KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 3/2014,

24. oktoober 2013,

millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 168/2013 kahe- ja kolmerattalistele ning väikestele neljarattalistele sõidukitele tüübikinnituse andmisega seotud kasutusohutusnõuete osas

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2013. aasta määrust (EL) nr 168/2013 kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta, (1) eriti selle artikli 18 lõiget 3, artikli 20 lõiget 2, artikli 22 lõiget 5, artikli 54 lõiget 3,

ning arvestades järgmist:

Siseturg on sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Seda eesmärki silmas pidades kehtestati L-kategooria sõidukitele ning nende süsteemidele, osadele ja eraldi seadmestikele määrusega (EL) nr 168/2013 terviklik ELi tüübikinnituse ja tugevdatud turujärelevalve süsteem.

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade kohustuslik kohaldamine aitab vältida nii tehniliste kui ka sertifitseerimis- ja haldusmenetluste dubleerimist. Lisaks võib otseselt rahvusvaheliselt kokkulepitud standarditel põhinev tüübikinnitus parandada juurdepääsu kolmandate riikide turule, eriti kui need riigid on 1958. aasta muudetud kokkuleppe osalised, ning seega suurendada liidu tööstuse konkurentsivõimet.

On asjakohane kaasata ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjad nr 1, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 26, 28, 30, 31, 34, 37, 38, 39, 43, 44, 45, 46, 48, 53, 54, 55, 56, 57, 60, 62, 64, 67, 72, 74, 75, 76, 77, 78, 81, 82, 87, 90, 91, 97, 98, 99, 100, 104, 106, 110, 112, 113, 116, 119, 121, 122, 123 ja 127 ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade loetelusse, mille kohaldamine on käesoleva määruse I lisa sätete alusel muudetud kohustuslikuks.

Määruse (EL) nr 168/2013 artiklis 22 ning II lisa B osas ja VIII lisas on sätestatud kasutusohutusele esitatavad nõuded. L-kategooria sõidukite kasutusohutuse seisukohalt on üliolulised sadulaid ja istmeid, juhitavust, kurviomadusi ja pööratavust, oluliste süsteemide, osade ja lisaseadmete vastupidavuskatseid ja sõiduki struktuuri terviklikkust käsitlevad nõuded, samuti tehnika arenguga sammu pidamiseks lisatud elektriohutust käsitlevad nõuded. Vastu on võetud nõuded, mis käsitlevad sõiduki suurima kiiruse piiramise märki ja selle asetust sõidukil ning ümbermineku korral kaitsvat struktuuri, et hõlmatud oleksid maastikul kasutamiseks konstrueeritud, kuid ka kõva kattega üldkasutatavatel teedel liikuvate L7e-B-kategooria sõidukite eriomadused.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

REGULEERIMISESE JA MÕISTED

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kohaldatakse määruse (EL) nr 168/2013 mõisteid. Lisaks kohaldatakse järgmisi mõisteid:

1) „helisignaalseade”– seade, mis tekitab helisignaali, et hoiatada sõiduki kohalolust või manöövrist ohtlikus liiklusolukorras, ja mis koosneb ühest või mitmest heliavast, mida toidab üks energiaallikas, või mitmest osast, mis kõik tekitavad helisignaali ning ühe juhtimisseadisega käivitamisel toimivad üheaegselt;

2) „elektrilise helisignaalseadme tüüp”– helisignaalseadmed, mis ei erine oluliselt eelkõige selliste aspektide poolest nagu kaubamärk või kaubanimi, tööpõhimõte, toiteallika tüüp (alalisvool, vahelduvvool, suruõhk), korpuse väliskuju, membraani(de) kuju ja mõõtmed, heliava(de) kuju või tüüp, heli nimisagedused, nimipinge ning otse välisest suruõhuallikast toidetavate signaalseadmete nimitöörõhk;

