kalalaevadel on luba tegutseda (püügiloaga kalalaevade register, kalapüügi keeluajad); — kas lossimiseks saabumise eelteade oli saadetud ja sisaldas õiget teavet pardal oleva kalasaagi kohta; — kas kalalaevad on varustatud toimiva laevaseiresüsteemiga; — kas püügilaevade puhul on asjakohane teave kantud nõuetekohaselt püügipäevikusse; — kas hariliku tuuni üleviimises, transpordis ja töötlemises osalevate kalalaevade puhul on asjakohased dokumendid pardal olemas ja nõuetekohaselt täidetud, sealhulgas asjakohased T2M-dokumendid ning ICCATi statistika- ja püügidokumendid; — pardal olevaid hariliku tuuni koguseid ja esitusviisi; — pardal oleva hariliku tuuni saagi jagunemist suuruse järgi (kaaspüüki ja alammõõtu käsitlevad eeskirjad); — pardal olevaid püügivahendeid; — töödeldud toodete lossimise puhul ICCATi ümberarvestustegurite kasutamist töödeldud hariliku tuuni ekvivalentse kogumassi arvutamiseks; — kas Atlandi ookeani idaosa kalalaevadelt pärit ja lõpptarbijale jaemüügiks pakutav harilik tuun on nõuetekohaselt tähistatud või märgistatud; — kas Atlandi idaosa söödalaevade poolt lossitaval harilikul tuunil on nõuetekohased sabasildid. 1.7. Inspekteerimisülesanded ümberlaadimisel Inspektorid kontrollivad süsteemselt: — kas kalalaevadel on luba tegutseda (püügiloaga kalalaevade register); — kas sadamasse saabumise eelteade sadamas toimuva ümberlaadimise puhul oli saadetud ja sisaldas õiget teavet ümberlaadimise kohta; — kas ümberlaadimises osaleda soovivad püügilaevad olid saanud eelneva loa oma lipuriigilt; — kas ümberlaadimise eelteates märgitud koguseid kontrollitakse; — kas asjakohased dokumendid on pardal olemas ja nõuetekohaselt täidetud, sealhulgas ümberlaadimisdeklaratsioon, asjakohased T2M-dokumendid ning ICCATi statistika- ja püügidokumendid; — töödeldud toodete puhul ICCATi ümberarvestustegurite kasutamist töödeldud hariliku tuuni ekvivalentse kogumassi arvutamiseks; — kas merel toimuva ümberlaadimise puhul on ümberlaadimisel ajal kohal vaatleja. 1.8. Inspekteerimisülesanded kasvatamisega tegelevates ettevõtetes Inspektorid kontrollivad süsteemselt: — kas asjakohased dokumendid on olemas ja nõuetekohaselt täidetud (sumpadesse paigutamise ja saagi kogumise deklaratsioonid); — kas hariliku tuuni sumpadesse paigutamise ja sumpadest saagi kogumise ajal on kohal vaatleja, kes on sumpadesse paigutamise deklaratsioonid tõendanud. 1.9. Transporti ja turustamist käsitlevad inspekteerimisülesanded Inspektorid kontrollivad süsteemselt: — transpordi puhul eelkõige asjakohaseid veodokumente ning võrdlevad neid veetavate füüsiliste kogustega; — kas turustamise puhul on asjakohased dokumendid olemas ja nõuetekohaselt täidetud, sealhulgas asjakohased T2M-dokumendid ning ICCATi statistika- ja püügidokumendid.