ET Euroopa Liidu Teataja L 135/53

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2016/794,

11. mai 2016,

mis käsitleb Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ametit (Europol) ning millega asendatakse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2009/371/JSK, 2009/934/JSK, 2009/935/JSK, 2009/936/JSK ja 2009/968/JSK

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 88,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)

ning arvestades järgmist:

(1) Europol loodi nõukogu otsusega 2009/371/JSK (2) liidu ametina, mida rahastatakse liidu üldeelarvest ning mille eesmärk on toetada ja tugevdada liikmesriikide pädevate asutuste tegevust ning nende vastastikust koostööd organiseeritud kuritegevuse, terrorismi ja muude kahte või enamat liikmesriiki mõjutavate rasket liiki kuritegude tõkestamisel ja nende vastu võitlemisel. Otsus 2009/371/JSK asendas Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhineva Euroopa Politseiameti asutamise konventsiooni (Europoli konventsioon) (3).

(2) Euroopa Liidu toimimise lepingu („ELi toimimise leping“) artikli 88 kohaselt reguleeritakse Europoli tegevust määrusega, mis võetakse vastu seadusandliku tavamenetluse kohaselt. Lisaks tuleb selle kohaselt ette näha ka Euroopa Parlamendi ja liikmesriikide parlamentide koostöös toimuv Europoli tegevuse kontrollimise kord, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu lepingu („ELi leping“) artikli 12 punkti c ning ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 1 („Riikide parlamentide rolli kohta Euroopa Liidus“) („protokoll nr 1“) artiklit 9, et parandada Europoli demokraatlikku õiguspärasust ja aruandekohustust liidu kodanike ees. Seepärast tuleks otsus 2009/371/JSK asendada määrusega, milles muu hulgas sätestatakse parlamentaarse kontrolli reeglid.

(3) Stockholmi programmi – avatud ja turvaline Euroopa kodanike teenistuses ja nende kaitsel (4) kohaselt peaks Europolist saama liikmesriikide õiguskaitseasutuste vahelise teabevahetuse keskus ning teenuseosutaja ja keskkond õiguskaitseteenistustele. Europoli tegevuse hindamise tulemuste kohaselt tuleks Europoli operatiivtegevus selle eesmärgi saavutamiseks muuta veelgi tulemuslikumaks.

(4) Ulatuslikud kuritegelikud ja terrorivõrgustikud on märkimisväärne oht liidu sisejulgeolekule ning tema kodanike turvalisusele ja elatusallikatele. Olemasolevad ohuhinnangud näitavad, et kuritegelikud rühmitused tegelevad järjest enam mitme kuriteoliigiga ja tegutsevad piiriüleselt. Liikmesriikide õiguskaitseasutused peavad seetõttu tegema tihedamat koostööd teiste liikmesriikide vastavate asutustega. Seejuures on oluline muuta Europol võimeliseks liikmesriike liiduülesel kuritegude tõkestamisel, analüüsimisel ja uurimisel paremini toetama. Seda soovi kinnitavad ka otsuse 2009/371/JSK hindamise tulemused.

(5) Käesoleva määruse eesmärk on muuta ja laiendada otsuse 2009/371/JSK sätteid ning kõnealust otsust rakendavate nõukogu otsuste 2009/934/JSK, (5) 2009/935/JSK, (6) 2009/936/JSK (7) ja 2009/968/JSK (8) sätteid. Kuna tehtavad muudatused on arvukad ja sisulised, tuleks kõnealused otsused selguse huvides täielikult asendada liikmesriikide puhul, kelle jaoks on käesolev määrus siduv. Käesoleva määrusega loodud Europol peaks asendama otsusega 2009/371/JSK loodud Europoli ja võtma üle selle ülesanded, mistõttu tuleks kõnealune otsus kehtetuks tunnistada.

(6) Kuna raske kuritegevus on sageli piiriülene, peaks Europol toetama ja tugevdama liikmesriikide tegevust ja nendevahelist koostööd kahte või enamat liikmesriiki mõjutava raske kuritegevuse tõkestamisel ja selle vastu võitlemisel. Arvestades, et liidu üks suurimaid julgeolekuohte on terrorism, peaks Europol aitama liikmesriikidel lahendada sellealaseid ühiseid probleeme. Liidu õiguskaitseasutusena peaks Europol toetama ja tugevdama ka meetmeid ja koostööd seoses liidu huve mõjutavate kuriteoliikide lahendamisega. Europoli pädevusalasse kuuluvatest kuriteoliikidest on organiseeritud kuritegevuse käsitlemine jätkuvalt üks Europoli tegevuse põhieesmärk, kuna selliste kuritegude ulatuse, raskuse ja tagajärgede tõttu on vajalik liikmesriikide ühine lähenemisviis. Samuti peaks Europol pakkuma tuge selliste seotud kuritegude tõkestamisel ja nende vastu võitlemisel, mis pannakse toime Europoli pädevusalasse kuuluvate tegude toimepanemiseks vajalike vahendite hankimiseks, toimepanemisele kaasaaitamiseks, nende toimepanemiseks või nende toimepanijate karistamatuse tagamiseks.

(7) Europol peaks esitama strateegilisi analüüse ja ohuhinnanguid, et aidata nõukogul ja komisjonil seada strateegilisi ja operatiivseid prioriteete liidu võitluses kuritegevuse vastu ning neid prioriteete operatiivselt rakendada. Nõukogu määruse (EL) nr 1053/2013 (9) artikli 8 kohaselt esitatud komisjoni taotluse korral peaks Europol samuti tegema riskianalüüse, sealhulgas organiseeritud kuritegevuse kohta, niivõrd kui need riskid võivad ohustada Schengeni acquis' kohaldamist liikmesriikide poolt. Peale selle peaks Europol esitama nõukogu või komisjoni taotluse korral asjakohastel juhtudel strateegilisi analüüse ja ohuhinnanguid, et hinnata kandidaatriike, kes soovivad liiduga ühineda.

(8) Liidu asutusi või kahte või enamat liikmesriiki mõjutavad infosüsteemide vastu suunatud ründed on liidus üha suurem oht, eelkõige pidades silmas selliste rünnete kiirust ja mõju ning raskusi nende allikate kindlakstegemisel. Liidu asutusi või kahte või enamat liikmesriiki mõjutavate infosüsteemide vastu suunatud ja kuritegeliku päritolu kahtlusega tõsiste rünnete uurimise algatamiseks tehtud Europoli taotlustele peaksid liikmesriigid vastama viivitamata, võttes arvesse, et kiire reageerimine on arvutikuritegude edukaks lahendamiseks esmatähtis.

(9) Pidades silmas ametitevahelise koostöö tähtsust, peaksid Europol ja Eurojust tagama, et kehtestatakse kord, mida on vaja nende operatiivkoostöö optimeerimiseks, võttes nõuetekohaselt arvesse oma vastavaid ülesandeid ja volitusi ning liikmesriikide huvisid. Eelkõige peaksid Europol ja Eurojust teavitama teineteist kõigist ühiste uurimisrühmade rahastamisega seotud tegevustest.

(10) Ühise uurimisrühma loomisel tuleks asjakohases lepingus määrata kindlaks Europoli töötajate uurimisrühmas osalemise tingimused. Europol peaks pidama arvestust Europoli eesmärkidega seotud kuritegude uurimiseks moodustatud ühistes uurimisrühmades osalemise üle.

(11) Europol peaks saama taotleda, et liikmesriigid algataksid, viiksid läbi või koordineeriksid kriminaaluurimisi erijuhtudel, kui piiriülene koostöö loob lisaväärtust. Europol peaks sellistest taotlustest teavitama Eurojusti.

(12) Europol peaks olema liidu teabevahetuskeskus. Europoli kogutav, säilitatav, töödeldav, analüüsitav ja vahetatav teave sisaldab Europoli eesmärkidega seotud kuritegude või kuritegeliku tegevusega seotud kriminaalteavet, mis on kogutud eesmärgiga teha kindlaks, kas konkreetsed kuriteod on pandud toime või need võidakse panna toime tulevikus.

(13) Selleks et tagada Europoli tõhusus teabevahetuskeskusena, tuleks sätestada liikmesriikide jaoks selged kohustused esitada Europolile tema eesmärkide täitmiseks vajalikke andmeid. Selliste kohustuste täitmisel peaksid liikmesriigid ennekõike pidama silmas, et esitada tuleb sellist teavet, mida on vaja, et võidelda selliste kuritegudega, mida peetakse liidu asjakohaste poliitikavahendite raames strateegiliselt ja operatiivselt prioriteetseteks, eelkõige seoses selliste prioriteetidega, mille nõukogu on kehtestanud organiseeritud ja rasket rahvusvahelist kuritegevust käsitleva ELi poliitikatsükli raames. Liikmesriigid peaksid samuti püüdma esitada Europolile koopia kahepoolsetest ja mitmepoolsetest teabevahetustest teiste liikmesriikidega, kui need käsitlevad Europoli eesmärkidega seotud kuritegusid. Liikmesriigid peaksid Europolile vajaliku teabe andmisel lisama ka teabe igasuguste väidetavate küberrünnete kohta, mis mõjutavad nende territooriumil asuvaid liidu asutusi. Samal ajal peaks Europol enam toetama liikmesriikidevahelist koostööd ja tihedamat teabevahetust. Europol peaks esitama Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja liikmesriikide parlamentidele aastaaruande liikmesriikide poolt esitatud teabe kohta.

(14) Tõhusa koostöö tagamiseks Europoli ja liikmesriikide vahel tuleks igas liikmesriigis asutada riiklik üksus. Riiklik üksus peaks toimima kontaktkeskusena Europoli ja liikmesriikide pädevate asutuste vahel ning seeläbi on tal koordineeriv roll liikmesriikide koostöös Europoliga, aidates seega tagada, et iga liikmesriik vastab Europoli taotlustele ühtsel viisil. Selleks et tagada Europoli ja riiklike üksuste vahel pidev ja tõhus teabevahetus ning hõlbustada nende koostööd, peaks iga riiklik üksus määrama Europoli juurde lähetamiseks vähemalt ühe kontaktametniku.

(15) Arvestades mõne liikmesriigi detsentraliseeritud struktuuri ja vajadust tagada kiire teabevahetus, tuleks Europolil võimaldada teha vahetut koostööd liikmesriikide pädevate asutustega, järgides liikmesriikide poolt kindlaks määratud tingimusi ning teavitades seejuures riiklikke üksusi nende taotluse korral.

(16) Ühiste uurimisrühmade loomist tuleks innustada ning Europoli töötajad peaksid saama nendes osaleda. Tagamaks, et selline osalemine on võimalik igas liikmesriigis, sätestatakse nõukogu määruses (Euratom, ESTÜ, EMÜ) nr 549/69, (10) et Europoli töötajatele ei kohaldata immuniteete ajal, kui nad osalevad ühistes uurimisrühmades.

(17) Samuti on vaja parandada Europoli juhtimist, muutes seda tõhusamaks ja optimeerides menetlusi.

(18) Europoli tegevuse tõhusaks kontrollimiseks peaksid Europoli haldusnõukokku („haldusnõukogu“) kuuluma komisjoni ja liikmesriikide esindajad. Haldusnõukogu liikmed ja asendusliikmed nimetatakse ametisse, võttes arvesse nende asjakohaseid juhtimis-, haldus- ja eelarvealaseid oskusi ning teadmisi õiguskaitsealase koostöö valdkonnas. Asendusliikmel peaks liikme puudumise korral olema liikme volitused.

(19) Kõik haldusnõukogus esindatud osalised peaksid püüdma piirata esindajate vahetumist, et tagada haldusnõukogu töö järjepidevus. Kõik osalised peaksid püüdma haldusnõukogus saavutada meeste ja naiste võrdset esindatust.

(20) Haldusnõukogu peaks saama kutsuda oma aruteludes osalema hääleõiguseta vaatlejaid, kelle arvamus võib olla arutatava küsimuse seisukohast asjakohane, sealhulgas parlamentaarse ühiskontrolli töörühma nimetatud esindaja.

(21) Haldusnõukogule tuleks anda vajalik pädevus, eelkõige volitus võtta vastu eelarve, kontrollida selle täitmist, kehtestada asjakohased finantsreeglid ja tegevuskavad, võtta vastu oma liikmete huvide konflikti vältimise ja haldamise reeglid, näha ette Europoli tegevdirektori läbipaistev otsustamismenetlus ning võtta vastu aasta tegevusaruanne. Haldusnõukogul peaks olema pädevus nimetada ametisse ameti töötajad, sealhulgas tegevdirektor.

(22) Europoli tõhusa igapäevase töö tagamiseks peaks tegevdirektor olema Europoli seaduslik esindaja ja juht, kes täidab oma ülesandeid sõltumatult ning tagab selle, et Europol täidab käesolevas määruses sätestatud ülesandeid. Eelkõige peaks tegevdirektor vastutama haldusnõukogule otsuse vastu võtmiseks esitatavate eelarve ja tegevuskavade ettevalmistamise ning mitmeaastase programmi ja Europoli iga-aastaste tööprogrammide ning muude planeerimisdokumentide rakendamise eest.

(23) Selleks et Europol saaks oma eesmärkidega seotud kuritegusid tõkestada ja nende vastu võidelda, peab ta saama võimalikult täielikku ja ajakohast teavet. Seetõttu peaks Europolil olema võimalik töödelda liikmesriikide, liidu asutuste, kolmandate riikide, rahvusvaheliste organisatsioonide ja käesolevas määruses sätestatud rangetel tingimustel ka eraõiguslike isikute esitatud andmeid ning avalikult kättesaadavatest allikatest pärit teavet eesmärgiga paremini tundma õppida kuritegelikke nähtusi ja suundumusi, koguda teavet kuritegelike võrgustike kohta ning seostada omavahel eri kuritegusid.

(24) Europoli tõhususe parandamiseks täpsete kriminaalanalüüside esitamisel liikmesriikide pädevatele asutustele peaks ta kasutama andmete töötlemiseks uusi tehnoloogiaid. Europolil peaks olema võimalik kiiresti välja selgitada seosed uuritavate juhtumite ja kuritegelike rühmituste tegevustava vahel, ristkontrollida andmeid ning saada selge ülevaade suundumustest, tagades samal ajal isikuandmete kõrgetasemelise kaitse. Seepärast peaksid Europoli andmebaasid olema struktureeritud sellisel viisil, mis võimaldab tal valida kõige tõhusama infotehnoloogilise struktuuri. Samuti peaks Europol olema võimeline tegutsema teenuseosutajana ning eelkõige pakkuma andmevahetuseks turvalist võrku, nagu näiteks turvaline teabevahetusvõrk SIENA, mille eesmärk on lihtsustada teabevahetust liikmesriikide, Europoli, teiste liidu asutuste, kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide vahel. Isikuandmete kaitse kõrge taseme tagamiseks tuleks sätestada töötlemistoimingute eesmärk, juurdepääsuõigused ja teatavad täiendavad turvameetmed. Eelkõige tuleks isikuandmete töötlemisel järgida vajalikkuse ja proportsionaalsuse põhimõtet.

