ET Euroopa Liidu Teataja C 143/1

NÕUKOGU ARVAMUS

Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2009–2012

2010/C 143/01

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

(1) Nõukogu vaatas 26. aprillil 2010 läbi Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi aastateks 2009–2012.

(2) Ülemaailmse kaubavahetuse järsu kokkukukkumise, usalduse kadumise ja jõukuse vähenemise ning karminenud laenutingimuste tõttu kahanes Belgia majandus 2008. aasta lõpus järsult. Kuna langus oli olnud väga järsk, järgnes sellele 2009. aasta teisel poolel küllaltki jõuline taastumine, mis osaliselt tugines ajutistele teguritele, nagu (kodu- ja välismaised) stiimulipaketid ning küllaldane laoseis. Siiski peaks finantsinstitutsioonide ümberkorraldamine ning töötuse edasine suurenemine koos tootmisvõimsuse vähese ärakasutamisega hakkama 2010. aasta esimeses pooles eeldatavalt majanduskasvu uuesti aeglustama. Ehkki Belgia majanduse suure avatuse tõttu võib ülemaailmse kaubavahetuse kiire taastumine selle elavnemisele oluliselt hoogu anda, võib selle impulsi mõju olla piiratud viimastel aastatel vähenenud kulupõhise konkurentsivõime tõttu. Majandussurutis on avaldanud märkimisväärset negatiivset mõju riigi rahandusele. Valitsemissektori eelarve puudujääk suurenes 1,2 %-lt SKPst 2008. aastal 5,9 %-le SKPst 2009. aastal. Lisaks hakkas aastatel 2000–2007 tänu konservatiivsele eelarvepoliitikale vähenenud valitsemissektori võla suhe SKPsse 2008. aastal finantssektorile eraldatud toetuste tõttu uuesti kasvama (jõudes 97,9 %-ni SKPst 2009. aastal). Nõukogu nentis 2. detsembril 2009, et Belgial on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning tegi soovituse kõrvaldada see 2012. aastaks, vähendades seda igal aastal keskmiselt 0,75 % SKPst. Riigi rahanduse olukorra märgatava halvenemisega kaasnevad elanikkonna vananemise keskmisest suurem eelarvemõju ning finantssüsteemi stabiliseerimiseks eraldatud suurtest rahasummadest tulenevad tingimuslikud kohustused, mistõttu on riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks vajalikud eelarve jätkuv konsolideerimine ja struktuurireformid.

(3) Kuigi majanduskriisi tingimustes vähenes reaalne SKP peamiselt tsükliliste tegurite arvelt, on negatiivne mõju avaldunud ka potentsiaalse SKP tasemele. Vähenenud investeeringute, laenude piiratud kättesaadavuse ja suurema struktuurse tööpuuduse tõttu võib kriis lisaks mõjutada keskpika perioodi potentsiaalset majanduskasvu. Peale selle võimendab majanduskriisi mõju elanikkonna vananemisest tulenevat negatiivset mõju potentsiaalsele SKP-le ja riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Eelöeldut arvesse võttes on oluline kiirendada struktuurireforme majanduse kasvupotentsiaali toetamiseks. Belgia jaoks on eriti oluline viia läbi reforme konkurentsi parandamiseks, eelkõige võrgustikupõhistes tööstusharudes, ning tööjõupakkumise suurendamiseks, sealhulgas tööturu (palgakujundus ja tööle asumise stiimulid) ja pensionisüsteemi reforme.