3) „mehhaanilise helisignaalseadme tüüp”– helisignaalseadmed, mis ei erine oluliselt eelkõige selliste aspektide poolest nagu kaubamärk või kaubanimi, tööpõhimõte, aktiveerimise tüüp, kella väliskuju ja suurus ning siseehitus;

4) „sõiduki tüüp seoses helisignaalseadmega”– sõiduk, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu sõidukile paigaldatud helisignaalseadmete arv, sõidukile paigaldatud helisignaalseadme(te) tüüp/tüübid, helisignaalseadme(te) paigaldusviis, helisignaalseadme(te) asukoht ja paigutus sõidukil, sõiduki struktuuri nende osade jäikus, mille külge helisignaalseade/-seadmed on paigaldatud, ning sõiduki kere kuju ja materjal, mis võib mõjutada signaalseadme(te) tekitatava heli taset ning heli moonutada;

5) „kere”– mootorsõiduki välisstruktuur, mis koosneb poritiibadest, ustest, tugipostidest, külgseintest, katusest, põrandast, esivaheseinast, tagavaheseinast ja/või muudest välispaneelidest;

6) „sõiduki tüüp seoses piduriseadmega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu täismass, massi jaotus telgede vahel, maksimaalne valmistajakiirus, rehvimõõdud ja ratta mõõtmed ega ka pidurisüsteemi ja selle osade konstruktsiooniliste omaduste poolest;

7) „sõiduki tüüp seoses elektriohutusega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu kogu sõidukile paigaldatud elektrisüsteemi elektrit juhtivad osad ja osised, elektrilise jõuseadme ja galvaaniliselt ühendatud kõrgepingesiini paigaldus ega ka elektrilise jõuseadme ja galvaaniliselt ühendatud kõrgpingekomponentide laadi ja tüübi poolest;

8) „aktiivset juhtimist võimaldav režiim”– sõiduki režiim, mille puhul kiirenduse elektrilise asendianduri rakendamine, samaväärse juhtimisseadme aktiveerimine või pidurisüsteemi vabastamine paneb elektrilise jõuseadme kaudu sõiduki liikuma;

9) „tõke”– osa, mis kaitseb mis tahes suunast otsese kontakti vastu pingestatud osadega;

10) „elektrit juhtiv ühendus”– pistikühendus välise toiteallikaga laetava energiasalvestussüsteemi laadimise ajal;

11) „laetav energiasalvestussüsteem” (REESS)– elektrilise käitamise eesmärgil elektrienergiat andev laetav energiasalvestussüsteem;

12) „ühendussüsteem laetava energiasalvestussüsteemi laadimiseks”– vooluahel, sealhulgas sõiduki sisendkonnektor, mida kasutatakse laetava energiasalvestussüsteemi laadimiseks välisest elektritoiteallikast;

13) „otsene kontakt”– inimeste kontakt pingestatud osadega;

14) „elektriline šassii”– elektrit juhtivatest osadest koosnev elektriliselt ühendatud kogum, mille elektripotentsiaal võetakse võrdlusaluseks;

15) „vooluahel”– omavahel ühendatud pingestatud osade kogum, mida tavapärastes töötingimustes läbib elektrivool;

16) „elektrienergia muundamise süsteem”– elektrilise käitamise eesmärgil elektrienergiat genereeriv ja edastav süsteem;

17) „elektriline jõuseade”– veomootorit/-mootoreid hõlmav vooluahel, mis hõlmab ka laetavat energiasalvestussüsteemi, elektrienergia muundamise süsteemi, elektroonilisi muundureid, nendega seotud elektrijuhtmestikku ja pistmikke ning ühendussüsteemi laetava energiasalvestussüsteemi laadimiseks;

18) „elektrooniline muundur”– elektrilise käitamise eesmärgil elektrienergia reguleerimist ja/või muundamist võimaldav seade;

19) „kaitsekest”– siseosi ümbritsev ja neid mis tahes suunast otsese kontakti vastu kaitsev osa;