(25) Europol peaks tagama, et kõikidele operatiivanalüüside jaoks töödeldavatele isikuandmetele antakse konkreetne otstarve. Siiski tuleks selleks, et Europol saaks täita oma ülesandeid, lubada tal töödelda kõiki saadud isikuandmeid, et teha kindlaks seosed eri kuritegevusvaldkondade ja uurimiste vahel, mitte piirduda vaid seoste tuvastamisega sama kuritegevusvaldkonna piires.

(26) Selleks et austada andmetega seotud omandiõigust ja tagada isikuandmete kaitse, peaks liikmesriikidel, liidu asutustel, kolmandatel riikidel ja rahvusvahelistel organisatsioonidel olema võimalik kindlaks määrata, millisel eesmärgil või millistel eesmärkidel võib Europol nende esitatud andmeid töödelda, ning piirata juurdepääsuõigusi. Eesmärgikohasuse põhimõte on üks isikuandmete töötlemise aluspõhimõtteid; eelkõige aitab see tagada läbipaistvust, õiguskindlust ja prognoositavust ning on eriti tähtis õiguskaitsealase koostöö valdkonnas, kus andmesubjektid ei ole tavaliselt sellest teadlikud, kui nende isikuandmeid kogutakse ja töödeldakse, ning kus isikuandmete kasutamisel võib olla väga oluline mõju üksikisikute elule ja vabadustele.

(27) Tagamaks, et andmetele pääsevad juurde üksnes need, kes vajavad andmeid oma ülesannete täitmiseks, tuleks käesolevas määruses sätestada Europolis töödeldavatele andmetele mitmeastmeline juurdepääsuõiguste süsteem. Selleks et austada andmetega seotud omandiõiguse põhimõtteid, ei tohiks sellised reeglid mõjutada juurdepääsupiiranguid, mille on ette näinud andmete esitajad. Europoli eesmärkidega seotud kuritegude tõkestamise ja nende vastu võitlemise tõhustamiseks peaks Europol teavitama liikmesriike neid puudutavast teabest.

(28) Asutustevahelise operatiivkoostöö edendamiseks ning eelkõige eri asutuste valduses olevate andmete seostamiseks peaks Europol võimaldama Eurojustile ja Euroopa Pettustevastasele Ametile (OLAF) päringutabamustel või nende puudumisel põhinevat juurdepääsu Europolis olevatele andmetele. Europol ja Eurojust peaksid saama kehtestada omavahel töökorra, mis tagaks nende vastavate volituste piires vastastikusel viisil juurdepääsu kogu teabele, mis on esitatud võrdlemise eesmärgil kooskõlas käesoleva määrusega ettenähtud konkreetsete turvameetmete ja andmekaitsealaste tagatistega, ning võimaluse teha kogu sellist teavet hõlmavaid päringuid. Igasugune juurdepääs Europoli jaoks kättesaadavatele andmetele tuleks tehniliste vahenditega piirata teabega, mis kuulub kõnealuste liidu asutuste vastavasse pädevusse.

(29) Europol peaks hoidma koostöösuhteid teiste liidu asutuste, kolmandate riikide asutuste, rahvusvaheliste organisatsioonide ja eraõiguslike isikutega niivõrd, kui seda on vaja tema ülesannete täitmiseks.

(30) Operatiivse tulemuslikkuse tagamiseks peaks Europol saama vahetada kogu asjakohast teavet, välja arvatud isikuandmeid, teiste liidu asutuste, kolmandate riikide asutuste ja rahvusvaheliste organisatsioonidega niivõrd, kui seda on vaja tema ülesannete täitmiseks. Kuna äriühingutel, ettevõtetel, ettevõtjate ühendustel, valitsusvälistel organisatsioonidel ja muudel eraõiguslikel isikutel on eriteadmisi ja teavet, mis on olulised raske kuritegevuse ja terrorismi tõkestamiseks ja nende vastu võitlemiseks, peaks Europolil olema võimalik sellist teavet vahetada ka eraõiguslike isikutega. Võrgu- ja infoturvet ohustava küberkuritegevuse tõkestamiseks ja selle vastu võitlemiseks peaks Europol kooskõlas kohaldatava liidu seadusandliku aktiga, milles sätestatakse meetmed, millega tagatakse võrgu- ja infoturbe ühtlaselt kõrge tase kogu liidus, tegema koostööd ja vahetama teavet, välja arvatud isikuandmeid, riigi ametiasutustega, mis on pädevad võrgu- ja infosüsteemide turbe valdkonnas.

(31) Europolil peaks olema võimalik vahetada asjakohaseid isikuandmeid teiste liidu asutustega niivõrd, kui seda on vaja tema või nende ülesannete täitmiseks.

(32) Raskel kuritegevusel ja terrorismil on tihti seoseid liiduväliste piirkondadega. Europolil peaks olema seetõttu võimalik vahetada isikuandmeid kolmandate riikide asutuste ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, näiteks Rahvusvahelise Kriminaalpolitsei Organisatsiooniga – Interpoliga, niivõrd, kui seda on vaja tema ülesannete täitmiseks.

(33) Kõik liikmesriigid on Interpoli liikmed. Oma ülesannete täitmiseks kogub, säilitab ja levitab Interpol andmeid, mis aitavad pädevatel õiguskaitseasutustel tõkestada rahvusvahelist kuritegevust ning selle vastu võidelda. Seetõttu on asjakohane tugevdada Europoli ja Interpoli vahelist koostööd, soodustades tõhusat isikuandmete vahetust, tagades samal ajal põhiõiguste ja -vabaduste austamise isikuandmete automaatse töötlemise puhul. Isikuandmete Europolilt Interpolile edastamisel tuleks kohaldada käesolevat määrust, eelkõige selle sätteid rahvusvahelise edastamise kohta.

(34) Eesmärgikohasuse põhimõtte tagamiseks on oluline tagada, et Europol saab edastada isikuandmeid liidu asutustele, kolmandatele riikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele vaid juhul, kui seda on vaja Europoli eesmärkidega seotud kuritegude tõkestamiseks ja nende vastu võitlemiseks. Selleks on vaja isikuandmete edastamisel tagada, et vastuvõtja võtab kohustuse, et ta kasutab andmeid või saadab need edasi kolmanda riigi pädevale asutusele üksnes sel otstarbel, milleks need algselt edastati. Andmete vahendatud edastamine peaks toimuma kooskõlas käesoleva määrusega.

(35) Europolil peaks olema võimalik edastada isikuandmeid kolmanda riigi asutusele või rahvusvahelisele organisatsioonile, tuginedes komisjoni otsusele, millega kinnitatakse, et kõnealune riik või rahvusvaheline organisatsioon tagab piisava isikuandmete kaitse („piisava kaitse otsus“), või kui piisava kaitse otsust ei ole, siis liidu sõlmitud rahvusvahelisele lepingule vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 218 või isikuandmete vahetamist võimaldavale koostöölepingule, mis on sõlmitud Europoli ja kõnealuse kolmanda riigi vahel enne käesoleva määruse jõustumist. Arvestades ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 36 artiklit 9 ajutiste sätete kohta, tuleb selliste lepingute õiguslikke tagajärgi säilitada kuni selliste lepingute kehtetuks tunnistamise, tühistamise või muutmiseni aluslepingute rakendamisel. Komisjon peaks asjakohasel juhul ja kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001 (11) saama konsulteerida enne rahvusvahelise lepingu üle läbirääkimiste alustamist ja nende jooksul Euroopa Andmekaitseinspektoriga. Kui haldusnõukogu teeb kindlaks operatiivse vajaduse teha koostööd kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga, peaks ta saama teha nõukogule ettepaneku juhtida komisjoni tähelepanu vajadusele teha piisava kaitse otsus või esitada soovitus eespool osutatud rahvusvahelise lepingu üle läbirääkimiste alustamiseks.

(36) Kui isikuandmete edastamine ei saa põhineda piisava kaitse otsusel või liidu sõlmitud rahvusvahelisel lepingul või kehtival koostöölepingul, peaks haldusnõukogul olema võimalik Euroopa Andmekaitseinspektori nõusolekul lubada andmete edastamist, kui see on eritingimuste tõttu vajalik, ning eeldusel, et tagatud on piisavad turvameetmed. Tegevdirektoril peaks olema võimalik lubada andmete edastamist erandjuhtudel konkreetse juhtumi piires, kui edastamine on rangete eritingimuste tõttu vajalik.

(37) Europolil peaks olema võimalik töödelda eraõiguslikelt isikutelt ja eraisikutelt saadud isikuandmeid üksnes juhul, kui kõnealused andmed edastab Europolile riiklik üksus kooskõlas asjaomase liikmesriigi õigusega, kolmanda riigi kontaktpunkt või rahvusvaheline organisatsioon, millega on enne käesoleva määruse jõustumist sisse seatud koostöö otsuse 2009/371/JSK artikliga 23 sõlmitud ja isikuandmete vahetamist võimaldava koostöölepingu alusel, või kolmanda riigi asutus või rahvusvaheline organisatsioon, mille kohta on tehtud piisava kaitse otsus või millega liit on sõlminud rahvusvahelise lepingu ELi toimimise lepingu artikli 218 alusel. Kui Europol siiski saab isikuandmeid otse eraõiguslikelt isikutelt ning kui asjaomast riiklikku üksust, kontaktpunkti või asutust ei ole võimalik kindlaks teha, peaks Europol saama kõnealuseid isikuandmeid töödelda üksnes nende üksuste kindlakstegemise eesmärgil ning need andmed tuleks kustutada, välja arvatud juhul, kui need üksused esitavad kõnealused isikuandmed uuesti nelja kuu jooksul pärast andmete edastamist. Europol peaks tehniliste vahenditega tagama, et sellised andmed ei ole kõnealuse ajavahemiku jooksul kättesaadavad ühelgi muul eesmärgil toimuvaks töötlemiseks.

(38) Võttes arvesse terrorismi ja muude raskete kuriteoliikide erakordset ja spetsiifilist ohtu liidu sisejulgeolekule, eriti kui sellistele kuritegudele kaasa aitamine, nende propageerimine või toimepanemine toimub interneti teel, tuleks Europoli poolt käesoleva määruse alusel läbiviidavaid tegevusi, mis tulenevad nõukogu 12. märtsi 2015. aasta järelduste rakendamisest ja 23. aprillil 2015 toimunud ülemkogu kohtumisel tehtud üleskutsest eriti nimetatud prioriteetsete valdkondade osas, eelkõige eraõiguslike isikutega isikuandmete otse vahetamise tava, hinnata komisjoni poolt 1. maiks 2019.

(39) Töödelda ei tohiks teavet, mis on saadud ilmselgelt inimõigusi rikkudes.

(40) Europoli isikuandmete kaitse reegleid tuleks muuta rangemaks ja tuleks järgida aluseks oleva määruse (EÜ) nr 45/2001 põhimõtteid, et tagada isikuandmete töötlemisel üksikisikute kaitse kõrge tase. Kuna ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud deklaratsioonis nr 21 (isikuandmete kaitse kohta kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö ja politseikoostöö valdkonnas) tunnistatakse õiguskaitsevaldkonnas isikuandmete töötlemise eriolukorda, peaksid Europoli isikuandmete kaitse reeglid olema autonoomsed ja samal ajal kooskõlas teiste asjakohaste isikuandmete kaitset käsitlevate õigusaktidega, mida kohaldatakse liidu politseikoostöö valdkonnas. Nende õigusaktide hulka kuulub eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2016/680,. (12) samuti Euroopa Nõukogu isikuandmete automatiseeritud töötlemisel isiku kaitse konventsioon ja soovitus nr R(87) 15 (13).

(41) Isikuandmete töötlemine Europoli poolt peaks olema asjaomaste andmesubjektide suhtes seaduslik ja õiglane. Õiglase töötlemise põhimõte eeldab, et töötlemine on läbipaistev, mis võimaldab asjaomastel andmesubjektidel kasutada nende käesolevast määrusest tulenevaid õigusi. Sellegipoolest peaks saama nende isikuandmetele juurdepääsust keelduda või seda piirata, kui, võttes nõuetekohaselt arvesse asjaomaste andmesubjektide huvisid, on selline keeld või piirang vajalik meede, et võimaldada Europolil nõuetekohaselt oma ülesandeid täita, kaitsta julgeolekut ja avalikku korda või tõkestada kuritegusid, tagada, et ei kahjustataks ühtegi riigisisest uurimist, või kaitsta kolmandate isikute õigusi ja vabadusi. Läbipaistvuse suurendamiseks peaks Europol tegema üldsusele kättesaadavaks dokumendi, milles esitatakse arusaadavas vormis isikuandmete töötlemisega seotud kohaldatavad sätted ning andmesubjektidele kättesaadavad vahendid oma õiguste kasutamiseks. Europol peaks oma veebisaidil samuti avaldama loetelu piisava kaitse otsustest, lepingutest ja halduskokkulepetest, mis on seotud isikuandmete edastamisega kolmandatele riikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele. Peale selle peaks Europol liidu kodanike ees oma läbipaistvuse ja aruandekohustuse suurendamiseks avaldama oma veebisaidil oma haldusnõukogu liikmete loetelu ja asjakohasel juhul haldusnõukogu koosolekute tulemuste kokkuvõtted, järgides samal ajal andekaitse nõudeid.

(42) Isikuandmeid tuleks võimaluste piires eristada nende täpsuse ja usaldusväärsuse alusel. Et tagada nii üksikisikute kaitse kui ka Europolis töödeldava teabe kvaliteet ja usaldatavus, tuleks fakte eristada isiklikest hinnangutest. Avalikult kättesaadavatest allikatest, eelkõige internetiallikatest pärit teabe puhul peaks Europol niipalju kui võimalik hindama sellise teabe õigsust ja eriti hoolikalt selle allika usaldusväärsust, et maandada internetiga seotud riske isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitsmise puhul.

