ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(8)

Varasemad kogemused komisjoni määruse (EMÜ) nr 3600/92 (4) raames hinnatud toimeainete kandmisel direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse on näidanud, et kehtivate kasutuslubade valdajate kohustuste puhul, mis on seotud andmetele juurdepääsuga, võib tekkida tõlgendamisraskusi. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustusi, eelkõige kohustust kontrollida, kas loa valdaja võimaldab juurdepääsu toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Täpsustamine ei too siiski liikmesriikidele ega lubade valdajatele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.
3.

II lisa muudetakse järgmiselt: a) punkti 2.1.3 lisatakse järgmine taane: „— sõiduki ohutu juhtimine maanteetunnelites”; b) punktis 5.1 asendatakse teine ja kolmas lõik järgmisega: „Kui juhiloa taotleja sooritab oskuste ja käitumise eksami siduripedaalita (või A- või A1-kategooria korral käsikäigukastiga) sõidukil, märgitakse see ära sellise eksami põhjal välja antud juhiloal. Sellise märkega load kehtivad üksnes siduripedaalita (või A- või A1-kategooria korral käsikäigukastiga) sõiduki juhtimiseks. „Automaatkäiguvahetusega sõiduk” – siduripedaalita (või A- või A1-kategooria korral käsikäigukastiga) sõiduk”; c) punkti 5.2 viimane lõik asendatakse järgmisega: „Eespool esitatud miinimumnõuetele mittevastavaid B+E-, C-, C+E-, C1-, C1+E-, D-, D+E-, D1- ja D1+E-kategooria eksamisõidukeid, mida kasutati enne komisjoni direktiivi 2008/65/EÜ (2) artiklis 3 määratletud kuupäeva, võib kasutada veel kuni 30. septembrini 2013. Liikmesriigid võivad rakendada nende sõidukite veoseid käsitlevaid nõudeid kuni 30. septembrini 2013. d) punkti 6.2.5 teises lõigus asendatakse tekst „viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist” tekstiga „kuni 30. september 2008”; e) punktides 6.3.8, 7.4.8 ja 8.3.8 lisatakse eriliste teeosade loetelusse sõna „tunnelid”.
(1)

Tarbekaupade teaduskomitee sedastas oma 20. juuni 2006. aasta arvamuses, et „kuigi 4-aminobensoehappe kasutamine on praegu lubatud ja seda kasutatakse päikesekaitsevahendina, ilmnes toimiku hindamise käigus, et suur osa teabest ei vastanud praegustele normidele ja juhistele”. Et teostada 4-aminobensoehappe kohta nõuetekohane riskihindamine, nõudis tarbekaupade teaduskomitee, et kosmeetikatööstus esitaks enne 1. juulit 2007 uue toimiku täiendava ohutusteabega, mis vastaks tänapäevastele normidele ja tarbekaupade teaduskomitee juhistele.
(8)

Varasemad kogemused komisjoni määruse (EMÜ) nr 3600/92 (5) raames hinnatud toimeainete kandmisel direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse on näidanud, et kehtivate kasutuslubade valdajate kohustuste puhul võib tekkida tõlgendamisraskusi seoses juurdepääsuga andmetele. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustusi, eelkõige kohustust kontrollida, et loa valdaja on näidanud juurdepääsu toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Täpsustamine ei too aga liikmesriikidele ega lubade valdajatele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.
(1)

Direktiivi 2006/66/EÜ (3) artikli 6 lõiget 2 tuleks täpsustada, et patareid ja akud, mis lasti ühenduses seaduslikult turule enne 26. septembrit 2008 ning mis ei vasta nimetatud direktiivi nõuetele, võiksid jääda ühenduse turule ka pärast kõnealust kuupäeva. Täpsustusega tagataks õiguskindlus nende patareide puhul, mis lastakse turule ühenduses, ning sellega tagataks siseturu sujuv toimimine. Täpsustus on kooskõlas jäätmete vähendamise põhimõttega ning see aitaks kaasa halduskoormuse vähendamisele.
(4)

