ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(4)

Olles standardi EN 50566:2013 koos telekommunikatsiooniseadmete nõuetekohasuse hindamise ja turujärelevalve komiteega läbi vaadanud, järeldas komisjon, et standard ei vasta direktiivi 1999/5/EÜ artikli 3 lõike 1 punktis a osutatud olulistele nõuetele. Direktiivi 1999/5/EÜ artikli 3 lõike 1 punktis a osutatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2006/95/EÜ (2) sätestatud ohutusnõuetega seotud eesmärkidele. Direktiivi 2006/95/EÜ I lisa punkti 1 alapunktis d on sätestatud: „Elektriseade peaks olema kavandatud ja valmistatud nii, et oleks tagatud kaitse käesoleva lisa punktides 2 ja 3 sätestatud ohtude eest juhul, kui seadet kasutatakse ettenähtud otstarbel ja hooldatakse asjakohaselt”. Sama lisa punktis 2 on sätestatud: „Punkti 1 kohaselt tuleb ette näha tehnilised meetmed tagamaks, et: „a) inimesed ja koduloomad on piisavalt kaitstud kehavigastuste või muu kahju eest, mida võib põhjustada otsene või kaudne kokkupuude” ja „c) inimesed, koduloomad ja vara on piisavalt kaitstud mitteelektriliste ohtude eest, mida elektriseade kogemuse kohaselt põhjustab”.
(6)

Saksamaa ametiasutuste esitatud tõendite uurimine kinnitab, et bensiinimootoriga elektrigeneraator (mida toodab ettevõtja Zhejiang Lingben Machnery and Electronics Co. Ltd ning mida turustab ettevõtja Fringo GmbH&Co.KG, kelle aadress on Kurfürstendamm 96, 10709 Berliin) ei vasta olulistele tervisekaitse- ja ohutusnõuetele, millele on osutatud direktiivi 2006/42/EÜ artikli 5 lõike 1 punktis a, ning et selline mittevastavus võib põhjustada masina kasutajatele tõsist vigastuste ohtu. Seega on asjakohane pidada Saksamaa võetud meedet põhjendatuks,
(195)

Prantsusmaa väidab, et Kem One turuosad peamistel turgudel, kus ta tegutseb, on olulisel määral väiksemad Ineose ja Solvay osadest. Prantsusmaa meenutab sellega seoses, et komisjon tõi välja Ineos/Solvay/JV otsuses, et „Ineos is the largest supplier of commodity S-PVC in NWE with merchant market shares in 2012 of [30–40] %” (Ineos on Loode-Euroopa piirkonna turu kõige suurem S-PVC varustaja, kelle turuosa 2012. aastal oli [30–40] %) ning et „Solvay is the second largest player in the NWE market for commodity S-PVC” (Solvay on suuruselt teine turuosaline tarbe-S-PVC turul Loode-Euroopa piirkonnas). Kem One kohta märkis komisjon, et „Kem One is currently the number five player by sales volume and number three by capacity in NWE ([5–10]* % and [10–20]* % market shares, respectively)” (Kem One on praegu suuruselt viies turuosaline müügimahtu arvestades ja suuruselt kolmas turuosaline tootmismahtu arvestades Loode-Euroopa piirkonnas (turuosa vastavalt [5–10]* % ja [10–20]* %)). Lisaks sellele on Ineos ja Solvay kaks ainukest ettevõtet, mis erinevalt ettevõttest Kem One keskenduvad sedavõrd tugevalt Loode-Euroopa turule.
(5)

