LISA

„VALLE d’ITRIA“

PGI-IT-A0604-AM04

Taotluse esitamise kuupäev: 24.6.2016

TOOTESPETSIFIKAADI MUUDATUSE TAOTLUS

1. Muudatuse suhtes kohaldatavad eeskirjad

Määruse (EL) nr 1308/2013 artikkel 105 – oluline muudatus

2. Muudatuse kirjeldus ja põhjused

2.1. Nimetused ja veinid: uute veinitüüpide lisamine

Kirjeldus: kõik varem artikli 2 lõikes 1 loetletud tüüpilise geograafilise tähisega „Valle d’Itria“ (IGT, indicazione geografica tipica) veinide kategooriad („Bianco, sealhulgas poolvahuvein, vahuvein, üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein ja Passito; Rosso, sealhulgas poolvahuvein, üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein, Passito ja Novello; Rosato, sealhulgas poolvahuvein ja Novello“) on nüüd loetletud tootespetsifikaadi artiklis 1 („Nimetused ja veinid“).

Tüüpide loetellu on lisatud ka punased ja roosad vahuveinid ning viited tüüpidele koos viinamarjasordi täpsustamisega.

Loetelu on seetõttu ajakohastatud ja ümber sõnastatud järgmiselt:

„a) Bianco, sealhulgas poolvahuvein, vahuvein, üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein ja Passito;

b) Rosso, sealhulgas poolvahuvein, vahuvein, üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein, Passito ja Novello;

c) Rosato, sealhulgas poolvahuvein, vahuvein ja Novello;

d) kindla viinamarjasordiga vein kooskõlas artiklis 2 sätestatud tingimustega“.

Põhjused: tootespetsifikaati uuendati nii, et kõik toodetud veinid oleksid järjepidevalt esitatud artiklis 1 „Nimetused ja veinid“.

Punaste ja roosade vahuveinide lisamine on põhjendatud, kuna tootmispiirkond on seda tüüpi veinide tootmiseks traditsiooniliselt sobiv, turul valitseb suur huvi uute veinide vastu, mis on valmistatud peamiselt kohalikest viinamarjasortidest, ning vahuveinide, eelkõige juba poolvahuveini kategoorias toodetud kergete punaste ja roosade veinide suhtes on suundumus turul püsivalt positiivne.

Muudatus puudutab tootespetsifikaadi artiklit 1 ja koonddokumendi osa „Veinide kirjeldus“.

2.2. Nimetused ja veinid

Kirjeldus: üldine viide viinamarjavirretele on eemaldatud.

Põhjused: asjaolu, et kehtivate ELi õigusaktide kohaselt ei tohi kaitstud geograafilist tähist kasutada virrete kategooria puhul, vaid ainult kategooria „osaliselt kääritatud viinamarjavirre“ puhul, mida käesoleva tootespetsifikaadiga ei reguleerita.

Muudatus puudutab tootespetsifikaadi artiklit 1 ega mõjuta koonddokumenti.

2.3. Viinamarjasortide kombinatsioon

Kirjeldus: kohalike viinamarjasortide „Marchione“, „Maresco“, „Minutolo“ ja „Ottavianello“ lisamine tootespetsifikaadi artikli 2 lõikes 2 esitatud loetellu, milles käsitletakse viinamarjasorte, mida võib tähistada veinide etikettidel märkega „Valle d’Itria“ (IGT). Ajakohastatud on asjaomasele tootespetsifikaadile lisatud seotud loetelu viinamarjasortidest, mis sobivad kasvatamiseks tüüpilise geograafilise tähisega „Valle d’Itria“ (IGT) veinide tootmispiirkonda hõlmavates provintsides.

Muudatuse põhjused: kavandatav muudatus sai võimalikuks pärast paljude selliste muude kohalike sortide taastamist, kirjeldamist ja registreerimist ning nende tootlikkuse ja veinivalmistusomaduste parandamist, mis kasvasid peamiselt hajusalt ja kindlaks määramata taimedena Valle d’Itria piirkonna vanades ühe sordi viinamarjaistandustes; eelkõige puudutab see neid kohalikke vähem levinud sorte, mida leidub traditsiooniliselt vanades Apuulia maakonna viinamarjaistandustes, kus kasutatakse lehtrikujuliselt tagasilõikamise meetodit, ja mida kasvatatakse peaaegu alati koos levinumate sortide ja teiste vähem levinud sortidega. Peale selle on väljavalitud ja taimetervise seisukohast parandatud sortide hiljutine taasavastamine ja edendamine loonud Apuulia maakonna tootjatele tänu erakordsete ja ainulaadsete omadustega kohalikule veinile uue tegevussuuna.