Komisjonile tuleks eelkõige anda volitus muuta direktiivi 79/409/EMÜ teatavaid lisasid teaduse ja tehnika arengut silmas pidades. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta direktiivi 79/409/EMÜ vähem olulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähem oluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.
(4)

Rahvusvaheliselt tunnustatud metsandusekspertidest koosnev metsakarantiini käsitlev tehniline rühm (Technical Panel on Forest Quarantine, TPFQ), mis asutati rahvusvahelise taimekaitsekonventsiooni (IPPC) egiidi all, analüüsis puidust pakkematerjalil leiduvast puukoorest tulenevat fütosanitaarset ohtu käsitlevate olemasolevate teadusuuringute andmeid. Metsakarantiini tehniline rühm tuli järeldusele, et on olemas tehniline põhjendus nõudele, et rahvusvahelises kaubanduses kasutatav puidust pakkematerjal peaks olema kooreta ning puukooretükkide täpselt kindlaks määratud piirmääraga, tagamaks fütosanitaarse ohu püsimine lubataval tasemel, ning et selline nõue tuleks lisada ISPM nr 15 täiendatud versiooni.
(3)

Nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiivi 96/23/EÜ (millega nähakse ette teatavate ainete ja nende jääkide kontrollimise meetmed elusloomades ja loomsetes toodetes) (4) kohaselt esitatud jääke käsitlevate riiklike kavade kogemus on näidanud, et kuritarvitus või väärkasutus ei ole seotud lemmikloomadele ette nähtud toodete väära esitlusviisiga. Selle põhjuseks on osaliselt see, et majanduslikult ei ole otstarbekas kasutada lemmikloomadele ette nähtud toodete esitlusviise toiduloomade kasvu kiirendamiseks.
(5)

Ilma et see piiraks eelmainitud järeldust, on vaja koguda teatavate küsimuste kohta täiendavat teavet. Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et toimeaine kandmine I lisasse võib sõltuda teatud tingimuste täitmisest. Seetõttu on asjakohane nõuda, et benfluraliiniga tuleks teha täiendavaid katseid, et saada kinnitust tarbijate ja veeorganismide suhtes läbiviidud riskihindamistele, ning et fluasinaami tuleks veel katsetada, et kinnitada veeorganismide ja pinnase makroorganismide riskihindamisi, ning et teavitajad peaksid esitama vastavad uuringud.
m)

Kord aastas esitatakse koos jaanuarikuiste hindadega määrad ja arvutamismeetod, samuti esitatakse tööstuslikele lõpptarbijatele müüdavale gaasile kehtestatud maksude kirjeldus. Kirjeldus peab sisaldama kõiki mittemaksustatavaid lõivusid, mis katavad süsteemikulusid ja avaliku teenindamise kohustusi. Esitatav maksude kirjeldus sisaldab kolme selgelt eristuvat osa: — maksud, lõivud, mittemaksustatavad lõivud, tasud ja mis tahes muu maksukoormus, mis ei kajastu tööstuslikele lõpptarbijatele esitatud arvetel. Käesolevas punktis nimetatud maksud lisatakse esitatavatele arvudele hinnataseme „Hinnad ilma maksude ja lõivudeta” all; — maksud ja lõivud, mis kajastuvad tööstuslikele lõpptarbijatele esitatud arvetel ja mida peetakse tagastamatuteks. Käesolevas punktis nimetatud maksud lisatakse esitatavatele arvudele hinnataseme „Hinnad ilma käibemaksu ja teiste tagastatavate maksudeta” all; — käibemaks ja teised tagastatavad maksud, mis kajastuvad tööstuslikele lõpptarbijatele esitatud arvetel. Käesolevas punktis nimetatud maksud lisatakse esitatavatele arvudele hinnataseme „Hinnad koos kõigi maksude, lõivude ja käibemaksuga” all. Kokkuvõte erinevatest kehtivatest maksudest, lõivudest, mittemaksustatavatest lõivudest, tasudest ja muust maksukoormusest on järgmine: — käibemaks; — kontsessioonitasud. See viitab tavaliselt litsentsidele ja tasudele maa ja riigi- või eraomandi kasutamise eest torustike või teiste gaasiseadmete jaoks; — keskkonnamaksud või -lõivud. See viitab tavaliselt kas taastuvate energiaallikate edendamisele või energia ja soojuse koostootmisele või CO2, SO2 või mõne muu kliimamuutusega seotud aine heidetele; — muud energiasektoriga seotud maksud või lõivud: avaliku teenindamise kohustused/tasud, lõivud energiaküsimusi reguleerivate asutuste finantseerimiseks jne; — muud energiasektoriga mitte seotud maksud või lõivud: riiklikud, kohalikud või piirkondlikud maksud tarbitud energiale, gaasijaotuse maksud jne. Arvesse ei võeta tulumaksu, omandimaksu, sõidukite kütust, teemakse, makse telekommunikatsiooni-, raadio- ja reklaamilitsentside eest, litsentsitasusid, jäätmemakse jms ning need jäetakse käesolevast kirjeldusest välja, sest need on kahtlemata osa operaatorikuludest ja kehtivad ka teiste tööstusharude või tegevusalade kohta.
(10)

