Euroopa Liidu Teataja L 185 , 07/07/1978 Lk 0001 - 0009

Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 10 Lk 0048

Kreekakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 21 Lk 0248

Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 3 Köide 10 Lk 0048

Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 03 Köide 14 Lk 0181

Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 03 Köide 14 Lk 0181



Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1562/78, 29. juuni 1978, millega muudetakse määrust nr 136/66/EMÜ õli- ja rasvaturu ühise korralduse kehtestamise kohta EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 42 ja 43, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [1] ning arvestades, et: oliiviõli turukorralduse eesmärk on säilitada kõnealuse toote tarbimise taset ühenduses, võttes arvesse teiste taimeõlide pakutavat konkurentsi, ning tagada tootjatele tegelikult toodetud oliiviõli koguse eest rahuldav sissetulek; kogemused on näidanud, et praegune tootmistoetuste süsteem ei ole kooskõlas eespool nimetatud eesmärkidega; praegune süsteem sätestab mitmed kontrollmeetmed, mida on nende keerukuse ja asjaomaste tootjate suure arvu tõttu raske kohaldada ning mis põhjustavad märgatavaid viivitusi toetuse maksmisel; viimastel aastatel on oliiviõli tarbimine ühenduses oluliselt vähenenud oliiviõli ja konkureerivate õlide erinevate hinnasuundumuste tõttu; praegune toetuste süsteem ei näi soodustavat oliiviõli tarbimist; lisaks võib see tootmisetapil tekitada teisi probleeme; seetõttu tuleks kehtestada uus süsteem, mis sätestaks tarbimistoetuse maksmise, et tagada oliiviõli müügihinna konkurentsivõime seemneõlide müügihindadega; tarbimistoetuste süsteemi tõhusa haldamise tagamiseks tuleks sätestada võimalus, et seda toetuste süsteemi määratakse asjaomase liikmesriigi järelevalve all haldama kutseorganisatsioon; kõnealuse organisatsiooni nõuetekohase toimimise tagamiseks tuleks sätestada toetuse saajatele maksu kehtestamise võimalus; eespool nimetatud toetus piirdub ühenduse turul müüdud kogustega, seetõttu tuleb selleks, et kompenseerida tarbimistoetuse piiramist kõnealuste kogustega, sätestada kindla määraga tootmistoetus; struktuuriliste ülejääkide vältimiseks tuleks seda tootmistoetust maksta üksnes alade puhul, kuhu uue süsteemi jõustumise kuupäevaks on istutatud oliivipuud; pakkumise ja nõudmise tasakaalu saavutamisele kaasaaitamiseks võib olla vajalik võtta meetmeid tootmise kvaliteedi parandamiseks ning müügi ja tarbimise soodustamiseks; tuleks sätestada, et nende meetmetega kaasnevad kulud peaksid kandma tootjad ja teised nendest meetmetest kasu saajad; tootja taotlushind ja tootmistoetuste süsteem saavutavad eesmärgi üksnes juhul, kui hind, millega tootja müüb oma õli turul, on võimalikult lähedane tootja taotlushinnale, millest on lahutatud eespool nimetatud toetus; seetõttu tuleks ühenduses sätestada stabiliseerimisabinõud; soovitud stabiilsust on võimalik saavutada, andes tootjatele või tootjarühmadele võimaluse pakkuda oliiviõli liikmesriikide pädevatele asutustele; see võimalus peaks piirduma nimetatud rühmadega, et vältida olukorda, kus sekkumiseks pakutakse imporditud õli või õli, millele on makstud tarbimistoetust; ühenduse toodangu korrapärase turustamise soodustamiseks tuleks leevendada igakuiste hinnatõstmiste süsteemi; samal eesmärgil tuleks sätestada sekkumise erimeetmete vastuvõtmine majandusaasta lõpul; nõukogu 22. septembri 1966. aasta määruses nr 136/66/EMÜ õli- ja rasvaturu ühise korralduse kehtestamise kohta, [2] viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 