(43) Õiguskaitsealase koostöö raames töödeldakse eri kategooria andmesubjektide isikuandmeid. Europol peaks eri kategooria andmesubjektide isikuandmeid üksteisest võimalikult selgelt eristama. Eelkõige tuleks kaitsta näiteks ohvreid, tunnistajajaid, olulist teavet omavaid isikuid ja alaealisi puudutavaid isikuandmeid. Delikaatseid isikuandmeid peaks Europol töötlema ainult juhul, kui need andmed täiendavad muid Europolis juba töödeldavaid isikuandmeid.

(44) Pidades silmas isikuandmete kaitse põhiõigust, ei tohiks Europol isikuandmeid säilitada kauem, kui seda on vaja tema ülesannete täitmiseks. Selliste andmete jätkuva säilitamise vajadus tuleks vaadata läbi hiljemalt kolme aasta jooksul pärast andmete algset sisestamist.

(45) Isikuandmete turvalisuse tagamiseks peaksid Europol ja liikmesriigid võtma vajalikud tehnilised ja korralduslikud meetmed.

(46) Igal andmesubjektil peaks olema õigus tutvuda tema kohta käivate isikuandmetega, lasta ebaõiged andmed parandada ning kustutada andmed või piirata juurdepääs andmetele, mida enam ei vajata. Isikuandmetele juurdepääsu õiguse kasutamisega seotud kulud ei tohiks kunagi olla sellised, mis takistavad selle õiguse tegelikku kasutamist. Andmesubjekti õigused ja nende kasutamine ei tohiks mõjutada Europoli kohustusi ning selliste õiguste suhtes tuleks kohaldada käesolevas määruses sätestatud piiranguid.

(47) Andmesubjektide õiguste ja vabaduste kaitse huvides tuleb selgelt kindlaks määrata käesoleva määruse kohaste ülesannete jaotus. Eelkõige peaksid liikmesriigid vastutama Europolile edastatud andmete õigsuse ja ajakohastamise ning andmete edastamise seaduslikkuse eest. Europol peaks vastutama talle muude andmete esitajate edastatud või Europoli enda analüüside tulemusel saadud andmete õigsuse ja ajakohastamise eest. Europol peaks tagama, et andmeid töödeldakse õiglaselt ja seaduslikult ning et neid kogutakse ja töödeldakse konkreetsel eesmärgil. Europol peaks samuti tagama, et need on piisavad, asjakohased ega lähe kaugemale eesmärgist, mille jaoks neid töödeldakse, et neid ei säilitata kauem, kui see on kõnealuse eesmärgi jaoks vajalik, ning et neid töödeldakse viisil, millega tagatakse isikuandmete asjakohane turvalisus ja andmete töötlemise konfidentsiaalsus.

(48) Isikuandmete töötlemise seaduslikkuse kontrollimiseks, siseseire võimaldamiseks ning nõuetekohase andmetervikluse ja -turbe tagamiseks peaks Europol dokumenteerima isikuandmete kogumist, muutmist, neile juurdepääsu ning nende avalikustamist, ühendamist ja kustutamist. Europolil peaks olema kohustus teha koostööd Euroopa Andmekaitseinspektoriga ning teha logid ja dokumendid taotluse korral kättesaadavaks, et neid saaks kasutada töötlemistoimingute kontrollimiseks.

(49) Europol peaks ametisse nimetama andmekaitseametniku, kes aitab kontrollida käesoleva määruse täitmist. Andmekaitseametnikul peaks olema võimalik täita oma kohustusi ja ülesandeid sõltumatult ja tulemuslikult ning talle tuleks anda selleks vajalikud vahendid.

(50) Sõltumatud, läbipaistvad, aruandekohustuslikud ja tõhusad järelevalvestruktuurid on hädavajalikud üksikisikute kaitsmiseks seoses isikuandmete töötlemisega, nagu seda nõutakse Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 8 lõikes 3. Isikuandmete töötlemist kontrollivad riiklikud pädevad asutused peaksid kontrollima liikmesriikide poolt Europolile esitatud isikuandmete õiguspärasust. Euroopa Andmekaitseinspektor peaks täiesti sõltumatult kontrollima Europolis toimuva andmete töötlemise seaduslikkust. Sellega seoses on eelneva konsulteerimise mehhanism tähtis turvameede uut liiki töötlemistoimingute jaoks. Seda ei tuleks kohaldada teatavate üksikute operatiivtegevuste, näiteks operatiivanalüüsi projektide suhtes, vaid isikuandmete töötlemiseks uute IT-süsteemide kasutamise ja selliste süsteemide märkimisväärse muutmise suhtes.

(51) Tähtis on tagada Europoli tugevdatud ja tulemuslik järelevalve ning see, et Euroopa Andmekaitseinspektor saab kasutada õiguskaitse valdkonna andmekaitse asjakohaseid eksperditeadmisi, kui ta võtab üle vastutuse Europoli üle andmekaitsealase järelevalve teostamisel. Euroopa Andmekaitseinspektor ja riiklikud järelevalveasutused peaksid tegema üksteisega tihedat koostööd konkreetsetes küsimustes, mille puhul on vajalik liikmesriigi osalemine, ning peaksid tagama käesoleva määruse ühetaolise kohaldamise kogu liidus.

(52) Selleks et hõlbustada Euroopa Andmekaitseinspektori ja riiklike järelevalveasutuste vahelist koostööd, kuid ilma, et see piiraks Euroopa Andmekaitseinspektori sõltumatust ja tema vastutust Europoli üle andmekaitsealase järelevalve teostamisel, peaksid nad korrapäraselt kohtuma koostöönõukogus, mis peaks nõuandeorganina esitama arvamusi, suuniseid, soovitusi ja parimaid tavasid erinevates küsimustes, kus on vajalik liikmesriikide kaasatus.

(53) Kuna Europol töötleb ka mitteoperatiivseid isikuandmeid, mis ei ole seotud ühegi kriminaaluurimisega, nagu Europoli töötajate, teenuseosutajate või külastajate isikuandmed, tuleks selliste andmete töötlemisel kohaldada määrust (EÜ) nr 45/2001.

(54) Euroopa Andmekaitseinspektor peaks ära kuulama andmesubjektide esitatud kaebused ja neid uurima. Kaebuse esitamisele järgnev uurimine peaks toimuma ulatuses, mis on konkreetse juhtumi puhul vajalik, ning selle tulemust peaks olema võimalik kohtulikult läbi vaadata. Riiklik järelevalveasutus peaks teavitama andmesubjekti kaebuse menetlemise käigust ja tulemusest mõistliku aja jooksul.

(55) Igal üksikisikul peaks olema õigus kasutada õiguskaitsevahendeid teda käsitlevate Euroopa Andmekaitseinspektori otsuste suhtes.

(56) Europoli suhtes tuleks rakendada liidu institutsioonidele, asutustele ja organitele kohaldatavaid lepingulise ja mittelepingulise vastutuse üldnorme, välja arvatud õigusnorme, mis käsitlevad vastutust andmete ebaseadusliku töötlemise eest.

(57) Asjaomane üksikisik ei pruugi aru saada, kas andmete ebaseadusliku töötlemisega tekitatud kahju on Europoli või liikmesriigi tegevuse tagajärg. Seetõttu peaksid Europol ja liikmesriik, kus kahju põhjustanud sündmus toimus, vastutama solidaarselt.

(58) Kuigi austatakse Euroopa Parlamendi rolli koos liikmesriikide parlamentidega Europoli tegevuse üle kontrolli teostamisel, on vajalik, et Europol oleks täielikult aruandekohustuslik ja sisemiselt läbipaistva korraldusega. Selleks tuleks ELi toimimise lepingu artiklit 88 silmas pidades kehtestada Europoli tegevuse üle Euroopa Parlamendi ja liikmesriikide parlamentide poolt kontrolli teostamise kord. Sellise korra suhtes tuleks kohaldada ELi lepingu artikli 12 punkti c ja protokolli nr 1 artiklit 9, tingimusel et Euroopa Parlament ja liikmesriikide parlamendid määravad koos kindlaks selle, kuidas tõhusat ja regulaarset parlamentidevahelist koostööd liidus korraldada ja edendada. Europoli tegevuse üle kontrolli teostamise korra kehtestamisel tuleks võtta nõuetekohaselt arvesse vajadust tagada, et Euroopa Parlamendil ja liikmesriikide parlamentidel oleksid võrdset õigused, ning vajadust kaitsta operatiivteabe konfidentsiaalsust. Viis, kuidas liikmesriikide parlamendid teostavad kontrolli oma valitsuste üle seoses liidu tegevusega, on aga iga liikmesriigi konkreetse põhiseadusliku korralduse ja tava küsimus.

(59) Europoli töötajate suhtes tuleks kohaldada nõukogu määruses (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68 (14) sätestatud Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju („personalieeskirjad“) ning Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi („muude teenistujate teenistustingimused“). Europolil peaks olema võimalik võtta tööle töötajaid liikmesriikide pädevatest asutustest ajutiste teenistujatena, kelle teenistusaeg oleks rotatsiooni põhimõtte järgimiseks piiratud, kuna selliste töötajate järgnev tagasisaatmine asjakohasesse pädevasse asutusse aitab kaasa tihedale koostööle Europoli ja liikmesriikide pädevate asutuste vahel. Liikmesriigid peaksid võtma vajalikke meetmeid tagamaks, et Europoli ajutiste teenistujatena töötanud töötajad saaksid Europolis teenistuse lõppemisel naasta oma liikmesriigi avalikku teenistusse.

(60) Võttes arvesse Europoli ülesannete laadi ja tegevdirektori rolli, peaks Euroopa Parlamendi pädev komisjon saama kutsuda komisjoni ette tegevdirektori enne tema ametisse nimetamist ja ka enne tema ametiaja võimalikku pikendamist. Tegevdirektor peaks samuti esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga aasta tegevusaruande. Peale selle peaks Euroopa Parlamendil ja nõukogul olema võimalik paluda tegevdirektoril esitada aruanne oma ülesannete täitmise kohta.

(61) Europoli täieliku iseseisvuse ja sõltumatuse tagamiseks peaks Europolil olema oma eelarve, mille peamine tulu saadakse liidu eelarvest. Liidu eelarvemenetlust tuleks kohaldada selles osas, mis hõlmab liidu toetust ja liidu üldeelarvest kantavaid muid kulusid. Raamatupidamisarvestust peaks auditeerima Euroopa Kontrollikoda.

(62) Europolile tuleks kohaldada komisjoni delegeeritud määrust (EL) nr 1271/2013 (15).

(63) Kuna liikmesriikide pädevatel asutustel on õiguslikud ja halduslikud erivolitused ning tehniline pädevus piiriülese teabevahetuse, operatsioonide ja uurimiste osas, sealhulgas ühiste uurimisrühmade raames, ning koolitusvahendite pakkumiseks, peaks neil asutustel vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 (16) artikli 190 lõike 1 punktile d olema võimalik saada Europolilt toetusi ilma toetusetaotluse esitamise kutseta.

(64) Europolile tuleks kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL, Euratom) nr 883/2013 (17).

(65) Europol töötleb erilist kaitset nõudvaid andmeid, sealhulgas delikaatset salastamata teavet ja ELi salastatud teavet. Seetõttu peaks Europol kehtestama sellise teabe töötlemise ja konfidentsiaalsuse eeskirja. ELi salastatud teabe kaitse normid peaksid olema kooskõlas nõukogu otsusega 2013/488/EL (18).

(66) On asjakohane korrapäraselt hinnata käesoleva määruse kohaldamist.

(67) Europoli peakorterit käsitlevas kokkuleppes tuleks kindlaks määrata vajalikud sätted, mis käsitlevad Europolile antavaid ruume Haagis, kus on tema peakorter, ning Europoli töötajate ja nende pereliikmete suhtes kohaldatavad erinorme. Lisaks peaks asukohaliikmesriik looma Europoli sujuvaks tegutsemiseks vajalikud tingimused, sealhulgas mitmekeelse ja Euroopale orienteeritud koolihariduse ning asjakohase transpordiühenduse, et oleks võimalik valida töötajaid võimalikult erinevatest geograafilistest piirkondadest pärit asjatundjate hulgast.

(68) Käesoleva määrusega loodud Europol asendab otsusega 2009/371/JSK loodud Europoli ning on selle õigusjärglane. Seepärast peaks ta olema kõikide otsusega 2009/371/JSK loodud Europoli sõlmitud lepingute, sealhulgas töölepingute, temal lasuvate kohustuste ja tema omandatud vara õigusjärglane. Otsusega 2009/371/JSK loodud Europoli sõlmitud rahvusvahelised lepingud ja Europoli konventsiooniga asutatud Europoli poolt enne 1. jaanuari 2010 sõlmitud lepingud peaksid jääma kehtima.

(69) Selleks et Europol saaks jätkata otsusega 2009/371/JSK loodud Europoli ülesannete täitmist parimal võimalikul viisil, tuleks kehtestada üleminekumeetmed, eelkõige seoses haldusnõukogu ja tegevdirektoriga ning nende töötajatega, kes töötavad Europoli konventsiooniga asutatud Europoli sõlmitud tähtajatu lepingu alusel kohalike teenistujatena, kellele tuleks anda võimalus asuda tööle ajutise või lepingulise töötajana vastavalt muude teenistujate teenistustingimustele.

(70) Nõukogu 3. detsembri 1998. aasta akt (19) Europoli personalieeskirjade kohta tunnistati kehtetuks otsuse 2009/371/JSK artikliga 63. Seda tuleks aga jätkuvalt kohaldada nende töötajate suhtes, kes töötasid Europolis enne otsuse 2009/371/JSK jõustumist. Seetõttu tuleks üleminekusätetes ette näha, et kõnealuste personalieeskirjade kohaselt sõlmitud lepingute suhtes kohaldatakse jätkuvalt neid eeskirju.

(71) Kuna käesoleva määruse eesmärki – luua liidu tasandil õiguskaitsekoostöö eest vastutav amet – ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda meetme ulatuse ja mõju tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(72) ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 ja artikli 4a lõike 1 kohaselt on Iirimaa teatanud oma soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

(73) ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 ning artikli 4a lõike 1 kohaselt ja ilma et see piiraks selle protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

(74) ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

(75) Euroopa Andmekaitseinspektoriga konsulteeriti ja ta esitas oma arvamuse 31. mail 2013.

(76) Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnistatud põhimõtteid, eriti õigust isikuandmete kaitsele ja eraelu puutumatusele, mida kaitstakse harta artiklitega 7 ja 8 ning ELi toimimise lepingu artikliga 16,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED, EUROPOLI EESMÄRGID JA ÜLESANDED

Artikkel 1

Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ameti loomine

1. Luuakse Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Amet (Europol), et toetada õiguskaitseasutuste koostööd liidus.

