80)

VI jaotise I peatükki lisatakse järgmine jagu: „3. JAGU KINDLUSTUS JA EDASIKINDLUSTUS Artikkel 308a Järkjärguline kohaldamine 1. Alates 1. aprillist 2015 tagavad liikmesriigid, et järelevalveasutustel on õigus heaks kiita: a) lisaomavahendid kooskõlas artikliga 90; b) artikli 95 kolmandas lõigus osutatud omavahendite liigitamine; c) kindlustusandja ja edasikindlustusandja spetsiifilised näitajad kooskõlas artikli 104 lõikega 7; d) täielik või osaline sisemudel kooskõlas artiklitega 112 ja 113; e) eriotstarbeline varakogum, mis asutatakse nende territooriumil kooskõlas artikliga 211; f) vahendava kindlustusvaldusettevõtja lisaomavahendid kooskõlas artikli 226 lõikega 2; g) konsolideerimisgrupi sisemudel kooskõlas artiklitega 230 ja 231 ning artikli 233 lõikega 5; h) kestusel põhineva aktsiakursiriski alakomponendi kasutamine kooskõlas artikliga 304; i) asjakohase riskivaba intressikõvera kattuvuse kohandamise kasutamine kooskõlas artiklitega 77b ja 77c; j) kui liikmesriigid seda nõuavad, siis asjakohase riskivaba intressikõvera volatiilsuse kohandamise kasutamine kooskõlas artikliga 77d; k) riskivaba intressimääraga seotud üleminekumeetme kasutamine kooskõlas artikliga 308c; l) kindlustustehniliste eraldistega seotud üleminekumeetme kasutamine kooskõlas artikliga 308d. 2. Alates 1. aprillist 2015 tagavad liikmesriigid, et järelevalveasutustel on õigus: a) määrata kindlaks konsolideerimisgrupi järelevalve tase ja ulatus kooskõlas III jaotise I peatüki 2. ja 3. jaoga; b) määrata konsolideerimisgrupi järelevalvaja kooskõlas artikliga 247; c) luua järelevalvekolleegium kooskõlas artikliga 248. 3. Alates 1. juulist 2015 tagavad liikmesriigid, et järelevalveasutustel on õigus: a) otsustada maha arvata mis tahes osalus kooskõlas artikli 228 teise lõiguga; b) määrata kindlaks konsolideerimisgrupi maksevõime arvutamise meetodi valik kooskõlas artikliga 220; c) teha vajadusel korral kindlaks samaväärsus kooskõlas artiklitega 227 ja 260; d) lubada kohaldada kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes artikleid 238 ja 239 kooskõlas artikliga 236; e) teha artiklites 262 ja 263 osutatud otsused; f) määrata vajaduse korral kindlaks üleminekumeetmete kohaldamine kooskõlas artikliga 308b. 4. Liikmesriigid kohustavad asjaomaseid järelevalveasutusi vaatama läbi kindlustus- ja edasikindlustusandjate esitatud taotlused heakskiidu või loa saamiseks vastavalt lõigetele 2 ja 3. Järelevalveasutuste otsused heakskiidu või loa saamise taotluste kohta ei ole kohaldatavad enne 1. jaanuari 2016. Artikkel 308b Üleminekumeetmed 1. Ilma et see piiraks artikli 12 kohaldamist, ei kohaldata kindlustus- ega edasikindlustusandjate suhtes, kes on 1. jaanuariks 2016 lõpetanud uute kindlustus- või edasikindlustuslepingute sõlmimise ja haldavad oma olemasolevat portfelli üksnes oma tegevuse lõpetamise eesmärgil, käesoleva direktiivi I, II ega III jaotist kuni lõikes 2 sätestatud kuupäevadeni, kui: a) ettevõtja on veennud järelevalveasutust, et ta lõpetab oma tegevuse enne 1. jaanuari 2019, või b) ettevõtja suhtes kohaldatakse IV jaotise II peatükis sätestatud tervendamismeetmeid ja määratud on haldur. 2. Kindlustus- või edasikindlustusandjate suhtes, kes: a) kuuluvad lõike 1 punkti a alla, kohaldatakse käesoleva direktiivi I, II ja III jaotist alates 1. jaanuarist 2019 või varasemast kuupäevast, kui järelevalveasutus ei ole rahul edusammudega, mida on ettevõtja tegevuse lõpetamiseks tehtud; b) kuuluvad lõike 1 punkti b alla, kohaldatakse käesoleva direktiivi I, II ja III jaotist alates 1. jaanuarist 2021 või varasemast kuupäevast, kui järelevalveasutus ei ole rahul edusammudega, mida on ettevõtja tegevuse lõpetamiseks tehtud. 3. Kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes kohaldatakse lõigetes 1 ja 2 osutatud üleminekumeetmeid ainult siis, kui täidetud on järgmised tingimused: a) ettevõtja ei kuulu konsolideerimisgruppi või kui kuulub, siis on kõik konsolideerimisgruppi kuuluvad ettevõtjad lõpetanud uute kindlustus- või edasikindlustuslepingute sõlmimise; b) ettevõtja esitab oma järelevalveasutusele aastaaruande, milles on välja toodud tegevuse lõpetamiseks tehtu; c) ettevõtja on oma järelevalveasutusele teada andnud, et ta kohaldab üleminekumeetmeid. Lõiked 1 ja 2 ei takista ettevõtjatel tegutsemast kooskõlas käesoleva direktiivi I, II ja III jaotisega. 4. Liikmesriigid koostavad asjaomaste kindlustus- ja edasikindlustusandjate nimekirja ja edastavad selle kõikidele teistele liikmesriikidele. 5. Liikmesriigid tagavad, et ajavahemikul, mis ei ole pikem kui neli aastat pärast 1. jaanuari 2016, lüheneb tähtaeg, mis kindlustus- ja edasikindlustusandjatele on antud kord aastas või harvemini artikli 35 lõigetes 1–4 osutatud teabe esitamiseks, igal majandusaastal kahe nädala võrra, olles alguses, st ettevõtja selle majandusaasta puhul, mis lõppeb 30. juunil 2016 või pärast seda, kuid enne 1. jaanuari 2017, mitte pikem kui 20 nädalat pärast majandusaasta lõppu ning lõpus, st ettevõtja selle majandusaasta puhul, mis lõppeb 30. juunil 2019 või pärast seda, kuid enne 1. jaanuari 2020, mitte pikem kui 14 nädalat pärast majandusaasta lõppu. 6. Ajavahemikul, mis ei ole pikem kui neli aastat pärast 1. jaanuari 2016, lüheneb tähtaeg, mis kindlustus- ja edasikindlustusandjatele on antud artiklis 51 osutatud teabe avalikustamiseks, igal majandusaastal kahe nädala võrra, olles alguses, st ettevõtja selle majandusaasta puhul, mis lõppeb 30. juunil 2016 või pärast seda, kuid enne 1. jaanuari 2017, mitte pikem kui 20 nädalat pärast majandusaasta lõppu ning lõpus, st ettevõtja selle majandusaasta puhul, mis lõppeb 30. juunil 2019 või pärast seda, kuid enne 1. jaanuari 2020, mitte pikem kui 14 nädalat pärast majandusaasta lõppu. 7. Ajavahemikul, mis ei ole pikem kui neli aastat pärast 1. jaanuari 2016, lüheneb tähtaeg, mis kindlustus- ja edasikindlustusandjatele on antud kord kvartalis artikli 35 lõigetes 1–4 osutatud teabe esitamiseks, igal majandusaastal ühe nädala võrra, olles alguses, st kvartali puhul, mis lõppeb 1. jaanuaril 2016 või pärast seda, kuid enne 1. jaanuari 2017, mitte pikem kui kaheksa nädalat ning lõpus, st kvartali puhul, mis lõppeb 1. jaanuaril 2019 või pärast seda, kuid enne 1. jaanuari 2020, viis nädalat. 8. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva artikli lõikeid 5, 6 ja 7 kohaldatakse kooskõlas artiklitega 254 ja 256 konsolideerimisgrupi tasandil mutatis mutandis osalust omava kindlustus- ja edasikindlustusandjate, kindlustusvaldusettevõtjate ja segafinantsvaldusettevõtjate suhtes ning seejuures pikendatakse lõigetes 5, 6 ja 7 osutatud tähtaegu kuue nädala võrra. 9. Olenemata artiklist 94, arvatakse põhiomavahendite kirjed 1. taseme põhiomavahendite hulka kuni 10 aastaks pärast 1. jaanuari 2016 tingimusel, et: a) need emiteeriti enne 1. jaanuari 2016 või enne artiklis 97 osutatud delegeeritud õigusakti jõustumise kuupäeva, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem; b) neid võiks 31. detsembril 2015 kasutada kasutusel oleva solventsusmarginaali täitmiseks kuni 50 % ulatuses solventsusmarginaalist kooskõlas õigus- ja haldusnormidega, mis on vastu võetud vastavalt direktiivi 73/239/EMÜ artikli 16 lõikele 3, direktiivi 2002/13/EÜ artiklile 1, direktiivi 2002/83/EÜ artikli 27 lõikele 3 ja direktiivi 2005/68/EÜ artikli 36 lõikele 3; c) neid muidu ei liigitataks 1. ega 2. taseme omavahenditeks kooskõlas artikliga 94. 10. Olenemata artiklist 94, arvatakse põhiomavahendite kirjed 2. taseme põhiomavahendite hulka kuni 10 aastaks pärast 1. jaanuari 2016 tingimusel, et: a) need emiteeriti enne 1. jaanuari 2016 või enne artiklis 97 osutatud delegeeritud õigusakti jõustumise kuupäeva, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem; b) neid võiks 31. detsembril 2015 kasutada kasutusel oleva solventsusmarginaali täitmiseks kuni 25 % ulatuses solventsusmarginaalist kooskõlas õigus- ja haldusnormidega, mis on vastu võetud vastavalt direktiivi 73/239/EMÜ artikli 16 lõikele 3, direktiivi 2002/13/EÜ artiklile 1, direktiivi 2002/83/EÜ artikli 27 lõikele 3 ja direktiivi 2005/68/EÜ artikli 36 lõikele 3. 11. Enne 1. jaanuari 2011 väljastatud ümberstruktureeritud laenudel põhinevatesse kaubeldavatesse väärtpaberitesse või muudesse finantsinstrumentidesse investeerivate kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes kohaldatakse artikli 135 lõikes 2 osutatud nõudeid ainult siis, kui pärast 31. detsembrit 2014 on lisandunud või asendunud uusi alusvarast tulenevaid riske. 12. Olenemata artiklist 100, artikli 101 lõikest 3 ja artiklist 104, kohaldatakse järgmist: a) kuni 31. detsembrini 2017 kasutatakse selliste nõuete puhul liikmesriikide keskvalitsuste või keskpankade vastu, mis on nomineeritud või väljastatud mis tahes liikmesriigi valuutas, standardvalemi kohaselt kontsentratsiooniriski alakomponendi ja hinnavaheriski alakomponendi arvutamiseks standardnäitajatena samu standardnäitajaid, mida kasutatakse selliste nõuete puhul, mis on nomineeritud ja väljastatud liikmesriikide enda valuutas; b) 2018. aastal vähendatakse selliste nõuete puhul liikmesriikide keskvalitsuste või keskpankade vastu, mis on nomineeritud või väljastatud mis tahes muu liikmesriigi valuutas, standardvalemi kohaselt kontsentratsiooniriski alakomponendi ja hinnavaheriski alakomponendi arvutamiseks kasutavaid standardnäitajaid 80 %; c) 2019. aastal vähendatakse liikmesriikide keskvalitsuste või keskpankade riskipositsioonide puhul, mis on nomineeritud või väljastatud mis tahes muu liikmesriigi valuutas, standardvalemi kohaselt kontsentratsiooniriski alakomponendi ja hinnavaheriski alakomponendi arvutamiseks kasutavaid standardnäitajaid 50 %; d) alates 1. jaanuarist 2020 standardvalemi kohaselt kontsentratsiooniriski alakomponendi ja hinnavaheriski alakomponendi arvutamiseks kasutavaid standardnäitajaid liikmesriikide keskvalitsuste ega keskpankade riskipositsioonide puhul, mis on nomineeritud või väljastatud mis tahes muu liikmesriigi valuutas, ei vähendata. 13. Olenemata artiklist 100, artikli 101 lõikest 3 ja artiklist 104, arvutatakse ettevõtja poolt ostetud aktsiate puhul standardnäitajad, mida standardvalemi kohaselt kasutatakse aktsiakursiriski alakomponendi arvutamisel 1. jaanuaril 2016 või enne seda ilma artiklis 304 sätestatud võimalust kasutamata järgmiste näitajate kaalutud keskmisena: a) standardnäitaja, mida kasutatakse aktsiakursiriski alakomponendi arvutamisel artikli 304 kohaselt, ning b) standardnäitaja, mida kasutatakse aktsiakursiriski alakomponendi arvutamisel standardvalemi kohaselt ilma artiklis 304 sätestatud võimalust kasutamata. Esimese lõigu punktis b nimetatud näitaja kaal suureneb vähemalt lineaarselt iga aasta lõpus, olles alguses, st 1. jaanuaril 2016 algaval aastal 0 % ja lõpus, st 1. jaanuaril 2023 100 %. Komisjon võtab kooskõlas artikliga 301a vastu delegeeritud õigusaktid, milles täpsustatakse lähemalt täitmisele kuuluvaid kriteeriume, sh aktsiad, mille suhtes võidakse kohaldada üleminekuperioodi. Et tagada üleminekuperioodi kohaldamiseks ühtsed tingimused, töötab Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõud menetluse kohta käesoleva lõike kohaldamiseks. Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõud komisjonile hiljemalt 30. juuniks 2015. Komisjonile antakse õigus võtta vastu neljandas lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid kooskõlas määruse (EL) nr 1094/2010 artikliga 15. 14. Olenemata artikli 138 lõikest 3 ja ilma et see piiraks kõnealuse artikli lõike 4 kohaldamist, nõuab järelevalveasutus juhul, kui kindlustus- ja edasikindlustusandjad täidavad direktiivi 73/239/EMÜ artiklis 16a, direktiivi 2002/83/EÜ artiklis 28 või direktiivi 2005/68/EÜ artiklites 37, 38 või 39 osutatud nõutavat solventsusmarginaali kujul, mil seda kohaldati liikmesriigi õiguses päeval enne nimetatud direktiivide kehtetuks tunnistamist vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 310, kuid ei täida käesoleva direktiivi kohaldamise esimesel aastal solventsuskapitalinõuet, et asjaomane kindlustus- või edasikindlustusandja võtaks meetmeid, mille abil saavutada solventsuskapitalinõude täitmiseks vajalike nõuetekohaste omavahendite tase, või vähendaks riskiprofiili, et tagada solventsuskapitalinõude täitmine hiljemalt 31. detsembriks 2017. Asjaomane kindlustus- või edasikindlustusandja esitab iga kolme kuu tagant oma järelevalveasutusele eduaruande, milles on kirjeldatud solventsuskapitalinõude täitmiseks vajalike nõuetekohaste omavahendite taseme saavutamiseks või solventsuskapitalinõude täitmise tagamiseks riskiprofiili vähendamisel võetud meetmeid ja tehtud edusamme. Esimeses lõigus osutatud pikendus tunnistatakse kehtetuks, kui eduaruandest selgub, et solventsuskapitalinõude täitmiseks vajalike nõuetekohaste omavahendite taseme taastamisel ega solventsuskapitalinõude täitmise eesmärgil riskiprofiili vähendamisel ei tehtud olulisi edusamme solventsuskapitalinõude mittetäitmise kindlakstegemise kuupäeva ja eduaruande esitamise kuupäeva vahelisel ajavahemikul. 15. Päritoluliikmesriigid, kes 23. mail 2014 kohaldasid direktiivi 2003/41/EÜ artiklis 4 osutatud sätteid, võivad kuni 31. detsembrini 2019 jätkata nende õigus- ja haldusnormide kohaldamist, mille nad olid vastu võtnud direktiivi 2002/83/EÜ artiklite 1–19, 27–30, 32–35 ja 37–67 järgimiseks direktiivi 2002/83/EÜ kohaldamise viimasel päeval kehtival kujul. Komisjon võib võtta vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse käesolevas lõikes sätestatud üleminekuperioodi, kui direktiivi 2003/41/EÜ artikleid 17–17c puudutavad muudatused on vastu võetud enne käesolevas lõikes sätestatud kuupäeva. 16. Liikmesriigid võivad lubada lõplikul kindlustus- või edasikindlustusandjal kui emaettevõtjal kuni 31. märtsini 2022 taotleda konsolideerimisgrupi ühe osa suhtes kohaldatava konsolideerimisgrupi sisemudeli heakskiitmist, kui ettevõtja ja lõplik emaettevõtja asuvad samas liikmesriigis ning kui kõnealune osa moodustab eristatava osa, mille riskiprofiil on ülejäänud konsolideerimisgrupist oluliselt erinev. 17. Olenemata artikli 218 lõigetest 2 ja 3, kohaldatakse käesoleva artikli lõigetes 8–12 ja 15 ning artiklites 308c, 308d ja 308e osutatud üleminekusätteid mutatis mutandis konsolideerimisgrupi tasandil. Olenemata artikli 218 lõigetest 2, 3 ja 4, kohaldatakse käesoleva artikli lõikes 14 osutatud üleminekusätteid mutatis mutandis konsolideerimisgrupi tasandil ja juhul, kui osalust omavad kindlustus- või edasikindlustusandjad või konsolideerimisgruppi kuuluvad kindlustus- või edasikindlustusandjad vastavad direktiivi 98/78/EÜ artiklis 9 osutatud korrigeeritud maksejõulisusele, kuid ei täida konsolideerimisgrupi solventsuskapitalinõuet. Komisjon võtab kooskõlas artikliga 301a vastu delegeeritud õigusaktid, milles sätestatakse muudatused konsolideerimisgrupi maksevõimes, kui on võimalik kohaldada käesoleva artikli lõikes 13 osutatud üleminekusätteid, ja mis on seotud järgmisega: a) artiklites 222 ja 223 sätestatud nõuetekohaste omavahendite topeltkasutamise ja konsolideerimisgrupi sisese kapitali välistamine; b) artiklis 224 sätestatud varade ja kohustuste hindamine; c) arvutusmeetodite kohaldamine artiklis 225 sätestatud sidusettevõtjaks olevate kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes; d) arvutusmeetodite kohaldamine artiklis 226 sätestatud vahendavate kindlustusvaldusettevõtjate suhtes; e) artiklites 230 ja 233 sätestatud konsolideerimisgrupi maksevõime arvutamise meetod; f) artiklis 231 sätestatud konsolideerimisgrupi solventsuskapitalinõude arvutamine; g) artiklis 232 sätestatud lisakapitalinõude sätestamine; h) artiklis 235 sätestatud kindlustusvaldusettevõtja konsolideerimisgrupi solventsuse arvutamise põhimõtted. Artikkel 308c Riskivaba intressimääraga seotud üleminekumeede 1. Kui kindlustus- ja edasikindlustusandja järelevalveasutus on selle eelnevalt heaks kiitnud, võivad kindlustus- ja edasikindlustusandjad kohaldada asjakohase riskivaba intressikõvera suhtes lubatavate kindlustus- ja edasikindlustuskohustuste puhul üleminekulist kohandamist. 2. Iga valuuta puhul arvutatakse kohandamise määr selle alusel, kui suur on erinevus järgmiste näitajate vahel: a) kindlustus- või edasikindlustusandja poolt direktiivi 2002/83/EÜ artikli 20 kohaselt vastu võetud õigus- ja haldusnormide alusel kindlaks määratud ja käesoleva direktiivi kohaldamise viimasel päeval kehtiv intressimäär; b) aastane tegelik intressimäär, mis arvutatakse ühe diskontomäärana, mis lubatavate kindlustus- ja edasikindlustuskohustuste portfelli rahavoogude suhtes kohaldamise korral annab väärtuse, mis on võrdne lubatavate kindlustus- ja edasikindlustuskohustuste portfelli parima hinnangu väärtusega, kui artikli 77 lõikes 2 osutatud asjakohast riskivaba intressikõverat