20) „elektrit juhtiv katmata osa”– elektrit juhtiv osa, mida võib vastavalt kaitseastme IPXXB nõuetele puudutada ja mida võib isolatsiooni rikke korral läbida elektrivool;

21) „väline elektritoiteallikas”– väljaspool sõidukit asuv vahelduvvoolu või alalisvoolu elektritoiteallikas;

22) „kõrgepinge”– sellise elektrilise komponendi või ahela klass, millel alalisvoolu korral on tööpinge > 60 V ja ≤ 1 500 V või vahelduvvoolu korral on tööpinge ruutkeskmine (rms) > 30 V ja ≤ 1 000 V;

23) „kõrgepingesiin”– kõrgepingel töötav vooluahel, sealhulgas ühendussüsteem laetava energiasalvestussüsteemi laadimiseks;

24) „kaudne kontakt”– inimeste kontakt elektrit juhtivate katmata osadega;

25) „pingestatud osad”– elektrit juhtiv(ad) osa(d), mida ettenähtud tavakasutuses läbib elektrivool;

26) „pakiruum”– sõidukis pagasi jaoks ettenähtud ruum, mida eraldab sõitjateruumist esivahesein või tagavahesein ja mida piiravad lagi, kappott, pagasiluuk või tagauks, põrand ja külgseinad, aga samuti ka tõke ja kaitsekest, mis kaitsevad jõuseadet otsese kontakti eest pingestatud osadega;

27) „isolatsioonitakistuse integreeritud jälgimissüsteem”– seade, mis võimaldab jälgida isolatsioonitakistust kõrgepingesiinide ja elektrilise šassii vahel;

28) „avatud tüüpi veoaku”– vedelikupõhine aku, mida tuleb taastäita veega ja mis tekitab atmosfääri vabanevat gaasilist vesinikku;

29) „sõitjateruum”– sõitjatele ettenähtud ruum, mida piiravad lagi, põrand, külgseinad, uksed, aknaklaasid, esivahesein ja tagavahesein või tagavärav, aga samuti ka tõkked ja kaitsekestad, mis kaitsevad jõuseadet otsese kontakti eest pingestatud osadega;

30) „kaitseaste”– kaitse, mida tõke või kaitsekest pakub katsesondi, näiteks liigendatud katsesõrme (IPXXB) või katsetraadi (IPXXD) kontakti vastu pingestatud osadega;

31) „hoolduseks lahtiühendamise seade”– seade vooluahela inaktiveerimiseks laetava energiasalvestussüsteemi, kütuseelementide patarei jm elektriseadmete kontrolli ja hoolduse ajaks;

32) „tahke isolaator”– elektrijuhtmestikku kattev isolatsioon, mis kaitseb pingestatud osasid mis tahes suunast otsese kontakti vastu, pistmike pingestatud osasid isoleeriv kate, samuti isoleerimise eesmärgil kasutatav lakk või värv;

33) „tööpinge”– vooluahela pinge ruutkeskmise (rms) suurim tootja ettenähtud väärtus igale eraldi ja galvaaniliselt isoleeritud vooluahelale, mis võib esineda avatud vooluahela korral või tavapärastes töötingimustes mis tahes elektrit juhtivate osade vahel;

34) „sõiduki tüüp seoses vastupidavusega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu üldised konstruktsioonilised omadused, sõiduki ja osiste tootmis- ja koosterajatised ning nende kvaliteedikontrolli ja kvaliteedi tagamise menetlused;

35) „sõiduki tüüp seoses eesmise ja tagumise allasõidutõkkega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu sõiduki ette ja taha paigaldatud struktuuride, osade ja osiste kuju ja asetus;

36) „projektsioon”– ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 26 (5) 3. lisa punkti 2 kohaselt kindlaks määratud serva mõõde;

37) „põrandajoon”– joon, nagu see on määratletud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 26 punktis 2.4;

38) „sõiduki struktuur”– sõiduki osad, sealhulgas kere, osised, poritiivad, kinnitusplaadid, ülekanne, rehvid, rattad, rataste porikaitsmed ja klaasid, mis on valmistatud materjalist, mille Shore'i kõvadus A on vähemalt 60;

