Nõukogu määrus (EMÜ) nr 741/67,

24. oktoober 1967,

Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi tagatisrahastust antava abi kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse assamblee arvamust [1]

ning arvestades, et:

seoses ühtsete ja kohustuslike toetuste süsteemi kehtestamisega kolmandatesse riikidesse eksportimise suhtes pärast põllumajandussaaduste ja -toodete ühtse turu loomist, mis on suures osas olnud olemas alates 1. juulist 1967, ei kehti toetuste rahastamisel enam määruse nr 25 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) [2] artikli 3 lõike 1 punktis a sätestatud tingimus, mis käsitleb madalaimat keskmist toetust;

kõnealuse tingimuse tühistamisega kaasneb vajadus jätta välja nõukogu 5. veebruari 1964. aasta määruse nr 17/64/EMÜ (Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondist abi saamise tingimuste kohta) [3] artiklis 2 määratletud niinimetatud põhitoodete meetod; kõnealuse määruse artikleid 2, 3 ja 4 tuleks siiski kohaldada kuni piimatoodete ühiste hindade jõustumiseni seoses nende kulutuste hüvitamisega, mis tehakse taotlushinna saavutamiseks vajaliku tootmise eest antavale abile;

praegu hüvitab ühendus liikmesriikide kulutused seoses põllumajandussaaduste ja -toodete ühise turukorraldusega pärast märkimisväärset viivitust; kõnealust olukorda tuleb leevendada vahemaksete tegemisega, kuni raamatupidamisarvestus aruandeperioodide 1964/65, 1965/66 ja 1966/67 kohta on lõplikult kontrollitud ja kinnitatud;

aruandeperioodide 1967/68 ja 1968/69 puhul tuleks arvesse võtta nõukogu 26. juuli 1966. aasta määrust nr 130/66/EMÜ ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta [4] ning võtta meetmed, et makseid tehtaks sagedamini ja kiiremini pärast asjaomase kulutusega seotud toimingut liikmesriigis;

põllumajandusturgude nõuetekohase toimimise tagamiseks tuleks sätestada vahemakseid ja fondist saadavat abi käsitlevate komisjoni otsuste kuupäevad,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

"a) eksporditoetused, mis antakse kolmandatesse riikidesse eksportimisel kooskõlas sätetega, mis on ette nähtud üksiktooteid käsitlevates määrustes; kuni aruandeperioodi 1966/67 lõpuni võetakse nende toetuste arvutamisel aluseks eksporditud netokogused ja toetusemäär liikmesriigis, kus keskmine toetus on madalaim."

Artikkel 2

Alates 1967/68. aruandeperioodi algusest ei kohaldata enam määruse nr 17/64/EMÜ artikleid 2, 3 ja 4. Kõnealuseid artikleid kohaldatakse siiski kuni piimatoodete ühiste hindade jõustumiseni seoses nende kulutuste hüvitamisega, mis tehakse taotlushinna saavutamiseks vajaliku tootmise eest antavale abile piima- ja piimatooteturu ühise korralduse raames.

Artikkel 3

"Komisjon määrab talle liikmesriikide poolt esitatava teabe kindlaks pärast fondikomiteega konsulteerimist. Kõnealune teave käsitleb impordimakse ja fondi tagatisrahastu kulutusi ning seda kasutatakse eelarveprojekti ettevalmistamiseks."

Artikkel 4

"2. Liikmesriigid esitavad komisjonile aruandeperioodide 1967/68 ja 1968/69 kohta:

a) enne 1. aprilli vahemaksetaotluse seoses fondi tagatisrahastu kantavate kuludega asjaomase aruandeperioodi esimese poole kohta;

b) enne 1. oktoobrit vahemaksetaotluse seoses fondi tagatisrahastu kantavate kuludega eelmise aruandeperioodi teise poole kohta;

c) enne 1. veebruari taotluse fondi tagatisrahastu kantavate kulude hüvitamiseks kogu eelmise aruandeperioodi kohta.

3. Iga lõikes 2 sätestatud taotlusega peab kaasas olema teatis, milles märgitakse asjaomase ajavahemiku jooksul makstud impordimaksud määruse nr 130/66/EMÜ artiklis 11 määratletud tähenduses.