(4) Stabiilsusprogrammi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumi järgi oleks SKP reaalkasv pärast 2009. aasta 3,1 %-list langust 2010. aastal 1,1 %, mispeale kasv kiireneb 2011. aastal 1,7 %-ni ja 2012. aastal 2,2 %-ni. Komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosi järgi peaks SKP kasv olema 2010. aastal kergelt positiivne (0,6 %) ning 2011. aastal suurenema 1,5 %-ni. Viimaste andmete, sealhulgas 2009. aasta teise poole oodatust parema majandustulemuse taustal tunduvad need prognoosid veidi liiga ettevaatlikud. 2010. aasta prognoositud majanduskasvu komponentide puhul on ilmselt veidi üle hinnatud sisenõudluse osa, kuid järgmiste aastate suhtes tundub prognoos realistlik. Niisiis on praeguseks kättesaadavate andmete põhjal hinnates (2) programmis esitatud kasvuootused üldjoontes võimalikud, ehkki 2010. aasta puhul on mõne komponendi suhtes oldud liiga optimistlik. Programmi inflatsiooniprognoos tundub realistlik. Teisalt tunduvad palgakasvuootused liiga suured, kuna töötuse kõrget taset arvestades peaks madalamad tööjõukulud teistes euroala riikides Belgia palkadele mõningast survet avaldama. Lisaks ületab tööjõukulude (ühe töötaja kohta) eeldatav kasv märkimisväärselt tootlikkuse eeldatava kasvu.

(5) Programmi prognoosi järgi on valitsemissektori eelarve puudujääk 2009. aastal 5,9 % SKPst. Puudujäägi märkimisväärses kasvus (1,2 % 2008. aastal) väljendub peamiselt kriisi mõju valitsemissektori finantsolukorrale, kuid oma osa on selles ka stimuleerivatel meetmetel mahus 0,5 % SKPst, mida valitsus kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga on rakendanud. Eelkõige on suurenenud kulude suhe SKPsse. Programmi järgi peaks eelarvepoliitika muutuma 2010. ja 2011. aastal rangemaks ja 2012. aastal veelgi rangemaks, et kõrvaldada ülemäärane puudujääk 2012. aastal ja jõuda tagasi jätkusuutliku eelarvepositsiooni juurde. See on üldjoontes kooskõlas nõukogu propageeritava väljumisstrateegiaga ning selle puhul on võetud arvesse riigi suurt võlakoormust (suhtena SKPsse) ning elanikkonna vananemise keskmisest suuremat mõju eelarvele.

(6) Programmis püstitatakse eesmärk saavutada 2010. aastal valitsemissektori eelarve puudujäägiks 4,8 % SKPst, mis on kooskõlas nõukogu poolt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel 2. detsembril 2009. aastal tehtud soovitusega. Belgia 2010. aasta föderaaleelarves oli puudujäägiks prognoositud 5,6 % SKPst. 2010. aasta eelarve-eesmärgi allapoole korrigeerimise põhjuseks on ajakohastatud programmi optimistlikum makromajandusprognoos (mille arvelt väheneb puudujääk ligikaudu 0,3 % SKPst), samuti asjaolu, et föderaaleelarves ei võeta arvesse valitsemissektori muudel tasanditel kavandatud konsolideerimismeetmeid mahus 0,5 % SKPst. Ajakohastatud programmi järgi suurenevad tulud 47,7 %-lt SKPst 2009. aastal 49,1 %-le SKP-st 2010. aastal, kuna kulud suurenevad 53,7 %-lt SKPst 53,9 %-le SKPst. Programmi kohaselt peaks struktuurne puudujääk (s.t programmis esitatud teabe põhjal komisjoni talituste poolt ühiselt kokkulepitud metoodika kohaselt ümber arvutatud tsükliliselt kohandatud eelarveseisund ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) vähenema 3,8 %-lt SKPst 2009. aastal 3,4 %-le SKPst 2010. aastal. Võttes arvesse, et programmis käsitati mõningaid 2009. aastal ajutiselt võetud stimuleerivaid meetmeid ühekordsete meetmetena (0,2 % SKPst), vähenes struktuurne puudujääk kokku 0,5 % SKPst. Struktuurse eelarveseisundi paranemine 2010. aastal tuleneb konsolideerimismeetmetest mahus ligikaudu 1 % SKPst. Need meetmed hõlmavad üksikisiku tulumaksu suurendamist Flandrias, aktsiisimaksu suurendamist, suuremat ettevõtte tulumaksu, mittemaksulist tulu pangandussektorist ja tuumaenergia tootjatelt ning kokkuhoidu vahetarbimise ja palgafondi arvelt. Osaliselt vähendab saavutust kulutuste ekspansiivne kasvutrend, mille on esile kutsunud varem võetud meetmed ning elanikkonna vananemise mõju eelarvele (ligikaudu 0,5 % SKPst). Ühekordsete meetmete osakaal on väga väike (vähem kui 0,1 % SKPst).