Erütritool on polüool ja vastavalt praegu kehtivatele eeskirjadele, mis on esitatud direktiivi 90/496/EMÜ artikli 5 lõikes 1, tuleks selle energiasisaldus arvutada polüoolide arvutamise koefitsiendi alusel, s.o 10 kJ/g (2,4 kcal/g). Niisuguse arvutamise koefitsiendi kasutamine ei annaks tarbijale täielikku teavet selle kohta, et toote energiasisaldus on väiksem, mis on saavutatud tänu erütritooli kasutamisele toote valmistamisel. Toidu teaduskomitee avaldas 5. märtsil 2003 erütritooli kohta arvamuse, milles märgitakse, et erütritooli energiasisaldus on väiksem kui 0,9 kJ/g (väiksem kui 0,2 kcal/g). Seepärast on vaja kehtestada erütritooli suhtes asjakohane arvutamise koefitsient.
(6)

Nagu nimetatud aruandes on sätestatud, näeb teataja oma juhistes nüüd ette, et annused peavad sisaldama oluliselt väiksemat diuroonikogust. Selle tulemusena on võimalik tõestada, et kasutaja kokkupuude ainega on vastuvõetaval tasemel, mis osaliselt on seostatav kaitsevahendite kasutamisega. Mis puutub ohtu põhjaveele, siis on teataja selgitanud teatavate metaboliitide lagunemiskulgu ning referentliikmesriik on need andmed üle vaadanud ja nõustunud, et põhjaveemudelite puhul ei ületata sel viisil künnisväärtust. Ning lõpuks võib täpsustatud hinnangute põhjal, mille teataja on nüüd esitanud, pidada lindudele ja imetajatele avalduvat ohtu vastuvõetavaks.
(4)

Selleks et arvesse võtta ÜRO Euroopa Majanduskomitee eeskirja nr 48 (4) edasisi muudatusi, mille poolt ühendus on just hääletanud, on asjakohane kohandada direktiivi 76/756/EMÜ tehnika arenguga, viies selle vastavusse nimetatud eeskirja tehniliste nõuetega. Selguse huvides tuleks muuta direktiivi 76/756/EMÜ II lisa.
(5)

Võttes arvesse ettevõtjate töökeskkonna ja töövahendite arengut, tuleks veenduda, et neil on võimalik täita oma deklareerimiskohustust lihtsate elektrooniliste menetluste abil, et maksimaalselt vähendada halduskoormust.
(9)

Liikmesriigid peaksid parandama teadmisi ja kättesaadavaid andmeid prioriteetsete ainete allikate ja saastamisviiside kohta, et määrata kindlaks eesmärgipärased ja tõhusad kontrollimeetodid. Liikmesriigid peaksid muu hulgas teostama vajaduse korral sette ja elustiku seiret sellise sagedusega, et see annaks piisavalt teavet selliste prioriteetsete ainete usaldusväärseks pikaajalise dünaamika analüüsiks, millel on kalduvus akumuleeruda settes ja/või elustikus. Seire, sealhulgas sette ja elustiku seire tulemused tuleks niivõrd, kuivõrd on nõutud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. novembri 2001. aasta otsuse nr 2455/2001/EÜ (millega kehtestatakse veepoliitika valdkonna prioriteetsete ainete nimistu) (5) artiklis 3, teha kättesaadavaks, et anda teavet tulevaste komisjoni ettepanekute jaoks, mis koostatakse vastavalt direktiivi 2000/60/EÜ artikli 16 lõigetele 4 ja 8.
„3.

