ET Euroopa Liidu Teataja L 348/1

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1528/2007,

20. detsember 2007,

millega teatavatest Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) piirkonna riikide rühma riikidest pärit toodete suhtes kohaldatakse korda, mis on sätestatud lepingutes, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Koostöölepingus ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000, (1) (edaspidi „AKV-EÜ partnerlusleping”) nähakse ette, et majanduspartnerluslepingud jõustuvad hiljemalt 1. jaanuaril 2008.

(2) AKV-EÜ partnerluslepingus nähakse ette, et kuni 31. detsembrini 2007 kehtib lepingu V lisas esitatud kauplemiskord.

(3) Alates 2002. aastast on ühendus pidanud läbirääkimisi majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks AKV riikide rühmaga, mis jaguneb kuueks piirkonnaks — Kariibi meri, Kesk-Aafrika, Ida- ja Lõuna-Aafrika, Vaikse ookeani saareriigid, Lõuna-Aafrika Arenguühendus ja Lääne-Aafrika. Kõnealused majanduspartnerluslepingud on kooskõlas Maailma Kaubandusorganisatsiooni kohustustega, toetavad piirkondlikku integratsiooni ning soodustavad AKV riikide majanduste järkjärgulist integreerumist reeglitel põhinevasse maailmakaubandussüsteemi, edendades seega nende säästvat arengut ning andes panuse üldistesse jõupingutustesse, mille eesmärk on kaotada vaesus ning parandada elutingimusi AKV riikides. Esimeses etapis võib lõpule viia läbirääkimised lepingute üle, mis viivad vähemalt Maailma Kaubandusorganisatsiooni tingimustele vastavat kaubanduskorda hõlmavate majanduspartnerluslepingute sõlmimiseni, mis on kooskõlas piirkondliku majandus- ja poliitilise integratsiooni protsessiga ning mida täiendavad niipea kui võimalik täieulatuslikud majanduspartnerluslepingud.

(4) Vastavalt lepingutele, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus ja mida käsitlevad läbirääkimised on lõpule viidud, võivad lepinguosalised võtta lepingu kohaldamiseks võimalust mööda meetmeid juba enne selle ajutise kahepoolse kohaldamise algust. On kohane, et nimetatud sätete alusel võetaks meetmeid kõnealuste lepingute kohaldamiseks.

(5) Käesolevas määruses sätestatud korda tuleb vajaduse korral muuta vastavalt lepingutele, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus, kui neile lepingutele kirjutatakse alla ja need sõlmitakse vastavalt asutamislepingu artiklile 300 ning kui neid lepinguid kas kohaldatakse ajutiselt või on nad jõustunud. Korra kohaldamine lõpetatakse osaliselt või täielikult, kui kõnealused lepingud ei jõustu mõistliku aja jooksul lepingute õiguse Viini konventsiooni kohaselt.

(6) Ühendusse importimise suhtes peaks lepingutes, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus, sätestatud kord nägema kõikide toodete (v.a relvad) ette tollimaksuvaba turulepääsu ja vabastamise tariifikvootidest. Nimetatud kord ei piira üleminekuperioode ja teatavate tundlike toodete suhtes kehtivat korda ning Prantsusmaa ülemeredepartemangude suhtes kehtivat erikorda. Arvestades Lõuna-Aafrika olukorra eripära, peaks Lõuna-Aafrikast pärit toodete suhtes kohaldama ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja tema liikmesriikide ning teiselt poolt Lõuna-Aafrika Vabariigi vahelise kaubandus-, arengu- ja koostöölepingu (2) asjakohaseid sätteid niikaua, kuni jõustub ühenduse ja Lõuna-Aafrika vaheline leping, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus.

(7) AKV riikide hulka kuuluvad vähimarenenud riigid peaksid edaspidi oma kaubandussuhted ühendusega rajama pigem majanduspartnerluslepingutele, mitte vähimarenenud riikide jaoks ettenähtud erikorrale, mis on kehtestatud nõukogu 27. juuni 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 980/2005 üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta (3). Selle eesmärgi saavutamiseks tuleks sätestada, et nende AKV riikide suhtes, kes on viinud lõpule läbirääkimised lepingute üle, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus, ja kelle suhtes kehtib käesoleva määruse alusel kehtestatav kord, kohaldatakse ka edaspidi piiratud aja jooksul määruses (EÜ) nr 980/2005 sätestatud erikorda, mis on ette nähtud vähimarenenud riikide puhul seoses toodetega, mille suhtes käesolevas määruses ettenähtud üleminekumeetmed on vähem soodsad.

(8) Üleminekuperioodil tuleks käesolevale määrusele vastavate importtoodete päritolu suhtes kohaldada reegleid, mis nähakse ette käesoleva määruse II lisas. Need päritolureeglid tuleks asendada reeglitega, mis on lisatud I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingutele alates nende ajutisest kohaldamisest või jõustumisest, sõltuvalt sellest kumb toimub varem.

(9) On vaja ette näha võimalus peatada ajutiselt käesolevas määruses sätestatud korra kohaldamine kui toimub halduskoostööst hoidumine, eeskirjade eiramine või pettus. Kui liikmesriik esitab komisjonile teavet võimaliku pettuse või halduskoostööst hoidumise kohta, tuleks kohaldada asjakohast ühenduse õigusakti, eelkõige nõukogu 13. märtsi 1997. aasta määrust (EÜ) nr 515/97 liikmesriikide haldusasutuste vastastikusest abist ning haldusasutuste ja komisjoni vahelisest koostööst tolli- ja põllumajandusküsimusi käsitlevate õigusaktide nõutava kohaldamise tagamiseks (4)..

(10) On asjakohane näha käesolevas määruses ette suhkrut ja riisi käsitlev üleminekukord ning üleminekuaja kaitsemeetmed ja järelevalvemehhanismid, mida kohaldatakse pärast üleminekukorra kehtivuse lõppemist.