39) „sõiduki tüüp seoses klaaside, tuuleklaasipuhastite ja -pesuritega ning jäätumisvastaste ja klaasisoojendusseadmetega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu tuuleklaasi kuju, suurus, paksus ja tehnilised näitajad ning selle paigaldus, puhasti- ja pesurisüsteemi omadused ning jäätumisvastaste ja klaasisoojendussüsteemide omadused;

40) „tuuleklaasi puhastisüsteem”– süsteem, mis koosneb tuuleklaasi välispinda pühkivast seadmest koos lisaseadmete ning seadme käivitamiseks ja seiskamiseks vajalike juhtimisseadistega;

41) „klaasipuhasti tööala”– tuuleklaasi pind (pinnad), mida puhasti hari (harjad) pühivad, kui puhastisüsteem töötab tavatingimustes;

42) „tuuleklaasi pesurisüsteem”– süsteem, mis koosneb vedelikumahutist ja vedeliku tuuleklaasi välispinnale kandmise ja suunamise seadmest koos seadme käivitamiseks ja seiskamiseks vajalike juhtimisseadistega;

43) „pesuri juhtseadis”– seadis, mille abil tuuleklaasi pesurisüsteem käsitsi aktiveeritakse ja inaktiveeritakse;

44) „pesuri pump”– seadis vedeliku teisaldamiseks pesurisüsteemi paagist tuuleklaasi välispinnale;

45) „pihusti”– seadis vedeliku suunamiseks tuuleklaasile;

46) „ettevalmistatud süsteem”– süsteem, mis on tavapärasel moel teatavaks ajaks aktiveeritud ja mille puhul on vedelik kantud läbi pumba ja torude ning on väljunud pihusti(te)st;

47) „puhastatud pind”– eelnevalt määrdunud pind, millel ei ole pärast täielikku kuivamist piiskade ja mustuse jälgi;

48) „vaateväli A”– katse A-tsoon, nagu see on määratletud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 43 (6) 18. lisa punktis 2.2;

49) „sõiduki pealüliti”– seadis, mis lülitab sõiduki sisseehitatud elektroonilise süsteemi väljalülitatud režiimilt (kui sõiduk on pargitud ja juht ei viibi sõidukis) tavalisele töörežiimile;

50) „sõiduki tüüp seoses juhtseadiste, märgulampide ja näidikute tunnustega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu juhtseadiste, märgulampide ja näidikute arv, asetus ja konstruktsioonilised omadused, kiirusmõõdiku mõõtemehhanismi tolerants, kiirusmõõdiku tehniline konstant, kiirusmõõdiku näidupiirkond, kiirusmõõdiku ülekandesuhe, sealhulgas iga kohandusülekande oma, ning maksimaalse ja minimaalse rehvisuuruse tähistused;

51) „juhtseadis”– sõiduki mis tahes osa või seade, mille kasutamise kaudu muudab juht otseselt sõiduki või mõne sõidukiosa seisundit või toimimist;

52) „märgulamp”– optiline signaal, mille süttimine viitab seadme rakendamisele, õigele või puudulikule toimimisele või seisundile või talitlushäirele;

53) „näidik”– seade, mis annab teavet süsteemi või selle osa nõuetekohase toimimise kohta, näiteks vedeliku taseme kohta;

54) „kiirusmõõdik”– seade, mis näitab juhile sõiduki kiirust igal asjakohasel ajahetkel;

55) „läbisõidumõõdik”– seade, mis näitab sõiduki poolt läbitud vahemaad;

56) „tähis”– märk, mille abil juhtseadis, märgulamp või näidik on määratletud;

57) „ühisala”– ala, millel võib olla kuvatud enam kui üks märgulamp, näidik, tähis või muu teave;