2. Käesoleva määrusega loodud Europol asendab otsusega 2009/371/JSK loodud Europoli ja on selle õigusjärglane.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „liikmesriikide pädevad asutused“– liikmesriikide politseiasutused ja muud õiguskaitseorganid, kes liikmesriigi õiguse kohaselt vastutavad kuritegude tõkestamise ja nende vastu võitlemise eest. Pädevad asutused on ka muud liikmesriikide avalik-õiguslikud asutused, mis liikmesriigi õiguse kohaselt vastutavad selliste kuritegude tõkestamise ja nende vastu võitlemise eest, mis jäävad Europoli pädevusalasse;

b) „strateegiline analüüs“– kõik meetodid ja tehnikad, mille abil kogutakse, säilitatakse, töödeldakse ja hinnatakse teavet, et toetada ja arendada kriminaalpoliitikat, mille abil parandatakse tõhusust ja tulemuslikkust kuritegevuse ennetamisel ja selle vastu võitlemisel;

c) „operatiivanalüüs“– kõik meetodid ja tehnikad, mille abil kogutakse, säilitatakse, töödeldakse ja hinnatakse teavet, et toetada kriminaaluurimisi;

d) „liidu asutused“– institutsioonid, asutused, missioonid, bürood ja ametid, mis on loodud ELi lepinguga ja ELi toimimise lepinguga või nende alusel;

e) „rahvusvaheline organisatsioon“– organisatsioon ja sellele alluvad asutused, mida reguleerib rahvusvaheline avalik õigus, või muu asutus, mis on loodud kahe või enama riigi vahelise lepinguga või selle alusel;

f) „eraõiguslikud isikud“– üksused ja organid, mis on loodud liikmesriigi või kolmanda riigi õiguse alusel, eelkõige äriühingud ja ettevõtted, ettevõtjate ühendused, mittetulundusorganisatsioonid ja teised juriidilised isikud, keda ei hõlma punkt e;

g) „eraisikud“– kõik füüsilised isikud;

h) „isikuandmed“– igasugune teave andmesubjekti kohta;

i) „andmesubjekt“– tuvastatud või tuvastatav füüsiline isik; tuvastatav isik on isik, keda saab otseselt või kaudselt tuvastada, eelkõige sellise identifitseerimistunnuse põhjal nagu nimi, isikukood, asukohateave, võrguidentifikaator, või ühe või mitme tema füüsilise, füsioloogilise, geneetilise, vaimse, majandusliku, kultuurilise või sotsiaalse tunnuse põhjal;

j) „geeniandmed“– kõik eelkõige asjaomase isiku bioloogilise proovi analüüsist saadud isikuandmed, mis seonduvad isiku päritud või omandatud geneetiliste omadustega, mis annavad ainulaadset teavet kõnealuse isiku füsioloogia ja tervise kohta;

k) „töötlemine“– isikuandmete või isikuandmete kogumiga tehtav automatiseeritud või automatiseerimata toiming või toimingute kogum, nagu kogumine, salvestamine, korrastamine, struktureerimine, säilitamine, kohandamine ja muutmine, päringute tegemine, lugemine, kasutamine, edastamise, levitamise või muul moel kättesaadavaks tegemise teel avalikustamine, ühitamine või ühendamine, piiramine, kustutamine või hävitamine;

l) „vastuvõtja“– füüsiline või juriidiline isik, avaliku sektori asutus või muu organ, kellele isikuandmed avaldatakse, olenemata sellest, kas tegemist on kolmanda isikuga või mitte;

m) „isikuandmete edastamine“– isikuandmete edastamine, muutes andmed kättesaadavaks piiratud arvule tuvastatud isikutele saatja teadmisel või kavatsusel võimaldada vastuvõtjale isikuandmetele juurdepääs;

n) „isikuandmetega seotud rikkumine“– turvanõuete rikkumine, mis põhjustab edastatavate, salvestatud või muul viisil töödeldavate isikuandmete juhusliku või ebaseadusliku hävitamise, kaotsimineku, muutmise või loata avalikustamise või neile juurdepääsu;

o) „andmesubjekti nõusolek“– vabatahtlik, konkreetne, teadlik ja ühemõtteline tahteavaldus, millega andmesubjekt kas avalduse vormis või selge nõusolekut väljendava tegevusega annab nõusoleku töödelda tema kohta käivaid isikuandmeid;

p) „halduslikku laadi isikuandmed“– isikuandmed, mida Europol töötleb lisaks nendele, mida töödeldakse artiklis 3 sätestatud eesmärkide täitmiseks.

Artikkel 3

Eesmärgid

1. Europol toetab ja tugevdab liikmesriikide pädevate asutuste tegevust ning nende vastastikust koostööd kahte või enamat liikmesriiki puudutava raske kuritegevuse, terrorismi ja liidu poliitikavaldkondades hõlmatud ühist huvi kahjustavate kuriteoliikide, sealhulgas organiseeritud kuritegevuse tõkestamisel ja nende vastu võitlemisel; asjaomased kuriteoliigid on loetletud I lisas.

2. Lisaks lõikele 1 on Europoli eesmärk seotud kuritegude tõkestamine ja nende vastu võitlemine. Seotud kuritegudeks loetakse järgmisi kuritegusid:

a) kuriteod, mis on toime pandud, et soetada vahendeid Europoli pädevusalasse kuuluvate kuritegude toimepanemiseks;

b) kuriteod, mis on toime pandud, et hõlbustada Europoli pädevusalasse kuuluvate kuritegude toimepanemist või need kuriteod toime panna;

c) kuriteod, mis on toime pandud selleks, et tagada toimepanijate karistamatus Europoli pädevusalasse kuuluvate kuritegude eest.

Artikkel 4

Ülesanded

1. Europol täidab artiklis 3 sätestatud eesmärkide saavutamiseks järgmisi ülesandeid:

a) koguda teavet, sealhulgas kriminaalteavet, seda säilitada, töödelda, analüüsida ja vahetada;

b) teavitada liikmesriike artikli 7 lõike 2 kohaselt loodud või määratud riiklike üksuste abil viivitamata neid liikmesriike puudutavatest andmetest ja kuritegudevahelistest seostest;

c) kooskõlastada, korraldada ja viia ellu liikmesriikide pädevate asutuste tegevuse toetuseks ja tugevdamiseks uurimisi ja operatiivtegevust i) koostöös liikmesriikide pädevate asutustega või ii) ühiste uurimisrühmade raames kooskõlas artikliga 5 ning asjakohasel juhul koostöös Eurojustiga;

d) osaleda ühistes uurimisrühmades ning teha kooskõlas artikliga 5 ettepanekuid selliste rühmade moodustamiseks;

e) toetada liikmesriike andmete ja analüüsiga suurte rahvusvaheliste sündmuste korral;

f) koostada ohuhinnanguid, strateegilisi ja operatiivanalüüse ning üldolukorda käsitlevaid aruandeid;

g) arendada välja, levitada ja edendada eriteadmisi kuritegevuse ennetamise meetodite, uurimismenetluste ning tehniliste ja kohtuekspertiisimeetodite kohta ning nõustada liikmesriike;

h) toetada liikmesriikide piiriülest teabevahetust, operatsioone ja uurimisi ning ühiseid uurimisrühmi, sealhulgas operatiivse, tehnilise ja finantsabi andmise kaudu;

i) pakkuda erikoolitust ja aidata liikmesriike koolituse korraldamisel, sealhulgas rahalise toetuse andmise kaudu, tegutsedes oma eesmärkide raames vastavalt enda kasutuses olevatele inim- ja eelarveressurssidele ning koordineerides tegevust Euroopa Liidu Õiguskaitsekoolituse Ametiga (CEPOL);

j) teha koostööd ELi toimimise lepingu V jaotise alusel loodud liidu asutuste ja OLAFiga, kasutades selleks eelkõige teabevahetust ja pakkudes neile analüütilist tuge nende pädevusse kuuluvates valdkondades;

k) pakkuda teavet ja abi ELi lepingu alusel loodud ELi kriisiohjestruktuuridele ja -missioonidele, järgides seejuures artiklis 3 sätestatud Europoli eesmärke;

l) arendada välja Europoli eesmärkidega seotud teatavate kuriteoliikide vastu võitlemise liidu eriteadmiste keskused, eelkõige küberkuritegevuse vastase võitluse Euroopa keskus;

m) toetada liikmesriike meetmete võtmisel I lisas loetletud selliste kuritegude tõkestamiseks ja nendega võitlemiseks, millele aidatakse kaasa, mida propageeritakse või pannakse toime interneti teel, sealhulgas koostöös liikmesriikidega internetisisu kohta, millega sellistele kuritegudele kaasa aidatakse, neid propageeritakse või toime pannakse, märguannete tegemine asjaomastele internetiteenuse osutajatele, et nad saaksid vabatahtlikkuse alusel kontrollida, kas märguandega hõlmatud internetisisu vastab nende enda kasutustingimustele.

2. Europol esitab strateegilisi analüüse ja ohuhinnanguid, et aidata nõukogul ja komisjonil seada strateegilisi ja operatiivseid prioriteete liidu võitluses kuritegevuse vastu. Europol osaleb ka nende prioriteetide operatiivsel rakendamisel.

3. Europol esitab strateegilisi analüüse ja ohuhinnanguid, et toetada liikmesriigi ja liidu tasandil operatiivtegevuseks kättesaadavate vahendite tõhusat ja tulemuslikku kasutamist ning operatiivtegevust.

4. Europol on euro võltsimise vastu võitlemise keskasutus kooskõlas nõukogu otsusega 2005/511/JSK (20). Samuti edendab Europol liikmesriikide pädevate asutuste või ühiste uurimisrühmade raames euro võltsimise vastu võitlemiseks võetud meetmete koordineerimist, asjakohasel juhul koostöös liidu asutuste ja kolmandate riikide asutustega.

5. Europol ei kohalda oma ülesannete täitmisel sunnimeetmeid.

II PEATÜKK

KOOSTÖÖ LIIKMESRIIKIDE JA EUROPOLI VAHEL

Artikkel 5

Osalemine ühistes uurimisrühmades

1. Europoli töötajad võivad osaleda Europoli eesmärkide alla kuuluvate kuritegude uurimiseks moodustatud ühiste uurimisrühmade tegevuses. Ühise uurimisrühma loomise lepingus määratakse kindlaks Europoli töötajate uurimisrühmas osalemise tingimused ja esitatakse teave vastutusnormide kohta.

2. Europoli töötajad võivad osaleda kõigis ühise uurimisrühma tegevustes ja vahetada teavet uurimisrühma kõigi liikmetega vastavalt selle liikmesriigi õigusnormides sätestatud piirangutele, kus ühine uurimisrühm tegutseb.

3. Ühises uurimisrühmas osalevad Europoli töötajad võivad vastavalt käesolevale määrusele anda kõikidele rühma liikmetele kogu vajaliku teabe, mida Europol artikli 18 lõikes 2 sätestatud eesmärkidel töötleb. Europol teatab sellest samal ajal rühmas esindatud liikmesriikide ja teavet andnud liikmesriikide riiklikele üksustele.

4. Europol võib teavet, mille Europoli töötajad on saanud ühises uurimisrühmas osaledes, selle teabe andnud liikmesriigi nõusolekul ja vastutusel töödelda artikli 18 lõikes 2 sätestatud eesmärkidel ja vastavalt käesolevas määruses sätestatud tingimustele.

5. Kui Europolil on põhjust arvata, et ühise uurimisrühma moodustamine võib anda uurimisele lisaväärtust, võib ta teha asjaomastele liikmesriikidele ühise uurimisrühma moodustamise ettepaneku ja võtta meetmeid liikmesriikide aitamiseks uurimisrühma loomisel.

Artikkel 6

Europoli taotlus uurimise algatamiseks

1. Erijuhtudel, kui Europol leiab, et tema eesmärkidega seotud kuriteo osas tuleks algatada kriminaaluurimine, taotleb ta riiklike üksuste kaudu, et asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused algataksid ja viiksid läbi kriminaaluurimise või koordineeriksid seda.

2. Riiklikud üksused teavitavad Europoli viivitamata liikmesriikide pädevate asutuste otsusest seoses lõike 1 alusel esitatud taotlusega.

3. Kui liikmesriigi pädevad asutused otsustavad jätta vastavalt lõikele 1 esitatud Europoli taotluse rahuldamata, teavitavad nad Europoli sellise otsuse põhjustest põhjendamatu viivituseta ja eelistatult ühe kuu jooksul pärast taotluse kättesaamist. Põhjuse võib jätta teatamata, kui teatamine

a) on vastuolus asjaomase liikmesriigi oluliste julgeolekuhuvidega või

b) ohustab käimasolevat uurimist või üksikisikute turvalisust.

4. Europol teavitab viivitamata Eurojusti vastavalt lõikele 1 esitatud taotlustest ning liikmesriigi pädeva asutuse vastavalt lõikele 2 tehtud otsustest.

Artikkel 7

Europoli riiklikud üksused

1. Liikmesriigid ja Europol teevad oma käesolevas määruses sätestatud ülesannete täitmisel koostööd.

2. Iga liikmesriik loob või määrab riikliku üksuse, mis on Europoli ja kõnealuse liikmesriigi pädevate asutuste vaheline kontaktasutus. Iga liikmesriik nimetab ametisse riikliku üksuse juhi.

3. Iga liikmesriik tagab, et tema riiklik üksus on riigisisese õiguse alusel pädev täitma käesoleva määrusega riiklikele üksustele ette nähtud ülesandeid ning et eelkõige on tal juurdepääs riiklike õiguskaitseasutuste teabele ja muule asjakohasele teabele, mis on Europoliga koostöö tegemiseks vajalik.

4. Iga liikmesriik määrab kindlaks oma riikliku üksuse korralduse ja personali vastavalt oma riigisisesele õigusele.

5. Vastavalt lõikele 2 on riiklik üksus kontaktasutus Europoli ja liikmesriikide pädevate asutuste vahel. Liikmesriigid võivad enda poolt kindlaks määratud tingimuste kohaselt lubada oma pädevate asutuste ja Europoli vahel otsekontaktide loomist, sealhulgas võidakse ette näha riikliku üksuse eelnev kaasamine. Riiklik üksus saab samal ajal Europolilt kogu teabe, mis on vahetatud Europoli ja pädevate asutuste vaheliste otsekontaktide kaudu, välja arvatud juhul, kui riiklik üksus annab teada, et tal ei ole tarvis sellist teavet saada.