— Sort „Marchione“ sobib tänu oma suurele happesusele ja lõhnakomponentidele kuivade ja vahuveinide tootmiseks ning segamiseks, et parandada/mitmekesistada Valle d’Itria piirkonnast pärit valgete veinide lõhnabuketti ja parandada nende organoleptilisi omadusi;

— sort „Maresco“ on tänu suurele suhkrusisaldusele ja happesusele sobiv vahuveini jaoks;

— sordil „Ottavianello“ on suurepärased füüsikalised omadused ja seetõttu sobib see hästi nii punaste kui ka roosade veinide, kaasa arvatud poolvahuveinide ja vahuveinide tootmiseks ning tulemuseks on kerge, joomisvalmis vein;

— sort „Minutolo“ on tänu oma happesusele ja lõhnale suurepärane lähteaine vahuveini ja eriveinide tootmiseks. Väljavalitud ja taimetervise seisukohast parandatud viinamarjasordi „Minutolo“ taasavastamine ja taastamine on andnud Apuulia maakonna tootjatele uue tegevussuuna kohalike valgete veinide turul. Põhitöö vähem levinud kohalike sortide edendamisel, nimelt taimetervise parandamisel, eeldatavate kloonide kindlakstegemisel ja sellele järgnevates sertifitseerimisprotsessides, aga ka sobivusanalüüside tegemisel mikrotasandi veinivalmistamise kaudu tegi Locorotondos asuv põllumajandusuuringute, -katsete ja -koolituskeskus (Centro di Ricerche Sperimentazione e Formazione in Agricoltura, CRSFA) Basile Carmia.

Muudatus puudutab tootespetsifikaadi artiklit 2 ning koonddokumendi osa „Veinide kirjeldus“.

2.4. Seos geograafilise keskkonnaga

Tootespetsifikaadi ja koonddokumendi muudatuse kirjeldus: lisatud on üksikasjad seose kohta keskkonnaga ja kirjeldus tootekategooria järgi. Lisatud on ka geograafilise piirkonnaga seotud muu asjakohane teave seose, kvaliteedi, maine või muude omaduste kohta, mida seostatakse kõnealuse geograafilise päritoluga, ning nende elementide põhjuslik seos. Esitatud on selgitused geograafilise tähise aluse kohta seoses toodete erilise kvaliteedi, maine ja omadustega.

Põhjused: viia spetsifikaat kooskõlla kehtivate õigusnormidega.

Muudatus puudutab tootespetsifikaadi artiklit 8 ja koonddokumendi osa „Seos geograafilise piirkonnaga“.

2.5. Kontrolliasutus

Kirjeldus: tootespetsifikaadi vormikohane muudatus õigusliku viite ajakohastamiseks: tekst „seadusandliku dekreedi nr 61/2010 artikkel 13“ on asendatud tekstiga „seaduse nr 238/2016 artikkel 64“. Tehnilise toimiku 2. lisa on samuti vastavalt ajakohastatud.

Muudatus puudutab tootespetsifikaadi artiklit 9 ega mõjuta koonddokumenti.

2.6. Viinamarjakasvatusnormid

Kirjeldus: lõige 4 „Poolvahuveinide ja vahuveinide valmistamiseks kasutatavad viinamarjad võivad erandina tagada minimaalse naturaalse alkoholisisalduse, mis on 0,5 mahuprotsenti väiksem“ asendatakse järgmisega: „Poolvahuveinide ja vahuveinide valmistamiseks kasutatavad viinamarjad peavad tagama minimaalse naturaalse alkoholisisalduse 9,5 % mahust“.

Muudatuse põhjused: on kindlaks määratud, et poolvahuveinide ja vahuveinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 9,5 % mahust, mis välistab võimaluse vähendada seda erandjuhul 0,5 % võrra; muudatus on vajalik tootjatele selge teabe andmiseks.

Muudatus puudutab tootespetsifikaadi artiklit 4 ega mõjuta koonddokumenti.

2.7. Veinivalmistusnormid

Välja on jäetud lõike 5 viimane lõik: „Sellega ei piirata kehtivates õigusaktides sätestatud erandi kohaldamist, mis võimaldab veinitootmistoiminguid teha väljaspool kindlaks määratud tootmispiirkonda kuni 31. detsembrini 2012“.

Põhjused: tegemist on vormikohase muudatusega, et jätta välja komisjoni määruse (EÜ) nr 607/2009 (1) artiklis 6 ette nähtud erandit käsitlev säte, kuna see ei kehti enam.

Muudatus puudutab tootespetsifikaadi artiklit 5 ega mõjuta koonddokumenti.

2.8. Tarbimisomadused

1. Veini „Valle d’Itria“ Rosso Frizzante värvi kirjelduses on sõna „roosa“ asendatud sõnaga „punane“.

Muudatuse põhjused: trükivea vormikohane parandamine, et tagada tarbimisomaduste vastavus veini „Valle d’Itria“ Rosso Frizzante värvile.