58) „sõiduki tüüp vastavalt valgustusseadmete paigaldamisele”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu sõiduki mõõtmed ja väliskuju ega ka paigaldatud valgustus- ja valgussignaalseadmete arvu, asetuse ja konstruktsiooniliste omaduste poolest;

59) „valgustusseade”– tüübikinnituse saanud latern või helkur;

60) „valgussignaalseade”– valgustusseade, mida võib kasutada signaliseerimiseks;

61) „üksiklatern”– valgustusseade või seadme osa, millel on üks funktsioon, üks valgusava ja üks või mitu valgusallikat; kuid see võib tähendada ka mis tahes kombinatsiooni kahest või mitmest identsest või mitteidentsest sama funktsiooniga laternast, kui need on paigaldatud nii, et valgustusseadmete valgust kiirgavate pindade projektsioon teataval püsttasapinnal moodustab vähemalt 60 % laternate valgust kiirgavate pindade projektsioone ümbritseva kõige väiksema ristküliku pindalast;

62) „valgust kiirgav pind”– valgust läbilaskva materjali kogu välispind või selle osa, nagu see on sätestatud osise tüübikinnitusdokumentatsioonis; see võib sisaldada valgusava või sellest täielikult koosneda ning see võib ka hõlmata ala, mis on valgustusseadmega täielikult piiratud;

63) „valgusava”– pind, mis on määratletud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 53 (7) punktis 2.7;

64) „sõltumatu valgustusseade”– valgustusseade, millel on eraldi valgusava, eraldi valgusallikas ja eraldi korpus;

65) „grupeeritud valgustusseadmed”– valgustusseadmed, millel on eraldi valgusavad ja valgusallikad, kuid ühine korpus;

66) „kombineeritud valgustusseadmed”– valgustusseadmed, millel on eraldi valgusavad, kuid ühine valgusallikas ja ühine korpus;

67) „vastastikku ühendatud valgustusseadmed”– valgustusseadmed, millel on eraldi valgusallikad või erinevatel tingimustel (nt optilised, mehaanilised, elektrilised erinevused) töötav üks valgusallikas, täielikult või osaliselt ühised valgusavad ja ühine korpus;

68) „kaugtulelatern”– seade, mida kasutatakse tee valgustamiseks kaugele sõiduki ette;

69) „lähitulelatern”– seade, mida kasutatakse tee valgustamiseks sõiduki ees nii, et see liigselt ei pimesta ega häiri vastusõitvate sõidukite juhte ja teisi liiklejaid;

70) „eesmine ääretulelatern”– seade, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku märkimiseks eestpoolt vaadatuna;

71) „päevasõidutule latern”– latern, mis on suunatud ettepoole, et muuta sõiduk päeval sõitmise ajal paremini nähtavaks;

72) „eesmine udutulelatern”– seade, mida kasutatakse tee valgustamiseks udus, lumesajus, vihmasajus või tolmupilvedes;

73) „suunatulelatern”– seade, mida kasutatakse selleks, et teatada teistele liiklejatele sõidukijuhi kavatsusest muuta sõidusuunda paremale või vasakule;

74) „ohutuli”– sõiduki kõigi suunatulelaternate samaaegne toimimine tähelepanu juhtimiseks asjaolule, et sõiduk kujutab ajutiselt teistele liiklejatele erilist ohtu;

75) „piduritulelatern”– seade, mida kasutatakse sõiduki taga olevate teiste liiklejate informeerimiseks, et sõidukijuht kasutab sõidupidurit;

76) „tagumine ääretulelatern”– seade, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku märkimiseks tagantpoolt vaadatuna;

77) „tagumine udutulelatern”– seade, mille abil tehakse sõiduk udus, lumesajus, vihmasajus või tolmupilvedes tagantpoolt paremini märgatavaks;

78) „tagurdustulelatern”– seade, mida kasutatakse tee valgustamiseks sõiduki taga ja teiste liiklejate hoiatamiseks, et kõnealune sõiduk tagurdab või hakkab tagurdama;