(11) Seoses suhkrut käsitleva üleminekukorraga kaotab vastavalt nõukogu otsusele 2007/627/EÜ (5) alates 1. oktoobrist 2009 kehtivuse AKV-EÜ partnerluslepingu V lisale lisatud protokoll nr 3 (AKV-suhkru kohta).

(12) Kuna protokoll nr 3 (AKV-suhkru kohta) kaotab kehtivuse ja suhkruturg on eriti tundlik, on asjakohane võtta vastu suhkrut käsitlevad üleminekumeetmed. Samuti on vaja vastu võtta üleminekuaja järelevalvemehhanismid ja kaitsemeetmed teatavate töödeldud põllumajandustoodete suhtes, mis võivad olla suure suhkrusisaldusega ja millega võidakse kaubelda, et hoida kõrvale teatavatest ühendusse suhkru importimise alal kehtivatest üleminekuaja kaitsemeetmetest.

(13) Samuti on asjakohane võtta vastu üldised kaitsemeetmed käesoleva määrusega hõlmatud toodete suhtes.

(14) Kui import põhjustab või ähvardab põhjustada tõsiseid häireid põlumajandustoodete turgudel või põllumajandustoodete turgude reguleerimismehhanismides, peab nende turgude erilist tundlikkust silmas pidades olema võimalik võtta kahepoolseid kaitsemeetmeid.

(15) Asutamislepingu artikli 299 lõike 2 kohaselt tuleks ühenduse poliitika elluviimisel arvestada ühenduse äärepoolseimate piirkondade konkreetset struktuurset, ühiskondlikku ja majanduslikku olukorda, eriti tolli- ja kaubandusepoliitika puhul.

(16) Seetõttu tuleks kahepoolsete kaitsemeetmete rakenduseeskirjade kehtestamisel eraldi arvestada põllumajandustoodete, eriti suhkru tundlikkust ning ühenduse äärepoolseimate piirkondade erilist kaitsetust ja huve.

(17) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega sätestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (6).

(18) Seoses käesoleva määruse vastuvõtmisega tuleb tunnistada kehtetuks praegu kehtivad AKV-EÜ partnerluslepingu V lisa raames vastuvõetud määrused, nimelt nõukogu 10. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2285/2002, milles käsitletakse AKV-EÜ koostöölepinguga ettenähtud kaitsemeetmeid, (7) nõukogu 10. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2286/2002 Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikidest (AKV riikidest) pärit põllumajandussaaduste töötlemisel saadud põllumajandustoodete ja kaupade suhtes kohaldatava korra kohta (8) ning nõukogu 29. novembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1964/2005 (banaanide tariifimäärade kohta) (9) artikli 1 lõige 2. Seetõttu tühistatakse ja tunnistatakse aegunuks kõik rakendusmeetmed, mis põhinevad eespool nimetatud sätetel,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

1. PEATÜKK

SISU, REGULEERIMISALA JA TURULEPÄÄS

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva määrusega rakendatakse teatavatest Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) riikide rühma riikidest pärit toodete suhtes meetmed, mis tulenevad lepingutest, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Määrust kohaldatakse I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest pärit toodete suhtes.

2. Nõukogu muudab kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku alusel I lisa, lisades sellesse need AKV riikide rühma piirkonnad ja riigid, kes on viinud lõpule läbirääkimised, mida peeti selleks, et sõlmida ühenduse ja selle piirkonna või riigi ja ühenduse vahel leping, mis vastab vähemalt 1994. aasta GATTi XXIV artiklis esitatud nõuetele.

3. Sellised riigid või piirkonnad on I lisa loendis niikaua, kui nõukogu muudab kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepanekul I lisa ja eemaldab sellest kõnealuse piirkonna või riigi, eelkõige juhul, kui:

a) piirkond või riik teatab, et ta ei kavatse ratifitseerida lepingut, mille alusel ta on kantud I lisasse;

b) ratifitseerimine, mille alusel piirkond või riik on kantud I lisasse, ei toimu mõistliku ajavahemiku jooksul, nii et lepingu jõustumine lükkub põhjendamatult edasi, või

c) leping tühistatakse või kui asjaomane piirkond või riik lõpetab oma lepingust tulenevad õigused ja kohustused, kuigi leping jääb kehtima.

Artikkel 3

Turulepääs

1. Ilma et see piiraks artiklite 6, 7 ja 8 kohaldamist, kaotatakse imporditollimaks I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest pärit kaupadele, mis kuuluvad harmoneeritud süsteemi gruppidesse 1 kuni 97, välja arvatud grupp 93. Tollimaksu kaotamine sõltub artiklites 9 ja 10 sätestatud üleminekuaja kaitse- ja järelevalvemehhanismidest ning artiklites 11 kuni 22 sätestatud üldisest kaitsemehhanismist.

2. Harmoneeritud süsteemi grupi 93 kaupadele, mis pärinevad I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest, kohaldatakse endiselt enamsoodustusrežiimi tollimakse.

3. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 980/2005 artikli 3 lõike 2 kohaldamist, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 980/2005 I lisas loetletud vähimarenenud riikidest, mis on ühtlasi loetletud käesoleva määruse I lisas, pärit toodete suhtes lisaks käesolevas määruses sätestatud korrale jätkuvalt määruses (EÜ) nr 980/2005 ettenähtud soodustusi; kõnealuste toodete hulka kuuluvad:

(a) tariifirubriigi 1006 tooted, välja arvatud alamrubriigi 1006 10 10 tooted, kuni 31. detsembrini 2009 ning

(b) tariifirubriigi 1701 tooted kuni 30. septembrini 2009.

