Nõukogu määrus (EÜ) nr 2046/97,

13. oktoober 1997,

Põhja–Lõuna koostöö kohta uimastite- ja narkomaaniavastases võitluses

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 130w,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]

tegutsedes asutamislepingu artiklis 189c sätestatud korras [2]

ning arvestades, et:

uimastite tootmisel põhineva või sellest olulist tulu teeniva majanduse mõju areneva ühiskonna struktuuridele pärsib riigi tõrgeteta integreerumist maailma majandusse;

arengumaade sotsiaalsete struktuuride kokkuvarisemine uimastitarbimise ja sellega seotud tootmise tõttu kahjustab ühiskonna püsivat sotsiaalset arengut ning asutamislepingu artikliga 130u ette nähtud ühenduse poliitika eesmärkide saavutamist arengukoostöö valdkonnas;

uimastitarnetevastase võitluse raames on tarvis eelkõige saavutada vaesuse järsk vähenemine Lõunas ning pakkuda elanikkonnale seaduslikku alternatiivi illegaalsete kultuuride viljelemisele;

arengumaid, kes seda taotlevad, tuleks toetada institutsiooniliselt, et nad saaksid tõhusamalt võidelda uimastite vastu;

23. juuni 1994. aasta teatises parlamendile ja nõukogule esitas komisjon Euroopa Liidu 1995.–1999. aasta uimastivastase tegevuskava suunised, sealhulgas rahvusvahelisel tasandil võetavate meetmete kohta;

parlament esitas oma seisukohad suuniste suhtes 15. juunil 1995 vastu võetud arvamuses teatise kohta;

AKV–EÜ neljas konventsioon ja Euroopa Ühenduse sõlmitud koostöö-, assotsieerumis- ja partnerluslepingud arengumaadega sisaldavad sätteid uimastite kuritarvitamise ja narkokaubanduse tõkestamise alase koostöö, lähteainete, kemikaalide ja psühhotroopsete ainetega kauplemise järelevalve ning asjaomase teabe vahetamise kohta, kaasa arvatud meetmed rahapesu valdkonnas; uimastite- ja narkomaaniavastane võitlus ning ühenduse ja selle arengumaadest partnerite koostööpoliitika eesmärgid on omavahel seotud;

rahvusvahelise uimastite kuritarvitamise ja narkokaubanduse vastase võitluse strateegia aluseks on üldine ühinemine 1972. aasta protokolliga muudetud 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni (muudetud 1972. aasta protokolliga), 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni ning 1988. aasta narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastase konventsiooniga ning nende konventsioonide süstemaatiline rakendamine siseriiklikul ja rahvusvahelisel tasandil;

Euroopa Ühendus on 1988. aasta konventsiooni osaline, eelkõige selle konventsiooni artikli 12 alusel, ning on G7 ja komisjoni presidendi poolt 1989. aastal loodud kemikaalidega tegeleva töökonna soovituste alusel vastu võtnud ühenduse õigusakte, mille tulemuslikkust suurendaks üldiselt asjakohaste õigusaktide ja menetluste vastuvõtmine maailma teistes osades;

tulemuslik uimastivastane tegevus peab hõlmama ka narkokaubandusest saadud raha pesu vastaseid meetmeid, näiteks nõuetekohase õigusliku raamistiku ja kohaste mehhanismide kasutuselevõtu asjaomastes riikides;

käesoleva määruse alusel võetavate meetmete rakendamisel tuleb nõuetekohaselt järgida inimõigusi;

Euroopa Ühenduse liikmesriigid on kinnitanud ÜRO Peaassamblee 17. eriistungjärgul vastu võetud avalduse poliitika kohta ning üldise tegevuskava;

käesolevasse määrusesse lisatakse ajavahemikuks 1998–2000 lähtesumma suurus Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. märtsi 1995. aasta deklaratsiooni 2. punkti tähenduses, ilma et see mõjutaks eelarvepädevate institutsioonide asutamislepingus määratletud volitusi,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Arengukoostöö poliitika raames ning arvesse võttes uimastitootmise, -kaubanduse ja -tarbimise kahjulikku mõju arengupüüdlustele viib komisjon arengumaades uimastite ja narkomaania valdkonnas ellu koostöömeetmeid, eelistades riike, kes on kõrgtasandil ilmutanud poliitilist tahet oma narkoprobleem lahendada. Selle tahte olemasolu võib tõestada muu hulgas 1972. aasta protokolliga muudetud 1961. aasta ühtse konventsiooni, 1971. aasta konventsiooni ja 1988. aasta konventsiooni ratifitseerimise kaudu. Arengumaad kohustuvad muu hulgas rakendama ebaseaduslike narkootiliste ja psühhotroopsete ainetega kauplemisel teenitud raha pesu vastaseid siseriiklikke õigusakte.