79) „numbritulelatern”– seade, mida kasutatakse tagumise registreerimismärgi paigaldamiseks ettenähtud ala valgustamiseks; see võib koosneda mitmest optilisest elemendist;

80) „helkur”– seade, mis valguse peegeldumise abil sõidukiga ühendamata valgusallikalt näitab sõiduki kohalolekut vaatlejale, kes asub valgusallika lähedal; helkuriteks ei loeta valgustpeegeldavaid registreerimismärke ega suurima kiiruse piiramise märke;

81) „tagumine helkur”– helkurseade, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku märkimiseks tagantpoolt vaadatuna;

82) „külgmine helkur”– helkurseade, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku märkimiseks küljelt vaadatuna;

83) „külgmine ääretulelatern”– seade, mida kasutatakse sõiduki kohaloleku märkimiseks küljelt vaadatuna;

84) „nulltelg”– seadmele iseloomulik telg, mis on kindlaks määratud osise tüübikinnitusdokumentatsioonis ning mida kasutatakse nähtavusnurkade võrdlussuunana (H = 0°, V = 0°) fotomeetrilistel mõõtmistel ning laterna kinnitamisel sõidukile;

85) „nullkese”– nulltelje ja valgust kiirgava pinna lõikepunkt, mille määrab kindlaks valgustusseadme valmistaja;

86) „geomeetriline nähtavus”– nurgad, mis määravad kindlaks nelinurkse sektori, mille ulatuses laterna valgust kiirgav pind on täielikult nähtav, kui asjakohaseid nurki (α vertikaalne ja β horisontaalne) mõõdetakse nähtava pinna välispiirist ja laternat vaadeldakse kaugelt; kui aga selles sektoris asub valgust kiirgavat pinda osaliselt varjav takistus, siis võib seda lubada, kui on tõestatud, et ka selle takistusega on tagatud fotomeetrilised väärtused, mis on kirjeldatud valgustusseadme kui osise tüübikinnitusnõuetes;

87) „sõiduki keskpikitasapind”– sõiduki sümmeetriatasand või kui sõiduk ei ole sümmeetriline, sõiduki telgesid keskelt läbiv vertikaalne pikitasand;

88) „töökorras oleku märguanne”– nähtav või kuuldav signaal (või mis tahes samaväärne signaal), mis näitab, kas seade on sisse lülitatud ja töökorras või mitte;

89) „sisselülitatuse märguanne”– signaal, mis näitab, et seade on sisse lülitatud, kuid mitte seda, kas see on töökorras või mitte;

90) „sõiduki tüüp seoses tahapoole nähtavusega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu sõiduki mõõtmed ja väliskuju ega ka paigaldatud kaudse nähtavuse seadmete arvu, asetuse ja konstruktsiooniliste omaduste poolest;

91) „sõiduki tüüp seoses ümbermineku korral kaitsva struktuuriga”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu sõidukil olev struktuur, mille esmane eesmärk on leevendada või vältida tõsiseid vigastusi, mida sõitjad tavapärases kasutuses oleva sõiduki ümberminekul võivad saada;

92) „liikumisruum”– ruum, mille hõivab igal istekohal tavapärasesse istumisasendisse pandud keskmisele täiskasvanud mehele vastav mannekeen, mis esindab inimesekujulist katseseadet Hybrid III;

93) „sõiduki tüüp seoses kinnituspunktide ja turvavöödega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu sõiduki põhikonstruktsioon ja konstruktsioonilised omadused, ega ka turvavööde kinnituspunktide ja paigaldatud turvavööde arvu, asukoha ja konfiguratsiooni poolest;

94) „reguleerimissüsteem”– seadis, mille abil saab istme osi reguleerida asendisse, mis sobib istuja kehakujule, sealhulgas reguleerimised pikisuunas, püstsuunas ja/või istme osade vahelise nurga suhtes;

95) „nihutussüsteem”– reguleerimis- ja lukustussüsteem, sealhulgas teiste istmete ees olevate istmete allakäiv seljatugi, mis võimaldab reisijatel tagumisi istmeid kasutada, kui tagumise istmerea juures puuduvad uksed;