Mänguasjad ei või sisaldada segusid, mis on ohtlikud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. mai 1999. aasta direktiivi 1999/45/EÜ ohtlike preparaatide klassifitseerimist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (18) tähenduses, ega aineid, mis vastavad määruse (EÜ) nr 1272/2008 I lisa mis tahes järgmiste ohuklasside või -kategooriate kriteeriumidele: a) ohuklassid 2.1–2.4, 2.6 ja 2.7, 2.8 A ja B tüüp, 2.9, 2.10, 2.12, 2.13 1. ja 2. kategooria, 2.14 1. ja 2. kategooria, 2.15 A–F tüüp; b) ohuklassid 3.1–3.6, 3.7 (kahjulik toime suguvõimele ja viljakusele või arengule), 3.8 (muu kui narkootiline toime), 3.9 ja 3.10; c) ohuklass 4.1; d) ohuklass 5.1, kogustes, mis võivad kahjustada neid kasutavate laste tervist. Igal juhul on rangelt keelatud lisada mänguasjale selliseid aineid või segusid, kui need on ette nähtud mänguasja kasutamisel sellistena kasutamiseks.
(8)

Varasemad kogemused komisjoni määruse (EMÜ) nr 3600/92 raames hinnatud toimeainete kandmisel direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse on näidanud, et kehtivate kasutuslubade omanike kohustuste puhul, mis on seotud andmetele juurdepääsuga, võib tekkida tõlgendamisraskusi. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustusi, eelkõige kohustust kontrollida, kas loaomanik võimaldab juurdepääsu toimikule, mis vastab kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele. Täpsustamine ei too siiski liikmesriikidele ega loaomanikele kaasa uusi kohustusi võrreldes I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega.
(9)

Lõppseadmete importimiseks ja turustamiseks antud eri- või ainuõigused on tekitanud olukorra, mis on vastuolus asutamislepingu artikli 3 lõike g eesmärgiga, millega nähakse ette sellise süsteemi kehtestamine, mis tagab, et konkurentsi ühisturul ei moonutata, ning nõutakse a fortiori, et konkurentsi ei tohi kaotada. Vastavalt asutamislepingu artiklile 10 on liikmesriikidel kohustus hoiduda mis tahes meetmetest, mis võiksid seada ohtu asutamislepingu eesmärkide, sealhulgas artikli 3 lõike g eesmärkide saavutamise. Seepärast tuleb lõppseadmete ainuõigust käsitada koos artikliga 3 kohaldatava asutamislepingu artikli 82 sätetega vastuolus olevatena ning selliste õiguste andmine või säilitamine liikmesriigi poolt on keelatud asutamislepingu artikli 86 lõike 1 kohaselt.
(9)

Teedevõrgu ohutustaseme määramisel on kohe pärast selle rakendamist suur potentsiaal. Kui suure õnnetuste arvuga teelõikudega on tegeldud ja võetud parandusmeetmeid, on ennetava meetmena kõige olulisem ohutuse kontrollimine. Korrapärane kontrollimine on oluline vahend, millega hoitakse ära võimalikud ohud kõikidele liiklejatele, ka haavatavamatele liiklejatele, ning samuti teetööde korral.
(19)

Vahendusmenetlust ei tohiks pidada kohtumenetluste kehvemaks alternatiiviks seetõttu, et vahendusmenetluse tulemusena saavutatud kokkulepete järgimine sõltub poolte heast tahtest. Liikmesriigid peaksid seepärast tagama, et vahendusmenetluse tulemusena saavutatud kirjaliku kokkuleppe pooled võivad lasta oma kokkuleppe sisu täidetavaks tunnistada. Liikmesriigil peaks olema võimalik kokkuleppe täidetavaks tunnistamisest keelduda üksnes juhul, kui kokkuleppe sisu on vastuolus selle liikmesriigi õigusega, sealhulgas tema rahvusvahelise eraõigusega, või kui selle liikmesriigi õigusaktides ei ole kõnealuse kokkuleppe sisu täitmist ette nähtud. Selline olukord võib tekkida siis, kui kokkuleppes nimetatud kohustus on oma olemuselt mittetäidetav.
(1)