Seetõttu on asjakohane nimetada kolm isikut kõnealusest kandidaatide loetelust Avaliku Teenistuse Kohtu kohtunikuks, misläbi tagatakse, et Avaliku Teenistuse Kohtu koosseisus oleksid tasakaalustatult esindatud liikmesriikide kodanikud geograafiliselt võimalikult laialt alalt, esindades eri riikide õigussüsteeme. Kolm isikut, kellel on kõnealuses loetelus kõige sobivam kõrgetasemeline kogemus, on Sean VAN RAEPENBUSCH, João SANT'ANNA ja Alexander KORNEZOV. João SANT'ANNA ja Alexander KORNEZOV tuleks nimetada ametisse alates käesoleva otsuse jõustumise kuupäevast. Arvestades, et Sean VAN RAEPENBUSCH oli 30. septembrini 2014 juba Avaliku Teenistuse Kohtu kohtunik ja ta jätkas oma ametis kuni protokolli nr 3 artikli 5 kohase nõukogu otsuse vastuvõtmiseni, on asjakohane nimetada ta ametisse uueks ametiajaks alates tema eelmise ametiaja lõppemisele järgmisest päevast.
(2)

UNCLOSi osalisena on liit koos oma liikmesriikidega osalenud ÜRO ajutises avatud mitteametlikus töörühmas („töörühm”), et uurida küsimusi, mis on seotud mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamisega väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel. Viimasel töörühma koosolekul soovitati, et tuleks välja töötada rahvusvaheline õiguslikult siduv instrument ÜRO mereõiguse konventsiooni raames mere elurikkuse kaitsmiseks ja säästvaks kasutamiseks väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel („instrument”).
(3)

Erandina eurosüsteemi krediidikvaliteedi nõuetest sätestab suunise EKP/2014/31 artikkel 8, et eurosüsteemi krediidikvaliteedi läve ei kohaldata turukõlblike võlainstrumentide suhtes, mida emiteerivad või täielikult tagavad euroala liikmesriikide keskvalitsused, kes on Euroopa Liidu/Rahvusvahelise Valuutafondi programmi all, v.a juhul, kui EKP nõukogu otsustab, et asjaomane liikmesriik ei täida finantstoe ja/või makromajandusliku programmi tingimusi.
(3)

Määrusest (EL) nr 509/2014 tulenevalt hindas komisjon Peruu Vabariigi olukorda seoses määruses esitatud kriteeriumidega. Komisjon kiitis 29. oktoobril 2014 heaks aruande, milles järeldas, et Peruu majandusliku ja sotsiaalse olukorra märkimisväärne paranemine viimastel aastatel on piisavaks põhjenduseks, et vabastada Peruu kodanikud Euroopa Liitu reisides viisanõude täitmisest.
(6)

Konventsiooni artiklis 6 on sätestatud, et kõik konventsiooniosalised võtavad vajalikke meetmeid, et tagada konventsiooni tulemuslik kohaldamine. Selleks peaks lepinguga moodustatud tolli allkomitee (edaspidi „tolli allkomitee”) võtma vastu otsuse II protokolli asendamise kohta uue protokolliga, milles päritolureeglite puhul viidatakse konventsioonile.
(5)

Ameerika Ühendriikide pädev asutus on esitanud taotluse Cummingis asuva Atlanta Health Associates Rabies Laboratory (Atlanta tervishoiupartnerite marutaudilabor), Auburnis asuva the Virology Laboratory of Auburn University College of Veterinary Medicine'i (Auburni Ülikooli veterinaarmeditsiini kolledži viroloogialabor) ning Atlantas asuva the Rabies Laboratory of the Centers for Disease Control and Preventioni (haiguste tõrje ja ennetamise keskuste marutaudilabor) (edaspidi „USA laborid”) heakskiitmiseks ning ANSES on andnud positiivse hinnangu ja esitanud 29. septembril 2015 USA laborite kohta komisjonile positiivse aruande.
(1)

Rakendusmääruses (EL) nr 391/2013 on sätestatud ühine aeronavigatsioonitasude süsteem. Ühine tasusüsteem on tulemuslikkuse kava eesmärkide saavutamise lahutamatu osa, nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 549/2004 (3) artikliga 11 ja komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr 390/2013 (4).
(2)

Paljud riigid, sealhulgas kõik liikmesriigid, välja arvatud Austria Vabariik ja Malta, on konventsiooni osalised. Austria Vabariik ja Malta on väljendanud huvi saada konventsiooni osalisteks. See on liidu huvides, et kõik liikmesriigid oleksid konventsiooni osalised. Lisaks edendab liit oma välispoliitika raames tsiviilõiguse valdkonnas kolmandate riikide konventsiooniga ühinemist ja selle ratifitseerimist.
(11)