Artikkel 2

Käesoleva määruse alusel antav abi täiendab ja tugevdab arengukoostöö raames muude vahenditega antavat abi.

Artikkel 3

Ühendus toetab partnerriigi taotluse korral ning tihedas koostöös ÜRO Rahvusvahelise Uimastikontrolli Programmiga (UNDCP) eelisjärjekorras siseriikliku uimastikontrolli raamkava ettevalmistamist. Kõnealustes kavades määratletakse uimastivastase võitluse eesmärgid, strateegia ja prioriteedid ning sellega seotud ressursivajadused (sealhulgas finantsvajadused), luues integreeritud, mitut teadusharu ja mitut valdkonda hõlmav lähenemisviisi, mille eesmärk on viia maksimumini siseriiklike uimastikontrolliprogrammide ja rahvusvahelise abi tulemuslikkus.

Narkomaania ennetamine ning nõudluse vähendamine on osa järjekindlast poliitikast, mis hõlmab eelkõige noortele suunatud õpet ning objektiivset teavet narkomaania tagajärgede kohta.

Ühenduse koostöö toimub dialoogi vaimus, mis kajastab uimastitega seotud probleemide tajumist mõjutavaid kultuurierinevusi ning on otsustav uimastikontrolli strateegia ühiskondliku ja poliitilise elujõulisuse tagamisel.

Artikkel 4

Soovitavalt siseriiklike kavadega ette nähtud strateegilistes raamides tegutsedes toetab ühendus ka mõõdetava mõjuga (st tõhusate ja konkreetsete tulemustega ette kindlaks määratud tähtaja jooksul) erimeetmeid järgmistes valdkondades:

- institutsioonilise suutlikkuse arendamine, et rakendada eelkõige

- arengumaade siseriiklikke uimastikontrollikavasid,

- ühenduse ja teatavate arengumaade kokkuleppeid eelkõige lähtekemikaalide kõrvalesuunamisega võitlemise ja rahapesu tõkestamise suhtes,

- nõudluse vähendamine eelkõige kohalike tavade analüüsi kaudu, narkootiliste ja psühhotroopsete ainetega kauplemise ja nende tarbimise kontrolli meetmete võtmine, narkomaanide ravi ja taaskohandamine ning riskide vähendamine. Need meetmed tuleb integreerida tervishoiu-, haridus- ja arengupoliitikasse, vaesuse, majandusliku ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse poliitikasse,

- edendada selliseid alternatiivse arengu katseprojekte, mille kaudu nii võideldakse ebaseaduslike uimastikultuuride viljelemise vastu kui ka lõpetatakse nende viljelemine kohaste maapiirkondade arendamise meetmete abil püsiva siseriikliku majanduskasvu raames. Need projektid hõlmavad sotsiaalseid ja majanduslikke meetmeid, mille puhul võetakse arvesse ebaseaduslikku tootmist soodustavaid tegureid, samuti meetmeid, mis võivad hõlbustada kaubandussoodustuste tõhusamat kasutamist. Sellega seoses kontrollitakse regulaarselt, kas on võimalik alternatiivse arengu projektide tarvis on võimlik ulatuslikumalt kasutada ühenduse teisi (nt Aasia ja Ladina-Ameerika maadele orienteeritud) rahastamisvahendeid ja Euroopa Arengufondi,

- uuringute, seminaride ja foorumite rahastamine, mis võimaldavad vahetada kogemusi eespool nimetatud valdkondades.

Erilist tähelepanu pööratakse kohalike elanike ning sihtgruppide osalemisele ettevõtmiste kindlaksmääramisel, kavandamisel ja elluviimisel.

Ühendus rahastab üksnes projekte, mille puhul on tagatud inimõiguste järgimine.

Artikkel 5

Koostööpartnerid, kes võivad käesoleva määruse alusel saada rahalist toetust, on piirkondlikud ja rahvusvahelised organisatsioonid, eelkõige UNDCP, kohalikud ja liikmesriikides asuvad valitsusvälised organisatsioonid, üleriigiliste, piirkondlike ja kohalike omavalitsuste talitused ja asutused, kogukondlikud organisatsioonid, instituudid ning avaliku sektori ja eraettevõtjad.