(7) Keskpika perioodi eelarvestrateegia peamine eesmärk on kõrvaldada kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel nõukogu poolt 2. detsembril 2009. aastal antud soovitusega 2012. aastaks ülemäärane puudujääk ja viia eelarve 2015. aastaks tasakaalu, seda nii nominaalse kui ka struktuurse seisundi osas. Selleks seatakse programmis eesmärgiks vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki 5,9 %-lt SKPst 2009. aastal 4,8 %-le SKPst 2010. aastal, 4,1 %-le SKPst 2011. aastal ja 3 %-le SKPst 2012. aastal. Esmane eelarveseisund peaks paranema veidi rohkem, kuna intressikulud suurenevad programmiperioodil prognoosi kohaselt 0,2 % SKPst. Struktuurne puudujääk (programmis sisalduva teabe põhjal ümber arvutatud kujul) väheneb 3,8 %-lt SKPst 2009. aastal 3,4 %-le SKPst 2010. aastal, 2,9 %-le SKPst 2011. aastal ja 2,2 %-le SKPst 2012. aastal. Pärast puudujäägi vähenemist 0,5 % SKPst 2010. aastal peaks puudujääk programmi kohaselt vähenema 2011. ja 2012. aastal vastavalt 0,5 % ja 0,75 % SKPst ehk programmiperioodil keskmiselt rohkem kui 0,5 % SKPst aastas. See on mõnevõrra vähem kui Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel antud soovitus vähendada puudujääki keskmiselt 0,75 % SKPst aastas, sest arvestatud on optimistlikuma makromajandusprognoosiga. Korrektsiooni raskuskese näib olevat kavandatud programmiperioodi lõppu ning see põhineb pigem tulude suurendamisel kui kulude piiramisel. Valitsemissektori puudujäägi kõrvaldamine peaks toimuma peamiselt föderaalvalitsuse puudujäägi märkimisväärse vähendamise teel ning vähemal määral sotsiaalkindlustussüsteemi ning piirkondade ja kogukondade eelarve puudujäägi vähendamise abil. Valitsus ei kavanda ühekordseid meetmeid. 2011. aasta eelarve-eesmärgi saavutamiseks võetavad meetmed on ainult osaliselt kindlaks määratud ning 2012. aasta suhtes ei ole veel üldse meetmeid kindlaks määratud. Programmis kinnitatakse pühendumust saavutada keskpika perioodi eesmärk, milleks on struktuurne eelarve ülejääk mahus 0,5 % SKPst. Viimase aja prognooside ning võlataseme põhjal võib öelda, et keskpika perioodi eesmärk peegeldab stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud eesmärke, ehkki programmis ei nähta ette selle saavutamist programmiperioodi jooksul.