2. Üleküpsenud viinamarjadest valmistatud veinide „Valle d’Itria“ Rosso ja Bianco minimaalse tegeliku alkoholisisalduse mahuprotsendi nõuet on muudetud – 11,0 % asemel 12,0 %.

Muudatuse põhjused: viia spetsifikaat vastavusse kehtivates õigusaktides 16. kategooria „Üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein“ kohta sätestatud väärtustega kooskõlas määruse (EL) nr 1308/2013 VII lisa II osaga.

3. Veinide „Valle d’Itria“ Rosso Spumante ja Rosato Spumante kohta on lisatud tarbimisomadused.

Muudatuse põhjused: kuna punased ja roosad veinid lisati vahuveinide kategooriasse, mis oli veini „Valle d’Itria“ (IGT) tootespetsifikaadis juba olemas, tuli lisada asjakohased kirjeldused.

4. Veinide „Valle d’Itria“ Rosso Frizzante ja Rosato Frizzante minimaalse tegeliku alkoholisisalduse mahuprotsendi nõuet on muudetud – 9,5 % asemel 10,5 %.

Muudatuse põhjused: suurendamine on tingitud veini „Valle d’Itria“ (IGT) tootmispiirkonnas kõnealuste veinide puhul tegelikult mõõdetud väärtustest; seepärast on eesmärk parandada nende veinide puhul saavutatavat kvaliteeditaset.

5. Veini „Valle d’Itria“ Rosso Novello puhul lisati tarbimisomadustesse minimaalse üldhappesuse väärtus 5,0 g/l.

Muudatuse põhjused: vormikohane muudatus; eespool nimetatud väärtust ei olnud eelmisse spetsifikaati lisatud ja seetõttu lisati see nüüd.

Muudatus puudutab tootespetsifikaadi artiklit 6 ja koonddokumendi osa „Veinide kirjeldus“.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

„Valle d’Itria“

2. Geograafilise tähise tüüp

KGT – kaitstud geograafiline tähis

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Vahuvein

8. Poolvahuvein

16. Üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein

4. Veini(de) kirjeldus

„Valle d’Itria“ (KGT) Bianco, vein (1), sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Värvus: erineva intensiivsusega õlgkollane, võib olla erineva intensiivsusega rohekate varjunditega

Lõhn: meeldiv, õrn, puuviljane, sageli valgete puuviljade nüanssidega, võib olla tsitruse- või lillearoomiga, mis varieerub sõltuvalt kasutatavatest viinamarjasortidest

Maitse: värske, kuiv kuni poolkuiv

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 10,5 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 15,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Bianco, üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein (16), sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Värvus: õlgkollasest kuldseni

Lõhn: iseloomulik, õrn, püsiv, mõnikord küpsete valgete puuviljade, suhkrustatud puuviljade või muude tüüpiliste nüanssidega aroomiga, mille intensiivsus varieerub sõltuvalt kasutatavatest viinamarjasortidest

Maitse: kuivast kuni magusani, tüüpiline, harmooniline

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 15,0 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 22,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12 Minimaalne üldhappesus 4 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (IGT) Bianco, poolvahuvein (8), sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Vaht: tihe ja kiiresti hajuv

Värvus: erineva intensiivsusega õlgkollane, mõnikord rohekate varjunditega, mille intensiivsus varieerub sõltuvalt kasutatavatest viinamarjasortidest

Lõhn: õrn ja puuviljane, sageli valgete puuviljade aroomiga, mõnikord lille- või tsitrusearoomiga, mille intensiivsus varieerub sõltuvalt kasutatavatest viinamarjasortidest

Maitse: kuivast kuni poolmagusani, harmooniline

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 9,5 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 15,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Bianco Passito, vein (1), sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Värvus: õlgkollasest kuldseni

Lõhn: iseloomulik, õrn, püsiv; õrn küpse puuvilja aroom, mõnikord mee ja aprikoosi nüanssidega, mille intensiivsus varieerub sõltuvalt kasutatavatest viinamarjasortidest

Maitse: kuivast kuni magusani, tüüpiline, harmooniline

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 15,0 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 22,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11 Minimaalne üldhappesus 4 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Bianco Spumante, vahuvein (4), sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Vaht: tihe ja püsib kaua

Värvus: erineva intensiivsusega õlgkollane, võib olla kuldsete varjunditega

Lõhn: magus, kompleksne, küpsete puuviljade aroomidega, mõnikord valgete lillede või tsitruse nüanssidega, mis sõltub kasutatavatest viinamarjasortidest, ja järelkäärimisele tüüpiliste nüanssidega

Maitse: värske, täidlane, peen, harmooniline, kuni poolmagus

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 9,5 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 14,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Rosso, vein (1), sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Värvus: rubiinpunasest granaatpunaseni

Lõhn: meeldiv, punastele puuviljadele iseloomulik aroom, laagerdumisest tulenevate vürtsikate nüanssidega