Artikkel 6

1. Artiklites 3 ja 4 nimetatud ettevõtmiste elluviimiseks kasutatakse uuringuid, tehnilist abi, koolitust ja muid teenuseid, hankeid ja töid, samuti auditeerimist, hindamis- ja järelevalvetoiminguid.

2. Asjaomaste ettevõtmiste vajadusi arvesse võttes võib ühendus rahastada niihästi kapitaliinvesteeringuid peale kinnisvaraostude kui ka tegevuskulusid välisvaluutas või kohalikus vääringus. Seevastu muudel juhtudel peale koolitusprogrammide võib tegevuskulusid tavaliselt katta üksnes käivitusperioodil ning vähenevalt.

3. Iga koostöömeetme jaoks taotletakse artiklis 5 nimetatud partneritelt rahalist toetust. Toetust taotletakse asjaomaste isikute võimaluste piires ning sõltuvalt asjaomase ettevõtmiste laadist.

4. Kohalike partnerite rahalist toetust, eelkõige tegevuskulude osas, taotletakse eriti vajalikuna pikaajalistena kavandatud projektide puhul, et tagada selliste projektide elujõulisus pärast ühendusepoolse rahastamise lõppu.

5. Otsida võib võimalusi kaasrahastamiseks koos teiste rahastajatega, eriti liikmesriikidega.

6. Komisjon tagab, et käesoleva määruse alusel antava abi puhul rõhutatakse selle seotust ühendusega.

7. Asutamislepingus nimetatud järjepidevuse ja täiendavuse saavutamiseks ning kõikide ettevõtmiste võimalikult suure tulemuslikkuse tagamiseks võib komisjon võtta kõik vajalikud kooskõlastamismeetmed, mille hulka kuuluvad eelkõige:

a) süstemaatilise teabevahetuse ja -analüüsi süsteem rahastatud ettevõtmiste kohta ja nende kohta, mida ühendus ja liikmesriigid kavatsevad rahastada;

b) meetmete rakendamise kooskõlastamine abistataval maal viibivate komisjoni ja liikmesriikide esindajate korrapäraste koosolekute ja teabevahetuse kaudu.

8. Suurima mõju saavutamiseks ülemaailmselt ja riigiti teeb komisjon koos liikmesriikidega vajalikke algatusi, et tagada asjakohane kooskõlastamine ja tihe koostöö abistatavate maadega, rahastajate ja teiste asjaomaste rahvusvaheliste asutustega, eelkõige ÜRO süsteemi asutustega ja eriti UNDCPga.

Artikkel 7

Käesoleva määruse alusel antakse rahalist toetust tagastamatu abirahana.

Artikkel 8

Käesoleva programmi elluviimise eeldatav lähtesumma ajavahemikus 1998–2000 on 30 miljonit eküüd.

Iga-aastaseid assigneeringuid lubavad eelarvepädevad institutsioonid finantsperspektiivide piires.

Artikkel 9

1. Komisjon vastutab käesoleva määrusega hõlmatud ettevõtmiste hindamise, heakskiitmise ja juhtimise eest kooskõlas eelarve- ja muude kehtivate menetlustega, eelkõige Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse sätetega.

2. Projektide ja programmide hindamisel võetakse arvesse järgmisi tegureid:

- ettevõtmiste tulemuslikkus ja elujõulisus,

- kultuuri, ühiskonna, sugupoole ja keskkonnaga seotud aspektid,

- projekti eesmärkide saavutamiseks vajalik institutsiooniline areng,

- samasugustest ettevõtmistest saadud kogemused.

3. Otsused käesoleva määruse alusel rahastatavate üksikmeetmete jaoks antavate enam kui 2 miljoni eküü suuruste abirahade ning mis tahes muudatuste kohta, mille tagajärjel suureneb esialgu sellise meetme jaoks kokku lepitud summa enam kui 20 %, võetakse vastu artikliga 10 ette nähtud korras.

Komisjon teatab artiklis 10 nimetatud komiteele kokkuvõtlikult rahastamisotsustest, mida ta kavatseb teha projektide ja programmide suhtes, mille väärtus on vähem kui 2 miljonit eküüd. See teave avalikustatakse hiljemalt üks nädal enne otsuse vastuvõtmist.

4. Komisjonil on õigus, artiklis 10 nimetatud komitee arvamust palumata, heaks kiita kõik täiendavalt võetavad kohustused, mis on vajalikud eeldatavate või tekkinud ülekulude katmiseks ettevõtmiste puhul, kus ülekulu või täiendav vajadus on 20 % või vähem rahastamisotsusega määratud esialgsest maksekohustusest.

5. Kõikides käesoleva määruse alusel sõlmitud rahastamislepingutes nähakse ette, et komisjon ja kontrollikoda teostavad kohapealset kontrolli vastavalt komisjoni poolt sätestatud üldisele korrale, mis põhineb kehtivatel eeskirjadel, eriti Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse sätetel.

6. Kui ettevõtmisi hõlmab ühenduse ja abistava maa vaheline rahastamisleping, sätestatakse sellises lepingus, et ühendus ei rahasta lõive, tollimakse ega muid makse.

7. Pakkumistes ja hankelepingute sõlmimises osalemine on avatud võrdsetel tingimustel liikmesriikide ja abistatava maa füüsilistele ja juriidilistele isikutele. Osalemist võib laiendada teistele arengumaadele.

8. Hanked peavad pärinema liikmesriikidest, abistatavalt maalt või teistest arengumaadest. Erandjuhtudel, kui olukord seda nõuab, võivad hanked pärineda mujalt.

9. Erilist tähelepanu pööratakse:

- rentaabluse ja püsiva mõju taotlemisele projekti kavandamisel,

- kõikide projektide eesmärkide ja tulemusenäitajate selgele määratlemisele ja järelevalvele.

Artikkel 10

1. Komisjoni abistab geograafilistel alustel moodustatud ja arenguküsimustes pädev komitee.

2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Komitee esitab oma arvamuse eelnõu kohta tähtaja jooksul, mille vastavalt küsimuse kiireloomulisusele võib määrata eesistuja. Arvamus võetakse vastu sellise häälteenamusega, nagu on ette nähtud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta.

Komisjon võtab kavandatavad meetmed vastu, kui need on kooskõlas komitee arvamusega.

Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.

Kui nõukogu ei ole kolme kuu jooksul alates ettepaneku tegemisest otsust teinud, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu.

3. Komisjoni esindaja ettekande põhjal toimub lõikes 1 nimetatud komiteede ühisistungil üks kord aastas järgmisel aastal elluviidavate meetmete üldsuuniste arutelu.

Artikkel 11

1. Iga eelarveaasta lõpus esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles teeb kokkuvõtte aasta jooksul rahastatud ettevõtmistest ja annab hinnangu käesoleva määruse rakendamise kohta kõnealuses ajavahemikus.

Kokkuvõtte sisaldab teavet eelkõige isikute kohta, kellega on sõlmitud lepinguid.

2. Komisjon hindab regulaarselt ühenduse rahastatud ettevõtmisi, et kindlaks teha, kas nende ettevõtmiste eesmärgid on saavutatud, ja anda suunised tulevaste ettevõtmiste tõhustamiseks. Komisjon esitab artiklis 10 a nimetatud komiteele kokkuvõtte antud hinnangutest, mille komitee võib vajaduse korral läbi vaadata. Hinnanguaruanded tehakse kättesaadavaks kõigile liikmesriikidele, kes neid küsivad.

3. Hiljemalt üks kuu pärast otsuse tegemist teatab komisjon liikmesriikidele heakskiidetud ettevõtmistest ja projektidest, märkides nende maksumuse ja iseloomu, abistatava maa ja partnerid.

Artikkel 12

1. Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

2. Kolme aasta möödumisel käesoleva määruse jõustumisest esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule üldhinnangu käesoleva määruse alusel ühenduse rahastatud ettevõtmiste kohta koos käesoleva määruse tulevikku käsitlevate soovitustega ning vajaduse korral selle muudatusettepanekutega.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Luxembourg, 13. oktoober 1997

Nõukogu nimel

eesistuja

J.-C. Juncker

[1] EÜT C 242, 19.9.1995, lk 8.

[2] Euroopa Parlamendi 19. aprilli 1996. aasta arvamus (EÜT C 141, 13.5.1996, lk 252), nõukogu 22. novembri 1996. aasta ühine seisukoht (EÜT C 6, 9.1.1997, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 13. märtsi 1997. aasta otsus (EÜT C 115, 14.4.1997, lk 127).

--------------------------------------------------