1419/78, [3] sätestatakse, et oliiviõli, välja arvatud töötlemata oliiviõli importimisel tuleb maksta impordimaksu, mille muutuvkomponendi aluseks võetakse imporditava õli tootmiseks vajamineva töötlemata oliiviõli koguse suhtes kohaldatav impordimaks; kogemused on näidanud, et töödeldud õlide maailmaturu suundumus ei pruugi olla kooskõlas töötlemata õlide turusuundumusega; selline kõrvalekalle võib põhjustada häireid ühenduse turul; selle olukorra parandamiseks tuleks sätestada võimalus kehtestada impordimaks, mis võtaks arvesse olukorda töödeldud õlide turul; töödeldud õli suhtes erimaksu kehtestamise võimalus kaotab vajaduse sellise õli hüvitissummade süsteemi järele; nõukogu 23. novembri 1976. aasta määrusega (EMÜ) nr 2843/76, millega sätestatakse erimeetmed eelkõige oliiviõli pakkumiste kindlaksmääramiseks maailmaturul, [4] kehtestatakse kaubanduses kolmandate riikidega erandid süsteemist, mille kohaselt määratakse impordimaks kindlaks CIF-hinna alusel, kuna nimetatud määruses sätestatakse impordimaksu kindlaksmääramine pakkumismenetluse teel; selle erisüsteemi vastuvõtmise põhjuseks olnud raskusi tegeliku turuolukorra hindamisel võib esineda ka tulevikus; seetõttu tuleks sätestada võimalus võtta see süsteem uuesti kasutusele pärast esialgse impordimaksude kinnitamise süsteemi kohaldamise peatamist; oliivide, õlikoogi ja teiste jääkide rahvusvahelise kaubanduse maht on oliiviõlide kaubandusega võrreldes väga väike; haldamise lihtsustamiseks peaks impordimaksu pakkumismenetluste süsteem piirduma oliiviõli impordiga; samal eesmärgil tuleks sätestada võimalus vabastada oliiviõli import nimetatud süsteemi kohaldamisest, kui see import ei mõjuta kõnealuse toote rahvusvahelist kaubandust; tootjarühmade moodustamine oliiviõlisektoris võib kaasa aidata tootmistoetuste süsteemi nõuetekohasele toimimisele, eelkõige kaasates tootjaid nimetatud süsteemi haldamise teatavatesse aspektidesse; võimaldamaks tunnustatud rühmadel seda eesmärki saavutada, peaks tunnustamise üheks tingimuseks olema rühma kohustus läbi viia teatavaid süsteemi kohaldamisega seotud toiminguid; toetust tuleks tootjarühmade liikmetele anda proportsionaalselt nende tegelikult toodetud õlikogustega, võttes arvesse ülesandeid, mis on määratud nõukogu 19. juuni 1978. aasta määruse (EMÜ) nr 1360/78 (tootjarühmade ja tootjarühmade ühenduste kohta) [5] kohaselt tunnustatud rühmadele; selliste rühmade loomise ja toimimise hõlbustamiseks tuleks sätestada lisameetmed, võttes arvesse oliiviõlituru omadusi ja rühmadele määratud eriülesandeid; suurema turustabiilsuse tagamiseks tuleks tootjarühmadele sätestada võimalus sõlmida teatavatel tingimustel laolepinguid; eespool nimetatud toetuste süsteemi nõuetekohase toimimise tagamiseks tuleks rikkumiste korral nõuda liikmesriikidelt sanktsioonide rakendamist, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Määruse nr 136/66/EMÜ artiklid 1–20 asendatakse järgmiste artiklitega: "Artikkel 1 1. Kehtestatakse õliseemnete, õliviljade, taimsete õlide ja rasvade ning kala ja mereimetajate õlide ja rasvade ühine turukorraldus. 