Komisjoni 27. veebruari 1986. aasta direktiivi 86/109/EMÜ, millega lubatakse teatavate söödakultuuride ning õli- ja kiudtaimede liikide seemne turustamist ainult juhul, kui see on ametlikult sertifitseeritud „eliitseemne” või „sertifitseeritud seemnena” (3) on korduvalt oluliselt muudetud. (4) Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida koos komisjoni 25. juuli 1975. aasta direktiiviga 75/502/EMÜ, millega piiratakse kitsalehise aasnurmika (Poa pratensis L.) seemne turustamist seemnega, mis on ametlikult sertifitseeritud eliitseemne või sertifitseeritud seemnena, (5) ühendades need ühtseks tekstiks.
(7)

Tagamaks, et säilitussortide seemnete ja seemnekartuli turustamine toimuks taimede geneetiliste ressursside säilimise kontekstis, tuleks ette näha piirangud, eelkõige seoses päritolupiirkonnaga. Et aidata kaasa nende sortide säilitamisele in situ ja jätkusuutlikule kasutamisele, peaks liikmesriikidel olema võimalus kiita heaks täiendavaid piirkondi, kus võib turustada seemnekoguseid, mis on jäänud üle asjaomase sordi säilimiseks tema päritolupiirkonnas vajalikust kogusest, tingimusel, et need täiendavad piirkonnad on looduslike ja poollooduslike kasvukohtade poolest päritolupiirkonnaga võrreldavad. Tagamaks, et säiliks seos päritolupiirkonnaga, ei tohiks seda võimalust kohaldada, kui liikmesriik on heaks kiitnud täiendavad seemnetootmispiirkonnad.
„4.

Jalgrattad maksimaalse sadulakõrgusega üle 435 mm, mõõdetuna vertikaalselt maapinnast sadula ülemise pinnani, nii et sadul on horisontaalses asendis ja selle toru on seadistatud madalaima märke asendisse.”
„b)

lisatakse järgmised lõiked: „3a. Ilma et see piiraks käesoleva artikli lõigete 4 ja 5 kohaldamist, tegutsevad riigi reguleerivad asutused, kes vastutavad turu eelneva reguleerimise või ettevõtjatevaheliste vaidlusküsimuste lahendamise eest kooskõlas käesoleva direktiivi artiklitega 20 ja 21, sõltumatult ning ei taotle ega täida ühegi teise organi juhiseid kõnealuste ülesannete täitmisel, mis on neile määratud ühenduse õigust rakendavate siseriiklike õigusnormidega. See ei välista siseriikliku riigiõiguse kohast järelevalvet. Riigi reguleeriva asutuse otsuseid võivad peatada või tühistada üksnes artikli 4 kohaselt asutatud edasikaebusi käsitlevad organid. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud riigi reguleeriva asutuse juhti või, [- - -]” ”
(1)

Pärast teadusliku uurimuse „Use of permanent hair dyes and bladder cancer risk” („Püsijuuksevärvide kasutamine ja oht haigestuda kusepõievähki”) avaldamist 2001. aastal jõudis kosmeetikatoodete ja tarbijatele mõeldud toiduks mittekasutatavate toodete teaduskomitee, mis praegu kannab nime tarbekaupade teaduskomitee, (2) järeldusele, et võimalik oht on murettekitav. Teaduskomitee soovitas komisjonil täiendavalt kontrollida kemikaalide kasutamist juuksevärvides.
(2)

Püraklostrobiini I lisasse kandmise taotlemise käigus esitas selle tootja BASF SE (edaspidi „teavitaja”) seenetõrjega seotud kasutusviiside kohta andmeid, mille põhjal võis üldiselt järeldada, et püraklostrobiini sisaldavad taimekaitsevahendid vastavad eeldatavasti direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 alapunktides a ja b sätestatud ohutusnõuetele. Seetõttu on püraklostrobiin kantud kõnealuse direktiivi I lisasse erisättega, et liikmesriigid võivad lubada selle kasutamist üksnes fungitsiidina.
3.