(8) Eelarvetulemus võib kujuneda programmis prognoositust mõnevõrra halvemaks. 2010. aasta puhul võib probleemiks kujuneda ettevõtte tulumaksu oodatust väiksem laekumine. Peale selle ei ole 2011. aasta eelarve-eesmärgi saavutamiseks vajalikud meetmed täielikult kindlaks määratud ning 2012. aasta puhul on need üldse kindlaks määramata. Samuti võib eelarvetulemust halvendada veidi liiga optimistlik makromajanduslik stsenaarium ning sellega kaasnev palkade suhteliselt suure tõusu ootus. Lisaks võivad valitsemissektori eelarve puudujääki ja võlakoormust suurendada täitmisele minemise korral pangandussektorile antud mahukad riigigarantiid, kuigi on ka võimalik, et teatav osa valitsuse poolt finantssektori toetuseks tehtud kulutustest saadakse tulevikus tagasi. Seega ei ole eelarve-eesmärkide saavutamine ja ülemäärase puudujäägi kõrvaldamine 2012. aastaks täielikult tagatud, sest korrektsiooni raskuskese jääb programmiperioodi lõppu ning 2012. aasta eesmärk 3 % SKPst ei jäta mingit manööverdamisruumi, eriti kui arvestada varasemaid tulemusi eelarve-eesmärkide täitmisel.

(9) Valitsemissektori koguvõlg on 2009. aastal hinnanguliselt 97,9 % SKPst, arvestades et aasta varem oli see olnud 89,8 %. Võlakoormuse suurenemine tuleneb puudujäägi olulisest suurenemisest ja SKP kahanemisest. Valitsemissektori koguvõlg ulatus aluslepingus kindlaks määratud kontrollväärtusest 2009. aastal märgatavalt kõrgemale ning jätkab programmi kohaselt suurenemist kuni 2011. aastani (jõudes tasemele 101,4 % SKPst). 2012. aastal väheneb see veidi tasemeni 100,6 % SKPst. Võlakoormuse suurenemist põhjustab peamiselt valitsemissektori jätkuvalt suur puudujääk. Arvestades eelarve-eesmärkide täitmisega seotud ohtusid, võib võla suhte areng kujuneda programmis kavandatust vähem soodsaks. Oht, et finantssektor võib vajada täiendavaid toetusi, näib praegu olevat küllaltki väike.

(10) Keskpika perioodi võlaprognoosid, mille kohaselt SKP kasvumäär taastub järk-järgult enne kriisi prognoositud tasemel ja maksumäärad jõuavad taas kriisieelsele tasemele, ning mille puhul võetakse arvesse elanikkonna vananemisega seotud kulude prognoositud suurenemist, osutavad, et programmis kirjeldatud eelarvestrateegia ei oleks eeldusel, et poliitikat edaspidi ei muudeta, nominaalselt piisav selleks, et stabiliseerida 2020. aastaks võla suhe SKPsse, ning konsolideerimine peaks seega jätkuma ka pärast programmiperioodi.

(11) Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Belgias ELi keskmisest märgatavalt suurem, mis tuleneb eelkõige pensionikulude küllaltki olulisest suurenemisest SKP suhtes järgmistel aastakümnetel. Programmis esitatud 2009. aasta eelarvepositsioon suurendab elanikkonna vananemise pärssivat mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Riigi rahanduse jätkusuutlikkust ohustavaid riske, mida komisjoni 2009. aasta jätkusuutlikkuse aruandes (3) hinnati keskmisteks, aitaks muu hulgas vähendada keskpika perioodi püsiv esmane ülejääk ning tööturu ja sotsiaalkindlustussüsteemi reformid, eelkõige pensionite edasine reformimine pensionikulude eeldatava suure kasvu pidurdamiseks.

(12) Belgia eelarveraamistikule tuleb kasuks iseseisvate eelarveasutuste olemasolu. Siiski tunduvad kvantifitseeritud eelarve-eeskirjad ning keskpika perioodi eelarveraamistik nõrgad, mis on ka varem sageli vääratusteni viinud. Programmis on ette nähtud mitu täiustust, sealhulgas mitmeaastaste eelarvekokkulepete sõlmimine valitsemissektori kõikide tasandite vahel, mõningad meetmed mitmeaastaste eelarveprojektide koostamise edendamiseks föderaalvalitsuse tasandil, sagedane ja range eelarvekontroll ning kohalike omavalitsuste aruandluse parandamise kava. Siiski saaks eelarveraamistiku tugevdamiseks rohkem ära teha. Eelkõige tuleks kehtestada mitmeaastased kohustuslikud kulude ülemmäärad.