30 % määratud taotlejate ümberpaigutamise peatamine üheks aastaks on piisav ja proportsionaalne meede, et reageerida olukorrale Austrias. Ülejäänud määratud taotlejate ümberpaigutamise tähtaja pikendamine pärast otsuse (EL) 2015/1601 artikli 13 lõikes 2 osutatud kuupäeva ei oleks põhjendatud. On tähtis, et ümberpaigutamine Itaaliast ja Kreekast toimuks kuni 26. septembrini 2017 kiiresti ja korrapäraselt, et toetada tulemuslikult Itaaliat ja Kreekat praegu valitsevas hädaolukorras.
ET Euroopa Liidu Teataja L 74/1

NÕUKOGU OTSUS (EL) 2016/402,

15. jaanuar 2016,

Albaania Vabariigi ministrite nõukogu ja Euroopa Liidu vahelise salastatud teabe vahetamise ja kaitse julgeolekukorda käsitleva lepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eelkõige selle artiklit 37, ning Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 218 lõiget 5 ja artikli 218 lõike 6 esimest lõiku,

võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu otsustas oma 20. jaanuari 2014. aasta istungil anda Euroopa Liidu lepingu artikli 37 alusel ning Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 3 kehtestatud menetluse kohaselt liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale (kõrge esindaja) volitused alustada läbirääkimisi Albaania Vabariigi ministrite nõukogu ja Euroopa Liidu vahelise salastatud teabe vahetamise ja kaitse julgeolekukorda käsitleva lepingu sõlmimiseks.

(2) Pärast volituste saamist pidas kõrge esindaja Albaania Vabariigi ministrite nõukoguga läbirääkimisi salastatud teabe vahetamise ja kaitse julgeolekukorda käsitleva lepingu üle.

(3) Nimetatud leping tuleks heaks kiita,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Käesolevaga kiidetakse liidu nimel heaks Albaania Vabariigi ministrite nõukogu ja Euroopa Liidu vaheline salastatud teabe vahetamise ja kaitse julgeolekukorda käsitlev leping.

Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

Artikkel 2

Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud lepingule alla kirjutama, et see liidu suhtes siduvaks muuta.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
(3)

Arvestades seda, et 2016. aasta üldeelarve paranduseelarve projekti nr 1 on vaja viivitamata vastu võtta, et oleks võimalik katta kohesed ja kiireloomulised rahastamisvajadused, mis tulenevad pagulaste ja muude sisserändajate massilisest sissevoolust liitu, on põhjendatud lühendada nõukogu kodukorra artikli 3 lõike 3 kohaselt protokolli nr 1 (riikide parlamentide rolli kohta Euroopa Liidus) artiklis 4 riikide parlamentide teavitamiseks ette nähtud kaheksanädalast ajavahemikku.,
(25)

Trinidadi ja Tobago õigusraamistik ja täitemeetmed ei vasta ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklites 61, 62 ja 117–119 sätestatud põhinõuetele ega ÜRO kalavarude kaitse rakenduskokkuleppe artiklitele 5–23. Põhjendustes 21–23 kirjeldatud asjaolud näitavad, et Trinidad ja Tobago ei täida tingimusi, mis on esitatud ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklis 94, milles sätestatakse, et lipuriigile kuulub riikliku õiguse alusel jurisdiktsioon iga selle riigi lipu all sõitva laeva, selle kapteni, juhtkonna ja meeskonna üle. Trinidadi ja Tobago selline käitumine oma laevade suhtes on vastuolus ka ÜRO kalavarude kaitse rakenduskokkuleppe artikli 18 lõikega 3, milles on sätestatud meetmed, mida liikmesriik peab tema lipu all sõitvate laevade suhtes võtma. Peale selle ei järgi Trinidad ja Tobago lipuriigina nõuete täitmise ja jõustamiskohustusi, mis on sätestatud ÜRO kalavarude rakenduskokkuleppe artiklis 19, sest ta ei ole suutnud tõendada, et tegutseb kooskõlas kõnealuses artiklis kehtestatud üksikasjalike eeskirjadega. Eelkõige ei ole karistussüsteem kooskõlas ÜRO kalavarude kaitse rakenduskokkuleppe artikli 19 lõikega 2, mille kohaselt peavad rikkumiste korral kohaldatavad karistused olema piisavalt ranged, et tagada nõuete järgimine, hoida ära rikkumised ja võtta rikkujatelt ära hüvesid, mis on saadud ebaseaduslikust tegevusest. Trinidad ja Tobago ei ole ka võtnud arvesse ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava punkti 24 soovitusi, mille kohaselt peaks lipuriik tagama kalapüügi põhjaliku ja tõhusa seire, kontrolli ja järelevalve lossimiskohast lõppsihtkohani, võttes selleks muu hulgas kasutusele laevaseiresüsteemi kooskõlas asjakohaste riiklike, piirkondlike ja rahvusvaheliste normidega.
(16)

Võttes arvesse, et Kiribati ametiasutustel puudub võimalus jälgida tema sadamates lossitud või ümberlaaditud kala ning kättesaadav teave on puudulik, on ebatõenäoline, et Kiribati saaks tagada, et riigis kaubeldavad kalandustooted ei ole püütud ETR-kalapüügi käigus. Selles küsimuses näib, et Kiribati ei järgi sadamariigi kohustust võtta meetmeid, et suurendada rahvusvaheliste kaitse- ja majandamismeetmete tõhusust, sealhulgas sadamakontrolli seoses dokumentide, püügivahendite ja saagiga ning lossimise ja ümberlaadimise keeldu, kui on tehtud kindlaks, et saak püüti viisil, mis kahjustab ÜRO kalavarude kaitse rakenduskokkulepe artikli 23 kohaste rahvusvaheliste kaitse- ja majandamismeetmete tõhusust. Kiribati ei ole ka võtnud arvesse ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava punktis 24 esitatud soovitusi, mille kohaselt peaks lipuriik tagama kalapüügi põhjaliku ja tõhusa seire, kontrolli ja järelevalve lossimiskohast kuni lõppsihtkohani.
ET Euroopa Liidu Teataja L 105/1

NÕUKOGU OTSUS (ÜVJP) 2016/612,

23. märts 2016,

Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise osalemislepingu (mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni osalemist Euroopa Liidu ÜJKP missioonil Malis (EUCAP Sahel Mali)) allkirjastamise ja sõlmimise kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 37 koostoimes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõigetega 5 ja 6,

võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu otsuse 2014/219/ÜVJP (1) artikli 10 lõikes 4 sätestatakse, et kolmandate riikide osalemist käsitlev üksikasjalik kord kehtestatakse kokkulepetega, mis sõlmitakse Euroopa Liidu lepingu artikli 37 alusel.

(2) Nõukogu võttis 7. detsembril 2015 vastu otsuse, millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et sõlmida Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline osalemisleping, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni osalemist Euroopa Liidu ÜJKP missioonil Malis (EUCAP Sahel Mali) (edaspidi „leping“).

(3) Leping tuleks heaks kiita,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline osalemisleping, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni osalemist Euroopa Liidu ÜJKP missioonil Malis (EUCAP Sahel Mali), kiidetakse liidu nimel heaks.

Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

Artikkel 2

Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud lepingule alla kirjutama, et see liidu suhtes siduvaks muuta.

Artikkel 3

Nõukogu eesistuja esitab liidu nimel lepingu artikli 9 lõikes 1 sätestatud teate.

Artikkel 4

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Brüssel, 23. märts 2016 Nõukogu nimel eesistuja A.G. KOENDERS

(1) Nõukogu 15. aprilli 2014. aasta otsus 2014/219/ÜVJP, mis käsitleb Euroopa Liidu ÜJKP missiooni Malis (EUCAP Sahel Mali) (ELT L 113, 16.4.2014, lk 21).
ET Euroopa Liidu Teataja L 104/1

NÕUKOGU OTSUS (ÜVJP) 2016/602,

23. märts 2016,

Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise osalemislepingu (mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni osalemist Euroopa Liidu nõuandemissioonil Ukraina tsiviiljulgeoleku sektori reformiks (EUAM Ukraine)) allkirjastamise ja sõlmimise kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 37 koostoimes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõigetega 5 ja 6,

võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu otsuse 2014/486/ÜVJP (1) artikli 10 lõikes 4 sätestatakse, et kolmandate riikide osalemist käsitlev üksikasjalik kord kehtestatakse kokkulepetega, mis sõlmitakse Euroopa Liidu lepingu artikli 37 alusel.

(2) Nõukogu võttis 7. detsembril 2015 vastu otsuse, millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et sõlmida Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline osalemisleping, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni osalemist Euroopa Liidu nõuandemissioonil Ukraina tsiviiljulgeoleku sektori reformiks (EUAM Ukraine) (edaspidi „leping“).

(3) Leping tuleks heaks kiita,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline osalemisleping, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni osalemist Euroopa Liidu nõuandemissioonil Ukraina tsiviiljulgeoleku sektori reformiks (EUAM Ukraine), kiidetakse liidu nimel heaks.

Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

Artikkel 2

Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud lepingule alla kirjutama, et see liidu suhtes siduvaks muuta.

Artikkel 3

Nõukogu eesistuja esitab liidu nimel lepingu artikli 9 lõikes 1 sätestatud teate.

Artikkel 4

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Brüssel, 23. märts 2016 Nõukogu nimel eesistuja A.G. KOENDERS

(1) Nõukogu 22. juuli 2014. aasta otsus 2014/486/ÜVJP, mis käsitleb Euroopa Liidu nõuandemissiooni Ukraina tsiviiljulgeoleku sektori reformiks (EUAM Ukraine) (ELT L 217, 23.7.2014, lk 42).
(7)

Läbilaskevõimega seotud põhilise tulemusvaldkonna puhul on hinnatud liikmesriikide poolt lennuliiklusvoo juhtimisest (ATFM) tulenevate marsruutlennu hilinemiste kohta seatud eesmärkide kooskõla rakendusmääruse (EL) nr 390/2013 IV lisa punktis 4 sätestatud põhimõtte alusel, kasutades funktsionaalse õhuruumiosa (FAB) läbilaskevõime asjakohaseid kontrollväärtusi, mille kohaldamise korral on tagatud, et liidu tasandil täidetakse kogu Euroopa Liitu hõlmav tulemuseesmärk, mille on välja arvutanud võrgu haldusasutus ja mis on sätestatud võrgu operatiivkava (2014–2018/2019) kõige viimases, 2014. aasta juunis avaldatud versioonis (võrgu operatiivkava). Hindamine on näidanud, et Austria, Horvaatia, Tšehhi Vabariigi, Ungari, Slovaki Vabariigi ja Sloveenia poolt nende ühise funktsionaalse õhuruumiosa (FABCE) kohta, Hispaania ja Portugali poolt nende ühise funktsionaalse õhuruumiosa (SW FAB) kohta ning Bulgaaria ja Rumeenia poolt nende ühise funktsionaalse õhuruumiosa (Danube FAB) kohta esitatud läbivaadatud eesmärgid on kooskõlas kogu Euroopa Liitu hõlmava asjakohase tulemuseesmärgiga.
(2)

Kõnealuses kokkuleppes on muu hulgas püstitatud pikaajaline eesmärk, mis on kooskõlas eesmärgiga hoida üleilmne temperatuuri tõus tunduvalt alla 2 °C võrreldes industriaalühiskonna eelse tasemega ning jätkata jõupingutusi temperatuuri tõusu hoidmiseks alla 1,5 °C võrreldes industriaalühiskonna eelse tasemega. Selle eesmärgi saavutamiseks peavad kokkuleppe osalised koostama järjestikused riiklikult kindlaks määratud panused, neist teatama ja need säilitama.
(4)

Lähtudes sidusrühmadelt saadud tagasisidest ja välistöövõtja tehtud tööst, määrati kindlaks tehnilised standardid, mille eesmärk on tagada, et nõuetele vastavad täitemehhanismid on piisavalt lekkekindlad.
(2)

Ühiskomitee pidi kogunema Brüsselis 14.–16. oktoobril 2015, et kiita heaks protokolli rakendamiseks vajalike teatavate tehniliste meetmete muudatused, st et muuta põhjalähedase püügi kategoorias lubatud õngejadalaevade arvu ja tonnaaži jaotust pärast seda, kui selgus et kõnealuses kategoorias on olnud alapüük, ning muuta saagi koostist tööstusliku pelaagilise püügi kategoorias, et püük kõnealuses kategoorias saaks jätkuda.
(9)

Euroala liikmesriigid on teatanud, et nad on võtnud kohustuse maksta igale euroalasse mittekuuluvale liikmesriigile ühiselt ja kiiresti selleks mõeldud mehhanismi kaudu hüvitist summa eest, mille kõnealune euroalasse mittekuuluv liikmesriik on maksnud omavahenditesse ja mis vastab liidu üldeelarve kasutamisele kahjude korral, mis tulenevad euroala liikmesriigile liidu finantsabi andmisest määruse (EL) nr 407/2010 alusel. Kehtestatakse ka asjakohane kord tagamaks, et euroalasse mittekuuluvad liikmesriigid ei saaks ülemäärast hüvitist olukorras, kus on aktiveeritud liidu üldeelarve kaitsmise vahendid, sealhulgas võlgade sissenõudmine, mida tehakse vajaduse korral saadaolevaid summasid tasaarvestades ja makseid pikemale ajavahemikule jaotades.
(2)

Alates 2010. aastast on liikmesriigid ja Rahvusvaheline Valuutafond („IMF”) andnud Kreekale rahalist abi. Kreeka majanduse esimeses kohandamisprogrammis lepiti kokku 2. mail 2010: euroala liikmesriigid leppisid kokku, et annavad kahepoolseid laene, mida koordineerib Euroopa Komisjon, kogusummas 80 000 miljonit eurot, mis makstakse välja ajavahemikus 2010. aasta mai kuni 2013. aasta juuni, ning Rahvusvaheline Valuutafond kohustus andma tugilaenuna täiendavalt 30 000 miljonit eurot. Kreeka majanduse teine kohandamisprogramm kiideti heaks 14. märtsil 2012. Euroala liikmesriigid ja IMF eraldasid 2012.–2014. aastaks esimese programmi raames väljamaksmata summad ja täiendavad 130 000 miljonit eurot. Kui esimese programmi rahastamine põhines kahepoolsetel laenudel, siis teise programmi puhul lepiti kokku, et euroala liikmesriikide poolt rahastab seda Euroopa Finantsstabiilsuse Fond („EFSF”), mis hakkas täielikult toimima alates 2010. aasta augustist. Teisest programmist nähti finantsabi ette kokku 164 500 miljonit eurot kuni 2014. aasta lõpuni (hiljem pikendati seda perioodi 2015. aasta juuni lõpuni). Euroala kohustused moodustavad sellest summast 144 700 miljonit eurot, mis antakse EFSFi kaudu, samal ajal kui IMFi panus on 19 800 miljonit eurot, mis on osa nelja-aastasest 28 000 miljonit euro suurusest abist Kreeka laiendatud rahastamisvahendi raames, mille IMF kiitis heaks 2012. aasta märtsis.
(9)

Määruse (EL) nr 472/2013 artikli 10 lõike 2 punktis b on sätestatud ka, et juhul kui määruse artikli 7 alusel kehtestatud makromajanduslikku kohandamisprogrammi rakendavale liikmesriigile on ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 9 alusel adresseeritud ka otsus tema ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamiseks, lisatakse tema makromajanduslikus kohandamisprogrammis seatud aastased eelarve-eesmärgid 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (7) artikli 5 lõike 1 alusel vastu võetud teatamisotsusesse; peale selle lisatakse määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 5 lõike 1 alusel vastu võetud teatamisotsusesse ka makromajanduslikus kohandamisprogrammis sätestatud meetmed, mis aitavad neid eesmärke saavutada. Määruse (EL) nr 472/2013 artikli 10 lõike 2 punktis a on sätestatud, et liikmesriik on vabastatud nõudest esitada määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 5 lõike 1 kohaseid aruandeid. Määruse (EL) nr 472/2013 artikli 10 lõike 2 punktis c on sätestatud, et jälgimine toimub nimetatud määruse artikli 7 lõike 4 alusel ning et liikmesriik on vabastatud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 10 lõike 1 ja artikli 10a kohasest jälgimisest ja kõnealuse määruse artikli 6 lõike 2 kohaste otsuste aluseks olevast jälgimisest.
12.

Kui vahekohtunikud teevad punkti 10.a alusel negatiivse otsuse ja kui nad ei ole punkti 10.b alusel määranud kindlaks kompenseerivat kohandust, võib iga vahekohtumenetluse pool pärast seda, kui vahekohtunike aruande edastamisest on möödunud vähemalt 30, kuid mitte rohkem kui 60 päeva, taotleda, et samad vahekohtunikud, kui nad on veel kättesaadavad, määraksid kindlaks kompenseeriva kohanduse nii, et hangete kaetus jääb võrreldavaks ja lepingukohaste õiguste ja kohustuste tasakaal säilib. Seejuures juhinduvad vahekohtunikud komitee lepingu XIX artikli 8 punkti c kohasest otsusest, kui see otsus on juba tehtud. Kui mõni algselt nimetatud vahekohtunik pole kättesaadav, nimetatakse kooskõlas punktidega 3–5 tema asendaja.
(3)

12. jaanuaril 2016 sai komisjon Madalmaadelt taotluse võtta vastu otsus, et meetme kehtivust võib pikendada vastavalt määruse artikli 55 lõike 1 kolmandale lõigule. Taotlus lähtus murest, et vastasel juhul ei ole Madalmaades alternatiivseid tooteid nakkust levitavate sääskede tõrjeks 1. aprillil 2016, mil on oodata uue sääsehooaja algust.
(43)

Kavandatud muudatused põhinevad objektiivsetel kriteeriumidel (teenuse suurus ja liik, nagu on selgitatud eespool) ning need on vajalikud, et saavutada liiklusjaotuseeskirjade eespool nimetatud eesmärgid.
(69)

Selleks et meedet käsitada riigiabina, peab meede olema valikuline (21) selles mõttes, et sellega eelistatakse teatavaid äriühinguid või teatavate kaupade tootmist. Kohtupraktika (22) kohaselt tuleb meetme sisulist valikulisust hinnata kolmes etapis. Esiteks tuleb kindlaks teha, missugune on asjaomases liikmesriigis üldkohaldatav või „tavapärane” maksustamiskord (edaspidi „võrdlusaluseks olev maksusüsteem”). Teiseks tuleb selle üldkohaldatava või „tavapärase” maksustamiskorra alusel tuvastada, et kõnealuse maksumeetmega antavat soodustust kohaldatakse valikuliselt. Selleks tuleb tõendada, et meede on erand üldkohaldatavast korrast, kuna selle puhul koheldakse erinevalt ettevõtjaid, kes asjaomase maksusüsteemi eesmärke arvestades on sarnases õiguslikus ja faktilises olukorras. Kolmandaks, kui erandi olemasolu on kindlaks tehtud, tuleb kontrollida, kas see erand tuleneb maksusüsteemi laadist või üldisest korraldusest ning kas see erand võib olla õigustatud selle maksusüsteemi laadi või üldise korraldusega. Seda silmas pidades on liikmesriigi ülesanne tõendada, et erinev maksustamislahendus tuleneb otseselt selle süsteemi alus- või juhtpõhimõtetest (23).