6. Iga liikmesriik teeb riikliku üksuse või lõike 5 kohaldamisel pädeva asutuse kaudu eelkõige järgmist:

a) esitab Europolile tema eesmärkide täitmiseks vajalikku teavet, sealhulgas teavet liidu poolt prioriteetsetena käsitatavate kuriteoliikide tõkestamise ja nende vastu võitlemise kohta;

b) tagab Europoli ja kõigi asjakohaste pädevate asutuste vahelise tulemusliku teabevahetuse ja koostöö;

c) suurendab teadlikkust Europoli tegevusest;

d) tagab Europolile teabe edastamisel vastavuse riigisisesele õigusele kooskõlas artikli 38 lõike 5 punktiga a.

7. Ilma et see piiraks liikmesriikide korrakaitse ja sisejulgeoleku tagamisega seotud kohustuste täitmist, ei ole liikmesriigid ühelgi konkreetsel juhul kohustatud andma teavet vastavalt lõike 6 punktile a, kui see

a) on vastuolus asjaomase liikmesriigi oluliste julgeolekuhuvidega;

b) ohustab käimasolevat uurimist või üksikisiku turvalisust või

c) avalikustab riigi julgeolekuga seotud organisatsioone või konkreetset luuretegevust käsitleva teabe.

Liikmesriigid peavad aga esitama teabe niipea, kui esimese lõigu punkt a, b või c enam ei kohaldu.

8. Liikmesriigid tagavad, et nende rahapesu andmebüroodel, mis on loodud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2005/60/EÜ, (21) on liikmesriikide riiklike üksuste kaudu lubatud teha Europoliga oma volituste ja pädevuse piires analüüsidealast koostööd.

9. Riiklike üksuste juhid kohtuvad korrapäraselt eelkõige selleks, et arutada ja lahendada probleeme, mis tekivad Europoliga tehtava operatiivkoostöö käigus.

10. Riiklike üksuste Europoliga suhtlemiseks tehtud kulud kannavad liikmesriigid ning Europolilt nende kandmist ei nõuta, välja arvatud ühendamiskulud.

11. Europol koostab igal aastal aruande iga liikmesriigi poolt lõike 6 punkti a kohaselt esitatud teabe kohta, võttes aluseks haldusnõukogu poolt määratletud kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed hindamiskriteeriumid. Aastaaruanne edastatakse Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja liikmesriikide parlamentidele.

Artikkel 8

Kontaktametnikud

1. Iga riiklik üksus määrab Europoli juurde lähetamiseks vähemalt ühe kontaktametniku. Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kontaktametnike suhtes lähetava liikmesriigi õigust.

2. Kontaktametnikud moodustavad riigi kontaktbüroo Europolis ja nende riiklikud üksused teevad neile ülesandeks esindada Europolis oma üksuste huve kooskõlas lähetava liikmesriigi õigusega ning Europoli juhtimise suhtes kohaldatavate sätetega.

3. Kontaktametnikud aitavad kaasa Europoli ja oma liikmesriigi vahelisele teabevahetusele.

4. Kontaktametnikud aitavad kooskõlas oma riigisisese õigusega kaasa oma liikmesriigi ning teiste riikide kontaktametnike, kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide vahelisele teabevahetusele. Europoli infrastruktuuri võib kooskõlas riigisisese õigusega kasutada ka selliseks kahepoolseks teabevahetuseks, mis hõlmab Europoli eesmärkidega mitte seotud kuritegusid. Kogu selline teabevahetus on kooskõlas kohaldatava liidu ja riigisisese õigusega.

5. Haldusnõukogu määrab kindlaks kontaktametnike Europoliga seonduvad õigused ja kohustused. Kontaktametnikel on artikli 63 lõike 2 kohaselt oma ülesannete täitmiseks vajalikud privileegid ja immuniteedid.

6. Europol tagab, et kontaktametnikke teavitatakse täielikult ja kaasatakse kõikidesse Europoli tegevustesse niivõrd, kui see on vajalik nende ülesannete täitmiseks.

7. Europol kannab Europoli hoones liikmesriikidele vajalike ruumide ja kontaktametnikele nende ülesannete täitmiseks vajaliku toe pakkumise kulud. Muud kontaktametnike lähetamisega seotud kulud, sealhulgas kontaktametnike töövahendite kulud, kannab lähetanud liikmesriik, kui Euroopa Parlament ja nõukogu ei otsusta haldusnõukogu soovituse põhjal teisiti.

III PEATÜKK

EUROPOLI KORRALDUS

Artikkel 9

Europoli haldus- ja juhtimisstruktuur

Europoli juhtimis- ja haldusstruktuuri kuuluvad:

a) haldusnõukogu;

b) tegevdirektor;

c) asjakohasel juhul muu nõuandeorgan, mille haldusnõukogu loob vastavalt artikli 11 lõike 1 punktile s;

1. JAGU

Haldusnõukogu

Artikkel 10

Haldusnõukogu koosseis

1. Haldusnõukokku kuulub üks esindaja igast liikmesriigist ja üks komisjoni esindaja. Igal esindajal on hääleõigus.

2. Haldusnõukogu liikmete ametisse nimetamisel võetakse arvesse nende teadmisi õiguskaitsealase koostöö valdkonnas.

3. Igal haldusnõukogu liikmel on asendusliige, kelle ametisse nimetamisel võetakse arvesse lõikes 2 sätestatud kriteeriumi. Asendusliige asendab täisliiget tema puudumisel.

Samuti võetakse haldusnõukogus arvesse võrdse soolise esindatuse põhimõtet.

4. Ilma et see piiraks liikmesriikide ja komisjoni õigust lõpetada täisliikmete ja asendusliikmete volitused, kestab nende ametiaeg neli aastat. Ametiaega võib pikendada.

Artikkel 11

Haldusnõukogu ülesanded

1. Haldusnõukogu:

a) võtab igal aastal oma liikmete kahekolmandikulise häälteenamusega ja kooskõlas artikliga 12 vastu dokumendi, mis sisaldab Europoli mitmeaastast programmi ja järgmise aasta tööprogrammi;

b) võtab oma liikmete kahekolmandikulise häälteenamusega vastu Europoli aastaeelarve ja täidab muid Europoli eelarvega seotud ülesandeid kooskõlas X peatükiga;

c) võtab vastu Europoli tegevuse konsolideeritud aastaaruande ja edastab selle hiljemalt järgmise aasta 1. juuliks Euroopa Parlamendile, liikmesriikide parlamentidele, nõukogule, komisjonile ja kontrollikojale. Tegevuse konsolideeritud aastaaruanne avalikustatakse;

d) võtab vastu Europoli suhtes kooskõlas artikliga 61 kohaldatavad finantsreeglid;

e) võtab vastu ametisisese kelmuse ja pettuste vastase strateegia, mis on proportsionaalne kelmuse- ja pettuseohuga ja võtab arvesse meetmete kulusid ja kasulikkust;

f) võtab vastu oma liikmete huvide konflikti ärahoidmise ja haldamise reeglid, sealhulgas nende huvide deklaratsiooni kohta;

g) kasutab kooskõlas lõikega 2 Europoli töötajate suhtes volitusi, mis on antud ametisse nimetavale asutusele personalieeskirjadega ning muude teenistujate teenistuslepingute sõlmimise pädevust omavale asutusele muude teenistujate teenistustingimustega („ametisse nimetava asutuse volitused“);

h) võtab kooskõlas personalieeskirjade artikliga 110 vastu asjakohased rakenduseeskirjad personalieeskirjade ja muude teenistujate teenistustingimuste jõustamiseks;

i) võtab vastu tegevdirektori valimise menetluse sise-eeskirjad, sealhulgas eeskirjad valikukomisjoni koosseisu kohta, mis tagavad selle sõltumatuse ja erapooletuse;

j) esitab nõukogule kandidaatide nimekirja tegevdirektori ja tema asetäitjate ametikohale ning asjakohasel juhul teeb nõukogule ettepaneku pikendada nende ametiaega või kõrvaldada nad ametist vastavalt artiklitele 54 ja 55;

k) kehtestab tulemusnäitajad ja teostab järelevalvet tegevdirektori tegevuse, sealhulgas haldusnõukogu otsuste rakendamise üle;

l) nimetab ametisse andmekaitseametniku, kes on oma ülesannete täitmisel sõltumatu;

m) nimetab vastavalt personalieeskirjadele ja muude teenistujate teenistustingimustele ametisse peaarvepidaja, kes on oma ülesannete täitmisel sõltumatu;

n) loob asjakohasel juhul siseauditi suutlikkuse;

o) tagab piisavate järelmeetmete võtmise järeldustele ja soovitustele, mis tulenevad sise- või välisauditite aruannetest ja hindamistest ning OLAFi ja Euroopa Andmekaitseinspektori uurimistest;

p) määratleb kooskõlas artikli 7 lõikega 11 aastaaruande hindamiskriteeriumid;

q) võtab pärast Euroopa Andmekaitseinspektoriga konsulteerimist vastu suunised, milles täpsustatakse üksikasjalikumalt Europoli poolt kooskõlas artikliga 18 toimuva teabe töötlemise kord;

r) teeb otsuse töö- ja halduskokkulepete sõlmimise kohta kooskõlas artikli 23 lõikega 4 ja artikli 25 lõikega 1;

s) teeb tegevdirektori ettepaneku alusel ning tegevus- ja finantsnõudeid arvesse võttes otsuse Europoli sisestruktuuri loomise kohta, sealhulgas artikli 4 lõike 1 punktis l osutatud liidu eriteadmiste keskuste kohta;

t) võtab vastu oma töökorra, sealhulgas sekretariaadi ülesandeid ja toimimist käsitlevad sätted;

u) võtab asjakohasel juhul vastu muud sise-eeskirjad.

2. Kui haldusnõukogu leiab, et see on Europoli ülesannete täitmiseks vajalik, võib ta soovitada nõukogul juhtida komisjoni tähelepanu vajadusele teha artikli 25 lõike 1 punktis a osutatud piisava kaitse otsus või esitada soovitus võtta vastu otsus, millega lubatakse alustada läbirääkimisi artikli 25 lõike 1 punktis b osutatud rahvusvahelise lepingu sõlmimiseks.

3. Haldusnõukogu võtab vastavalt personalieeskirjade artiklile 110 vastu otsuse, mis põhineb kõnealuste personalieeskirjade artikli 2 lõikel 1 või muude teenistujate teenistustingimuste artiklil 6 ning millega delegeeritakse asjakohased ametisse nimetamise volitused tegevdirektorile ja määratakse kindlaks tingimused, mille alusel võib sellise volituste delegeerimise peatada. Tegevdirektoril on õigus kõnealused volitused edasi delegeerida.

Erandlike asjaolude korral võib haldusnõukogu tegevdirektorile delegeeritud ja tema poolt edasi delegeeritud ametisse nimetamise volitused oma otsusega ajutiselt peatada ning täita neid volitusi ise või delegeerida need mõnele oma liikmele või muule töötajale peale tegevdirektori.

Artikkel 12

Mitmeaastased programmid ja iga-aastased tööprogrammid

1. Haldusnõukogu võtab tegevdirektori esitatud projekti põhjal iga aasta 30. novembriks vastu programmdokumendi, mis sisaldab mitmeaastast programmi ja iga-aastast tööprogrammi, võttes arvesse komisjoni arvamust, ning mitmeaastase programmi osas pärast parlamentaarse ühiskontrolli töörühmaga konsulteerimist. Haldusnõukogu saadab nimetatud dokumendi nõukogule, komisjonile ja parlamentaarse ühiskontrolli töörühmale.

2. Mitmeaastases programmis esitatakse üldine strateegiline programm, sealhulgas eesmärgid, eeldatavad tulemused ja tulemuslikkuse näitajad. Selles esitatakse ka vahendite eraldamise kava, sealhulgas mitmeaastase eelarve ja personali jaoks. Selles esitatakse strateegia, mida kasutatakse suhetes kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.

Mitmeaastast programmi rakendatakse iga-aastaste tööprogrammide kaudu ning vajaduse korral ajakohastatakse seda vastavalt välis- ja sisehindamiste tulemustele. Kui see on asjakohane, kajastatakse selliste hindamiste tulemusi ka järgmise aasta tööprogrammis.

3. Iga-aastane tööprogramm sisaldab üksikasjalikke eesmärke ja oodatavaid tulemusi ja tulemusnäitajad. Samuti sisaldab see rahastatavate meetmete kirjeldust koos igale meetmele eraldatavate rahaliste vahendite ja inimressurssidega vastavalt tegevuspõhise eelarvestamise ja juhtimise põhimõtetele. Iga-aastane tööprogramm on kooskõlas mitmeaastase programmiga. Iga-aastases tööprogrammis osutatakse selgelt võrreldes eelmise eelarveaastaga lisatud, muudetud ja tühistatud ülesannetele.

4. Kui Europolile antakse pärast iga-aastase tööprogrammi vastuvõtmist mõni uus ülesanne, muudab haldusnõukogu iga-aastast tööprogrammi.

5. Iga-aastase tööprogrammis oluliste muudatuste tegemiseks kasutatakse sama menetlust kui algse iga-aastase tööprogrammi vastuvõtmisel. Haldusnõukogu võib delegeerida tegevdirektorile õiguse teha iga-aastases tööprogrammis mittesisulisi muudatusi.

Artikkel 13

Haldusnõukogu esimees ja aseesimees

1. Haldusnõukogu valib esimehe ja aseesimehe neid kolme liikmesriiki esindavate haldusnõukogu liikmete seast, kes on ühiselt koostanud nõukogu 18 kuu programmi. Esimees ja aseesimees täidavad oma ametikohustusi 18 kuu jooksul vastavalt kõnealusele nõukogu programmile. Kui esimehe või aseesimehe liikmesus haldusnõukogus lõpeb mis tahes ajal nende ametiaja jooksul, lõpeb nende ametiaeg automaatselt samal ajal.

2. Esimees ja aseesimees valitakse haldusnõukogu liikmete kahekolmandikulise häälteenamusega.

3. Aseesimees asendab esimeest automaatselt juhul, kui esimehel ei ole võimalik oma ülesandeid täita.

Artikkel 14

Haldusnõukogu koosolekud

1. Haldusnõukogu koosolekud kutsub kokku esimees.

2. Tegevdirektor osaleb haldusnõukogu aruteludel.

3. Haldusnõukogul on aastas vähemalt kaks korralist koosolekut. Lisaks toimub haldusnõukogu koosolek ka selle esimehe algatusel või komisjoni või vähemalt ühe kolmandiku liikmete taotlusel.