4. Käesoleva artikli lõiget 1 ning artikleid 6, 7 ja 8 ei kohaldata Lõuna-Aafrikast pärit toodete suhtes. Nende suhtes kohaldatakse ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja tema liikmesriikide ning Lõuna-Aafrika Vabariigi vahelise kaubandus-, arengu- ja koostöölepingu asjakohaseid sätteid. Käesolevale määrusele lisatakse artikli 24 lõikes 3 ettenähtud korras lisa, milles sätestatakse Lõuna-Aafrikast pärit toodete suhtes kohaldatav režiim, kui kaubandus-, arengu- ja koostöölepingu asjakohased kaubandussätted on asendatud asjakohaste sätetega lepingutes, millega või mille tulemusel luuakse majanduspartnerlus.

5. Lõiget 1 ei kohaldata kuni 1. jaanuarini 2018 tariifirubriigi 0803 00 19 toodete suhtes, mis on pärit I lisas loetletud piirkonnast või riigist ja mis on lubatud vabasse ringlusse ühenduse äärepoolseimates piirkondades. Käesoleva artikli lõiget 1 ja artiklit 7 ei kohaldata kuni 1. jaanuarini 2018 tariifirubriigi 1701 toodete suhtes, mis on pärit I lisas loetletud piirkonnast või riigist ja mis on lubatud vabasse ringlusse Prantsuse ülemeredepartemangudes. Neid perioode pikendatakse kuni 1. jaanuarini 2028 välja arvatud kui asjaomaste lepingute osapooled teisiti kokku lepivad. Huvitatud isikuid teavitatakse kõnealuse sätte kehtivuse lõppemisest teatisega, mille komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas.

II PEATÜKK

PÄRITOLUREEGLID JA HALDUSKOOSTÖÖ

Artikkel 4

Päritolureeglid

1. Selleks et teha kindlaks, kas tooted on pärit I lisas loetletud piirkondadest või riikidest, kohaldatakse II lisas esitatud päritolureegleid.

2. II lisas esitatud päritolureeglite asemel hakkavad kehtima I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingutele lisatud päritolureeglid, kui alustatakse lepingu ajutist kohaldamist või kui leping jõustub, olenevalt sellest, kumb toimub varem. Ettevõtjate teavitamiseks avaldab komisjon teatise Euroopa Liidu Teatajas. Teatises teatatakse ajutise kohaldamise alguse või jõustumise kuupäev, millest alates kohaldatakse I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärivate toodete suhtes lepingus sätestatud päritolureegleid.

3. II lisa sätete rakendamist jälgib komisjon, keda abistab tolliseadustiku komitee, mis on moodustatud nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 2913/92, millegakehtestatakse ühenduse tolliseadustik (10). II lisas võib teha tehnilisi muudatusi ja selle haldamiseks võib vastu võta otsuseid vastavalt korrale, mis on nimetatud määruse (EÜ) nr 2913/92 artiklites 247 ja 247a.

Artikkel 5

Halduskoostöö

1. Kui komisjon avastab objektiivse teabe põhjal halduskoostööst hoidumise ja/või eeskirjade eiramise või pettuse, võib ta vastavalt käesolevale artiklile ajutiselt peatada artiklites 3, 6 ja 7 sätestatud tollimaksude tühistamise (edaspidi „asjakohane kohtlemine”.)

2. Käesoleva artikli tähenduses hõlmab „halduskoostööst hoidumine” muu hulgas:

a) asjaomase toote (asjaomaste toodete) päritolustaatuse kontrollimise kohustuse korduvat täitmatajätmist;

b) korduvat keeldumist või põhjendamatut viivitust päritolutõendi kontrolli teostamisel ja/või seejärel selle tulemustest teavitamisel;

c) korduvat keeldumist või põhjendamatut viivitust loa hankimisel kontrollkäikude korraldamiseks halduskoostöö raames, et kontrollida asjakohase kohtlemise võimaldamisega seotud dokumentide autentsust ja andmete õigsust.

Käesoleva artikli tähenduses võib eeskirjade eiramise või pettusena käsitleda muu hulgas ka seda, kui toodete import kasvab järsult ilma rahuldava selgituseta ja ületab asjaomase piirkonna või riigi tavapärase tootmis- ja ekspordimahu taseme.

3. Kui komisjon leiab liikmesriikide esitatud teabe alusel või omal algatusel, et lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimused on täidetud, võib ta artikli 24 lõikes 2 nimetatud korras peatada asjakohase kohtlemise, olles eelnevalt:

a) teavitanud artiklis 24 alusel moodustatud komiteed,

b) teavitanud asjaomast piirkonda või riiki vastavalt ühenduse ja kõnealuse piirkonna või riigi vahel kehtivatele menetlustele ning

c) avaldanud Euroopa Liidu Teatajas teatise selle kohta, et on avastatud halduskoostööst hoidumine, eeskirjade eiramine või pettus.

4. Käesoleva artikli kohast peatamist kohaldatakse vaid seni, kuni see on vajalik ühenduse finantshuvide kaitsmiseks. Peatamisaeg ei või olla pikem kui kuus kuud, kuid seda võib pikendada. Selle perioodi lõpuks ja pärast artiklis 24 alusel moodustatud komitee teavitamist otsustab komisjon käesoleva artikli lõikes 3 sätestatud korra kohaselt, kas peatamine lõpetada või seda pikendada.

5. Lõigetes 2 kuni 4 sätestatud ajutise peatamise menetluse asemel hakkab kehtima I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingutes sätestatud ajutise peatamise menetlus, kui alustatakse lepingu ajutist kohaldamist või kui leping jõustub, olenevalt sellest, kumb toimub varem. Ettevõtjate teavitamiseks avaldab komisjon teatise Euroopa Liidu Teatajas. Teatises teatatakse ajutise kohaldamise alguse või jõustumise kuupäev, millest alates määrusega hõlmatud toodete suhtes kohaldatakse lepingus sätestatud ajutise peatamise menetlust.

6. I lisas loetletud piirkondade või riikidega sõlmitud lepingus ette nähtud ajutise peatamise elluviimiseks teeb komisjon ilma põhjendamata viivituseta järgmist:

a) teatab artiklis 24 alusel moodustatud komisjonile, et on avastatud halduskoostööst hoidumine, eeskirjade eiramine või pettus ja

b) avaldab Euroopa Liidu Teatajas teatise selle kohta, et on avastatud halduskoostööst hoidumine, eeskirjade eiramine või pettus.

Otsuse asjakohase kohtlemise peatamise kohta võetakse vastu artikli 24 lõikes 2 nimetatud korras.

III PEATÜKK

ÜLEMINEKUKORD

1. JAGU

Riis

Artikkel 6

Tollimaksu nullmääraga tariifikvoodid ja tollide kaotamine

1. Alates 1. jaanuarist 2010 kaotatakse tariifirubriigi 1006 toodetele kehtestatud imporditollimaks, välja arvatud alamrubriigi 1006 10 10 toodete imporditollimaks, mis kaotatakse alates 1. jaanuarist 2008.

2. I lisas loetletud, CARIFORUMi piirkonda kuuluvatest piirkondadest või riikidest pärit toodetele, mis kuuluvad tariifirubriiki 1006 (välja arvatud alamrubriik 1006 10 10), avatakse järgmised tollimaksu nullmääraga tariifikvoodid:

a) 187 000 tonni kooritud riisi ekvivalendina, ajavahemikul 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2008;

b) 250 000 tonni kooritud riisi ekvivalendina, ajavahemikul 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2009.

3. Lõikes 2 nimetatud tariifikvootide üksikasjalikud rakenduseeskirjad kehtestatakse nõukogu 29. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1785/2003 riisituru ühise korralduse kohta (11) artiklis 13 ja artikli 26 lõikes 2 nimetatud korras.

2. JAGU

Suhkur

Artikkel 7

Tollimaksu nullmääraga tariifikvoodid ja tollide kaotamine

1. Tariifirubriigi 1701 toodetele kehtestatud imporditollimaksud kaotatakse alates 1. oktoobrist 2009.

2. Lisaks nõukogu 20. veebruari 2006. aasta määruse (EÜ) nr 318/2006 (suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta) (12) artikli 28 kohaselt avatud ja hallatavatele tariifikvootidele avatakse ajavahemikuks 1. oktoobrist 2008 kuni 30. septembrini 2009 rubriigi 1701 toodetele järgmised tariifikvoodid:

a) nullmääraga tollimaks valge suhkru ekvivalendina väljendatud 150 000 tonnile toodetele, mis pärinevad määruse (EÜ) nr 980/2005 I lisas nimetatud vähimarenenud riikidest, mis on ühtlasi loetletud käesoleva määruse I lisas. Tariifikvoot jagatakse piirkondade vahel vastavalt kogustele, mis määratakse kindlaks kooskõlas lepingutega, mille alusel on piirkondi ja riike võimalik kanda I lisasse, ning

b) nullmääraga tollimaks valge suhkru ekvivalendina väljendatud 80 000 tonnile toodetele, mis pärinevad I lisas loetletud piirkondadest või riikidest, mis ei kuulu vähimarenenud riikide hulka. Tariifikvoot jagatakse piirkondade vahel vastavalt kogustele, mis määratakse kindlaks kooskõlas lepingutega, mille alusel on piirkondi ja riike võimalik kanda I lisasse.

3. Eelmises lõikes nimetatud tariifkvootide alusel toimuva impordi suhtes kohaldatakse määruse EÜ nr 318/2006 artiklit 30.

4. Käesoleva artiklis nimetatud tariifide jagamise piirkondade vahel ja tariifikvootide üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu määruse (EÜ) nr 318/2006 artikli 39 lõikes 2 nimetatud korras.

Artikkel 8

Üleminekukord

Ajavahemikul 1. oktoobrist 2009 kuni 30. septembrini 2012 kohaldatakse artikli 7 lõiget 1 CN-koodiga 1701 toodete impordi suhtes vaid juhul, kui importija kohustub neid tooteid ostma hinnaga, mis ei ole madalam kui 90 % määruse (EÜ) nr 318/2006 artiklis 3 sätestatud asjaomase turustusaasta võrdlushinnast (vastavalt CIF-hinnale).

Artikkel 9

Suhkru kaitsemehhanism üleminekuajal

1. Artikli 7 lõikes 1 sätestatud kohtlemise, mis on kehtestatud ajavahemikuks 1. oktoobrist 2009 kuni 30. septembrini 2015 tariifirubriigi 1701 kaupade impordi suhtes, mis on pärit I lisas loetletud piirkondadest või riikidest, mis ei kuulu määruse (EÜ) nr 980/2005 I lisas nimetatud vähimarenenud riikide hulka, võib peatada, kui:

a) impordi maht AKV piirkondadest ja riikidest, mis ei ole määruse (EÜ) nr 980/2005 I lisas loetletud vähimarenenud riigid, on suurem kui: i) 1,38 miljonit tonni turustusaastal 2009/2010; ii) 1,45 miljonit tonni turustusaastal 2010/2011; iii) 1,6 miljonit tonni turustusaastail 2011/2012 kuni 2014/2015 ja

b) import kõikidest AKV riikidest kokku ei ületa 3,5 miljonit tonni.

2. Lõike 1 punktis a nimetatud koguseid võib jagada piirkondade vahel.

3. Lõikes 1 osutatud perioodi jooksul on I lisas nimetatud piirkondadest või riikidest pärit tariifirubriigi 1701 toodete importimiseks vaja impordilitsentsi.

4. Artikli 7 lõikes 1 sätestatud kohtlemise peatamine lõpetatakse sama turustusaasta lõpul, kui nimetatud kohtlemine peatati.

5. Üksikasjalikud eeskirjad lõikes 1 ettenähtud koguste jagamise kohta ja käesoleva artikli lõigetes 1, 3 ja 4 sätestatud süsteemi haldamiseks ning peatamisotsus võetakse vastu määruse (EÜ) nr 318/2006 artikli 39 lõikes 2 nimetatud korras.