Maitse: kuivast kuni poolkuivani, harmooniline

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 11,5 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 20,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Rosso Spumante, vahuvein (4)

Vaht: tihe ja püsib kaua

Värvus: erineva intensiivsusega punane

Lõhn: õrn, puuviljane, sageli küpsete punaste puuviljade aroomiga ja järelkäärimisele tüüpiliste nüanssidega

Maitse: kuivast kuni poolmagusani, harmooniline

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 11,0 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 15,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 5,0 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Rosso, üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein (16), sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Värvus: rubiinpunane, laagerdumisel kaldub granaatpunasele

Lõhn: iseloomulik, õrn, püsiv punaste puuviljade, mõnikord keedise aroom, laagerdumisel võimalike vürtsikate nüanssidega

Maitse: magusast kuni kuivani, tüüpiline, harmooniline

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 15,0 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 24,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12 Minimaalne üldhappesus 4 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Rosso Frizzante, poolvahuvein (8), sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Vaht: tihe ja kiiresti hajuv

Värvus: erineva intensiivsusega punane

Lõhn: õrn, puuviljane küpsete puuviljade, mõnikord punaste puuviljade aroomi ja muude tüüpiliste nüanssidega, mis sõltuvad kasutatavatest viinamarjasortidest

Maitse: kuivast kuni poolmagusani, harmooniline

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 10,5 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 15,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Rosso Novello, vein, sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Värvus: erineva intensiivsusega rubiinpunane

Lõhn: intensiivne, meeldiv, mõnikord punastele puuviljadele iseloomuliku aroomiga ja süsinikdioksiidi keskkonnas fermenteerimisest tulenevate nüanssidega; kasutatavatele viinamarjasortidele iseloomulik aroom

Maitse: kuivast kuni poolkuivani, iseloomulik

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 11,0 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 16,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Rosso Passito, vein, sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Värvus: rubiinpunane, laagerdumisel kaldub granaatpunasele

Lõhn: iseloomulik, õrn, püsiv, mõnikord küpsete punaste puuviljade või keedise aroomiga ja kasutatavatest viinamarjasortidest sõltuvate tüüpiliste nüanssidega

Maitse: magusast kuni kuivani, tüüpiline, harmooniline

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 15,0 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 24,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11 Minimaalne üldhappesus 4 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Rosato, vein, sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Värvus: erineva intensiivsusega roosa

Lõhn: iseloomulik, puuviljane, sageli punaste puuviljade aroomiga

Maitse: kuivast kuni poolkuivani, harmooniline

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 11,0 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 16,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Rosato Spumante, vahuvein (4)

Vaht: tihe ja püsib kaua;

mõõdukalt intensiivne;

erineva intensiivsusega roosa

Lõhn: õrn, puuviljane, mõnikord punaste puuviljade aroomiga, tüüpiliste järelkäärimise nüanssidega

Maitse: kuivast kuni poolmagusani, harmooniline, iseloomulik

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 11,0 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 15,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 5,0 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Rosato Frizzante, poolvahuvein (8), sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Vaht: tihe ja kiiresti hajuv

Värvus: erineva intensiivsusega roosa

Lõhn: õrn, puuviljane, sageli punaste puuviljade aroomiga

Maitse: kuivast kuni poolmagusani, harmooniline, iseloomulik

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 10,5 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 15,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

„Valle d’Itria“ (KGT) Rosato Novello, vein, sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

Värvus: erineva intensiivsusega roosa

Lõhn: iseloomulik, puuviljane, mõnikord punaste puuviljade aroomiga, süsinikdioksiidi keskkonnas fermenteerimisest tulenevate nüanssidega, kasutatavatele viinamarjasortidele iseloomuliku aroomiga

Maitse: kuivast kuni poolkuivani, harmooniline

Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: 11,0 %

Suhkruvaba ekstrakti miinimumsisaldus: 14,0 g/l

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus 5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kui väärtusi ei ole esitatud, kohaldatakse liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud piirnorme.

5. Veinivalmistustavad

a. Peamised veinivalmistustavad

Puuduvad.

b. Maksimaalne saagikus

Veinid „Valle d’Itria“ (IGT) Bianco, Rosso ja Rosato, sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

22 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

Veinid „Valle d’Itria“ (IGT) Bianco, Rosso ja Rosato, sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

176 hektoliitrit hektari kohta

„Valle d’Itria“ (IGT) nimetust kandvad, üleküpsenud viinamarjadest valmistatud veinid Bianco, Rosso ja Rosato, sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

22 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

„Valle d’Itria“ (IGT) nimetust kandvad, üleküpsenud viinamarjadest valmistatud veinid Bianco, Rosso ja Rosato, sealhulgas täpsustatud viinamarjasort

110 hektoliitrit hektari kohta

6. Kindlaks määratud geograafiline piirkond

Nende viinamarjade kasvatuspiirkond, mille puhul võib kasutada tüüpilist geograafilist tähist „Valle d’Itria“, hõlmab kogu järgmiste omavalitsusüksuste haldusterritooriumi: Bari provintsis Alberobello ja Locorotondo; Brindisi provintsis Ceglie Messapica, Cisternino, Fasano ja Ostuni; Taranto provintsis Crispiano ja Martina Franca.

