Nõukogu määrus (EÜ) nr 814/2000,

17. aprill 2000,

ühise põllumajanduspoliitikaga seotud teavitamismeetmete kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [2]

ning arvestades järgmist:

(1) Asutamislepingu artiklitega 32–38 nähakse ette ühise põllumajanduspoliitika rakendamine.

(2) Nõukogu 17. mai 1999. aasta määruses (EÜ) nr 1258/1999 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) [3] sätestatakse, et ühise põllumajanduspoliitika kohta teabe edastamiseks mõeldud meetmeid rahastab EPATFi tagatisrahastu.

(3) Tuleks säilitada praeguse teabepoliitika peamised praktilised aspektid ühise põllumajanduspoliitika kontekstis.

(4) 21. detsembri 1977. aasta finantsmääruse (mida kohaldatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes) [4] artikli 22 lõikes 1 sätestatakse, et ühenduse olulise meetme jaoks ettenähtud assigneeringute rakendamiseks on vaja põhiakti. Vastavalt 13. oktoobri 1998. aasta institutsioonidevahelisele kokkuleppele eelarve täitmise ja selle õiguslike aluste kohta [5] on põhiakt vajalik ka käesoleva määrusega hõlmatud meetmete puhul.

(5) Ühist põllumajanduspoliitikat mõistetakse tihti vääriti ebapiisava teavitamise tõttu. Seda olukorda saab parandada üksnes järjepideva, objektiivse ja tervikliku teavitamis- ja kommunikatsioonistrateegia abil.

(6) Ühise põllumajanduspoliitika ja selle arenguga seotud küsimusi tuleks selgitada nii põllumajandustootjatele ja teistele otseselt asjassepuutuvatele isikutele, kui ka üldsusele ühenduses ja väljaspool ühendust. Ühise põllumajanduspoliitika nõuetekohane ellurakendamine sõltub olulisel määral kõikidele asjassepuutuvatele isikutele antud selgitustest ning selleks on vaja täiendada põllumajanduspoliitikat selle haldamise osana käsitatavate teavitamismeetmetega.

(7) Tuleks määratleda esmatähtsad meetmed, mida ühendus võib toetada.

(8) Põllumajanduse ja maapiirkondadega tegelejaid esindavad organisatsioonid, eelkõige põllumajandustootjate organisatsioonid, tarbijate ühendused ja keskkonnakaitseühingud täidavad olulist osa oma liikmete teavitamisel ühisest põllumajanduspoliitikast ning komisjonile asjassepuutuvate isikute ja eelkõige talupidajate arvamuse edastamisel.

(9) Kuna ühine põllumajanduspoliitika on esimene ja kõige ulatuslikum ühenduse integreeritud poliitika, tuleks seda üldsusele selgitada. Seetõttu tuleks võimaldada teha ettepanekuid ka teistel isikutel, kes võivad esitada teavitamisprojekte, mis aitavad nimetatud eesmärki saavutada.

(10) Komisjonil peab olema piisavalt vahendeid põllumajanduse alal võetavate teavitamismeetmete rakendamiseks.

(11) Kuigi meetmeid, mida toetatakse ühenduse teiste programmide raames, ei tuleks rahastada käesoleva määruse alusel, tuleks siiski soodustada meetmeid, mis täiendavad muid ühenduse algatusi.

(12) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega sätestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlus, [6]

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Ühendus võib rahastada ühise põllumajanduspoliitikaga seotud teavitamismeetmeid, eelkõige selliseid, mille eesmärk on:

a) aidata selgitada ning rakendada ja arendada seda poliitikat;

b) edendada Euroopa põllumajandusmudelit ja aidata inimestel seda mõista;

c) teavitada põllumajandustootjaid ja teisi maapiirkondades tegutsevaid isikuid;

d) tõsta üldist teadlikkust selle poliitika valdkondade ja eesmärkide kohta.