kasutades võetakse arvesse raha ajaväärtust. Kui liikmesriigid on direktiivi 2002/83/EÜ artikli 20 lõike 1 punkti B alapunkti a alapunkti ii kohaselt vastu võtnud õigus- ja haldusnormid, määratakse käesoleva lõike esimese lõigu punktis a osutatud intressimäär kindlaks meetodite abil, mida kindlustus- või edasikindlustusandja kasutab direktiivi 2002/83/EÜ kohaldamise viimasel päeval. Esimeses lõigus osutatud määr väheneb lineaarselt iga aasta lõpus, olles alguses, st 1. jaanuaril 2016 algaval aastal 100 % ja lõpus, st 1. jaanuaril 2032 0 %. Kui kindlustus- ja edasikindlustusandjad kohaldavad artiklis 77d osutatud volatiilsuse kohandamist, on punktis b osutatud asjakohane riskivaba intressikõver artiklis 77d osutatud kohandatud asjaomane riskivaba intressikõver. 3. Lubatavate kindlustus- ja edasikindlustuskohutuste hulka kuuluvad ainult järgmistele tingimustele vastavad kindlustus- ja edasikindlustuskohutused: a) lepingud, millest tulenevad kindlustus- ja edasikindlustuskohutused, sõlmiti enne käesoleva direktiivi kohaldamise esimest päeva, v.a sel kuupäeval või pärast seda sõlmitud lepingupikendused; b) kindlustus- ja edasikindlustuskohutuste kindlustustehnilised eraldised olid kuni direktiivi 2002/83/EÜ kohaldamise viimase päevani kindlaks määratud vastavalt õigus- ja haldusnormidele, mis olid kõnealuse direktiivi artikli 20 kohaselt vastu võetud selle kohaldamise viimaseks päevaks; c) artiklit 77b ei kohaldata kindlustus- ega edasikindlustuskohustuste suhtes. 4. Kindlustus- ja edasikindlustusandjad, kes kohaldavad lõiget 1, a) ei võta artiklis 77d sätestatud volatiilsuse kohandamise arvutamisel arvesse lubatavaid kindlustus- ega edasikindlustuskohutusi; b) ei kohalda artiklit 308d; c) annavad artiklis 51 osutatud maksevõime ja finantsseisundi aruandes teada, et nad kohaldavad ülemineku riskivaba intressikõverat, ning esitavad kvantitatiivse mõjuhinnangu nende finantsseisundile, kui seda üleminekumeedet ei kohaldataks. Artikkel 308d Kindlustustehniliste eraldistega seotud üleminekumeede 1. Kindlustus- ja edasikindlustusandjad võivad oma järelevalveasutuse eelneval heakskiidul kohaldada kindlustustehniliste eraldiste suhtes üleminekulist mahaarvamist. Kõnealust mahaarvamist võib kohaldada artiklis 80 osutatud homogeensete riskirühmade lõikes. 2. Üleminekulise mahaarvamise määr vastab kahe järgmise summa vahelise erinevuse suurusele: a) kindlustustehnilised eraldised pärast edasikindlustuslepingutest ja eriotstarbelistest varakogumitest saadavate summade mahaarvamist, mis arvutatakse artikli 76 kohaselt käesoleva direktiivi kohaldamise esimesel päeval; b) kindlustustehnilised eraldised pärast edasikindlustuslepingutest saadavate summade mahaarvamist, mis on arvutatud kooskõlas õigus- ja haldusnormidega, mis on vastu võetud vastavalt direktiivi 73/239/EMÜ artiklile 15, direktiivi 2002/83/EÜ artiklile 20 ja direktiivi 2005/68/EÜ artiklile 32, päeval enne nimetatud direktiivide kehtetuks tunnistamist vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 310. Maksimaalne mahaarvatav määr väheneb lineaarselt iga aasta lõpus, olles alguses, st 1. jaanuaril 2016 algaval aastal 100 % ja lõpus, st 1. jaanuaril 2032 0 %. Kui kindlustus- ja edasikindlustusandjad kohaldavad käesoleva direktiivi kohaldamise esimesel päeval artiklis 77d osutatud volatiilsuse kohandamist, arvutatakse punktis a osutatud summa kõnealusel kuupäeval kehtiva volatiilsuse kohandamisega. 3. Kui järelevalveasutus selle eelnevalt heaks kiidab või teeb selleks ise ettepaneku, võib kindlustustehniliste eraldiste summad, sh vajadusel korral volatiilsuse kohandamise, mida kasutatakse lõike 2 punktides a ja b osutatud üleminekulise mahaarvamise arvutamiseks, arvutada ümber iga 24 kuu järel või sagedamini, kui ettevõtja riskiprofiil on oluliselt muutunud. 4. Järelevalveasutus võib lõikes 2 osutatud mahaarvamist piirata, kui selle tagajärjel võiksid ettevõtja suhtes kohaldatavad rahaliste vahendite nõuded väheneda võrreldes nendega, mis on arvutatud kooskõlas õigus- ja haldusnormidega, mis on vastu võetud vastavalt direktiivile 73/239/EMÜ, direktiivile 2002/83/EÜ ja direktiivile 2005/68/EÜ, päeval enne nimetatud direktiivide kehtetuks tunnistamist vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 310. 5. Kindlustus- ja edasikindlustusandjad, kes kohaldavad lõiget 1: a) ei kohalda artiklit 308c; b) esitavad oma järelevalveasutusele kord aastas aruande meetmete kohta, mida on võetud, ja edusammude kohta, mida on tehtud, et taastada lõike 2 punktis a osutatud üleminekuperioodi lõpuks solventsuskapitalinõude täitmiseks vajalike nõuetekohaste omavahendite tase või vähendada solventsuskapitalinõude täitmise tagamiseks oma riskiprofiili, kui need kindlustus- ja edasikindlustusandjad ilma üleminekulise mahaarvamiseta solventsuskapitalinõuet ei täidaks; c) annavad artiklis 51 osutatud maksevõime ja finantsseisundi aruandes teada, et nad kohaldavad kindlustustehniliste eraldiste suhtes üleminekulist mahaarvamist, ning esitavad kvantitatiivse mõjuhinnangu nende finantsseisundile, kui kõnealust üleminekulist mahaarvamist ei kohaldataks. Artikkel 308e Riskivaba intressimääraga ja kindlustustehniliste eraldistega seotud üleminekumeetmete järkjärgulise kohaldamise kava Kindlustus- ja edasikindlustusandjad, kes kohaldavad artiklites 308c või 308d sätestatud üleminekumeetmeid, teavitavad järelevalveasutust kohe, kui nad on kindlaks teinud, et ilma kõnealuste üleminekumeetmeteta nad solventsuskapitalinõuet ei täidaks. Järelevalveasutus nõuab, et asjaomane kindlustus- või edasikindlustusandja võtaks meetmeid, mille abil tagada üleminekuperioodi lõpuks solventsuskapitalinõude täitmine. Kahe kuu jooksul pärast seda, kui kindlustus- või edasikindlustusandja on kindlaks teinud, et ilma üleminekumeetmeteta ta solventsuskapitalinõuet ei täidaks, esitab asjaomane kindlustus- või edasikindlustusandja järelevalveasutusele järkjärgulise kohaldamise kava, milles on sätestatud meetmed, mille abil ta kavatseb üleminekuperioodi lõpuks saavutada solventsuskapitalinõude täitmiseks vajalike nõuetekohaste omavahendite taseme või vähendada solventsuskapitalinõude täitmise tagamiseks oma riskiprofiili. Asjaomane kindlustus- või edasikindlustusandja võib järkjärgulise kohaldamise kava üleminekuperioodil ajakohastada. Asjaomased kindlustus- ja edasikindlustusandjad esitavad oma järelevalveasutusele kord aastas aruande meetmete kohta, mida on võetud, ja edusammude kohta, mida on tehtud, et solventsuskapitalinõue üleminekuperioodi lõpuks täita. Järelevalveasutus tühistab üleminekumeetmete kohaldamiseks antud heakskiidu, kui eduaruandest selgub, et solventsuskapitalinõude täitmine üleminekuperioodi lõpuks on ebareaalne.”