Artiklit 7 muudetakse järgmiselt: a) lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. Liikmesriigid tagavad, et hoiuste peatamise korral on iga hoiustaja hoiused kokku tagatud vähemalt 50 000 euro ulatuses. 1a. Liikmesriigid tagavad, et 31. detsembriks 2010 kehtestatakse nõue, et hoiuste peatamise korral on iga hoiustaja hoiused kokku tagatud 100 000 euro ulatuses. Kui artikli 12 kohaselt esitatavas komisjoni aruandes leitakse, et nimetatud suurusega summa kehtestamine ja hoiuste tagamise ulatuse ühtlustamine ei ole ühenduses tarbijakaitse ja finantsstabiilsuse tagamiseks ning liikmesriikide vahelise piiriülese konkurentsi moonutamise vältimiseks kõigis liikmesriikides asjakohane ega majanduslikult võimalik, esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku esimese lõigu muutmiseks. 1b. Euroalavälised liikmesriigid, kes konverteerivad lõigetes 1 ja 1a osutatud eurodes väljendatud summad liikmesriigi vääringusse, tagavad, et hoiustajatele liikmesriigi vääringus tegelikult väljamakstavad summad on võrdsed käesolevas direktiivis sätestatud summadega.”; b) lõige 3 asendatakse järgmisega: „3. Lõige 1a ei välista selliste sätete säilitamist, millega enne 1. jaanuari 2008 tagati teatavad hoiused peamiselt sotsiaalkaalutlustel täies ulatuses.”; c) lõige 4 jäetakse välja; d) lisatakse järgmine lõige: „7. Komisjon võib kohandada lõigetes 1 ja 1a osutatud summasid vastavalt inflatsioonile Euroopa Liidus, lähtudes komisjoni avaldatava tarbijahindade harmoneeritud indeksi muutustest. Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 7a lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”
(5)

Guarkummit on lubatud lisaainena toiduainetes kasutada direktiiviga 95/2/EÜ. Eelkõige kasutatakse seda paksendaja, emulgaatori ja stabilisaatorina. Komisjonile esitati taotlus kasutada lisaainena osaliselt depolümeriseeritud guarkummit, mis on toodetud töötlemata guarkummist ühe tootmisprotsessi abil kolmest, mille hulka kuuluvad kuumtöötlemine, happeline hüdrolüüs ja oksüdeerimine leeliselises keskkonnas. EFSA hindas selle lisaaine kasutamisohutust ning leidis oma 4. juuli 2007. aasta arvamuses, (6) et on selgunud, et osaliselt depolümeriseeritud guarkummi on lõpptoote koostise seisukohast väga sarnane töötlemata guarkummiga. Samuti leidis ta, et osaliselt depolümeriseeritud guarkummi ei ole paksendaja, emulgaatori või stabilisaatorina kasutamisel ohtlik. Kuid samas arvamuses soovitas EFSA kohandada E 412 guarkummi spetsifikatsioone, et võtta arvesse suuremat soolasisaldust ning tootmisprotsessist tulenevate soovimatute kõrvalsaaduste võimalikku esinemist. Guarkummi spetsifikatsioone tuleks EFSA soovituste alusel muuta.
(2)

Kui üks liikmesriik oli võtnud direktiivi 76/768/EMÜ artikli 12 alusel piiravaid meetmeid fütonadiooni kasutamise suhtes kosmeetikatoodetes, konsulteeriti tarbekaupade teaduskomiteega. Teaduskomitee on seisukohal, et fütonadiooni kasutamine kosmeetikatoodetes ei ole ohutu, sest see võib põhjustada nahaallergiat, ning isikud, kellel see on niisugust allergiat põhjustanud, võivad jääda ilma olulisest raviainest. Seetõttu tuleks see aine keelata.
„5)

vajaduse korral ja kõiki ohutusnõudeid järgides sõidukisse paigaldatud sõidumeerikut, et tuvastada sellise seadme või selliste seadmete olemasolu ja/või kasutamine, mis on valmistatud ükskõik missuguste andmete hävitamiseks, kõrvaldamiseks, võltsimiseks või muutmiseks või sõidumeeriku osade vahel toimuva elektroonilise andmevahetuse ükskõik missugusesse etappi sekkumiseks, või selleks, et mõnel eespool kirjeldatud viisil piirata või muuta andmeid enne nende krüpteerimist.”
(3)