(13) Belgias on kõrge üldine maksukoormus, millega kaasnevad valitsemissektori suured kulutused. Valitsus on võtnud maksusüsteemi reformimiseks mitu meedet, sealhulgas tööjõuga ja vähemal määral ka ettevõtlusega seotud maksude märkimisväärsed kärped. Nendele meetmetele vaatamata iseloomustab tööturgu muu hulgas töötushüvitiste süsteemi mõjul jätkuvalt tegevusetuse, töötuse ja madalapalgalisuse märkimisväärselt kõrge tase. Eelarve range konsolideerimise kontekstis tuleb tööjõu maksustamise kärped täielikult korvata. Kulude poole suhtes tuleb märkida, et ajavahemikus 2000–2009 on esmaste kulude kasv ületanud SKP nominaalse kasvu. Kavandatud pensionireformi võib pidada tervitatavaks sammuks, mis võib avaldada eelarvele ja potentsiaalsele majanduskasvule tulevikus märkimisväärset positiivset mõju.

(14) Kokkuvõttes on programmis sätestatud eelarvestrateegia 2010. aasta osas kooskõlas nõukogu poolt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel antud soovitustega. Varitsevate ohtude tõttu ei pruugi aga 2011. aastast alates eelarvestrateegia nõukogu poolt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel esitatud soovitusega täiel määral kooskõlas olla. Eeskätt tuleb rõhutada, et 2011. aasta eesmärgi saavutamiseks võetavad meetmed on ainult osaliselt kindlaks määratud ning 2012. aasta suhtes ei ole üldse meetmeid kindlaks määratud. Mõnevõrra liialt optimistlik makromajanduslik stsenaarium ning soovitatust mõnevõrra tagasihoidlikum puudujäägi vähendamise iga-aastane tase kujutavad samuti ohtu eelarve-eesmärkide saavutamisele programmi lõpuaastatel. Ohtude taustal ei pruugi praegune strateegia olla piisav selleks, et valitsemissektori koguvõlga (suhtena SKPsse) saaks uuesti kahandama hakata ja sel viisil rahuldava tempoga kontrollväärtuseni jõuda. Seetõttu tuleks strateegia edukuse kindlustamiseks määrata täielikult kindlaks toetavad meetmed alates 2011. aastast ning kaaluda lisameetmete võtmist, et tagada eesmärkide saavutamine riskide realiseerumise korral. See oleks abiks ka Belgia suure võlakoormuse (suhtena SKPsse), elanikkonna vananemise keskmisest suurema eelarvemõju ja finantssektorile antud tagatistest valitsusele tuleneda võivate kohustuste puhul.

(15) Stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis nõutavatest andmetest puuduvad programmis üksikud kohustuslikud ja mõned vabatahtlikud andmed (4). Nõukogu poolt 2. detsembril 2009. aastal Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel antud soovituses, millega juhiti tähelepanu vajadusele kõrvaldada ülemäärane puudujääk, kutsuti Belgiat üles käsitlema kõnealuste nõukogu soovituste rakendamisel tehtud edusamme ajakohastatud stabiilsusprogrammide eraldi peatükis. Programmi täienduses täitis Belgia selle soovituse.