Artikkel 10

Üleminekuaja järelevalvemehhanism

1. 1. jaanuarist 2008 kuni 30. septembrini 2015 rakendatakse I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärit tariifirubriikide 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98 kaupade impordi suhtes järelevalvemehhanismi, mis on sätestatud komisjoni 2. juuli 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (13) artiklis 308d.

2. Kõnealuse järelevalve raames kontrollib komisjon, kas ühe või mitme toote impordimaht mõnest regioonist on kaheteistkümne järjestikuse kuu jooksul kumuleeruvalt suurenenud rohkem kui 20 % võrra, võrreldes aastase impordi keskmise mahuga kolme eelnenud kaheteistkümne kuu pikkuse ajavahemiku jooksul.

3. Kui saavutatakse lõikes 2 nimetatud tase, analüüsib komisjon kaubanduse struktuuri ning impordi majanduslikku põhjendatust ja imporditavate toodete suhkrusisaldust. Kui komisjon jõuab järeldusele, et kõnealuste toodete importi on kasutatud tariifimääradest ning artiklites 7, 8 ja 9 sätestatud üleminekumeetmetest ja kaitsemehhanismist kõrvalehoidmiseks, võib ta peatada artikli 3 lõike 1 kohaldamise nende tariifirubriikide 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98 kaupade impordi suhtes, mis on pärit I lisas loetletud piirkondadest ja riikidest, mis ei kuulu vähimarenenud riikide hulka.

4. Järelevalvemehhanismi haldamise üksikasjalikud eeskirjad ja peatamisotsused võetakse vastu nõukogu 6. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 3448/93 (millega nähakse ette põllumajandussaaduste töötlemisel saadud teatavate kaupadega kauplemise kord) (14) artiklis 16 ettenähtud korras.

IV PEATÜKK

ÜLDISED KAITSESÄTTED

Artikkel 11

Mõisted

Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „ühenduse tööstusharu” — ühenduse territooriumil samasuguseid või otseselt konkureerivaid tooteid valmistavad ühenduse tootjad või tootjad, kelle samasuguse või otseselt konkureeriva toote toodang kokku moodustab suurema osa nende toodete ühenduse kogutoodangust;

b) „märgatav kahju” — ühenduse tootjate seisundi märkimisväärne halvenemine;

c) „märgatava kahju tekkimise oht” — olukord, kus on oodata märgatava kahju tekkimist;

d) „häired” — olukord, kus valdkonna või tööstusharu tegevus on häiritud;

e) „häirete tekkimise oht” — olukord, kus on ilmselt tekkimas häired.

Artikkel 12

Põhimõtted

1. Käesoleva peatüki kohase kaitsemeetme võib kehtestada, kui I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärinevate toodete import ühendusse suureneb sel määral ja toimub sellistel tingimustel, mis põhjustab või ähvardab põhjustada ühe järgnevast:

a) märgatav kahju ühenduse tööstusele;

b) häired teatavas majandusharus, eeskätt juhul, kui need häired põhjustavad suuri sotsiaalprobleeme või raskusi, mille tulemusel ühenduse majandusolukord võib oluliselt halveneda;

c) Maailma Kaubandusorganisatsiooni põllumajanduslepingu I lisas nimetatud põllumajandustoodete turgude või nende turgude reguleerimismehhanismide häired.

2. Kui I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärinevate toodete import ühendusse suureneb sellisel määral ja toimub sellistel tingimustel, et see põhjustab või ähvardab põhjustada ühe või mitme ühenduse äärepoolseima piirkonna majanduses häireid, võib kehtestada käesoleva peatüki kohase kaitsemeetme.

Artikkel 13

Kaitsemeetmete kehtestamiseks vajalike tingimuste olemasolu kindlakstegemine

1. Märgatava kahju või selle tekkimise ohu võivad muu hulgas põhjustada järgmised tegurid:

a) impordi maht, eriti juhul, kui see on märkimisväärselt kasvanud absoluutarvudes või ühenduse toodangu või tarbimise suhtes;

b) impordihind, eriti juhul, kui esineb märkimisväärne hinna allalöömine võrreldes ühenduse samalaadse toote hinnaga;

c) tootmise, tootmisvõimsuse kasutamise, varude, müügi, turuosa, hindade alandamise või tavapärase hinnatõusu vältimise, kasumi, kasutatud kapitali tasuvuse, rahavoogude, tööhõive ja muude majandusteguritega seotud suundumustes avalduv mõju ühenduse tootjatele,

d) muud tegurid peale impordisuundumuste, mis põhjustavad või võisid põhjustada kahju asjaomastele ühenduse tootjatele.

2. Häired või häirete tekkimise oht tehakse kindlaks objektiivsete tegurite, sealhulgas järgmise põhjal:

a) impordi mahu absoluutne või suhteline suurenemine võrreldes ühenduse toodangu ja impordiga mujalt ja

b) niisuguse impordi mõju hindadele või

c) niisuguse impordi mõju ühenduse asjaomase tööstusharu või majandusharu olukorrale, sealhulgas müügi ja tootmise tase, finantsolukord ning tööhõive määr.

3. Selleks et kindlaks teha, kas import toimub tingimustel, mis põhjustavad või ähvardavad põhjustada põllumajandustoodete turgude või nende turgude reguleerimismehhanismide (mille hulka kuuluvad ühise turukorralduse loomise määrused) häireid, tuleb võtta arvesse kõiki olukorraga seotud objektiivseid tegureid, sealhulgas ühte või mitut järgmistest:

a) impordi maht, võrreldes eelmise kalendri- või turustusaasta mahuga, sisetootmine ja -tarbimine, ühise turukorralduse reformi kohaselt tulevikus kavandatavad mahud;

b) siseturu hindade tase, võrreldes võrdlus- või sihthindadega, või kui neid ei saa kasutada, siis võrreldes siseturu keskmiste hindadega samal ajal eelmisel turustusaastal;

c) alates 1. oktoobrist 2015 olukord tariifirubriigi 1701 toodete turgudel, kus ühenduse valge suhkru keskmine turuhind langeb kahe järjestikuse kuu jooksul madalamale kui 80 % ühenduse valge suhkru keskmisest turuhinnast eelmisel turustusaastal.