96) „sadul”– istekoht, mida juht või reisija kasutab ratsaistes istudes;

97) „iste”– istekoht, mis ei ole sadul ja millel on juhi või reisija selga toetav seljatugi;

98) „seljatugi”– istekoha R-punkti taga olev struktuurielement, mis ulatub rohkem kui 450 mm kõrgusele, mõõdetuna vertikaalsel tasapinnal, mis läbib R-punkti ja mille vastu saab istuva isiku selg täielikult toetuda;

99) „keskmisele täiskasvanud mehele vastav mannekeen”– inimesekujuline füüsiline katseseade, millel on kindlaks määratud mõõtmed ja mass, või virtuaalne mudel, mis mõlemad esindavad keskmise meessoost isiku keha;

100) „turvavöö tegelik kinnituspunkt”– sõiduki struktuuri või istme struktuuri või mis tahes sõiduki muu osa punkt, mille külge turvavöö komplekt füüsiliselt kinnitatakse;

101) „turvavöö tegelik kinnituspunkt”– turvavöö kasutajaga kontaktis olevale turvavööosale kõige lähemal olev selgelt määratletud punkt sõidukil, mis on piisavalt jäik turvavöö liikumistee, asendi ja suuna muutmiseks, kui sõitja seda kasutab;

102) „esiistekoht”– kõige eespoolsem eraldi istekoht, mille võib koos teiste istekohtadega grupeerida reaks;

103) „tagaistekoht”– täielikult esiistekoha joone taga paiknev eraldi istekoht, mille võib koos teiste istekohtadega grupeerida reaks;

104) „torso võrdlusjoon”– vastavalt ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 17 (8) 3. lisale sõiduki tootja poolt iga istekoha jaoks kindlaks määratud torsojoon;

105) „torso kaldenurk”– nurk vertikaaljoone ja torsojoone vahel;

106) „projektijärgne asend”– asend, millesse võib reguleerida sellise seadise nagu iste, nii et kõik olulised istumisasendid on võimalikult lähedased ettenähtud asendile;

107) „ISOFIX”– lapse turvasüsteemide sõidukile kinnitamise süsteem, mis koosneb kahest jäigast kinnituspunktist sõidukil, kahest neile vastavast jäigast kinnitusdetailist lapse turvasüsteemil ning vahendist, mis takistab lapse turvasüsteemi pöörlemist ümber rõhttelje;

108) „sõiduki tüüp seoses istekohtadega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu istmete ja sadulate väliskuju, asukoht ja arv;

109) „väikesele täiskasvanud naisele vastav mannekeen”– inimesekujuline füüsiline katseseade, millel on kindlaks määratud mõõtmed ja mass, või virtuaalne mudel, mis mõlemad esindavad väikese naissoost isiku keha;

110) „sõiduki tüüp seoses juhitavuse, kurviomaduste ja pööratavusega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu juhtimismehhanismi, tagurdusseadme ja lukustatava diferentsiaali konstruktsioonilised omadused, kui need seadmed on sõidukile paigaldatud;

111) „pöördering”– ring, millesse sõiduki ringikujulisel liikumisel jäävad sõiduki kõikide punktide, v.a välispeeglid, projektsioonid maapinnal;

112) „ebatavaline vibratsioon”– tavapärasest ja pidevast vibratsioonist oluliselt erinev vibratsioon, mida iseloomustab vibratsiooniamplituudi üks või mitu soovimatut järsku suurenemist, mis põhjustab ebapüsivate ja oma olemuselt etteennustamatute juhtimisajami koormusjõudude suurenemist;

113) „sõiduki tüüp seoses rehvipaigaldusega”– sõidukid, mis ei erine üksteisest selliste oluliste näitajate poolest nagu rehvitüüp, rehvi minimaalsete ja maksimaalsete mõõtmete tähistused, velje mõõtmed ja nihud, kiiruse ja koormuse tehnilised näitajad ning porikaitsmete tehnilised näitajad;