2. Käesolev määrus hõlmab järgmisi tooteid. Ühise tollitariifistiku rubriigi nr | Kirjeldus | a)12.01 B | Õliseemned ja õliviljad, purustatud või purustamata, välja arvatud külviks | b)12.02 | Jahu õliseemnetest ja õliviljadest, rasvatustamata (v.a sinepipulber) | 15.04 | Kala või mereimetajate rasvad ja õlid, rafineeritud või rafineerimata | 15.07 B, C, D | Rasvased taimeõlid, vedelad või tahked, rafineeritud või puhastatud, v.a oliiviõli | 15.12 | Loomsed või taimsed õlid ja rasvad, täielikult või osaliselt hüdrogeenitud või muul viisil tahkestatud, rafineeritud või rafineerimata, muul viisil töötlemata | 15.13 | Margariin, searasva imitatsioon ja muud töödeldud toidurasvad | 15.17 B II | Rasvainete või loomsete või taimsete vahade töötlemise jäägid, v.a oliiviõli omadustega õlisid sisaldavad | 23.04 B | Õlikoogid ja muud taimsete rasvade ekstraheerimise jäägid (v.a õlisetted), v.a õlikoogid ja muud oliiviõli ekstraheerimise jäägid | c)15.07 A | Oliiviõli | d)07.01 N | Oliivid, värsked või jahutatud | 07.02 A | Külmutatud oliivid (keedetud või keetmata või aurutatud) | 07.03 A | Lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud oliivid (soolvees, väävlivees või muus konserveerivas lahuses), ei ole konserveeritud kohe tarbimiseks | ex 07.04 B | Kuivatatud, dehüdreeritud või aurutatud oliivid (terved, tükeldatud, viilutatud, purustatud või pulbrina), muul viisil töötlemata | e)15.17 B I | Oliiviõli omadustega õlisid sisaldavate loomsete või taimsete vahade või rasvainete töötlemise jäägid | 23.04 A | Õlikoogid ja muud oliiviõli ekstraheerimise jäägid | I JAOTIS Kaubandus Artikkel 2 1. Artikli 1 lõike 2 punktides a, b ja d osutatud toodete suhtes, välja arvatud ühise tollitariifistiku alamrubriikidesse 07.01 N II ja 07.03 A II kuuluvate toodete suhtes, ning alamrubriiki 23.04 A I kuuluvate toodete suhtes kohaldatakse ühist tollitariifistikku. Artikli 1 lõike 2 punktides c ja e osutatud toodete suhtes, välja arvatud ühise tollitariifistiku alamrubriiki 23.04 A I kuuluvate toodete suhtes, ning ühise tollitariifistiku alamrubriikidesse 07.01 N II ja 07.03 A II kuuluvate toodete suhtes kohaldatakse kolmandatest riikidest importimiseks kehtestatud impordimaksusüsteemi. 2. Käesoleva määrusega reguleeritud toodete tariifse klassifikatsiooni suhtes kohaldatakse ühise tollitariifistiku tõlgendamise üldeeskirju ja selle rakendamise erieeskirju; käesoleva määruse kohaldamisest lähtuv tariifinomenklatuur inkorporeeritakse ühisesse tollitariifistikku. Artikkel 3 1. Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti või kui nõukogu ei ole komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega otsustanud teisiti, keelatakse kaubanduses kolmandate riikidega: - kehtestada ühtegi maksu, millel on tollimaksuga samaväärne mõju, - kohaldada ühtegi koguselist piirangut või samaväärse mõjuga meedet. Artiklis 19 sätestatud impordi- või ekspordilitsentside andmise piiramist isikute konkreetse kategooriaga, kellel on õigus litsentsi saada, loetakse üheks koguselise piiranguga samaväärse toimega meetmeks. 2. Kui artikli 1 lõike 2 punktides a ja b loetletud tooteid imporditakse kolmandatest riikidest sellistes kogustes ja sellistel tingimustel, mis võivad tõsiselt kahjustada või ähvardavad kahjustada artiklis 1 loetletud toodete tootjate huvisid ühenduses, võib impordilt arvestada hüvitissummasid. Hüvitissumma võib kehtestada ka artikli 1 lõike 2 punktides a ja b loetletud toodete impordi puhul, kui nendele toodetele ühe või mitme kolmanda riigi poolt antavate otseste või kaudsete subsiidiumide või lisatasude või samaväärsete meetmete tulemusena ei ole nendele toodetele tehtavad tegelikud pakkumised kooskõlas hindadega, mis kehtiksid selliste meetmete või tegevuse puudumisel, ja kui selline olukord kahjustab tõsiselt või ähvardab kahjustada kõnealuste toodete tootmist ühenduses. Selliste hüvitissummade kehtestamine on kooskõlas liikmesriikide ja ühenduse poolt võetud rahvusvaheliste kohustustega. Hüvitissummad kehtestatakse vastavalt nõukogu poolt komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastuvõetud eeskirjadele. II JAOTIS Oliiviõli Artikkel 4 1. Ühenduses määratakse igal aastal kindlaks: a) enne 1. augustit järgmisel aastal algava majandusaasta kohta: oliiviõli tootja taotlushind ja sekkumishind; b) enne 1. oktoobrit järgmise majandusaasta kohta: oliiviõli tüüpiline turuhind ja künnishind. Kui oliiviõli tüüpilise turuhinna määramisel arvesse võetud tegurites toimub majandusaasta jooksul märgatavaid muutusi, võidakse artiklis 38 sätestatud korra kohaselt siiski otsustada muuta tüüpilist turuhinda ja künnishinda majandusaasta jooksul. 2. Need hinnad määratakse kindlaks hulgimüügietapil standardkvaliteediga õli kohta, mis vastab ühele lisas esitatud kirjeldustest. 3. Oliiviõli majandusaasta algab 1. novembril ja lõpeb järgmise aasta 31. oktoobril. 4. Lõike 1 punktis a osutatud hinnad ja lõikes 2 osutatud standardkvaliteet võetakse vastu asutamislepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud korras. Nõukogu võtab lõike 1 punktis b osutatud hinnad vastu komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega. Samas korras võetakse vastu lõike 1 teise lõigu üldised rakenduseeskirjad. Artikkel 5 1. Kehtestatakse oliiviõli tootmistoetus. Toetuse summa on kogu ühenduses sama ning määratakse kindlaks igal aastal enne 1. augustit järgmisel aastal algavaks majandusaastaks asutamislepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud korras. Toetuse eesmärk on aidata kaasa tootjate rahuldava sissetuleku kindlustamisele ning toetus määratakse kindlaks, võttes arvesse artiklis 11 osutatud tarbimistoetuse mõju üksnes osale toodangust. 2. Toetust antakse: - määruse (EMÜ) nr 1360/78 kohaselt tunnustatud tootjarühmade liikmetele vastavalt nende tegelikult toodetud õlikogusele, - muudele tootjatele vastavalt kasvatatavate oliivipuude arvule ja tootmispotentsiaalile ning kindla määra järgi kehtestatud saagisele, tingimusel et toodetud oliivid on tegelikult koristatud. Toetust antakse siiski ainult selliste alade puhul, kuhu 31. oktoobri 1978. aasta seisuga on istutatud oliivipuud. 3. Tunnustatud tootjarühmad võivad osutada abi lõikes 2 osutatud tootmispotentsiaali ja saagise määramisel. 4. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu käesoleva artikli üldised rakenduseeskirjad. Sama korra kohaselt võib nõukogu otsustada eraldada teatava protsendi kõikidele tootjatele või neist mõnele määratud tootmistoetusest piirkondlike meetmete rahastamiseks, et parandada oliivitootmise kvaliteeti. 5. Käesoleva artikli rakendamise üksikasjalikud eeskirjad võetakse vastu artiklis 38 sätestatud korra kohaselt ning vajaduse korral nõukogu 21. aprilli 1970. aasta määruse (EMÜ) nr 729/70 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta, [6] viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2788/72 [7]) artiklis 13 sätestatud korra kohaselt. Artikkel 6 Tootja taotlushind määratakse kindlaks tootjate jaoks rahuldaval tasemel, võttes arvesse vajadust hoida ühenduse tootmist vajalikul tasemel. Artikkel 7 Tüüpiline turuhind määratakse kindlaks tasemel, mis võimaldaks toodetud oliiviõli tavapäraselt turustada, võttes arvesse konkureerivate toodete hindu, eelkõige nende arvatavaid hinnasuundumusi majandusaasta jooksul, ning artiklis 10 osutatud igakuist oliiviõli hinnatõstmist. Artikkel 8 Sekkumishind võrdub tootja taotlushinnaga, millest on lahutatud artiklis 5 osutatud tootmistoetus ning summa, mille puhul võetakse arvesse turukõikumisi ja oliiviõli veokulusid tootmispiirkondadest tarbimispiirkondadesse. Artikkel 9 