4. Selleks et teha kindlaks, kas lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud tingimused esinevad ühenduse äärepoolseimas piirkonnas, analüüsitakse vaid asjaomast äärepoolseimat piirkonda. Erilist tähelepanu pööratakse äärepoolseima piirkonna tööstusharu suurusele, finantsolukorrale ja tööhõive määrale.

Artikkel 14

Menetluse algatamine

1. Uurimine algatatakse liikmesriigi taotlusel või komisjoni enda algatusel, kui komisjonile on selge, et selle algatamiseks on piisavalt tõendeid.

2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni, kui neile näib, et mõnest I lisas loetletud piirkondadest või riikidest pärit toodete impordi suundumused nõuavad kaitsemeetmete võtmist. Nimetatud teave peab sisaldama olemasolevaid tõendeid, mis vastavad artiklis 13 esitatud kriteeriumidele. Komisjon edastab nimetatud teabe kõikidele liikmesriikidele kolme tööpäeva jooksul.

3. Liikmesriikidega peetakse nõu kaheksa tööpäeva jooksul pärast seda, kui komisjon on saatnud neile teabe vastavalt lõikele 2. Kui nõupidamise tulemusel selgub, et menetluse algatamiseks on piisavalt tõendeid, avaldab komisjon Euroopa Liidu Teatajas sellekohase teatise. Menetlus algatatakse ühe kuu jooksul pärast liikmesriigilt teabe saamist.

4. Kui komisjon leiab pärast liikmesriikidega nõupidamist, et tegemist on artiklis 12 nimetatud asjaoludega, teatab ta asjaomasele I lisas loetletud piirkonnale või riigile oma kavatsusest algatada uurimine. Teatele võib lisada kutse nõupidamisele, mille eesmärk on selgitada olukorda ja leida vastastikku rahuldav lahendus.

Artikkel 15

Uurimine

1. Pärast menetluse algatamist alustab komisjon uurimist.

2. Komisjon võib nõuda liikmesriikidelt teabe esitamist ja liikmesriigid teevad kõik vajaliku, et seda nõuet täita. Kui kõnealune teave pakub üldist huvi või kui mõni liikmesriik nõuab selle edastamist, saadab komisjon selle kõikidele liikmesriikidele, kui tegemist ei ole salajase teabega; kui tegemist on salajase teabega, edastab komisjon mittekonfidentsiaalse kokkuvõtte.

3. Juhul kui uurimine käsitleb ainult äärepoolseimat piirkonda, võib komisjon taotleda kõnealuse piirkonna pädevatelt asutustelt, et nad esitaksid lõikes 2 nimetatud teabe asjaomase liikmesriigi kaudu.

4. Kui võimalik, viiakse uurimine lõpule kuue kuu jooksul alates selle algatamisest. Erandlikel asjaoludel võib seda tähtaega pikendada kolme kuu võrra.

Artikkel 16

Ajutiste kaitsemeetmete kehtestamine

1. Kui on jõutud esialgsele seisukohale, et tegemist on mõne artiklis 12 nimetatud olukorraga, rakendatakse ajutisi kaitsemeetmeid, kui juhtum on nii tõsine, et viivitamine võib põhjustada raskesti heastatavat kahju. Komisjon võtab niisugused ajutised meetmed pärast nõupidamist liikmesriikidega või erakordselt kiireloomulistel juhtudel pärast liikmesriikide teavitamist. Viimasel juhul toimub nõupidamine 10 päeva jooksul pärast seda, kui komisjon on teavitanud liikmesriike võetavatest meetmetest.

2. Kuna äärepoolseimad piirkonnad on eriolukorras ja nad kaitsetud impordi suurenemise vastu, kohaldatakse nendega seotud menetluse puhul ajutisi kaitsemeetmeid, kui on esialgselt kindlaks tehtud, et import on suurenenud. Sel juhul teavitab komisjon liikmesriike meetmete võtmise ajal. Nõupidamine toimub kümne päeva jooksul pärast seda, kui liikmesriikide on komisjoni võetud meetmetest teavitatud.

3. Kui liikmesriik taotleb komisjoni viivitamatut sekkumist ja kui on täidetud lõike 1 või 2 tingimused, teeb komisjon otsuse viie tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest.

4. Komisjon teavitab lõigete 1, 2 ja 3 alusel tehtud otsustest viivitamata nõukogu ja liikmesriike. Ühe kuu jooksul pärast seda, kui komisjon on nõukogu käesoleva lõike kohaselt teavitanud, võib nõukogu teha kvalifitseeritud häälteenamusega teistsuguse otsuse.

5. Ajutisi meetmeid võib rakendada sel teel, et asjaomasele tootele kehtestatud tollimaksu suurendatakse määrani, mis ei ületa teistele Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmetele kohaldatavat tollimaksu või tariifikvoote.

6. Ajutisi meetmeid ei tohi rakendada kauem kui 180 päeva. Ajutisi meetmeid, mis kehtivad vaid äärepoolseimate piirkondade suhtes, ei tohi rakendada kauem kui 200 päeva.

7. Kui ajutised kaitsemeetmed tunnistatakse kehtetuks, sest uurimise käigus selgub, et artiklites 12 ja 13 sätestatud tingimused on täitmata, makstakse kõik nende ajutiste meetmete kohaselt sissenõutud tollimaksud automaatselt tagasi.