7. Peamised veiniviinamarjasordid

„Marchione B.“

„Maresco B.“

„Minutolo B.“

„Ottavianello N.“

„Barbera N.“

„Aleatico N.“

„Aglianico N.“ – „Ellenica“

„Bombino Bianco B.“ – „Bombino“

„Bombino Nero N.“ – „Bombino“

„Cabernet Franc N.“ – „Cabernet“

„Cabernet Sauvignon N.“ – „Cabernet“

„Chardonnay B.“

„Falanghina B.“

„Fiano B.“

„Greco B.“

„Greco Bianco B.“ –'„Greco“

„Lambrusco Maestri N.“ – „Lambrusco“

„Malbech N.“

„Malvasia Nera di Brindisi N.“ – „Malvasia“

„Malvasia Nera di Lecce N.“ – „Malvasia“

„Merlot N.“

„Montonico Bianco B.“ – „Montonico“

„Moscatello Selvatico B.“

„Negro Amaro N.“ – „Negroamaro“

„Pampanuto B.“ – „Verdeca“

„Moscato Bianco B.“ – „Moscato“

„Negroamaro Precoce N.“

„Notardomenico N.“

„Petit Verdot N“

„Pinot Bianco B.“ – „Pinot“

„Pinot Grigio“ – „Pinot“

„Pinot Nero N.“ – „Pinot“

„Primitivo N.“ – „Zinfadel“

„Refosco dal Peduncolo Rosso N.“ – „Refosco“

„Riesling Italico B.“ – „Riesling“

„Sangiovese N.“ – „Sangioveto“

„Sauvignon B.“ – „Sauvignon Blanc“

„Semillon B.“

„Susumaniello N.“ – „Sussumariello“

„Sylvaner Verde B.“ – „Silvaner“

„Syrah N.“ – „Shiraz“

„Uva di Troia N.“ – „Nero di Troia“

„Verdeca B.“

„Verdicchio Bianco B.“ – „Verdicchio“

„Vermentino B.“ – „Favorita B.“

„Manzoni Bianco B.“ – „Incrocio Manzoni 6.0.13 B.“

„Aglianicone N.“

„Bianco d’Alessano B.“

„Malvasia Bianca Lunga B.“ – „Malvasia“

„Malvasia Nera di Basilicata N.“ – „Malvasia“

„Montepulciano N.“

„Piedirosso N.“ – „Palombina“

„Piedirosso N.“ – „Per“ e Palummo'

„Piedirosso N.“ – „Piede di Colombo“

„Piedirosso N.“ – „Piede di Palumbo“

„Traminer Aromatico Rs.“ – „Gewürztraminer“

„Trebbiano Toscano B.“ – „Trebbiano“

„Cococciola B.“

„Greco Nero N.“ – „Greco“

„Grillo B.“

„Lacrima N.“

„Malvasia Bianca B.“ – „Malvasia“

„Mostosa B.“

„Trebbiano Giallo B.“ – „Trebbiano“

„Asprino Bianco B.“ – „Asprinio“

„Antinello B.“

„Somarello Rosso N.“

„Riesling Renano B.“ – „Riesling“

„Francavidda B.“ – „Francavilla“

„Impigno B.“

„Malvasia Bianca di Candia B.“ – „Malvasia“

8. Seos(t)e kirjeldus

A) Valle d’Itria piirkonna IGT veinid – geograafilise piirkonna andmed.

Seost näitavad looduslikud tegurid

Tootespetsifikaadis kindlaks määratud geograafiline piirkond on tuntud nimetusega Valle d’Itria, mis on osa laiemast Murgia dei Trulli piirkonnast. Kaardil paikneb see piirkond Bari provintsi kaguosas. Pedoloogia mõttes koosneb muld lubjakivi lahustumisest tingitud tüüpilisest punasest mullast, mis on raud- ja alumiiniumoksiididest ja -hüdroksiididest koosnevad lahustumatud jäägid. Muld sisaldab rohkesti kaaliumi ja suhteliselt vähe orgaanilist ainet, moodustades seega substraadi, mis sobib väga hästi kvaliteetse valge veini valmistamiseks kasutatavate viinamarjasortide kasvatamiseks. Savi- ja tolmja savi pinnas sisaldab palju erinevas suuruses kive, mis moodustavad umbes 60 % kõigist koostisosadest. Viinapuude kasvuala kõrgus merepinnast on 280–418 meetrit ja seega on kõrguste vahemik 138 meetrit. Nõlvad on lauged ja peamiselt kagusuunalised. Kliima on soe ja kuiv, sademete hulk on väga muutuv; olenevalt aastast on sademete hulk 400–800 mm, millest umbes 70 % koondub sügisele ja talvele. Viinapuude kasvuperioodil aprillist septembrini on sademete hulk väga väike, umbes 300 mm. Tavatud ei ole suved, kus vihma ei saja üldse. Mitut aastat hõlmavate andmete kohaselt on keskmine temperatuur kõrge ja tõuseb harva üle 30 °C või langeb alla 0 °C. Suvel on miinimumtemperatuur harva alla 18 °C.

Inimtegur, mis kinnitab seost piirkonnaga. Veini konkreetseid omadusi määravad tegurid on viinamarjasort ja keskkond, kusjuures viimast tuleb käsitleda nii looduse (kliima ja muld) kui ka inimeste (tavad, tehnikad, oskused) seisukohast. Seetõttu on tootmispiirkonnas esinevad inimtegurid, mis on mõjutanud veini omadusi, väga olulised. Veinide „Valle d’Itria“ tootmise piirkonna põllumajandusmaastikku iseloomustavad veel säilinud tamme- ja iilekstammemetsad, mis on segunenud loodusliku vahemerelise taimestikuga, mis moodustas piirkonna loodusliku taimkatte enne, kui inimesed sinna elama asusid. Territoorium on sajandite jooksul alates inimasustuse tekkimisest, mis sai alguse Messaapia ja Peuketia rahvaste ajastul, põhjalikult muutunud. Tänapäeval iseloomustavad maapiirkondade maastikku tüüpilised, elegantsed ja ühtlaselt kulgevad kuivmüürid; need piiritlevad ja toetavad aja jooksul aeglaselt väljaarendatud põllumajandusmaad, kuhu on rajatud viinamarjaistandused, kus valmistatakse käesoleva spetsifikaadiga hõlmatud veine. Kivid koos viinapuudega on Valle d’Itria lahutamatu osa ja moodustavad koos kuulsate Trulli majadega selle visuaalse kujutise. Inimteguritel on läbi ajaloo olnud konkreetne roll tootmise selliste tehniliste aspektide täpsel väljakujundamisel nagu:

— sortide kombineerimine viinamarjaistandustes. Kõnealuse veini valmistamiseks sobivad sellised viinamarjasordid, mida on traditsiooniliselt alati selles geograafilises piirkonnas kasvatatud;

— kujundamismeetodid, taimede istutusvahe ja tagasilõikamisviisid. Need on samuti traditsioonilised elemendid, mille eesmärk on tagada, et viinapuud on paigutatud maa-alal parimal võimalikul viisil, mis võimaldab teha viljelustoiminguid hõlpsamalt ja hoida lehestikku ratsionaalsena, tagades seega, et lehe pind saaks piisavalt päikest ja õhku ning veini tootmiseks kasutatavate viinamarjade saagikus püsiks spetsifikaadis ette nähtud piirides. Piirkonnas on peamiselt kasutatud järgmisi kujundamismeetodeid: goblet’-lõikusmeetod, kohandatud goblet’-espalier’-lõikusmeetod ja vertikaalsed toestussüsteemid: esimene neist moodustab 20 %, teine 50 % ja kolmas 30 %.

Kasutatud on järgmisi tagasilõikamismeetodeid: lühivõrsete lõikamismeetod goblet’-meetodi puhul (iga kahe või kolme oksa kohta jäetakse kaks kolme või nelja pungaga võrset) ja segalõikamismeetod kohandatud goblet’-meetodi ja vertikaalsete toestussüsteemide puhul (umbes kaheksa kuni kümne pungaga võrse ja oks); – veini valmistatakse traditsiooniliste meetodite abil, mida on piirkonnas pikka aega kasutatud vaiksete veinide tootmiseks, eristades sobivalt vahuveini tüüpi, mis tuleb saada naturaalse järelkäärimise teel. Tänapäeval on viinamarjakasvatust oma tegevusega oluliselt edendanud põllumajandusuuringute, -katsete ja -koolituskeskus CRSFA (Centro di Ricerche Sperimentazione e Formazione in Agricoltura), mis asub piirkonna südames. Keskus on peale vähem levinud kohalike sortide parandamise täitnud aastakümneid ka tähtsat ülesannet ning tegelenud kloonide valimise ja täiustamistega. Oluline on ka noortele põllumajandustootjatele ja viinamarjakasvatajatele suunatud koolitustegevus, muu hulgas tänu Locorotondos pikka aega tegutsenud Basile Caramia põllumajanduskolledžile, mis on Itaalias üks vähestest, mis on spetsialiseerunud viinamarjakasvatus- ja veinivalmistusvaldkonnale ning kus on väljaõppe saanud enamik piirkonna veinivalmistajatest ja paljud viinamarjakasvatajad.