Nende meetmete eesmärk on ühenduses ja väljaspool ühendust ühtse, objektiivse ja tervikliku teabe levitamine põllumajanduspoliitikast ülevaate andmiseks.

Artikkel 2

1. Artiklis 1 osutatud meetmed võivad olla:

a) eelkõige põllumajandustootjate organisatsioonide, maaelu arengu organisatsioonide, tarbijate ühenduste ja keskkonnakaitseühingute esitatud aastased tööprogrammid;

b) muude kui punktis a osutatud isikute, eelkõige liikmesriikide ametivõimude, massiteabevahendite ja ülikoolide esitatud erimeetmed;

c) komisjoni algatusel võetud meetmed.

2. Lõike 1 punktides a ja b osutatud meetmeid rahastatakse kuni 50 % ulatuses abitingimustele vastavatest kuludest. Rakendusmäärusega täpsustatud erandjuhtudel võib neid rahastada kuni 75 % ulatuses.

3. Ühendus ei rahasta vastavalt artiklile 1:

a) seadusega nõutud meetmeid;

b) ühenduse muu tegevuse alusel rahastatavaid meetmeid.

4. Lõike 1 punktis c osutatud meetmete rakendamisel võib komisjon kasutada vajalikku tehnilist ja haldusalast abi.

Artikkel 3

1. Artikli 2 alusel abi tingimustele vastavad meetmed hõlmavad eelkõige loenguid, seminare, õppekäike, publikatsioone, meediatooteid ja -toiminguid, osalemist rahvusvahelistel üritustel ja kogemuste vahetamise programmides.

2. Artiklis 2 osutatud meetmed valitakse järgmiste üldkriteeriumite alusel:

a) projekti kvaliteet;

b) kulutasuvus.

Artikkel 4

Artiklis 1 osutatud ühenduse rahastamine ei ületa eelarvepädevate institutsioonide määratud iga-aastaseid assigneeringuid.

Artikkel 5

Komisjon tagab, et ühenduse meetmete ja projektide rakendamine käesoleva määruse alusel on kooskõlas ühenduse teiste meetmetega ja täiendab neid.

Artikkel 6

Komisjon jälgib ja kontrollib käesoleva määruse alusel rahastatud meetmeid, et tagada nende nõuetekohane ja tõhus rakendamine. Komisjoni esindajatel on õigus teha selliste meetmete kohapealseid kontrolle, kaasa arvatud proovide võtmine.

Artikkel 7

Kui komisjon peab seda vajalikuks, hindab ta käesoleva määruse alusel rahastatud meetmeid.

Artikkel 8

Iga kahe aasta tagant esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva määruse kohaldamise kohta aruande. Esimene aruanne tuleb esitada hiljemalt 31. detsembril 2001.

Artikkel 9

Käesoleva määruse kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad koos üleminekumeetmetega, mis võivad vajalikuks osutuda, võetakse vastu artikli 10 lõikes 2 kehtestatud korras.

Artikkel 10

1. Komisjoni abistab vastavalt määruse (EÜ) nr 1258/1999 artiklile 11 loodud Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi komitee, edaspidi "komitee".

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu.

3. Komitee võtab vastu oma kodukorra.

4. Komisjon teavitab komiteed käesoleva määruse kohaselt kavandatud ja võetud meetmetest.

Artikkel 11

Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Luksemburg, 17. aprill 2000

Nõukogu nimel

eesistuja

L. Capoulas Santos

[1] EÜT C 376 E, 28.12.1999, lk 40.

[2] Arvamus on esitatud 17. märtsil 2000 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).

[3] EÜT L 160, 26.6.1999, lk 103.

[4] EÜT L 356, 31.12.1977, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ, ESTÜ, Euratom) nr 2779/98 (EÜT L 347, 23.12.1998, lk 3).

[5] EÜT C 344, 12.11.1998, lk 1.

[6] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

--------------------------------------------------