Artikkel 17

Uurimise ja menetluse lõpetamine ilma meetmeid võtmata

Kui jõutakse järeldusele, et kahepoolseid kaitsemeetmeid ei ole vaja võtta, ning artiklis 21 nimetatud nõuandekomitee ei esita vastuväiteid, otsustab komisjon uurimise ja menetluse lõpetada. Kõikidel muudel juhtudel esitab komisjon viivitamata nõukogule aruande nõupidamise tulemuste kohta koos ettepanekuga võtta vastu nõukogu määrus menetlus lõpetamise kohta. Menetlus loetakse lõpetatuks, kui nõukogu ei otsusta ühe kuu jooksul kvalifitseeritud häälteenamusega teisiti.

Artikkel 18

Lõplike meetmete kehtestamine

1. Kui lõpptulemusena väljaselgitatud faktide põhjal tehakse kindlaks, et esineb mõni artiklis 12 nimetatud olukord, taotleb komisjon vastastikku vastuvõetava lahenduse leidmiseks asjaomase piirkonna või riigiga nõupidamist, mis peetakse sobivas institutsioonilises raamistikus, mis on loodud lepingutega, mille alusel piirkond või riik on kantud I lisasse.

2. Kui lõikes 1 nimetatud nõupidamine ei anna vastastikku vastuvõetavat lahendust 30 päeva jooksul alates sellest, kui asjaomast piirkonda või riiki on sellest teavitatud, teeb komisjon 20 tööpäeva jooksul pärast nõupidamisperioodi lõppu otsuse lõpliku kaitsemeetme kohta, olles eelnevalt pidanud nõu liikmesriikidega.

3. Kõikidest käesoleva artikli kohastest komisjoni otsustest teatatakse nõukogule ja liikmesriikidele. Liikmesriik võib kümne tööpäeva jooksul alates teatamise päevast suunata otsuse nõukokku arutamiseks.

4. Kui liikmesriik suunab komisjoni otsuse nõukokku, võib nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni otsuse kinnitada, seda muuta või selle tühistada. Kui nõukogu ei tee otsust ühe kuu jooksul otsuse suunamist nõukogule, loetakse komisjoni otsus kinnitatuks.

5. Lõplik meede võib olla järgmine:

— asjaomasest piirkonnast või riigist pärit asjaomase toote tollimaksumäära täiendava vähendamise peatamine;

— asjaomase toote tollimaksu suurendamine määrani, mis ei ületa teistele Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmetele kohaldatavat määra;

— tariifikvoodi kohaldamine.

6. Samast piirkonnast või riigist pärit sama toote suhtes ei kohaldata kahepoolseid meetmeid, kui eelmiste niisuguste meetmete kohaldamise tähtaja möödumist või nende meetmete tühistamist on möödunud vähem kui üks aasta.

Artikkel 19

Kaitsemeetmete kestus ja läbivaatamine

1. Kaitsemeede kehtib ainult ajavahemiku jooksul, mis on vajalik märgatava kahju või häire vältimiseks või kõrvaldamiseks. See tähtaeg ei tohi ületada kahte aastat, välja arvatud juhul, kui seda pikendatakse lõike 2 kohaselt. Ühenduse äärepoolseimate piirkondade suhtes kohaldatavat meedet ei või kohaldada kauem kui neli aastat.

2. Kaitsemeetme esialgse kohaldamise tähtaega võib erandkorras pikendada, kui on kindlaks tehtud, et kaitsemeedet on endiselt vaja märgatava kahju või häirete vältimiseks või kõrvaldamiseks.

3. Tähtaega pikendatakse vastavalt käesolevas määruses uurimiste suhtes ettenähtud menetlustele ja vastavalt samale menetlusele, mida rakendati esialgsete meetmete kehtestamisel.

Kaitsemeede koos esialgsete meetmetega ei tohi kokku kesta kauem kui neli aastat. Juhul kui meede kehtib vaid äärepoolseimate piirkondade suhtes, võib selle kestust pikendada kaheksa aastani.

4. Kui kaitsemeede kestab kauem kui üks aasta, tuleb seda kohaldamise ajal, kaasa arvatud kestuse pikendamise aeg, kindlate ajavahemike järel järk-järgult leevendada.

Asjaomase piirkonna või riigiga peetakse lepingu alusel moodustatud asjakohaste institutsioonide raames korrapäraselt nõu, et kehtestada kaitsemeetmete tühistamise ajakava niipea, kui asjaolud seda võimaldavad.

Artikkel 20

Järelevalve

1. Kui AKV riigist pärit toote impordi suundumuse tõttu võib tekkida mõni artiklis 12 nimetatud olukord, võib ühendus võtta selle toote impordi eelneva järelevalve alla.

2. Järelevalve kehtestamise otsustab komisjon.

Kõikidest käesoleva artikli kohastest komisjoni otsustest teatatakse nõukogule ja liikmesriikidele. Liikmesriik võib kümne tööpäeva jooksul alates teatamise päevast suunata otsuse nõukokku arutamiseks.

Kui liikmesriik suunab komisjoni otsuse nõukokku, võib nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni otsuse kinnitada, seda muuta või selle tühistada. Kui nõukogu ei tee otsust ühe kuu jooksul otsuse suunamist nõukogule, loetakse komisjoni otsus kinnitatuks.

3. Järelevalvemeetmed on tähtajalised. Kui ei ole sätestatud teisiti, kaotavad need kehtivuse meetmete kehtestamise esimese poole aasta pikkusele ajavahemikule järgneva teise poole aasta pikkuse ajavahemiku järel.

4. Järelevalvemeetmed võivad vajaduse korral hõlmata üksnes ühenduse ühte või mitut äärepoolseimat piirkonda.

5. Järelevalve kehtestamise otsusest teavitatakse viivitamata asjaoamast institutsiooni, mis on loodud lepingutega, mille alusel piirkond või riik on kantud I lisasse.