4. Haldusnõukogu võib hääleõiguseta vaatlejana oma koosolekule kutsuda kõiki isikuid, kelle arvamus võib olla arutatava küsimuse seisukohast asjakohane, sealhulgas vajaduse korral parlamentaarse ühiskontrolli töörühma esindajaid.

5. Haldusnõukogu liikmed ja asendusliikmed võivad vastavalt haldusnõukogu töökorrale kasutada nõustajate või ekspertide abi.

6. Sekretariaaditeenust osutab haldusnõukogule Europol.

Artikkel 15

Haldusnõukogu hääletamise kord

1. Ilma et see piiraks artikli 11 lõike 1 punktide a ja b, artikli 13 lõike 2, artikli 50 lõike 2, artikli 54 lõike 8 ning artikli 64 kohaldamist, võtab haldusnõukogu otsused vastu liikmete häälteenamusega.

2. Igal liikmel on üks hääl. Hääleõigusega liikme puudumise korral võib tema eest hääletada tema asendusliige.

3. Tegevdirektor ei osale hääletamisel.

4. Haldusnõukogu töökorraga kehtestatakse üksikasjalik hääletamiskord, eelkõige tingimused, mille korral üks liige võib tegutseda teise liikme nimel, ning vajaduse korral nõuded kvoorumile.

2. JAGU

Tegevdirektor

Artikkel 16

Tegevdirektori ülesanded

1. Europoli juhib tegevdirektor. Tegevdirektor annab aru haldusnõukogule.

2. Ilma et see piiraks komisjoni või haldusnõukogu volitusi, täidab tegevdirektor oma ülesandeid sõltumatult ning ei taotle ega võta vastu juhiseid üheltki valitsuselt ega muult organilt.

3. Nõukogu võib paluda tegevdirektoril esitada aruanne oma ülesannete täitmise kohta.

4. Tegevdirektor on Europoli seaduslik esindaja.

5. Tegevdirektor vastutab käesoleva määrusega Europolile pandud ülesannete täitmise eest, eelkõige järgmise eest:

a) juhib Europoli igapäevast tööd;

b) teeb haldusnõukogule ettepanekuid Europoli sisestruktuuride kehtestamiseks;

c) rakendab haldusnõukogu otsuseid;

d) töötab välja mitmeaastase programmi ja iga-aastaste tööprogrammide kavandid ning esitab need haldusnõukogule pärast komisjoniga konsulteerimist;

e) rakendab mitmeaastast programmi ja iga-aastaseid tööprogramme ning annab haldusnõukogule aru nende rakendamisest;

f) valmistab kooskõlas personalieeskirjade artikliga 110 ette personalieeskirjade ja muude teenistujate teenistustingimuste jõustamiseks vajalike rakenduseeskirjade eelnõu;

g) koostab Europoli tegevuse konsolideeritud aastaaruande kavandi ja esitab selle haldusnõukogule vastuvõtmiseks;

h) koostab sise- ja välisauditi aruannete ja hinnangute järelduste ning OLAFi ja Euroopa Andmekaitseinspektori juurdlusaruannete ja juurdluste põhjal esitatud soovituste põhjal tegevuskava ning annab kaks korda aastas komisjonile ja korrapäraselt haldusnõukogule aru tegevuskava täitmise kohta;

i) kaitseb liidu finantshuve, kohaldades meetmeid kelmuse, pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse ennetamiseks ning, ilma et see piiraks OLAFi juurdluspädevust, tehes tulemuslikke kontrolle, nõudes õigusnormide rikkumise avastamise korral tagasi valesti makstud summad ning kohaldades asjakohasel juhul tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid haldus- ja rahalisi karistusi;

j) töötab välja Europoli ametisisese kelmuse ja pettuste vastase võitluse strateegia kavandi ja esitab selle haldusnõukogule vastuvõtmiseks;

k) töötab välja haldusnõukogu liikmete huvide konflikti ärahoidmise ja haldamise sise-eeskirjade kavandi ja esitab kõnealuse kavandi haldusnõukogule vastuvõtmiseks;

l) töötab välja Europoli suhtes kohaldatavate finantsreeglite eelnõu;

m) valmistab ette Europoli eelarveaasta tulude ja kulude eelarvestuse kavandi ja täidab Europoli eelarvet;

n) abistab haldusnõukogu esimeest haldusnõukogu koosolekute ettevalmistamisel;

o) teavitab haldusnõukogu korrapäraselt liidu kuritegevusevastase võitluse strateegiliste ja operatiivsete prioriteetide rakendamisest;

p) täidab muid käesolevast määrusest tulenevaid ülesandeid.

IV PEATÜKK

TEABE TÖÖTLEMINE

Artikkel 17

Teabeallikad

1. Europol töötleb ainult teavet, mille talle on esitanud

a) liikmesriigid vastavalt riigisisesele õigusele ja artiklile 7;

b) liidu asutused, kolmandad riigid ja rahvusvahelised organisatsioonid vastavalt V peatükile;

c) eraõiguslikud isikud ja eraisikud vastavalt V peatükile.

2. Europol võib otse saada ja töödelda teavet, sealhulgas isikuandmeid, mis on pärit avalikult kättesaadavatest allikatest, sealhulgas internetist ja avalikest andmebaasidest.

3. Niivõrd, kui Europolil on õigus liidu, rahvusvaheliste või liikmesriikide õigusaktide alusel saada elektrooniline juurdepääs liidu, rahvusvahelistele või liikmesriikide infosüsteemidele, võib Europol teha selliste vahendite abil andmetest, sealhulgas isikuandmetest, väljavõtteid ja neid töödelda, kui see on vajalik tema ülesannete täitmiseks. Selliste liidu, rahvusvaheliste ja liikmesriikide õigusaktide kohaldatavad sätted reguleerivad Europoli juurdepääsu sellisele teabele ja selle kasutamist niivõrd, kui nendega nähakse ette rangemad juurdepääsu- ja kasutusreeglid kui käesolevas määruses. Juurdepääs sellistele infosüsteemidele antakse üksnes nõuetekohaselt volitatud Europoli töötajatele ja üksnes juhul, kui see on nende ülesannete täitmiseks vajalik ja proportsionaalne.

Artikkel 18

Teabe töötlemise eesmärgid

1. Niivõrd, kui see on vajalik artiklis 3 sätestatud eesmärkide saavutamiseks, võib Europol töödelda teavet, sealhulgas isikuandmeid.

2. Isikuandmeid võib töödelda ainult selleks, et

a) selgitada välja teabes esinevad seosed või muud olulised kokkupuuted andmete vahel, mis on seotud i) isikutega, keda kahtlustatakse Europoli pädevusalasse kuuluva kuriteo toimepanemises või selles osalemises või kes on sellise kuriteo eest süüdi mõistetud; ii) isikutega, kelle puhul on faktilisi tõendeid või piisav alus uskuda, et nad panevad toime Europoli pädevusalasse kuuluvaid kuritegusid;

b) teha strateegilist või temaatilist analüüsi;

c) teha operatiivanalüüse;

d) hõlbustada teabevahetust liikmesriikide, Europoli, teiste liidu asutuste, kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide vahel.

3. Andmete töötlemine lõike 2 punktis c osutatud operatiivanalüüsi eesmärgil toimub operatiivanalüüsi projektide kaudu, mille puhul kehtivad järgmised andmekaitsetagatised:

a) iga operatiivanalüüsi projekti puhul määrab tegevdirektor kindlaks konkreetse eesmärgi, isikuandmete kategooriad ja andmesubjektide kategooriad, osalejad, andmete säilitamise kestuse ning andmetele juurdepääsetavuse, andmete edastamise ja kasutamise tingimused ning teavitab haldusnõukogu ja Euroopa Andmekaitseinspektorit;

b) isikuandmeid võib koguda ja töödelda üksnes konkreetse operatiivanalüüsi projekti eesmärgil. Kui ilmneb, et isikuandmed võivad olla asjakohased mõne teise operatiivanalüüsi projekti jaoks, on kõnealuste isikuandmete edasine töötlemine lubatud üksnes niivõrd, kui edasine töötlemine on vajalik ja proportsionaalne ning isikuandmed vastavad punkti a sätetele, mida kohaldatakse teise analüüsiprojekti suhtes;

c) ainult volitatud töötajad võivad pääseda juurde ja töödelda asjaomase projekti andmeid.

4. Lõigetes 2 ja 3 osutatud töötlemine toimub kooskõlas käesolevas määruses ette nähtud andmekaitsetagatistega. Europol dokumenteerib need töötlemistoimingud nõuetekohaselt. Dokumentatsioon tehakse töötlemistoimingute seaduslikkuse kinnitamise otstarbel taotluse alusel kättesaadavaks andmekaitseametnikule ja Euroopa Andmekaitseinspektorile.

5. Isikuandmete ja andmesubjektide kategooriad, kelle andmeid võib igal lõikes 2 loetletud eesmärgil koguda ja töödelda, on loetletud II lisas.

6. Europol võib ajutiselt andmeid töödelda, et teha kindlaks, kas need andmed on tema ülesannete jaoks vajalikud ja millisel lõikes 2 osutatud otstarbel on need vajalikud. Haldusnõukogu täpsustab tegevdirektori ettepanekul ning pärast Euroopa Andmekaitseinspektoriga konsulteerimist üksikasjalikumalt selliste andmete töötlemise tingimused, eelkõige seoses andmetele juurdepääsu ja nende kasutamisega ning selliste andmete säilitamise ja kustutamise tähtaegadega, mida ei või säilitada üle kuue kuu, võttes nõuetekohaselt arvesse artiklis 28 osutatud põhimõtteid.

7. Haldusnõukogu võtab pärast Euroopa Andmekaitseinspektoriga konsulteerimist asjakohasel juhul vastu suunised, milles täpsustatakse üksikasjalikumalt teabe töötlemise kord lõikes 2 loetletud eesmärkidel vastavalt artikli 11 lõike 1 punktile q.

Artikkel 19

Europoli poolt teabe töötlemise eesmärgi ja piirangute kindlaksmääramine

1. Europolile teabe esitanud liikmesriik, liidu asutus, kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon määrab kindlaks selle töötlemise eesmärgi või eesmärgid vastavalt artiklile 18. Kui nemad ei ole seda teinud, töötleb Europol kokkuleppel asjaomase teabe esitajaga asjaomast teavet, et määrata kindlaks teabe asjakohasus ja edasitöötlemise eesmärk või eesmärgid. Europol võib töödelda teavet muul eesmärgil kui eesmärk, milleks teave esitati, üksnes teabe esitaja loal.

2. Liikmesriigid, liidu asutused, kolmandad riigid ja rahvusvahelised organisatsioonid võivad Europolile teabe esitamise ajal teatavaks teha üldised või konkreetsed juurdepääsu- ja kasutamispiirangud, sealhulgas edastamise, kustutamise ja hävitamise suhtes kohaldatavad piirangud. Kui selliste piirangute kehtestamise vajadus selgub pärast teabe esitamist, teavitavad nad sellest Europoli. Europol peab sellistest piirangutest kinni.

3. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib Europol piirata liikmesriikide, liidu asutuste, kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide juurdepääsu avalikult kättesaadavatest allikatest pärit teabele ja selle teabe kasutamist.

Artikkel 20

Liikmesriikide ja Europoli töötajate juurdepääs Europolis säilitatavale teabele

1. Liikmesriikidel on vastavalt riigisisesele õigusele ja artikli 7 lõikele 5 juurdepääs kogu artikli 18 lõike 2 punktides a ja b sätestatud eesmärgil esitatud teabele ning võimalus teha selle kohta päringuid. See ei piira liikmesriikide, liidu asutuste, kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide õigust piirata selliste andmete kasutamist ja neile juurdepääsu vastavalt artikli 19 lõikele 2.

2. Liikmesriikidel on vastavalt riigisisesele õigusele ja artikli 7 lõikele 5 kaudne, päringutabamustel või nende puudumisel põhinev juurdepääs artikli 18 lõike 2 punktis c sätestatud eesmärgil esitatud teabele. See ei piira teabe esitanud liikmesriikide, liidu asutuste, kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonide poolt artikli 19 lõike 2 kohaselt seatud piiranguid.

Päringutabamuse korral algatab Europol menetluse päringutabamusega seotud teabe jagamiseks kooskõlas Europolile teabe esitaja otsusega.

3. Kooskõlas riigisisese õigusega on liikmesriikidel juurdepääs lõigetes 1 ja 2 osutatud teabele ja nad saavad seda töödelda üksnes järgmist liiki kuritegude tõkestamiseks ja nendega võitlemiseks:

a) Europoli pädevusalasse kuuluvad kuriteoliigid ja

b) muud rasked kuriteoliigid, nagu on sätestatud nõukogu raamotsuses 2002/584/JSK (22).

4. Tegevdirektori poolt nõuetekohaselt volitatud Europoli töötajatel on juurdepääsuõigus Europolis töödeldavale teabele niivõrd, kui see on vajalik nende ülesannete täitmiseks, ilma et see piiraks artikli 67 kohaldamist.

Artikkel 21

Eurojusti ja OLAFi juurdepääs Europolis säilitatavale teabele

1. Europol võtab kõik vajalikud meetmed, et tagada Eurojustile ja OLAFile nende vastavate volituste piires kaudne, päringutabamusel või selle puudumisel põhinev juurdepääs artikli 18 lõike 2 punktides a, b ja c sätestatud eesmärgil esitatud teabele, ilma et see piiraks kõnealuse teabe esitanud liikmesriikide, liidu asutuste, kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonide poolt artikli 19 lõike 2 kohaselt seatud piiranguid.

Päringutabamuse korral algatab Europol menetluse päringutabamusega seotud teabe jagamiseks kookõlas Europolile teabe esitaja otsusega ja üksnes selles ulatuses, milles päringutabamuse moodustanud andmed on vajalikud Eurojusti või OLAFi ülesannete täitmiseks.

2. Europol ja Eurojust võivad kehtestada omavahel töökorra, millega tagatakse nende vastavate volituste piires vastastikusel viisil juurdepääs kogu teabele, mis on esitatud artikli 18 lõike 2 punktis a täpsustatud eesmärgil, ning võimalus teha kogu sellist teavet hõlmavaid päringuid, ilma et see piiraks liikmesriikide, liidu asutuste, kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide õigust seada piiranguid sellistele andmetele juurdepääsul ja nende kasutamisel, kooskõlas käesoleva määrusega ette nähtud andmekaitsealaste tagatistega.

3. Lõigete 1 ja 2 kohaselt toimuvaid teabepäringuid teostatakse ainult selle kindlakstegemiseks, kas Eurojustile või OLAFile kättesaadav teave vastab Europolis töödeldavale teabele.

4. Europol lubab lõigete 1 ja 2 kohaseid teabepäringuid üksnes pärast seda, kui ta on saanud Eurojustilt teavet selle kohta, millistel liikmesriikide liikmetel, asetäitjatel, assistentidel ja Eurojusti töötajatel on luba selliseid päringuid teha, ning OLAFilt teavet selle kohta, millistel OLAFi töötajatel on luba selliseid päringuid teha.

5. Kui Europoli konkreetse uurimisega seotud teabetöötlemistoimingute käigus teeb Europol või mõni liikmesriik kindlaks koordineerimise, koostöö või toetuse vajaduse vastavalt Eurojusti või OLAFi volitustele, teavitab Europol neid sellest ning algatab menetluse teabe jagamiseks kooskõlas teabe edastanud liikmesriigi otsusega. Sellisel juhul konsulteerivad Eurojust või OLAF Europoliga.

6. Eurojust, sealhulgas kolleegium, liikmesriikide liikmed, asetäitjad, assistendid ja Eurojusti töötajad, ning OLAF peavad kinni kõikidest üldistest või konkreetsetest juurdepääsu- ja kasutamispiirangutest, mille liikmesriigid, liidu asutused, kolmandad riigid ja rahvusvahelised organisatsioonid on kooskõlas artikli 19 lõikega 2 teatavaks teinud.

7. Europol, Eurojust ja OLAF teavitavad üksteist, kui pärast vastastikku andmetega tutvumist vastavalt lõikele 2 või lõike 1 kohase päringutabamuse tulemusel ilmneb, et andmed ei pruugi olla õiged või võivad olla vastuolus muude andmetega.

Artikkel 22

Liikmesriikide teavitamise kohustus

1. Europol peab vastavalt artikli 4 lõike 1 punktile b viivitamata teavitama liikmesriiki seda liikmesriiki puudutavast teabest. Kui kõnealuse teabe suhtes kehtib vastavalt artikli 19 lõikele 2 selle jagamist välistav juurdepääsupiirang, peab Europol juurdepääsupiirangu kehtestanud teabe esitajaga nõu ja taotleb tema nõusolekut teabe jagamiseks.

Sellisel juhul ei jagata teavet ilma teabe esitaja sõnaselge nõusolekuta.

2. Olenemata juurdepääsupiirangutest, teavitab Europol liikmesriiki seda liikmesriiki puudutavast teabest juhul, kui see on tingimata vajalik, et vältida otsest ohtu inimeste elule.

Sellisel juhul teavitab Europol samal ajal teabe esitajat kõnealuse teabe jagamisest ja põhjendab oma olukorraanalüüsi.

V PEATÜKK

SUHTED PARTNERITEGA

1. JAGU

Üldsätted

Artikkel 23

Üldsätted

1. Kui see on vajalik tema ülesannete täitmiseks, võib Europol luua ja säilitada koostöösuhteid liidu asutustega kooskõlas kõnealuste asutuste, kolmandate riikide asutuste, rahvusvaheliste organisatsioonide ja eraõiguslike isikute eesmärkidega.

2. Võttes arvesse artikli 19 lõike 2 kohaselt kehtestatud piiranguid ja piiramata artiklit 67, võib Europol otse vahetada käesoleva artikli lõikes 1 osutatud üksustega igasugust teavet, välja arvatud isikuandmeid, niivõrd kui see on vajalik tema ülesannete täitmiseks.

3. Tegevdirektor teavitab haldusnõukogu kõigist korrapärastest koostöösuhetest, mida Europol kavatseb luua ja säilitada vastavalt lõigetele 1 ja 2, ning selliste suhete loomisjärgsest arendamisest.

4. Lõigete 1 ja 2 kohaldamise eesmärgil võib Europol kehtestada töökorraldusi lõikes 1 osutatud üksustega. Selliste töökorraldustega ei võimaldata isikuandmete vahetamist ning need ei ole liidu või selle liikmesriikide jaoks siduvad.

5. Kui see on vajalik tema õiguspäraste ülesannete täitmiseks ja sellega proportsionaalne, võib Europol lõikes 1 osutatud üksustelt saada isikuandmeid ja töödelda neid kooskõlas käesoleva peatüki sätetega.

6. Ilma et see piiraks artikli 30 lõike 5 kohaldamist, ja kooskõlas käesoleva määrusega, edastab Europol isikuandmeid liidu asutustele, kolmandatele riikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele vaid juhul, kui seda on vaja Europoli eesmärkidega seotud kuritegude tõkestamiseks ja kui saaja võtab endale kohustuse, et andmeid töödeldakse ainult sel eesmärgil, milleks need edastati. Kui edastatavad andmed on esitanud liikmesriik, taotleb Europol selle liikmesriigi nõusolekut, välja arvatud juhul, kui asjaomane liikmesriik on andnud sellisele edastamisele oma eelneva nõusoleku kas üldiselt või eritingimustel. Sellise nõusoleku võib igal ajal tagasi võtta.

7. Liikmesriigid, liidu asutused, kolmandad riigid ja rahvusvahelised organisatsioonid ei tohi Europoli valduses olevaid isikuandmeid omakorda edasi saata ilma Europoli sõnaselge eelneva loata.

8. Europol tagab vastavalt käesolevale määrusele isikuandmete kõikide edastamiste ja edastamise põhjuste üksikasjaliku dokumenteerimise.

9. Teavet, mis on saadud ilmselgelt inimõigusi rikkudes, ei töödelda.

2. JAGU

Isikuandmete edastamine ja vahetamine

Artikkel 24

Isikuandmete edastamine liidu asutustele

Võttes arvesse artikli 19 lõikest 2 või 3 tulenevaid võimalikke piiranguid ning piiramata artiklit 67, võib Europol edastada isikuandmeid otse liidu asutusele, kui selline edastamine on vajalik tema või andmeid saava liidu asutuse ülesannete täitmiseks.

Artikkel 25

Isikuandmete edastamine kolmandatele riikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele

1. Võttes arvesse artikli 19 lõikest 2 või 3 tulenevaid võimalikke piiranguid ning piiramata artiklit 67, võib Europol edastada isikuandmeid kolmanda riigi ametiasutusele või rahvusvahelisele organisatsioonile, kui selline edastamine on vajalik Europoli ülesannete täitmiseks, võttes aluseks ühe järgmistest:

a) komisjoni otsus, mis on vastu võetud kooskõlas Direktiivi (EL) 2016/680 artikliga 36, mille kohaselt kolmas riik või territoorium või asjaomase kolmanda riigi töötlemissektor või asjaomane rahvusvaheline organisatsioon tagab piisava kaitsetaseme („piisava kaitse otsus“);

b) liidu ja asjaomase kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni vahel ELi toimimise lepingu artikli 218 alusel sõlmitud rahvusvaheline leping, millega nähakse ette piisavad turvameetmed üksikisikute eraelu puutumatuse ning põhiõiguste ja -vabaduste tagamiseks;

c) Europoli ja asjaomase kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni vahel enne 1. maid 2017 kooskõlas otsuse 2009/371/JSK artikliga 23 sõlmitud koostööleping, mis võimaldab isikuandmeid vahetada.

Europol võib sõlmida halduskokkuleppe selliste lepingute või piisava kaitse otsuste rakendamiseks.

2. Tegevdirektor teavitab haldusnõukogu isikuandmete vahetamisest, mis toimub piisava kaitse otsuste alusel lõike 1 punkti a kohaselt.

3. Europol avaldab oma veebisaidil loetelu piisava kaitse otsustest, lepingutest, halduskokkulepetest ja teistest vahenditest, mis puudutavad isikuandmete edastamist vastavalt lõikele 1, ja ajakohastab seda.

4. 14. juuniks 2021 hindab komisjon lõike 1 punktis c osutatud koostöölepingute sätteid, eelkõige andmekaitse sätteid. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu hindamise tulemustest ja võib asjakohasel juhul esitada nõukogule soovituse otsuse kohta, millega lubatakse alustada läbirääkimisi lõike 1 punktis b osutatud rahvusvaheliste lepingute sõlmimiseks.

5. Erandina lõikest 1 võib tegevdirektor anda igal üksikjuhul eraldi loa isikuandmete edastamiseks kolmandatele riikidele või rahvusvahelistele organisatsioonidele, kui edastamine on

a) vajalik andmesubjekti või muu isiku eluliste huvide kaitsmiseks;

b) vajalik andmesubjekti õigustatud huvide kaitsmiseks vastavalt isikuandmeid edastava liikmesriigi õigusele;

c) hädavajalik liikmesriigi või kolmanda riigi avalikku julgeolekut ähvardava vahetu ja tõsise ohu ennetamiseks;

d) vajalik konkreetsete kuritegude tõkestamiseks, uurimiseks, avastamiseks või kuritegude eest vastutusele võtmiseks või kriminaalkaristuste täitmisele pööramiseks või

e) erijuhtudel vajalik konkreetsete kuritegude tõkestamise, uurimise, avastamise või kuritegude eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramisega seotud õigusnõuete koostamiseks, esitamiseks või kaitsmiseks.

Isikuandmeid ei edastata, kui tegevdirektor leiab, et asjaomase andmesubjekti põhiõigused ja -vabadused kaaluvad üles punktides d ja e osutatud avaliku huvi andmete edastamiseks.

Käesoleva lõike kohaseid erandeid ei tohi kohaldada süstemaatilistele, suuremahulistele ega struktuursetele edastamistele.

6. Erandina lõikest 1 võib haldusnõukogu kokkuleppel Euroopa Andmekaitseinspektoriga anda loa andmete edastamiseks kooskõlas lõike 5 punktidega a–e, võttes arvesse piisavate turvameetmete olemasolu üksikisikute eraelu puutumatuse ning põhiõiguste ja -vabaduste tagamiseks, ajavahemiku jooksul, mis ei ületa ühte aastat ja mis on pikendatav. Selline luba peab olema nõuetekohaselt põhjendatud ja dokumenteeritud.

7. Tegevdirektor teavitab võimalikult kiiresti haldusnõukogu ja Euroopa Andmekaitseinspektorit juhtumitest, mille puhul kohaldati lõiget 5.

8. Europol dokumenteerib kõik käesoleva artikli kohased edastamised.

Artikkel 26

Isikuandmete vahetamine eraõiguslike isikutega

1. Kui see on vajalik tema ülesannete täitmiseks, võib Europol töödelda eraõiguslikelt isikutelt saadud isikuandmeid tingimusel, et andmed on saadud

a) riikliku üksuse kaudu kooskõlas liikmesriigi õigusega;

b) sellise kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni kontaktpunkti kaudu, kellega Europol on enne 1. maid 2017 sõlminud isikuandmete vahetamist võimaldava koostöölepingu kooskõlas otsuse 2009/371/JSK artikliga 23, või

c) sellise kolmanda riigi asutuse või rahvusvahelise organisatsiooni kaudu, kelle puhul on tehtud käesoleva määruse artikli 25 lõike 1 punktis a osutatud piisava kaitse otsus või kellega liit on sõlminud ELi toimimise lepingu artikli 218 kohase rahvusvahelise lepingu.

2. Kui Europol saab isikuandmeid otse eraõiguslikelt isikutelt ning kui lõikes 1 osutatud asjaomast riiklikku üksust, kontaktpunkti või asutust ei ole võimalik kindlaks teha, võib Europol kõnealuseid isikuandmeid töödelda üksnes sellise kindlakstegemise eesmärgil. Seejärel edastatakse isikuandmed viivitamata asjaomasele riiklikule üksusele, kontaktpunktile või asutusele ning kustutatakse, välja arvatud juhul, kui asjaomane riiklik üksus, kontaktpunkt või asutus esitab kõnealused isikuandmed vastavalt artikli 19 lõikele 1 uuesti nelja kuu jooksul pärast edastamist. Europol tagab tehniliste vahenditega, et asjaomased andmed ei ole kõnealuse ajavahemiku jooksul kättesaadavad ühelgi muul eesmärgil toimuvaks töötlemiseks.

3 Selleks et töödelda käesoleva artikli lõike 5 punkti c kohaselt edastatud isikuandmeid, võib Europol artikli 4 lõike 1 punktis m sätestatud ülesande täitmiseks saada selliseid andmeid otse eraõiguslikult isikult, kes kinnitab, et tal on nende andmete edastamiseks seaduslik õigus vastavalt kohaldatavale õigusele.

4. Kui Europol saab isikuandmeid sellise kolmanda riigi eraõiguslikult isikult, kellega ei ole sõlmitud lepingut vastavalt otsuse 2009/371/JSK artiklile 23 või ELi toimimise lepingu artiklile 218 või kelle puhul ei ole tehtud käesoleva määruse artikli 25 lõike 1 punktis a osutatud piisava kaitse otsust, võib Europol kõnealuse teabe edastada üksnes liikmesriigile või asjaomasele kolmandale riigile, kellega on selline leping sõlmitud.

5. Europol ei tohi edastada isikuandmeid eraõiguslikele isikutele, välja arvatud juhtudel, kui see on rangelt vajalik ja toimub iga üksikjuhtumi puhul eraldi, võttes arvesse artikli 19 lõikest 2 või 3 tulenevaid võimalikke piiranguid ja piiramata artiklit 67, kui

a) edastamine on kahtluseta andmesubjekti huvides ja andmesubjekti nõusolek on saadud või kui asjaolud võimaldavad nõusolekut selgesti eeldada, või

b) edastamine on tingimata vajalik Europoli pädevusalasse kuuluva kuriteo, sealhulgas terrorismiakti kohese toimepaneku tõkestamiseks, või

c) üldsusele kättesaadavate isikuandmete edastamine on rangelt vajalik artikli 4 lõike 1 punktis m sätestatud ülesande täitmiseks ja kui on täidetud järgmised tingimused: i) edastamine puudutab konkreetset üksikjuhtumit ja ii) ükski asjaomase andmesubjekti põhiõigus ega -vabadus ei kaalu konkreetse juhtumi puhul üles avalikku huvi, mis teeks edastamise vajalikuks.

6. Käesoleva artikli lõike 5 punktide a ja b puhul, kui asjaomane eraõiguslik isik ei ole asutatud liidus või riigis, millega Europolil on isikuandmete vahetamist võimaldav koostööleping või millega liit on sõlminud rahvusvahelise lepingu ELi toimimise lepingu artikli 218 kohaselt, või kelle puhul on tehtud käesoleva määruse artikli 25 lõike 1 punktis a osutatud piisava kaitse otsus, on edastamine lubatud ainult juhul, kui edastamine on

a) vajalik andmesubjekti või muu isiku eluliste huvide kaitsmiseks või

b) vajalik andmesubjekti õigustatud huvi kaitsmiseks või

c) hädavajalik liikmesriigi või kolmanda riigi avalikku julgeolekut ähvardava vahetu ja tõsise ohu ennetamiseks või

d) vajalik konkreetsete Europoli pädevusalasse kuuluvate kuritegude tõkestamiseks, uurimiseks, avastamiseks või nende eest vastutusele võtmiseks või

e) erijuhtudel vajalik konkreetsete Europoli pädevusalasse kuuluvate kuritegude tõkestamise, uurimise, avastamise või nende eest vastutusele võtmisega seotud õigusnõuete koostamiseks, esitamiseks või kaitsmiseks.

7. Europol tagab kõikide isikuandmete edastamiste ja selliste edastamiste põhjuste üksikasjaliku dokumenteerimise kooskõlas käesoleva määrusega ning teavitab sellest taotluse korral Euroopa Andmekaitseinspektorit vastavalt artiklile 40.

8. Kui saadud või edastatavad isikuandmed mõjutavad liikmesriigi huve, teavitab Europol viivitamata asjaomase liikmesriigi riiklikku üksust.

9. Europol ei võta isikuandmete saamiseks ühendust eraõiguslike isikutega.

10. Komisjon hindab 1. maiks 2019 eraõiguslike isikutega isikuandmete otse vahetamist.

Artikkel 27

Eraisikutelt saadud teave

1. Kui see on vajalik tema ülesannete täitmiseks, võib Europol saada ja töödelda eraisikutelt saadud teavet. Europol võib töödelda eraisikutelt saadud isikuandmeid üksnes tingimusel, et andmed on saadud

a) riikliku üksuse kaudu kooskõlas liikmesriigi õigusega;

b) sellise kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni kontaktpunkti kaudu, kellega Europol on enne 1. maid 2017 sõlminud isikuandmete vahetamist võimaldava koostöölepingu kooskõlas otsuse 2009/371/JSK artikliga 23, või

c) sellise kolmanda riigi asutuse või rahvusvahelise organisatsiooni kaudu, kelle puhul on tehtud artikli 25 lõike 1 punktis a osutatud piisava kaitse otsus või kellega liit on sõlminud ELi toimimise lepingu artikli 218 kohase rahvusvahelise lepingu.

2. Kui Europol saab teavet, sealhulgas isikuandmeid sellise kolmanda riigi eraisikult, kellega ei ole sõlmitud rahvusvahelist lepingut vastavalt otsuse 2009/371/JSK artiklile 23 või ELi toimimise lepingu artiklile 218 või kelle puhul ei ole tehtud käesoleva määruse artikli 25 lõike 1 punktis a osutatud piisava kaitse otsust, võib Europol kõnealuse teabe edastada üksnes liikmesriigile või asjaomasele kolmandale riigile, kellega on selline rahvusvaheline leping sõlmitud.

3. Kui saadud isikuandmed mõjutavad liikmesriigi huve, teavitab Europol viivitamata asjaomase liikmesriigi riiklikku üksust.

4. Europol ei võta isikuandmete saamiseks ühendust eraisikutega.

5. Ilma et see piiraks artikleid 36 ja 37, ei või Europol isikuandmeid eraisikutele edastada.

VI PEATÜKK

ANDMEKAITSEALASED TURVAMEETMED

Artikkel 28

Andmekaitse üldpõhimõtted

1. Tuleb tagada, et

a) isikuandmeid töödeldakse õiglaselt ja seaduslikult;

b) isikuandmeid kogutakse täpselt ja selgelt kindlaks määratud ning õiguspärastel eesmärkidel ega töödelda hiljem viisil, mis on vastuolus kõnealuste eesmärkidega. Isikuandmete hilisem töötlemine ajaloo-, statistika- või teadusuuringutega seotud eesmärkidel ei ole keelatud, kui Europol annab asjakohase tagatise eelkõige selle kohta, et andmeid ei töödelda muudel eesmärkidel;

c) isikuandmed on asjakohased, olulised ja piiratud sellega, mis on vajalik nende töötlemise otstarbe seisukohalt;

d) isikuandmed on täielikud ja ajakohased ning et võetakse kõik mõistlikud meetmed, et töötlemise eesmärgi seisukohalt ebatäpsed isikuandmed kustutakse või parandatakse viivitamata;

e) isikuandmeid säilitatakse kujul, mis võimaldab andmesubjekte tuvastada ainult seni, kuni see on vajalik isikuandmete töötlemise eesmärkidel, ja

f) isikuandmeid töödeldakse viisil, mis tagab nende asjakohase turvalisuse.

2. Europol teeb üldsusele kättesaadavaks dokumendi, milles esitatakse arusaadavas vormis isikuandmete töötlemisega seotud sätted ning andmesubjektide õiguste kasutamiseks olemasolevad vahendid.

Artikkel 29

Teabe usaldusväärsuse ja õigsuse hindamine

1. Teabe esitanud liikmesriik annab liikmesriigist pärit teabeallika usaldusväärsusele võimaluse piires hinnangu, kasutades järgmisi allika hindamise koode:

A: allika autentsuse, usaldusväärsuse ja pädevuse suhtes pole kahtlust või teave pärineb allikast, mis on alati olnud usaldusväärne;

B: teave pärineb allikast, mis on enamasti olnud usaldusväärne;

C: teave pärineb allikast, mis enamasti ei ole olnud usaldusväärne;

X: allika usaldusväärsust ei ole võimalik hinnata.

2. Võimaluse piires hinnatakse liikmesriigist pärit teabe õigsust, kasutades järgmisi teabe hindamise koode:

1: teave, mille õigsuses ei ole kahtlust;

2: teave, milles selle allikas on isiklikult kindel, kuid milles seda edastav ametnik ei ole isiklikult kindel;

3: teave, milles selle allikas ei ole isiklikult kindel, kuid mida kinnitab muu, varem jäädvustatud teave;

4: teave, milles selle allikas ei ole isiklikult kindel ja mida ei ole võimalik kinnitada.

3. Kui Europol jõuab juba tema valduses oleva teabe põhjal järeldusele, et lõikes 1 või 2 esitatud hinnangut on vaja muuta, teavitab ta sellest asjaomast liikmesriiki ja püüab hinnangu muutmises kokku leppida. Europol ei muuda hinnangut ilma kokkuleppeta.

4. Kui Europol saab liikmesriigilt teavet, millele ei ole antud hinnangut lõike 1 või 2 kohaselt, püüab ta hinnata allika usaldusväärsust ja teabe õigsust juba tema valduses oleva teabe põhjal. Konkreetseid andmeid ja teavet tuleb hinnata kokkuleppel teabe esitanud liikmesriigiga. Liikmesriik ja Europol võivad samuti üldjoontes kokku leppida konkreetsete andmeliikide ja konkreetsete allikate hindamise üldtingimustes. Kui konkreetse juhtumi suhtes ei ole jõutud kokkuleppele või kui kokkulepe üldtingimuste kohta puudub, määrab Europol teabele või andmetele lõigetes 1 ja 2 osutatud koodid X ja 4.

5. Käesolevat artiklit kohaldatakse mutatis mutandis juhul, kui Europol saab andmeid või teavet liidu asutuselt, kolmandalt riigilt, rahvusvaheliselt organisatsioonilt või eraõiguslikult isikult.

6. Europol kasutab avalikult kättesaadavatest allikatest pärit teabe hindamiseks lõigetes 1 ja 2 sätestatud koode.

7. Kui teave saadakse Europoli poolt oma ülesannete täitmisel tehtud analüüsi tulemusel, hindab Europol sellist teavet kooskõlas käesoleva artikliga ja kokkuleppel analüüsis osalevate liikmesriikidega.

Artikkel 30

Isikuandmete eriliikide ja eri kategooria andmesubjektide isikuandmete töötlemine

1. Kuriteoohvrite, tunnistajate või teiste teo kohta teavet anda võivate isikute või alla 18-aastaste isikute isikuandmete töötlemine on lubatud, kui see on rangelt vajalik ja proportsionaalne Europoli eesmärkidega seotud kuritegude tõkestamiseks või nende vastu võitlemiseks.

2. Rassilist ja etnilist päritolu, poliitilisi vaateid, usulisi või filosoofilisi veendumusi ja ametiühingusse kuulumist käsitlevate isikuandmete, samuti geeniandmete või tervist ja seksuaalelu käsitlevate andmete automaatne või muul viisil töötlemine on keelatud, välja arvatud juhul, kui see on rangelt vajalik ja proportsionaalne Europoli pädevusalasse kuuluvate kuritegude tõkestamiseks või nende vastu võitlemiseks ning kui need andmed täiendavad muid Europoli töödeldavaid isikuandmeid. On keelatud valida teatavat isikute rühma ainuüksi eespool nimetatud isikuandmete põhjal.

3. Ainult Europolil on otsene juurdepääs lõigetes 1 ja 2 osutatud isikuandmetele. Tegevdirektor annab sellistele andmetele nõuetekohase juurdepääsuloa piiratud arvule Europoli ametnikele, kui see on vajalik nende tööülesannete täitmiseks.

4. Ükski pädeva asutuse otsus, mis toob andmesubjektile kaasa kahjulikke õiguslikke tagajärgi, ei tohi põhineda ainult lõikes 2 osutatud andmete automaatsel töötlemisel, välja arvatud juhul, kui selline otsus on sõnaselgelt lubatud liikmesriigi või liidu õigusaktidega.

5. Lõigetes 1 ja 2 osutatud isikuandmeid ei edastata liikmesriikidele, liidu asutustele, kolmandatele riikidele ega rahvusvahelistele organisatsioonidele, välja arvatud üksikjuhtudel, kui see on rangelt vajalik ja proportsionaalne Europoli pädevusalasse kuuluvate kuritegude puhul ning vastavalt V peatükile.

6. Europol esitab igal aastal Euroopa Andmekaitseinspektorile statistilise ülevaate kõikidest lõikes 2 osutatud isikuandmetest, mida ta on töödelnud.

Artikkel 31

Isikuandmete säilitamise ja kustutamise tähtajad

1. Europol säilitab enda töödeldud isikuandmeid ainult nii kaua, kui see on andmete töötlemise eesmärgi seisukohast vajalik ja proportsionaalne.

2. Europol vaatab isikuandmete edasise säilitamise vajaduse läbi igal juhul hiljemalt kolme aasta jooksul pärast andmete esmase töötlemise algust. Kui Europol oma ülesannete täitmiseks vajab isikuandmete edasist säilitamist, võib ta otsustada, et säilitab isikuandmeid järgmise läbivaatamiseni, mis toimub pärast järgmist kolmeaastast ajavahemikku. Edasist säilitamist põhjendatakse ja see dokumenteeritakse. Kui isikuandmete edasise säilitamise otsust ei tehta, kustutakse need andmed kolme aasta möödumisel automaatselt.

3. Kui artikli 30 lõigetes 1 ja 2 osutatud isikuandmeid säilitatakse kauem kui viis aastat, teavitatakse sellest Euroopa Andmekaitseinspektorit.

4. Kui liikmesriik, liidu asutus, kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon on isikuandmete edastamise ajal vastavalt artikli 19 lõikele 2 teatanud piirangutest seoses isikuandmete varasema kustutamise või hävitamisega, kustutab Europol isikuandmed kooskõlas selliste piirangutega. Kui andmete esitaja valduses olevast teabest ulatuslikuma teabe põhjal järeldatakse, et andmete edasine säilitamine on Europoli ülesannete täitmiseks vajalik, taotleb Europol andmete esitajalt luba andmeid edasi säilitada ning põhjendab sellist taotlust.

5. Kui liikmesriik, liidu asutus, kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon kustutab oma andmebaasist Europolile edastatud isikuandmed, teatab ta sellest Europolile. Europol kustutab asjaomased andmed, välja arvatud juhul, kui andmete esitaja valduses olevast teabest ulatuslikuma teabe põhjal järeldatakse, et andmete edasine säilitamine on Europoli ülesannete täitmiseks vajalik. Europol teavitab andmete esitajat kõnealuste andmete edasisest säilitamisest ja põhjendab seda.

6. Isikuandmeid ei kustutata, kui

a) see kahjustaks kaitset vajava andmesubjekti huve. Sellistel juhtudel kasutatakse andmeid üksnes andmesubjekti sõnaselgel ja kirjalikul nõusolekul;

b) andmesubjekt seab kahtluse alla nende õigsuse. Sellisel juhul säilitatakse andmeid ajavahemiku jooksul, mis võimaldab liikmesriikidel või, kui see on asjakohane, Europolil kontrollida andmete õigsust;

c) neid tuleb säilitada tõendamise eesmärgil või õigusnõuete koostamiseks, esitamiseks või kaitsmiseks, või

d) andmesubjekt on vastu nende kustutamisele ning nõuab selle asemel nende kasutamise piiramist.

Artikkel 32

Töötlemise turvalisus

1. Europol võtab asjakohased tehnilised ja korralduslikud meetmed, et kaitsta isikuandmeid juhusliku või ebaseadusliku hävitamise, juhusliku kadumise ja loata avalikustamise, muutmise ja neile juurdepääsu saamise ning igasuguse muu loata töötlemise eest.

2. Europol ja kõik liikmesriigid rakendavad andmete automaattöötlust käsitlevaid meetmeid, mis on kavandatud selleks, et

a) keelata kõrvaliste isikute juurdepääs isikuandmete töötlemiseks kasutatavatele andmetöötlusseadmetele (töövahenditele juurdepääsu kontroll);

b) hoida ära andmekandjate lugemine, kopeerimine, muutmine või kõrvaldamine vastava loata isikute poolt (andmekandjate kontroll);

c) hoida ära andmete sisestamine ja säilitatavate isikuandmetega tutvumine, nende muutmine või kustutamine ilma vastava loata (säilitamise kontroll);

d) takistada automatiseeritud andmetöötlussüsteemi kasutamist andmesidevahendite abil isikute poolt, kellel puudub selleks luba (kasutajate kontroll);

e) tagada, et automatiseeritud andmetöötlussüsteemi volitatud kasutajatel oleks juurdepääs ainult nende juurdepääsuloaga hõlmatud andmetele (juurdepääsu kontroll);

f) tagada võimalus tõendada ja kindlaks määrata, millistele asutustele võib edastada või on edastatud isikuandmeid andmesidevahendite abil (andmeedastuse kontroll);

g) tagada võimalus tõendada ja kindlaks teha, milliseid isikuandmeid on automatiseeritud