4. Lõikes 2 sätestatud kuupäevi võib edasi lükata artiklis 26 sätestatud korras, kui leitakse, et edasilükkamine on vajalik, ning kui see ei ületa ühte kuud.

5. Eelmistes lõigetes sätestatud taotlustes ja teatistes sisalduv teave ning nende esitamise vorm määratakse kindlaks artiklis 26 sätestatud korras."

Artikkel 5

"1. Aruandeperioodi 1964/65 puhul teeb komisjon:

a) enne 31. oktoobrit 1967 otsuse abi vahemakse tegemise kohta fondist sellises ulatuses, mis võrdub 60 protsendiga eelarve kulukalkulatsioonist;

b) enne 15. detsembrit 1968 otsuse abi maksmise kohta fondist artikli 9 kohaselt esitatud taotluste alusel ning pärast konsulteerimist fondikomiteega.

2. Aruandeperioodi 1965/66 puhul teeb komisjon:

a) enne 15. detsembrit 1967 otsuse abi vahemakse tegemise kohta fondist sellises ulatuses, mis võrdub 75 protsendiga eelarve kulukalkulatsioonist;

b) enne 15. detsembrit 1968 otsuse abi maksmise kohta fondist artikli 9 kohaselt esitatud taotluste alusel ning pärast konsulteerimist fondikomiteega.

3. Aruandeperioodi 1966/67 puhul teeb komisjon:

a) enne 15. detsembrit 1968 otsuse abi vahemakse tegemise kohta fondist sellises ulatuses, mis võrdub 75 protsendiga eelarve kulukalkulatsioonist;

b) enne 15. detsembrit 1969 otsuse abi maksmise kohta fondist artikli 9 kohaselt esitatud taotluste alusel ning pärast konsulteerimist fondikomiteega.

4. Aruandeperioodi 1967/68 puhul teeb komisjon artikli 9 lõikes 2 sätestatud taotluste alusel:

a) vastavalt enne 30. juunit ja 15. detsembrit 1968 otsuse vahemaksetaotluse kohta 75 % ulatuses fondi tagatisrahastu kantavatest kuludest asjaomase aruandeperioodi esimese ja teise poole kohta;

b) enne 31. oktoobrit 1969 ja pärast fondikomiteega konsulteerimist otsuse fondist antava abi kohta.

5. Aruandeperioodi 1968/69 puhul teeb komisjon artikli 9 lõikes 2 sätestatud taotluste alusel:

a) vastavalt enne 30. juunit ja 15. detsembrit 1969 otsuse vahemaksetaotluse kohta 75 % ulatuses fondi tagatisrahastu kantavatest kuludest asjaomase aruandeperioodi esimese ja teise poole kohta;

b) enne 31. oktoobrit 1970 ja pärast fondikomiteega konsulteerimist otsuse fondist antava abi kohta.

6. Kui komisjon leiab siiski, et käesoleva artikli lõike 4 punkti a või lõike 5 punkti a kohaldamise tulemusena võib liikmesriigi kontol, mis on avatud vastavalt Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi finantsmääruse artikli 10 lõike 1 muudetud tekstile [5], ilmneda aruandeperioodi lõpul vastupidise märgiga deebet- või kreeditjääk kui see, mida komisjon on tema käsutuses oleva teabe põhjal prognoosinud, otsustab komisjon artiklis 26 sätestatud korras asjaomastele liikmesriikidele tehtavat vahemakset suurendada või vähendada sellise summa võrra, mis on vajalik kõnealuse makse võrdsustamiseks asjaomase riigi esialgse panusega.

7. Vajaduse korral määratakse käesoleva artikli lõigete 1–5 kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad kindlaks artiklis 26 sätestatud korras."

Artikkel 6

Käesolev määrus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Luxembourg, 24. oktoober 1967

Nõukogu nimel

eesistuja

K. Schiller

[1] EÜT 192, 11.8.1967, lk 8.

[2] EÜT 30, 20.4.1962, lk 991/62.

[3] EÜT 34, 27.2.1964, lk 586/64.

[4] EÜT 165, 21.9.1966, lk 2965/66.

[5] EÜT 258, 25.10.1967, lk 11.

--------------------------------------------------