Üldine järeldus on, et pärast ekspansiivset faasi, mis oli kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga, on 2010. aasta, 2011. aasta ning eelkõige 2012. aasta eelarvepoliitika jälle rangem. Nominaalväärtuses arvestatuna peaks see viima ülemäärase puudujäägi kõrvaldamiseni 2012. aastaks, mis oleks kooskõlas nõukogu poolt 2. detsembril 2009. aastal Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel antud soovitusega. Valitsemissektori koguvõlg (suhtena SKPsse), mis 2008. aastal finantssüsteemi stabiliseerimiseks võetud meetmete tõttu kasvas, jätkab suurenemist kuni 2011. aastani ning hakkab 2012. aastal uuesti kahanema. Võib loota, et võlakoormuse kahanemine jätkub ka edaspidi. Siiski on eelarve-eesmärkide saavutamisega seotud mitmed ohud. 2010. aastal võib liiga optimistlik maksutulu prognoos tuua kaasa oodatust mõnevõrra suurema puudujäägi ning nõuda kavandatud eelarvekontrollide käigus lisameetmete võtmist. Alates 2011. aastast on suurimad ohud seotud sellega, et 2011. aasta eesmärgi saavutamiseks võetavad meetmed on ainult osaliselt kindlaks määratud ning 2012. aasta suhtes ei ole üldse meetmeid kindlaks määratud. Lisaks ähvardab eelarve-eesmärkide täitmist ka veidi liiga optimistlik makromajandusprognoos ning asjaolu, et eelarve puudujääki vähendatakse aastas keskmiselt mõnevõrra vähem kui 0,75 % SKPst, nagu on soovitanud nõukogu. Belgia valitsus on siiski võtnud programmis kohustuse võtta vajalikke erakordseid meetmeid, kui majanduskasv ei ole piisav selleks, et saavutada 2012. aastal eelarvepuudujääk 3 % SKPst, ning need võivad tõepoolest vajalikuks osutuda. Puudujääki võib aidata vähendada ka see, kui pöörata rohkem tähelepanu kulude piiramisele. Lõpuks võib öelda, et ehkki programmis on esitatud mitu eelarveraamistikuga seotud täiustust, tuleks eelarve konsolideerimise toetamiseks teha veelgi suuremaid jõupingutusi, eelkõige kehtestada kulutustele kohustuslikud mitmeaastased ülemmäärad.

Arvestades eespool esitatud hinnangut ning Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel 2. detsembril 2009 antud soovitust, kutsutakse Belgiat üles:

i) tagama programmis esitatud 2010. aasta puudujäägieesmärgi saavutamine; määrama kindlaks meetmed, mis on vajalikud eelarve-eesmärkide saavutamiseks alates 2011. aastast, et saavutada soovitatud eelarve puudujäägi vähendamine keskmiselt 0,75 % SKPst aastas kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel antud soovitusega; olema valmis vähendama puudujääki kavandatust suuremas mahus, kui realiseeruvad riskid, mis tulenevad sellest, et programmi aluseks olnud makromajanduslik stsenaarium on optimistlikum kui Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel antud soovituses; kasutama ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituse kohaselt mistahes muid võimalusi lisaks eelarve konsolideerimisele, sealhulgas soodsamatest majandustingimustest tulenevaid võimalusi, et kiirendada valitsemissektori koguvõla (suhtena SKPsse) vähendamist kontrollväärtuse 60 % SKPst suunas;

ii) tagama keskpika perioodi jooksul suure esmase ülejäägi ja viima riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse parandamiseks läbi struktuurireforme;

iii) parandama riigi rahanduse kvaliteeti, muutes selleks eelarveraamistiku senisest rangemaks, ning kehtestama sellega seoses kulutuste kohustuslikud mitme-aastased ülemmäärad.

Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus

2008 2009 2010 2011 2012 SKP reaalkasv (muutuse protsent) SP jaan 2010 1,0 –3,1 1,1 1,7 2,2 KOM nov 2009 1,0 –2,9 0,6 1,5 puudub SP sept 2009 1,1 –3,1 0,4 1,9 2,4 THHI inflatsioon (%) SP jaan 2010 4,5 0,0 1,5 1,7 1,8 KOM nov 2009 4,5 0,0 1,3 1,5 puudub SP sept 2009 4,5 0,0 1,5 1,6 1,6 SKP lõhe (5) (% potentsiaalsest SKPst) SP jaan 2010 1,8 –2,4 –2,5 –2,2 –1,4 KOM nov 2009 (6) 1,7 –2,3 –2,8 –2,4 puudub SP sept 2009 2,0 –2,3 –2,9 –2,3 –1,5 Netolaenuandmine/-võtmine muu maailma suhtes (% SKPst) SP jaan 2010 puudub puudub puudub puudub puudub KOM nov 2009 –0,2 0,1 0,4 0,3 puudub SP sept 2009 –1,6 –1,9 –2,1 –2,3 puudub Valitsemissektori tulud (% SKPst) SP jaan 2010 48,8 47,7 49,1 49,5 49,8 KOM nov 2009 48,8 47,7 48,0 48,2 puudub SP sept 2009 48,7 47,9 48,1 48,5 49,2 Valitsemissektori kulud (% SKPst) SP jaan 2010 50,0 53,7 53,9 53,6 52,8 KOM nov 2009 50,0 53,6 53,8 54,0 puudub SP sept 2009 49,9 53,8 54,1 53,9 53,6 Valitsemissektori eelarve seisund (% SKPst) SP jaan 2010 –1,2 –5,9 –4,8 –4,1 –3,0 KOM nov 2009 –1,2 –5,9 –5,8 –5,8 puudub SP sept 2009 –1,2 –5,9 –6,0 –5,5 –4,4 Esmane eelarveseisund (% SKPst) SP jaan 2010 2,6 –2,3 –1,10 –0,4 0,8 KOM nov 2009 2,6 –2,0 –1,8 –1,7 puudub SP sept 2009 2,5 –2,0 –1,9 –1,2 –0,1 Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund (5) (% SKPst) SP jaan 2010 –2,2 –4,6 –3,4 –2,9 –2,2 KOM nov 2009 –2,1 –4,6 –4,3 –4,5 puudub SP sept 2009 –2,3 –4,7 –4,4 –4,2 –3,6 Struktuurne eelarveseisund (7) (% SKPst) SP jaan 2010 –2,2 –3,8 –3,4 –2,9 –2,2 KOM nov 2009 –2,2 –4,2 –4,4 –4,5 puudub SP sept 2009 –2,3 –4,7 –4,4 –4,2 –3,6 Valitsemissektori koguvõlg (% SKPst) SP jaan 2010 89,8 97,9 100,6 101,4 100,6 KOM nov 2009 89,8 97,2 101,2 104,0 puudub SP sept 2009 89,7 97,5 101,9 103,9 104,3 Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused.

(1) EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_et.htm

(2) Hinnangus võetakse eelkõige arvesse komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosi, aga ka muud teavet, mis sellest ajast alates kättesaadavaks on saanud.

(3) Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes liikmesriikide rahanduse jätkusuutlikkuse kohta kutsutakse „liikmesriike üles pöörama oma tulevastes stabiilsus- ja lähenemisprogrammides suuremat tähelepanu jätkusuutlikkusele suunatud strateegiatele” ning „komisjoni koos majanduspoliitika komitee ning majandus- ja rahanduskomiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis on ette nähtud koostada 2012. aastal.

(4) Eelkõige puuduvad andmed valdkondade lõikes.

(5) Programmi raames esitatud teabe alusel komisjoni talituste poolt uuesti arvutatud SKP lõhe ja tsükliliselt kohandatud eelarveseisund

(6) Põhineb prognoositud potentsiaalsel kasvul, mis aastatel 2008–2011 on vastavalt 1,7 %, 1,1 %, 1,0 % ja 1,2 %.

(7) Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. Ühekordsed ja muud ajutised meetmed on vastavalt viimasele ajakohastatud programmile 0,8 % SKPst (puudujääki suurendavad) 2009. aastal, ning komisjoni talituste 2009. aasta novembri prognoosis 0,1 % SKPst (puudujääki vähendavad) 2008. ja 2010. aastal ning 0,5 % SKPst (puudujääki suurendavad) 2009. aastal.

Allikad:

Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused.