Nõukogu direktiiv,

27. juuni 1977,

üldõdede tegevust käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta

(77/453/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 49, 57, 66 ja 235,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [2]

ning arvestades, et:

nõukogu direktiivis 77/452/EMÜ [3] sätestatud üldõdede diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikust tunnustamist silmas pidades võimaldab liikmesriikide koolituskursuste võrreldavus piirduda sellealase kooskõlastamise puhul tingimusega pidada kinni miinimumnõuetest ja jätta liikmesriikidele vabadus korraldada õppetööd vastavalt oma soovile;

käesolevas direktiivis kavandatud kooskõlastamine ei välista edaspidist kooskõlastamist;

käesolevas direktiivis kavandatud kooskõlastamine hõlmab üldõdede tööalast koolitust; koolituse osas ei tee enamik liikmesriike praegu vahet meditsiiniõdedel, kes tegutsevad palgatöötajatena, ja meditsiiniõdedel, kes on füüsilisest isikust ettevõtjad; seepärast tuleb spetsialistide vaba liikumise võimalikult tõhusaks edendamiseks ühenduses laiendada käesoleva direktiivi kohaldamisala palgatöötajatest meditsiiniõdedele,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

1. Liikmesriigid seavad direktiivi 77/452/EMÜ artiklis 3 nimetatud üldõe diplomi, tunnistuse või muu kvalifikatsiooni tõendava dokumendi saamise tingimuseks sellise eksami sooritamise, mis tagab, et kõnealune isik on koolituse ajal omandanud:

a) piisavad teadmised üldõe tegevusega seotud teadusharudest, sealhulgas arusaamise tervete ja haigete inimeste ehitusest, füsioloogilistest funktsioonidest ja käitumisest, samuti inimese tervisliku seisundi ja tema elukeskkonna vahelistest suhetest;

b) piisavad teadmised asjaomase kutseala laadist ja eetikast ning tervise ja põetamise põhialustest;

c) piisavad kliinilised kogemused; selliste kogemuste valimisel tuleks aluseks võtta nende väärtus koolituse seisukohast ja need tuleks hankida patsientide hooldusraviks küllaldase pädevate töötajate ja seadmete arvuga pädevate põetajate järelevalve all;

d) oskuse osaleda tervishoiutöötajate praktilises koolituses ja tervishoiutöötajatega töötamise kogemused;

e) teiste tervishoiusektori kutsealade esindajatega töötamise kogemused.

2. Lõikes 1 nimetatud koolitus hõlmab vähemalt:

a) 10 aastast põhiharidust, mida tõendab liikmesriigi pädevate asutuste väljaantud diplom, tunnistus või muu kvalifikatsiooni tõendav dokument või dokument, mis on saadud pärast samatasemelise kutseeksami sooritamist ja mis annab selle omanikule õiguse astuda meditsiiniõe koolitust andvasse kooli;

b) täisajaga erialast koolitust, mis peab hõlmama vähemalt käesoleva direktiivi lisas toodud koolitusprogrammi õppeaineid ja sisaldama kolmeaastast kursust või 4600 tundi teoreetilist ja praktilist koolitust.

3. Liikmesriigid tagavad, et meditsiiniõdede koolitust andev institutsioon vastutab kogu programmi vältel teooria ja praktika kooskõlastamise eest.

Lisa A osas nimetatud teoreetiline ja tehniline koolitus peab olema tasakaalus ja kooskõlastatud sama lisa B osas nimetatud meditsiiniõdede kliinilise koolitusega, nii et oleks võimalik asjakohaselt omandada lõikes 1 loetletud kogemusi.

Meditsiiniõdede kliiniline juhendamine peab toimuma täiendkoolituse vormis järelevalve all haiglaosakondades või muudes pädevate asutuste heakskiidetud tervishoiuteenistustes, sealhulgas kodupõetuskeskustes. Koolituse kestel peavad õenduseriala üliõpilased osalema asjaomaste osakondade tegevuses niivõrd, kuivõrd see on seotud nende koolitusega. Neid teavitatakse hooldusraviga seotud vastutusest.

4. Hiljemalt viie aasta pärast alates käesoleva direktiivi teatavakstegemisest ja olukorra ülevaatamise tulemusi silmas pidades otsustab nõukogu komisjoni ettepanekul, kas teoreetilise ja tehnilise koolituse vahelist tasakaalu ning meditsiiniõdede kliinilist koolitust käsitleva lõike 3 sätted tuleks säilitada või neid muuta.

5. Liikmesriigid võivad anda osalise vabastuse isikutele, kes on läbinud osa lõike 2 punktis b nimetatud koolitusest mõne muu vähemalt samatasemelise koolituse vormis.

Artikkel 2

Artiklist 1 olenemata võivad liikmesriigid lubada osalise ajaga koolitust pädevate siseriiklike asutuste heakskiidetud tingimustel.

Osalise ajaga koolituse pikkus ei või olla lühem kui täisajaga koolituse puhul. Koolituse tase ei või selle osaajalisuse tõttu langeda.

Artikkel 3

Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka nende liikmesriikide kodanike suhtes, kes nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 1612/68 (töötajate liikumisvabaduse kohta ühenduses) [4] kohaselt tegelevad või kavatsevad tegelda mõne direktiivi 77/452/EMÜ artiklis 1 nimetatud tegevusega palgatöötajatena.

Artikkel 4

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud meetmed kahe aasta jooksul alates direktiivi teatavakstegemisest ja teavitavad sellest viivitamata komisjoni.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 5

Kui liikmesriigil on käesoleva direktiivi kohaldamisel teatavates valdkondades suuri raskusi, uurib komisjon neid raskusi koos selle riigiga ja taotleb otsuse 75/365/EMÜ, [5] muudetud otsusega 77/455/EMÜ, [6] alusel moodustatud kõrgemate tervishoiuametnike komitee arvamust.

Vajaduse korral esitab komisjon nõukogule asjakohaseid ettepanekuid.

Artikkel 6

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Luxembourg, 27. juuni 1977

Nõukogu nimel

eesistuja

J. Silkin

[1] EÜT C 65, 5.6.1970, lk 12.

[2] EÜT C 108, 26.8.1970, lk 23.

[3] EÜT L 176, 15.7.1977, lk 1.

[4] EÜT L 257, 19.10.1968, lk 2.

[5] EÜT L 167, 30.6.1975, lk 19.

[6] EÜT L 176, 15.7.1977, lk 13.

--------------------------------------------------

LISA

ÜLDÕDEDE KOOLITUSPROGRAMM

Üldõe diplomi, tunnistuse või muu kvalifikatsiooni tõendava dokumendi saamisega lõppev koolitusprogramm koosneb järgmisest kahest osast:

A. Teoreetiline ja tehniline koolitus:

a) põetamine:

kutseala laad ja eetika,

tervishoiu ja põetamise põhialused,

põetamise üldalused ja seos järgmiste valdkondadega:

- üld- ja erimeditsiin,

- üld- ja erikirurgia,

- laste hooldus ja pediaatria,

- hooldus raseduse ja sünnitusjärgsel ajal,

- vaimne tervis ja psühhiaatria,

- vanurite hooldus ja geriaatria;

b) baasteadused

anatoomia ja füsioloogia,

patoloogia,

bakterioloogia, viroloogia ja parasitoloogia,

biofüüsika, biokeemia ja radioloogia,

toitumisõpetus,

hügieen:

- ennetav meditsiin,

- terviseõpetus,

farmakoloogia;

c) eriteadused:

sotsioloogia,

psühholoogia,

töökorralduse üldalused,

õpetamise üldalused,

sotsiaal- ja tervishoiualased õigusnormid,

põetamise õiguslikud aspektid.

B. Kliiniline koolitus:

Põetamine ja selle seos järgmiste valdkondadega:

- üld- ja erimeditsiin,

- üld- ja erikirurgia,

- laste hooldus ja pediaatria,

- hooldus raseduse ja sünnitusjärgsel ajal,

- vaimne tervis ja psühhiaatria,

- vanurite hooldus ja geriaatria,

- kodupõetus.

--------------------------------------------------