Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 kohasele stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2013. aasta puhul usutav ning 2014. aasta ja edaspidise puhul esinevad võrreldes komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosiga mõningad langusriskid. Ehkki stabiilsusprogrammis prognoositakse ajavahemikuks 2014–2016 komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosiga võrreldes väiksemat kasvu, tuleb silmas pidada, et komisjoni talituste prognoos põhineb eeldusel, et poliitikat ei muudeta, ja sellepärast ei ole arvesse võetud eelarve konsolideerimist, mis on vajalik stabiilsusprogrammi eelarve-eesmärkide saavutamiseks. Stabiilsusprogrammis kavandatud eelarvestrateegia eesmärk on viia valitsemissektori eelarve puudujääk 2016. aastaks allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst. Konsolideerimine põhineb peamiselt kulutuste piiramisel, mille tulemusel väheneb kulutuste suhe SKPsse ajavahemikul 2012–2016 3,7 protsendipunkti võrra, kuid samuti teatavatel tulu suurendavatel meetmetel. (Ümberarvutatud) struktuursest eelarvepositsioonist (5) lähtuvalt väheneb struktuurne puudujääk stabiilsusprogrammi kohaselt aastatel 2013–2016 vastavalt 1,2 %, 0,4 %, 0,9 % ja 0,9 % SKPst. Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist kinnitatakse stabiilsusprogrammis keskpika perioodi eelarve-eesmärki ehk eelarve struktuurse tasakaalu saavutamist, milleni tahetakse jõuda aastaks 2018. See on stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutust palju kaugelevaatavam eesmärk. Struktuurse kohandamise kavandatud tempo aastatel 2017-2018 kujutab endast piisavaid edusamme keskpika perioodi eesmärgi suunas. Stabiilsusprogrammis prognoositakse, et võla suhe jõuab haripunkti 2016. aastaks ja hakkab pärast seda vähenema.

Puudujäägi ja võla kohandamiskavade puhul võivad tekkida raskused. Eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamise meetmeid ei ole piisavalt täpsustatud, eriti piirkondlikul tasandil. 2016. aastaks ei ole stabiilsusprogrammiga ette nähtud ühtegi meedet ja eelnevaid ajutisi meetmeid pikendatakse ainult kuni 2014. aastani. Kohalike omavalitsuste reformi abil kavandatavate säästudega võivad kaasneda märkimisväärsed rakendamisriskid. Lisaks puudub selgus majanduse, tööturu ja finantsolukorra kohta, samuti tulude laekumise kohta jätkuvalt suure makromajandusliku tasakaalustamatuse taustal. Ennetähtaegselt pensionile jäämise reformi täielik elluviimine ja kokkuleppele jõudmine jätkusuutlikkuse teguri suhtes leevendaks sotsiaalkindlustussüsteemi riske. Veel üks risk tuleneb tingimuslikest kohustustest, mis on seotud varade kaitse kavade/garantiidega. Suur edasiminek toimus eelarve täitmise aruandluse puhul, kuid eelarve tasakaalu seaduse ennetavaid ja korrigeerivaid mehhanisme saaks veel läbipaistvamalt ja õigeaegsemalt rakendada. Puudub korrapärane ja õigeaegne aruandlus valitsuse võlgnevuste kohta, mille erakordselt kõrge taseme tõttu tuli kehtestada spetsiaalne tagasimaksekava. Sõltumatu eelarvenõukogu loomisega on hilinetud. Avaliku sektori tulude ja kulude indekseerimise korra kavandatud läbivaatamine tagaks eelarvekokkuhoiu ja hindade suurema paindlikkuse vastavalt majandustingimustele. Riiklikus reformikavas on rõhutatud ka vajadust jätkuvalt suurendada kulutasuvust tervishoiukulude ja ravimitele tehtavate kulutuste puhul, nt võrdlushindade läbivaatamise ja ravimite ostmise koondamise või kaasrahastamise laiendamise abil.