114) „velje nihk”– pöiaprofiili keskjoone kaugus velje tugipinnast;

115) „ajutiseks kasutuseks ette nähtud varurehv”– rehv, mis erineb mis tahes sõiduki tavalistel sõidutingimustel kasutamiseks ette nähtud rehvist ja on ette nähtud üksnes ajutiseks kasutamiseks piiratud sõidutingimustel;

116) „maksimaalne kandevõime”– mass, mida rehv võib kanda tootja poolt ette nähtud kasutustingimustes töötades ja mida väljendatakse koormusindeksiga;

117) „koormusindeks”– arvnäitaja, mis on seotud rehvi maksimaalse kandevõimega ja määratletud vastavalt ÜRO Majanduskomisjoni eeskirja nr 75 (9) punktile 2.26, ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 30 (10) punktile 2.28, ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 54 (11) punktile 2.27 ja ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 106 (12) punktile 2.28;

118) „kiiruskategooria tähis”– tähis, mis on määratletud vastavalt ÜRO Majanduskomisjoni eeskirja nr 75 punktile 2.28, ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 30 punktile 2.29, ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 54 punktile 2.28 ja ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 106 punktile 2.29;

119) „sõiduki tüüp seoses sõiduki suurima kiiruse piiramise märgiga ja selle asetusega sõidukil”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu sõiduki maksimaalne valmistajakiirus, suurima kiirus piiramise märgi materjal, suund ja konstruktsioonilised omadused;

120) „peaaegu tasapinnaline pind”– tahkest materjalist pind, mille kõverusraadius on vähemalt 5 000 mm;

121) „sõiduki tüüp seoses sisustuse ja ustega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu sõiduki sisustuse konstruktsioonilised omadused, istmete ja uste arv ja asetus;

122) „näidikupaneeli tase”– pind, mille määrab sõiduki laiuses mööda näidikupaneeli liigutatava vertikaaljoone ja näidikupaneeli kontaktjoon või juhi istekoha R-punkti läbiv horisontaalpind, kus viimane asub kontaktjoonega määratud pinnast kõrgemal;

123) „puudutatavad servad”– servad, mida on võimalik puudutada katseseadme pinnaga ja milleks võivad olla sõidukis kus iganes paiknevad struktuurid, osad või osised, sealhulgas (kuid mitte ainult) sõitjateruumi põrand, küljed, uksed, katus, katusepostid, katuseribid, päikesevarjud, näidikupaneel, rooliseade, istmed, peatoed, turvavööd, kangid, nupud, katted, pakiruumid ja tuled;

124) „uks”– konstruktsioon või materjal, mida saab avada, nihutada, üles tõsta, lahti tõmmata, kõrvale lükata või mõnel muul viisil käsitseda, et inimesed saaksid sõidukisse siseneda või sellest väljuda;

125) „ukse kese”– sõiduki keskpikitasapinnaga paralleelsel vertikaaltasapinnal mõõdetud koht, mis langeb kokku ukse raskuskeskmega;

126) „sõiduki tüüp seoses maksimaalsele püsinimivõimsuse või kasuliku võimsuse ja/või sõiduki ehitusest tingitud suurima kiirusega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu elektrimootori(te) ja/või muud liiki mootori maksimaalne püsinimivõimsus, sõiduki maksimaalne valmistajakiirus, seadmete konstruktsioonilised omadused ning sõidukiga saavutatava maksimaalse kiiruse ja/või jõuallika võimsuse tõhusa piiramise metoodika;

127) „sõiduki tüüp seoses konstruktsiooni terviklikkusega”– sõidukid, mis ei erine selliste oluliste aspektide poolest nagu mehhaaniliste ühenduse konstruktsioonilised omadused (nt keevis- ja keermesliited), samuti sõiduki raam, šassii ja/või kere ja selle kinnitamise viis.