ET Euroopa Liidu Teataja L 337/1

NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2017/2360,

11. detsember 2017,

millega määratakse kindlaks teatavate Musta mere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2018. aastaks

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (1) kohaselt tuleb kaitsemeetmete vastuvõtmisel võtta arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnilisi ja majandusnõuandeid, sealhulgas asjakohasel juhul kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruandeid.

(3) Nõukogul on kohustus võtta vastu meetmed Mustal merel kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta kalavaru või kalavarurühma kaupa ning sealhulgas määrata asjakohasel juhul kindlaks teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõigete 1 ja 4 kohaselt tuleb kalapüügivõimalused jaotada liikmesriikide vahel selliselt, et iga kalavaru või püügiviisi puhul oleks tagatud kõikide liikmesriikide püügitegevuse suhteline stabiilsus ning järgitaks kõnealuse määruse artikli 2 lõikes 2 osutatud ühise kalanduspoliitika eesmärke.

(4) Vahemere üldine kalanduskomisjon (GFCM) võttis oma 2017. aastal toimunud 41. istungjärgul vastu soovituse GFCM/40/2017/4 29. geograafilise alapiirkonna (Must meri) kammeljapüügi mitmeaastase majandamiskava kohta. Soovituses on kehtestatud hariliku kammelja lubatud kogupüük järgmiseks kaheks aastaks (2018 ja 2019) ajutiselt eraldatud kvootidega. See meede tuleks rakendada liidu õiguses.

(5) Kalapüügivõimalused tuleks kehtestada olemasoleva teadusliku nõuande põhjal ning arvestades bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte, tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise ja pidades ka silmas arvamusi, mis on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus.

(6) Kättesaadava STECFi teadusliku nõuande kohaselt on vaja kalastussuremus hoida praegusel tasemel, et Musta mere kiluvarude jätkusuutlikkus oleks tagatud.

(7) Kilupüügil kohaldatakse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1 osutatud lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2015. Kammeljapüügil kohaldatakse nimetatud artiklisosutatud lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2017.

(8) Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalusi kasutatakse vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009, (2) eelkõige vastavalt nimetatud määruse artiklitele 33 ja 34, mis käsitlevad püügi registreerimist ja andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid peavad kasutama käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta komisjonile andmete saatmisel.

(9) Nõukogu määruse (EÜ) nr 847/96 (3) artikli 2 kohaselt tuleb kindlaks määrata, milliste kalavarude puhul kehtivad kõnealuses artiklis kindlaks määratud meetmed.

(10) Hariliku kammelja varude puhul tuleks vastu võtta täiendavad parandusmeetmed. Jättes kehtima praegu kohaldatava kahekuuse püügikeelu ajavahemikuks 15. aprillist kuni 15. juunini, on varude kaitse kammelja kudemisajal jätkuvalt tagatud. Püügikoormuse majandamine ja püügipäevade arvu piiramine 180 päevale aastas mõjub hästi kammeljavarude säilimisele.

(11) Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada täies kooskõlas kohaldatava liidu õigusega.

(12) Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, on oluline avada kõnealused Musta mere püügipiirkonnad 1. jaanuaril 2018. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast selle avaldamist,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

REGULEERIMISESE, KOHALDAMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesoleva määrusega määratakse kindlaks Bulgaaria ja Rumeenia lipu all sõitvate liidu kalalaevade 2018. aasta kalapüügivõimalused Mustal merel teatavate kalavarude suhtes:

a) harilik kammeljas (Psetta maxima);

b) kilu (Sprattus sprattus).

Artikkel 2

Kohaldamisala

Käesolevat määrust kohaldatakse Mustal merel sõitvate liidu kalalaevade suhtes.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „GFCM“– Vahemere üldine kalanduskomisjon;

b) „Must meri“– Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1343/2011 (4) I lisas määratletud geograafiline alapiirkond 29;

c) „kalalaev“– laev, mille seadmestik on ette nähtud mere bioloogiliste ressursside ärieesmärgil kasutamiseks;

d) „liidu kalalaev“– liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev;

e) „varu“– mere bioloogiline ressurss teataval majandamisalal;

f) „liidu autonoomne kvoot“– liidu kalalaevadele autonoomselt eraldatud püügi piirnorm juhul, kui kokkulepitud lubatud kogupüük on määramata;

g) „analüütiline kvoot“– liidu kalalaevadele eraldatud autonoomne kvoot juhul, kui analüütiline hinnang on olemas.

II PEATÜKK

KALAPÜÜGIVÕIMALUSED

Artikkel 4

Kalapüügivõimaluste eraldamine

1. Liidu autonoomne kvoot kilu osas, sellise kvoodi jagunemine liikmesriikide vahel ning sellega funktsionaalselt seotud tingimused, kui need on asjakohased, on esitatud lisas.

2. Hariliku kammelja lubatud kogupüük, mida kohaldatakse liidu vetes ning liidu kalalaevade suhtes ja kõnealuse lubatud kogupüügi jagunemine liikmesriikide vahel, samuti sellega funktsionaalselt seotud tingimused, kui need on asjakohased, on esitatud lisas.

Artikkel 5

Kalapüügivõimaluste eraldamist käsitlevad erisätted

Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira

a) määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;

b) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohast mahaarvamist ega ümberjaotamist;

c) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105 ja 107 kohast mahaarvamist.

Artikkel 6

Hariliku kammelja püügikoormuse majandamine

Liidu kalalaevadel on lubatud Mustal merel püüda harilikku kammeljat laeva üldpikkusest olenemata mitte rohkem kui 180 püügipäeva aastas.

III PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 7

Andmete edastamine

Kui liikmesriigid saadavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt andmeid kalavarude lossitud koguste kohta, kasutavad nad käesoleva määruse lisas sätestatud kalavarude koode.

Artikkel 8

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2018.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 11. detsember 2017 Nõukogu nimel eesistuja S. KIISLER

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määrusi (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

(2) Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse liidu kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).

(3) Nõukogu 6. mai 1996. aasta määrus (EÜ) nr 847/96, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel (EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3).

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1343/2011, mis käsitleb teatavaid kalapüüki käsitlevaid sätteid Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) lepinguga hõlmatud piirkonnas ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1967/2006, mis käsitleb Vahemere kalavarude säästva kasutamise majandamismeetmeid (ELT L 347, 30.12.2011, lk 44).