Eelkõige on asjakohane tagada, et pädevad asutused suudavad korduvkasutatavuse, ringlussevõetavuse ja taaskasutatavuse eesmärgil kontrollida lepinguliste suhete olemasolu asjaomase sõidukitootja ja tema tarnijate vahel ning seda, kas sellistes lepingutes sisalduvatest kõnealusel eesmärgil kehtestatud eeskirjadest on nõuetekohaselt teatatud.
3)

Artiklit 143 muudetakse järgmiselt: a) sissejuhatus asendatakse järgmisega: „1. Liikmesriigid vabastavad käibemaksust järgmised tehingud:”; b) lisatakse järgmine lõige: „2. Lõike 1 punktiga d ette nähtud maksuvabastust kohaldatakse juhul, kui kaupade importimisele järgneb artikli 138 lõike 1 ja lõike 2 punkti c kohaselt käibemaksust vabastatud kaubatarne, kuid üksnes siis, kui importija on importimisel impordiliikmesriigi pädevatele asutustele esitanud vähemalt järgmise teabe: a) importijale impordiliikmesriigis väljastatud käibemaksukohustuslasena registreerimise number või tema maksuesindajale, kes on kohustatud käibemaksu tasuma, impordiliikmesriigis väljastatud käibemaksukohustuslasena registreerimise number; b) sellise kliendi, kellele kaubad vastavalt artikli 138 lõikele 1 tarnitakse, teises liikmesriigis väljastatud käibemaksukohustuslasena registreerimise number, või importija enda käibemaksukohustuslasena registreerimise number, mis on väljastatud kaupade lähetamise või veo sihtliikmesriigis, kui kaubad viiakse üle vastavalt artikli 138 lõike 2 punktile c; c) tõend, et imporditud kaubad kavatsetakse vedada või lähetada impordiliikmesriigist teise liikmesriiki. Liikmesriigid võivad siiski sätestada, et punktis c nimetatud tõend esitatakse pädevatele asutustele üksnes nende taotluse korral.”
1)

lisatakse järgmine artikkel: „Artikkel 23b 1. Komisjon võtab vastu asjakohase korra käesoleva direktiivi kohaselt antud müügilubade tingimustes tehtavate muudatuste läbivaatamiseks. 2. Komisjon võtab lõikes 1 osutatud korra vastu rakendusmäärusena. Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, täiendades seda, võetakse vastu vastavalt artikli 121 lõikes 2a osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. 3. Lõikes 1 osutatud korra vastuvõtmisel peaks komisjon tegema jõupingutusi, et võimaldada esitada üks ühine taotlus mitme müügiloa tingimustes ühe või mitme samasisulise muudatuse tegemiseks. 4. Liikmesriik võib jätkuvalt kohaldada rakendusmääruse jõustumise ajal kehtivaid siseriiklikke sätteid müügilubade muudatuste kohta nende müügilubade suhtes, mis on väljastatud enne 1. jaanuari 1998 ravimitele, millel on müügiluba ainult selles liikmesriigis. Kui ravimile, mida reguleerivad siseriiklikud sätted vastavalt käesolevale artiklile, antakse hiljem müügiluba teises liikmesriigis, kohaldatakse sellest kuupäevast kõnealuse ravimi suhtes rakendusmäärust. 5. Kui liikmesriik otsustab jätkata siseriiklike sätete kohaldamist lõike 4 kohaselt, teavitab ta sellest komisjoni. Kui komisjoni ei ole teavitatud 20. jaanuariks 2011, kohaldatakse rakendusmäärust.”;