Künnishind määratakse kindlaks sellisel tasemel, et imporditud toote müügihind ühenduse piiripunktis on sama mis tüüpiline turuhind, võttes arvesse artikli 11 lõikes 3 osutatud meetmete mõju. Piiripunkt määratakse kindlaks artiklis 38 sätestatud korras. Artikkel 10 Järgustatud müügi võimaldamiseks tõstetakse tüüpilist turuhinda, sekkumishinda ja künnishinda igal kuul alates 1. jaanuarist vähemalt viie kuu jooksul võrdse summa võrra. Igakuise hinnatõstmise määrab nõukogu igal aastal kindlaks komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega, võttes arvesse keskmisi laokulusid ja intressimakseid ühenduses. Artikkel 11 1. Kui tootja taotlushinna ja tootmistoetuse vahe on suurem kui oliiviõli tüüpiline turuhind, makstakse ühenduses toodetud ja turustatud oliiviõlile tarbimistoetust. Toetus võrdub nende kahe summa vahega. 2. Kui asjaomase liikmesriigi poolt kontrollitavale kutseorganisatsioonile usaldatakse tarbimistoetuse korra haldamine, võib kõnealune liikmesriik anda sellele organisatsioonile volitused toetuse saajatelt maksu arvestamiseks, et katta selle korra haldamisega seotud kulusid. 3. Enne iga aasta 1. oktoobrit otsustab nõukogu komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega järgmiseks majandusaastaks tarbimistoetuse protsendi, mis eraldatakse reklaamikampaaniateks ja võimalusel teistele projektidele oliiviõli tarbimise soodustamiseks ühenduses. 4. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu käesoleva artikli üldised rakenduseeskirjad ja eelkõige toetuse saamise õiguse kontrollimisega seotud eeskirjad; see kontroll kehtib põhimõtteliselt nii ühenduses toodetud kui kolmandatest riikidest imporditud oliiviõli suhtes. 5. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 38 sätestatud korras ning vajadusel määruse (EMÜ) nr 729/70 artiklis 13 sätestatud korras. Artikkel 11a Liikmesriigid võtavad neid ennast käsitlevates küsimustes vajalikke meetmeid, sätestamaks sanktsioone artiklites 5 ja 11 ettenähtud toetuskorra rikkumise korral. Liikmesriigid teatavad komisjonile esimeses lõigus sätestatud meetmed, niipea kui need on vastu võetud. Artikkel 12 1. Tootjaliikmesriigi poolt määratud sekkumisametid ostavad vastavalt lõike 4 kohaselt vastuvõetud eeskirjadele kokku ühendusest pärit oliiviõli, mida pakuvad tootjad või määruse (EMÜ) nr 1360/78 kohaselt tunnustatud tootjarühmad ja tootjarühmade ühendused tootmispiirkondades asuvates sekkumiskeskustes. Sekkumisametid ostavad kokku sekkumishinnaga. Kui sekkumisametile pakutava õli nimetus või kvaliteet ei vasta tingimustele, mille alusel sekkumishind kehtestati, kohandatakse kokkuostuhinda hinna tõstmiste ja alandamiste skaala abil. Kui sekkumisameti taotlusel tarnitakse õli mujale kui müüja poolt pakkumisel märgitud keskusse, võetakse sellega müüja jaoks kaasnevat veokulude muutust maksmisel arvesse. 2. Sekkumisametid müüvad kokkuostetud oliiviõli ühenduses sellistel tingimustel, et see ei häiriks turgu tootmisetapil. 3. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu: a) tingimused, mille alusel võib sekkumine toimuda majandusaasta kolme viimase kuu jooksul; b) tingimused, mille alusel võivad sekkumisametid kokkuostetud õli müüki panna; c) sekkumiskeskuste määramisel kohaldatavad kriteeriumid. 4. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu ning sekkumiskeskused määratakse kindlaks artiklis 38 sätestatud korras. Artikkel 13 Selleks, et vähendada saagi kõikumisest tulenevaid mõjusid pakkumisele ja nõudmisele ning sellega tasakaalustada tarbijahindu, võib nõukogu komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega nõuda sekkumisasutustelt oliiviõli puhvervaru loomist; sama korra kohaselt sätestab nõukogu puhvervaru loomise, haldamise ja müümise tingimused. Artikkel 14 1. Kui ühise tollitariifistiku alamrubriiki 15.07 A I kuuluv töötlemata oliiviõli imporditakse kolmandatest riikidest ning kui künnishind on CIF-hinnast kõrgem, tuleb tasuda impordimaks, mis võrdub nende kahe hinna vahega. 2. Artiklis 9 osutatud piiripunkti kohta arvutatav CIF-hind määratakse kindlaks vastavalt kõige soodsamatele ostuvõimalustele maailmaturul, kohandades hindu vastavalt mis tahes erinevustele künnishinna kindlaksmääramisel aluseks olnud nimetusest ja kvaliteedist. 3. Kui vaba noteering maailmaturul ei ole pakkumishinna jaoks määrav tegur ning kui see hind on madalam maailmaturuhindadest, asendatakse pakkumishinna alusel kindlaksmääratud hind üksnes kõnealuse impordi puhul CIF-hinnaga. 4. Impordimaksu suuruse määrab kindlaks komisjon. CIF-hinna ja lõikes 3 osutatud hinna kindlaksmääramise kriteeriumid ning käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 38 sätestatud korras. Artikkel 15 1. Ühise tollitariifistiku alamrubriiki 15.07 A II kuuluva ja kolmandatest riikidest pärit oliiviõli impordilt tuleb maksta impordimaksu; impordimaks koosneb muutuvkomponendist, mis vastab imporditava õli tootmiseks vajamineva oliiviõli koguse suhtes kohaldatavale impordimaksule ning mille võib ühtselt kindlaks määrata, ja püsikomponendist, et kaitsta töötlevat tööstust. 2. Kui ühest või mitmest kolmandast riigist pärit ja ühise tollitariifistiku alamrubriiki 15.07 A II kuuluva oliiviõli pakkumishinnad maailmaturul ei ole kooskõlas artiklis 14 osutatud CIF-hinnaga, asendatakse CIF-hind impordimaksu muutuvkomponendi arvutamisel eespool nimetatud pakkumishindade alusel määratud hinnaga. 3. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 38 sätestatud korras. Artikkel 16 1. Kui töötlemata oliiviõli tegelikku suundumust maailmaturul ei ole võimalik määrata selle turu pakkumiste alusel, määratakse artiklis 14 ja 15 osutatud toodete impordimaks kindlaks pakkumismenetlusega. 2. Komisjon määrab korrapäraselt kindlaks impordimaksu alammäära, võttes muu hulgas arvesse pakkujate märgitud impordimaksumäärasid. Pakkuja, kes märkis alammääraga võrdse või sellest suurema impordimaksumäära, kuulutatakse edukaks pakkujaks ning ta on kohustatud importima taotluses nimetatud koguse enda poolt märgitud impordimaksumääraga. 3. Selliste koguste impordi suhtes, mis turuolukorda ei mõjuta, ei kohaldata eespool nimetatud pakkumismenetlust. Sellisel juhul tasutakse viimati enne importi kindlaks määratud impordimaksu alammäär. 4. Kui töötlemata oliiviõli suundumus maailmaturul sõltub õli esitusviisist, võidakse asjakohaste esitusviiside suhtes kehtestada impordimaksu erinevad alammäärad. 5. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu käesoleva artikli üldised rakenduseeskirjad. 6. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 38 sätestatud korras. Artikkel 17 1. Ühise tollitariifistiku alamrubriikidesse 07.01 N II ja 07.03 A II kuuluvate oliivide impordil kolmandatest riikidest tuleb tasuda impordimaks, mis arvutatakse oliiviõli suhtes artikli 14 kohaselt kohaldatava impordimaksu ja imporditud toote õlisisalduse alusel. Kehtestatav impordimaks ei tohi siiski olla väiksem kui summa, mis võrdub 8 protsendiga imporditava toote väärtusest ning mis määratakse ühtselt kindlaks. 2. Ühise tollitariifistiku alamrubriikidesse 23.04 A II ja 15.17 B I kuuluvate toodete impordil kolmandatest riikidest tuleb tasuda impordimaks, mis arvutatakse oliiviõli suhtes kohaldatava impordimaksu ja imporditud toote õlisisalduse alusel. 