Komisjoni määrus (EMÜ) nr 770/96,

26. aprill 1996,

sekkumisvarudest pärit toodete kasutamise ja/või sihtkoha kontrollimise üksikasjalikke ühiseeskirju kehtestava määruse (EMÜ) nr 3002/92 muutmise kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 22. septembri 1966. aasta määrust nr 136/66/EMÜ õli- ja rasvaturu ühise korralduse kehtestamise kohta [1] (viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 3290/94 [2], eriti selle artikli 12 lõiget 4 ja artikli 26 lõiget 3, ning muude põllumajandustoodete ühist turukorraldust käsitlevate määruste vastavaid sätteid,

ning arvestades, et:

komisjoni määrus (EMÜ) nr 3002/92 [3] (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1938/93 [4] sätestab üksikasjalikud ühiseeskirjad eelkõige sekkumisvarudest pärit toodete sihipärase kasutamise ja/või sihtkoha tagamiseks antud tagatise vabastamise kohta;

ühise põllumajanduspoliitika rahastamist käsitleva nõukogu 21. aprilli 1970. aasta määruse (EMÜ) nr 729/70 [5] (viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1287/95 [6] artikli 8 lõikes 1 nõutakse liikmesriikidelt, et nad võtaksid vajalikke meetmeid eeskirjade eiramise või hooletuse tagajärjel kaotatud summade sissenõudmiseks vastavalt siseriiklikele õigusnormidele;

sekkumisvarudest pärit alandatud hindadega müügi ja vastavate toetuse andmist eelkõige eksporditoetustena ettenähtud süsteemide võrdse kohtlemise tagamiseks ning liikmesriikide ettevõtjate võrdse kohtlemise tagamiseks ning põhjendamatult saadud majandusliku kasu sissenõudmise hõlbustamiseks on vaja ette näha, et tuleb maksta põhjendamatult vabastatud tagatisega võrdne summa;

käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas asjaomaste korralduskomiteede arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrusele (EMÜ) nr 3002/92 lisatakse järgmine artikkel:

"Artikkel 5a

1. Kui pärast artiklis 5 nimetatud tagatise täielikku või osalist vabastamist tehakse kindlaks, et kogu kaup või osa sellest ei jõudnud ettenähtud kasutusse ja/või sihtkohta, nõuab tagatise vabastanud liikmesriigi pädev asutus vastavalt määruse (EMÜ) nr 729/70 artikli 8 lõikele 1, et asjaomane ettevõtja maksaks summa, mis on võrdne tagatisega, millest oleks ilma jäädud, kui eeskirjade eiramist või hooletust oleks arvesse võetud enne tagatise vabastamist. Sellele summale lisatakse alates tagatise vabastamise kuupäevast kuni maksmisele eelneva kuupäevani arvestatud intress.

Kui pädev asutus võtab vastu eelmises lõigus nimetatud summa, loetakse see põhjendamatult saadud majandusliku kasu sissenõudmiseks.

2. Makse tuleb sooritada 30 päeva jooksul alates maksenõude kättesaamisest.

Kui maksetähtajast kinni ei peeta, võib liikmesriik otsustada, et makse asemel peetakse saamata summa kinni kõnealusele ettevõtjale tehtavatest järgnevatest maksetest.

3. Intressimäär arvutatakse vastavalt siseriiklikele õigusaktidele, kuid see ei tohi olla madalam kui siseriiklike väljamaksete sissenõudmisel kehtiv intressimäär.

Pädeva asutuse vea tõttu põhjendamatult vabastatud tagatiselt intressi ei nõuta või nõutakse kõige enam alusetult saadud tulu suurusele vastav summa, mille määrab kindlaks liikmesriik.

4. Liikmesriigid võivad mitte nõuda lõikes 1 nimetatud makse tegemist, kui summa ei ületa 60 eküüd ja kui siseriiklike õigusaktide kohaselt kehtib niisugusel puhul sama reegel.

5. Lõike 1 alusel vastuvõetud summa makstakse makseasutustele, mis arvab kõnealused summad maha Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGFi) kuludest, ilma et see piiraks nõukogu määruse (EMÜ) nr 595/91 artikli 7 kohaldamist [7]."

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Seda kohaldatakse sel päeval või edaspidi esitatud tagatiste suhtes.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 26. aprill 1996

Komisjoni nimel

komisjoni liige

Franz Fischler

[1] EÜT 172, 30.9.1966, lk 3025/66.

[2] EÜT L 349, 31.12.1994, lk 105.

[3] EÜT L 301, 17.10.1992, lk 17.

[4] EÜT L 176, 20.7.1993, lk 12.

[5] EÜT L 94, 28.4.1970, lk 13.

[6] EÜT L 125, 8.6.1995, lk 1.

[7] EÜT L 67, 14.3.1991, lk 11.

--------------------------------------------------