B) Toote selliste omaduste või tunnuste üksikasjalik kirjeldus, mis on valdavalt või eranditult seotud geograafilise piirkonnaga.

Nimetusega „Valle d’Itria“ (IGT) hõlmatud kõigi kategooriate ja tüüpide veinidel on tasakaalustatud keemilised ja füüsikalised omadused ning nende maitses ja lõhnas on peamiselt tunda kasutatud viinamarjasortidele omaseid aroome.

Need organoleptilised ja analüütilised omadused on otseselt tingitud lubjakivist/savipinnasest, millel viinapuud kasvavad, ning iseäranis soodsatest mullastiku- ja ilmastikutingimustest. Need mullad soodustavad selliste lõhnaainete sünteesi, mis rikastavad veinide aroomi ning suurendavad viinamarjade suhkrusisaldust ja seega ka valmistatavate veinide alkoholisisaldust. Savi- ja tolmja savi pinnas sisaldab palju erinevas suuruses kive, mis moodustavad paljudel juhtudel umbes 60 % kõigist koostisosadest. Viimati nimetatud omadus võimaldab üleliigsel veel nõuetekohaselt ära valguda ja seeläbi väheneb seenhaiguste mõju taimele ja viinamarjadele.

Viinapuude kasvuala kõrgus merepinnast, s.o 280–418 meetrit, mis on hea kõrguste vahemik, samuti lauged, peamiselt kagusuunalised nõlvad ning päevase ja öise temperatuuri suur erinevus ja mõõdukas temperatuur küpsemise ajal tagavad ideaalsed tingimused täidlase, hea struktuuri ja intensiivse lõhnaga veinide tootmiseks.

Eelkõige on veinidel (1. kategooria) üldjuhul puuviljane profiil, sealjuures on punastel veinidel punaste puuviljade aroom ja valgetel tsitruse, mee või valgete lillede nüanss, kuid happesus ja suhkur on alati tasakaalus.

Roosadel veinidel on püsiv, mõnikord küpsete punaste puuviljade või keedise nüanss ja kasutatud viinamarjasortidele iseloomulikud nüansid.

Novello veinid on rubiinpunased või erineva intensiivsusega roosad, puuviljalõhnalised, mõnikord punaste puuviljade lõhnaga, süsinikdioksiidi keskkonnas fermenteerimisest tulenevate nüanssidega ning kasutatud viinamarjasortidele iseloomuliku aroomiga. Maitse on kuiv kuni poolkuiv, hea happesuse ja esmase aroomiga, mis on tingitud asjaolust, et eelistatakse tumedaid viinamarju, mis on korjatud veidi varem kui vaja.

Passito veinide maitse on magusatest kuni kuivadeni, kuid on alati harmooniline. Neil on iseloomulik, õrn ja püsiv aroom, punastel veinidel mõnikord küpsete punaste puuviljade või küpsetest puuviljadest valmistatud hõrgu keedise aroom, valged veinid on mõnikord mee ja aprikooside nüansiga; hea alkoholisisaldusega ja rikkalike ekstraktidega, mis on saadud sellest, et enim päikesele ja tuulele avatud puuridade viinamarjad jäetakse taime külge kuivama või viinamarjad riputatakse või asetatakse sõelale kuivama jahedas hästi ventileeritavas kohas.

Vahuveinid (4. kategooria) on eri tüüpide puhul erineva intensiivsusega, võimalike kuldsete varjunditega õlgkollasest värvusest kuni erineva intensiivsusega roosani, õrna, puuviljase, mõnikord punaste puuviljade lõhnaga või valgete lillede või tsitruse ja järelkäärimisele omaste nüanssidega; maitse on harmooniline, alates kuivast kuni poolmagusani. Need on valmistatud peamiselt viinamarjadest, mis on kasvatatud jahedamatel ja päikesele vähem avatud aladel, et tagada viinamarjade suurem happesus ja veini suurem värskus. Lisaks tagavad õiged mullastikutingimused ja suur kaaliumisisaldus ideaalse suhkrusisalduse.

Poolvahuveinidel (8. kategooria) on erineva intensiivsusega õlgkollane värvus, millel on mõnikord rohekas varjund, mille intensiivsus varieerub olenevalt kasutatavatest viinamarjasortidest; lõhn on õrn ja puuviljane, sageli valge puuvilja, mõnikord erineva intensiivsusega lille- või tsitrusearoomiga, olenevalt kasutatavatest viinamarjasortidest; maitse on kuivast poolmagusani, harmooniline ja puuviljane, küpsete puuviljade või punaste puuviljade aroomiga. Need veinid on ka tänu kaaliumirikkast mullast ja soodsatest ilmastikutingimustest tingitud happesusele väga värsked. Selle kategooria aluseks on vanad traditsioonid, mille kohaselt villiti viimasest saagikoristusest saadud vein pudelitesse juba oktoobri lõpus, mil see sisaldab veel käärimata jääksuhkrut. Kuna vein villiti pudelisse ilma, et seda oleks kõigepealt filtreeritud – toimus ainult loomulik selitamine –, oli selles säilinud veel aktiivseid pärmseeni. Sellises seisundis toimus pudelis järelkäärimine, mis rikastas seda süsinikdioksiidiga ja muutis selle vahuveiniks.

Üleküpsenud viinamarjadest valmistatud veinid (16. kategooria) on saadud viinamarjadest, mis on kasvatatud künklikul, enim päikesele ja tuulele avatud aladel, kus on pikka aega levinud laialdaselt tava jätta kõige paremas seisus viinamarjad taime külge üleküpsema, mis võimaldab tänu soojale kuivale kliimale saada magusama, soojema ja pehmema veini. Tänu mullastiku- ja ilmastikutingimustele on sellistel veinidel õrn punaste puuviljade, mõnikord keedise aroom, punastel veinidel võib tekkida laagerdumisel vürtsikaid nüansse ja valgetel veinidel võib olla küpsete valgete või suhkrustatud puuviljade aroom, tagatud on happesuse ja suhkru hea tasakaal.

Punktis A ja punktis B osutatud üksikasjade põhjusliku seose kirjeldus.

Künklik maastik ja kagusuunalised nõlvad aitavad luua keskkonna, mis on hästi ventileeritud ja päikeseline, kus vesi valgub mullast ära loomulikul teel ja mis sobib eriti hästi selliste viinapuude kasvatamiseks, mille viljad on sobilikud tüüpilise geograafilise tähisega „Valle d’Itria“ (IGT) veinide tootmiseks.

Mulla tekstuur ning keemiline ja füüsikaline struktuur mõjutavad otsustavalt viinapuu füsioloogiat ja aitavad kaasa veinide „Valle d’Itria“ füüsikaliste, keemiliste ja organoleptiliste omaduste kujunemisele.

Tootmispiirkonna soe kuiv kliima, mida iseloomustab vähene sademete hulk – suvel sajab harva ning juulis ja augustis peaaegu üldse mitte – ning palju päikest isegi septembris ja oktoobris, võimaldab viinamarjadel küpseda aeglaselt ja täieliku valmimiseni, mis aitab oluliselt kaasa veinide „Valle d’Itria“ veinide kvaliteediomadustele.

Maaelanikkonna tõhusal tegevusel on olnud määrav roll piirkonna viinamarjakasvatuse eripära tekkimisel. Suur-Kreeka ajastul oli Apuulia veinidel väga hea kaubanduslik maine. Eelkõige oli Apuulia keskosas asuva Kreeka ja hiljem Rooma asula Egnatia ümbruses, mis hõlmas ka Valle d’Itria territooriumi, eraldi viinamarjakasvatustraditsioon, kus kasutati laialdaselt viinamarjasorti „Bianco d’Alessano“. Arheoloogiliste uuringute käigus on piirkonna eri sadamates tehtud kindlaks mahutid, mida kasutati veini hoidmiseks; selle veiniga täideti amforad, mis saadeti kogu Vahemere piirkonnas asuvatesse sihtkohtadesse.

Murdesõna mir, mida kasutati üksnes Apuulias, on märk varasematest viinamarjakasvatusega tegelevatest tsivilisatsioonidest; itali keeles oli selle vasteks merum, millega kirjeldati tõelist, ehedat ja lihtsat veini, samas kui väljendiga vinum tähistati muud tüüpi veini, mis eespool nimetatud tunnustele ei näinud vastavat. Seega oli sõna mir kasutusel juba iidsete Apuulia rahvaste japüügide ja messaabide seas, kes elasid 11. sajandil e.m.a Apuulia lõunaosas. Apuulia veinivalmistamise ajalugu, mis on kõnealuses piirkonnas tuhandete aastate pikkune ja mida tõendavad arvukad dokumendid, on üldine ja peamine tõend inimteguri ja veinide „Valle d’Itria“ kvaliteediomaduste vahelise tiheda seose ja vastastikkuse mõju kohta. See näitab, kuidas on tänu inimeste sekkumisele konkreetses piirkonnas antud sajandite jooksul edasi traditsioonilisi viinamarjakasvatus- ja veinivalmistustavasid, mida on tänu teaduse ja tehnoloogia arengule tänapäeval täiendatud ja täiustatud, et luua tunnustatud veinid „Valle d’Itria“.

9. Olulised lisatingimused

—

Link tootespetsifikaadile

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/13251

(1) Komisjoni 14. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 607/2009 millega kehtestatakse üksikasjalikud rakenduseeskirjad nõukogu määrusele (EÜ) nr 479/2008 seoses teatavate veinitoodete kaitstud päritolunimetuste, kaitstud geograafiliste tähiste, traditsiooniliste nimetuste, märgistuse ja esitlusvälimusega (ELT L 193, 24.7.2009, lk 60).