3. Artikli 16 kohaldamisel tuleb eelmistes lõigetes osutatud toodete impordil tasuda impordimaks, võttes arvesse kõnealustes toodetes sisalduva oliiviõli koguse suhtes kohaldatava impordimaksu alammäära. Lõikes 1 osutatud toodete suhtes kohaldatakse kõnealuse lõike teist lõiku. 4. Komisjon määrab korrapäraselt kindlaks käesolevas artiklis nimetatud impordimaksud. 5. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad, eelkõige vajaduse korral ühtselt kindlaksmääratava õlisisalduse määramise kohta, võetakse vastu artiklis 38 sätestatud korras. Artikkel 18 1. Artiklite 14 ja 15 ning artikli 17 lõigete 1 ja 2 kohaldamisel kohaldatakse importimise päeval kehtivat impordimaksu. Artikli 1 lõike 2 punktis c loetletud toodete impordimaksu võib eelnevalt kinnitada asjaomase poole taotlusel vastavalt nõukogu poolt komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastuvõetud tingimustele. 2. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 38 sätestatud korras. Artikkel 19 1. Artikli 1 lõike 2 punktis c ning artiklis 17 loetletud toodete importimisel ühendusse tuleb esitada impordilitsents. Oliiviõli eksportimisel ühendusest tuleb esitada ekspordilitsents. Kui impordimaks või eksporditoetus määratakse kindlaks eelnevalt, märgitakse eelkinnitus litsentsile, mida käsitletakse sellist eelkinnitust tõendava dokumendina. 2. Liikmesriigid annavad litsentsi igale taotlejale, olenemata tema ettevõtte registrisse kantud asukohast ühenduses. Artikli 16 lõigete 1 ja 2 kohaldamisel annavad liikmesriigid oliiviõli impordilitsentsid välja üksnes pakkujatele, kes on märkinud impordimaksu alammääraga võrdse või sellest suurema maksumäära. Impordi- või ekspordilitsents kehtib kogu ühenduses. Litsentside väljaandmine sõltub tagatise esitamisest, mis garanteerib impordi või ekspordi litsentsi kehtivusaja jooksul; tagatisest jäädakse täielikult või osaliselt ilma, kui toimingut selle tähtaja jooksul ei viida läbi või see viiakse läbi ainult osaliselt. 3. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 38 sätestatud korras. Eeskirjadega sätestatakse litsentside kehtivusaeg ning võidakse piirata nende väljaandmise aega. Artikkel 20 1. Oliiviõli eksportimisel kolmandatesse riikidesse: - võib juhul, kui ühenduse hind on maailmaturuhinnast kõrgem, katta hindade vahe toetusega, - võib juhul, kui maailmaturuhind on ühenduse hinnast kõrgem, kehtestada vahe katmiseks impordimaksu. 2. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu üldeeskirjad käesolevas artiklis sätestatud meetmete kohaldamiseks, eelkõige nende meetmete kohaldamiseks, mis hõlmavad eksporditoetuse andmist, ekspordimaksu tasumist, nimetatud summade kindlaksmääramist ning vajaduse korral toetuse eelnevat kinnitamist. 3. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 38 sätestatud korras. Artikkel 20a Kala- ja köögiviljahoidiste tootmisel kasutatava oliiviõli puhul rakendatakse kas tootmistoetuse süsteemi või peatatakse impordimaksu kohaldamine täielikult või osaliselt. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu käesoleva artikli kohaldamise üldeeskirjad. Artikkel 20b 1. Kui impordi või ekspordi tõttu esineb või võib tekkida artikli 1 lõike 2 punktides c, d ja e loetletud ühe või mitme toote turul ühenduses tõsiseid häireid, mis võiksid seada ohtu asutamislepingu artiklis 39 sätestatud eesmärgid, tuleb kaubanduse suhtes kolmandate riikidega kohaldada vajalikke meetmeid, kuni selline häire või sellise häire tekkimise oht lakkab. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul kvalifitseeritud häälteenamusega vastu käesoleva artikli rakenduseeskirjad ja määratleb, millisel juhul ja millises ulatuses võivad liikmesriigid võtta kaitsemeetmeid. 2. Lõikes 1 nimetatud olukorra puhul võtab komisjon liikmesriigi taotluse korral või omal algatusel vajalikud meetmed; meetmetest teatatakse liikmesriikidele ja neid tuleb viivitamata kohaldada. Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse, võtab ta otsuse selle kohta vastu 24 tunni jooksul alates taotluse saamisest. 3. Iga liikmesriik võib komisjoni võetud meetmete küsimuses pöörduda nõukogu poole kolme tööpäeva jooksul alates nende teatavakstegemise päevast. Nõukogu tuleb viivitamata kokku. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega kõnealuseid meetmeid muuta või need tühistada. Artikkel 20c Tunnustamiseks peavad määruse (EMÜ) nr 1360/78 kohaselt ettenähtud tootjarühmad oliiviõlisektoris vastama nimetatud määruses ettenähtud tingimustele ning lisaks: - olema võimelised kontrollima oma liikmete tegelikku toodangut, - olema volitatud esitama ühist taotlust kõigi oma tootjaliikmete nimel, - olema volitatud toetust vastu võtma ning igale liikmele tema osa maksma. Ilma et see piiraks määruse (EMÜ) nr 1360/78 artikli 8 kohaldamist, tühistatakse tootjarühma tunnustus, kui esimeses lõigus sätestatud tunnustamise tingimusi enam ei täideta. Artikkel 20d 1. Kehtestades erandeid määruse (EMÜ) nr 1360/78 artikli 10 lõigetest 1 ja 2 ning selleks, et soodustada tootjarühmade tekkimist ning hõlbustada nende haldamist, maksavad liikmesriigid viie aasta jooksul alates 1. novembrist 1978 tunnustatud tootjarühmadele toetust järgmistel tingimustel: a) toetust makstakse viie aasta jooksul alates tunnustamise kuupäevast ning b) vastavalt esimesel, teisel, kolmandal, neljandal ja viiendal aastal makstava toetuse määr on järgmine: - mitte üle 5 %, 4 %, 3 %, 2 % ja 1 % tunnustusega hõlmatud ja turustatud toodangu väärtusest, - mitte mingil juhul üle 80 %, 60 %, 40 %, 20 % ja 10 % rühma loomise ja haldamise tegelikest kuludest. 2. Kui hinnad ühenduse turul on kindlaksmääratava ajavahemiku jooksul lähedased sekkumishinnale, võidakse artiklis 38 sätestatud korras otsustada, et tunnustatud tootjarühmad võivad sõlmida laolepinguid nende poolt turustatavate oliiviõli koguste kohta. 3. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 38 sätestatud korras." Artikkel 2 Määruse nr 136/66/EMÜ artikkel 42a asendatakse järgmisega: "Artikkel 42a Käesolevaga muudetakse määrusele (EMÜ) nr 950/68 lisatud ühist tollitariifistikku järgmiselt: Ühise tollitariifistiku rubriigi nr | Kirjeldus | Tollimaksumäär | Ühepoolne tolli-maksumäär (%) või tollimaks (M) | Kokkuleppeline tollimaksumäär (%) | 1 | 2 | 3 | 4 | 07.01 | N.Oliivid: | | | II.Muud | 7 (M) | — | 07.03 | A.Oliivid: | | | II.Muud | 8 (M) | — | 23.04 | A.Õlikoogid ja muud oliiviõli ekstraheerimise jäägid: | | | I.mis sisaldavad massist kuni 3 % oliiviõli | Tollimaksuta | — | II.mis sisaldavad massist üle 3 % oliiviõli | Tollimaksuta (M) | —" | Artikkel 3 Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Määrust kohaldatakse alates 1. novembrist 1978. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Luksemburg, 29. juuni 1978 Nõukogu nimel eesistuja S. Auken [1] EÜT C 108, 8.5.1978, lk 49. [2] EÜT 172, 30.9.1966, lk 3025/66. [3] EÜT L 171, 28.6.1978, lk 8. [4] EÜT L 327, 26.11.1976, lk 4. [5] EÜT L 166, 23.6.1978, lk 1. [6] EÜT L 94, 28.4.1970, lk 13. [7] EÜT L 295, 30.12.1972, lk 1. --------------------------------------------------