Artikkel 21

Nõupidamine

Käesoleva peatüki tähenduses on pädev asutus nõukogu 22. detsembri 1994. aasta määruse (EÜ) nr 3285/94 (impordi ühiste eeskirjade kohta) (15) artiklis 4 sätestatud nõuandekomitee. CN-koodiga 1701 toodete puhul abistab pädevat komiteed määruse (EÜ) nr 318/2006 artiklis 39 sätestatud komitee.

Artikkel 22

Erakorralised meetmed, mida kohaldatakse piiratud alal

Kui selgub, et kahepoolsete kaitsemeetmete võtmise tingimused on täidetud vaid ühes või mitmes liikmesriigis, võib komisjon pärast muude lahendusvõimaluste uurimist erandkorras vastavalt asutamislepingu artiklile 134 lubada kohaldada järelevalve- või kaitsemeetmeid vaid asjaomases liikmesriigis või asjaomastes liikmesriikides, kui ta leiab, et meetmete võtmine sellises ulatuses on asjakohasem kui nende võtmine kogu ühenduses. Need meetmed peavad tingimata olema tähtajalised ja siseturgu võimalikult vähe häirima.

V PEATÜKK

MENETLUS

Artikkel 23

Kohandamine tehnika arenguga

Kui I lisas loetletud piirkondade või riikidega asutamislepingu artikli 300 kohaselt sõlmitud või ajutiseks kohaldamiseks allkirjastatud lepingute ja käesoleva määruse vahelised erinevused tingivad vajaduse teha käesolevasse määrusesse tehnilisi parandusi, tehakse seda artikli 24 lõikes 3 sätestatud korras.

Artikkel 24

Komitee

1. Komisjoni abistab majanduspartnerluslepingu rakendamise komitee.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7.

3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.

4. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

VI PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 25

Muudatused

Määrusest (EÜ) nr 1964/2005 jäetakse välja artikli 1 lõige 2.

Artikkel 26

Kehtetuks tunnistamine

Määrused (EÜ) nr 2285/2002.ja (EÜ) nr 2286/2002 tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 27

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2008.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 20. detsember 2007 Nõukogu nimel eesistuja F. NUNES CORREIA

(1) EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Lepingut on muudetud 22. detsembri 2005. aasta lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27).

(2) EÜT L 311, 4.12.1999, lk 1. Lepingut on muudetud 25. juuni 2005. aasta lisaprotokolliga (ELT L 68, 15.3.2005, lk 33).

(3) ELT L 169, 30.6.2005, lk 1.

(4) EÜT L 82, 22.3.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36).

(5) Nõukogu otsus, 28. september 2007, millega ühendus denonsseerib Barbadose, Belize'i, Kongo Vabariigi, Côte d'Ivoire'i Vabariigi, Fidži Saarte Vabariigi, Guyana Vabariigi, Jamaica, Kenya Vabariigi, Madagaskari Vabariigi, Malawi Vabariigi, Mauritiuse Vabariigi, Mosambiigi Vabariigi, Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni, Suriname Vabariigi, Svaasimaa Kuningriigi, Tansaania Ühendvabariigi, Trinidadi ja Tobago Vabariigi, Uganda Vabariigi, Sambia Vabariigi ja Zimbabwe Vabariigi suhtes AKV-EMÜ Lomé konventsioonis sisalduva AKV riikidest pärit suhkrut käsitlevat 3. protokolli ja nimetatud konventsioonile lisatud asjakohased deklaratsioonid, mis on esitatud AKV-EÜ partnerluslepingu V lisaga liidetud 3. protokollis (ELT L 255, 29.9.2007, lk 38.

(6) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

(7) EÜT L 348, 21.12.2002, lk 3.

(8) EÜT L 348, 21.12.2002, lk 5.

(9) ELT L 316, 2.12.2005, lk 1.

(10) EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1791/2006 (ELT L 363, 20.12.2006, lk 1).

(11) ELT L 270, 21.10.2003, lk 96. Määrus on alates 1. septembrist 2008 tunnistatud kehtetuks määrusega (EÜ) nr 1234/2007 (ELT L 299, 16.11.2007, lk 1).

(12) ELT L 58, 28.2.2006, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1260/2007 (ELT L 283, 27.10.2007, lk 1).

(13) EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 214/2007 (ELT L 62, 1.3.2007, lk 6).

(14) EÜT L 318, 20.12.1993, lk 18. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2580/2000 (EÜT L 298, 25.11.2000, lk 5).

(15) EÜT L 349, 31.12.1994, lk 53. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2200/2004 (ELT L 374, 22.12.2004, lk 1).

I LISA Läbirääkimised lõpule viinud piirkondade ja riikide loetelu artikli 2 lõike 2 tähenduses ANTIGUA JA BARBUDA BAHAMA ÜHENDUS BARBADOS BELIZE BOTSWANA VABARIIK BURUNDI VABARIIK KAMERUNI VABARIIK KOMOORI LIIT CÔTE D'IVOIRE’I VABARIIK DOMINICA ÜHENDUS DOMINIKAANI VABARIIK FIDŽI SAARTE VABARIIK GHANA VABARIIK GRENADA GUYANA VABARIIK HAITI VABARIIK JAMAICA KENYA VABARIIK LESOTHO KUNINGRIIK MADAGASKARI VABARIIK MAURITIUSE VABARIIK MOSAMBIIGI VABARIIK NAMIIBIA VABARIIK PAAPUA UUS-GUINEA ISESEISVUSRIIK RWANDA VABARIIK SAINT KITTSI JA NEVISE FÖDERATSIOON SAINT LUCIA SAINT VINCENT JA GRENADIINID SEIŠELLI VABARIIK SURINAME VABARIIK SVAASIMAA KUNINGRIIK TANSAANIA ÜHENDVABARIIK TRINIDADI JA TOBAGO VABARIIK UGANDA VABARIIK ZIMBABWE VABARIIK