28)

II osa II jaotise II peatükki lisatakse järgmine jagu: „Ia jagu Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioone, tootmisharudevahelisi organisatsioone ning tootjarühmi käsitlevad eeskirjad I alajagu Tootjaorganisatsioonide põhikiri ja nende tunnustamise eeskirjad Artikkel 125a Tootjaorganisatsioonide põhikiri 1. Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsiooni põhikirjaga nõutakse selle tootjaliikmetelt eelkõige: a) tootjaorganisatsioonis vastu võetud eeskirjade kohaldamist, mis käsitlevad aruandlust toodangu kohta, toodangut, turustamist ja keskkonnakaitset; b) kuulumist üksnes ühte tootjaorganisatsiooni seoses artikli 122 punkti a alapunktis iii osutatud mis tahes toote tootmisega asjaomases põllumajandusettevõttes; c) kogu oma vastava toodangu turustamist tootjaorganisatsiooni kaudu; d) tootjaorganisatsiooni poolt statistilistel eesmärkidel nõutava teabe esitamist, eriti viljeluspiirkondade, saagikoguste, saagikuse ja otsemüügi kohta; e) põhikirjas sätestatud rahalise toetuse maksmist artiklis 103b sätestatud rakendusfondi moodustamiseks ja rahastamiseks. 2. Olenemata lõike 1 punktist c ja kui tootjaorganisatsioon seda lubab ning kui see on kooskõlas tootjaorganisatsiooni sätestatud tingimustega, võivad tootjaliikmed: a) müüa vaid kindlaksmääratud osa oma toodangust ja/või toodetest otse oma põllumajandusettevõttest ja/või väljaspool seda tarbijatele nende isiklike vajaduste rahuldamiseks; nimetatud osa suuruse määrab kindlaks liikmesriik ja see ei või olla väiksem kui 10 %; b) turustada ise või oma organisatsiooni määratud teise tootjaorganisatsiooni kaudu tooteid kogustes, mis on nende organisatsioonis turustatava toodangu mahuga võrreldes tähtsusetud; c) turustada ise või oma organisatsiooni määratud teise tootjaorganisatsiooni kaudu tooteid, mis nende omaduste tõttu ei kuulu tavaliselt asjaomase tootjaorganisatsiooni äritegevuse alla. 3. Tootjaorganisatsiooni põhikirjas sätestatakse samuti: a) lõikes 1 nimetatud eeskirjade kindlaksmääramise, vastuvõtmise ja muutmise kord; b) liikmete kohustus maksta tootjaorganisatsiooni rahastamiseks vajalikku rahalist toetust; c) eeskirjad, mis võimaldavad tootjaliikmetel demokraatlikult kontrollida oma organisatsiooni ja tema otsuseid; d) karistused põhikirjajärgsete kohustuste täitmata jätmise, eelkõige rahalise toetuse maksmata jätmise ja tootjaorganisatsiooni eeskirjade rikkumise eest; e) uute liikmete vastuvõtmise eeskirjad, eelkõige minimaalne liikmeksoleku aeg; f) organisatsiooni toimimiseks vajalikud raamatupidamis- ja eelarve-eeskirjad. 4. Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioone käsitatakse organisatsioonidena, mis tegutsevad majandusküsimustes oma liikmete nimel ja huvides. Artikkel 125b Tunnustamine 1. Liikmesriigid tunnustavad puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonidena kõiki sellist tunnustamist taotlevaid juriidilisi isikuid või juriidiliste isikute selgelt määratletud osi, tingimusel et: a) nende eesmärk on kasutada keskkonnasäästlikke viljelustavasid ja tootmistehnikaid ning eelkõige jäätmekäitlustavasid, mille abil nad kaitsevad vee, mulla ja maastiku kvaliteeti, säilitavad või soodustavad bioloogilist mitmekesisust ja vastavad artiklites 122 ja 125a sätestatud nõuetele ning esitavad selle kohta asjakohased tõendid; b) neil on ettenähtud miinimumarv liikmeid ja nende turustatav toodang vastab miinimummahule või miinimumväärtusele, mille kehtestavad liikmesriigid, ning nad esitavad selle kohta asjakohased tõendid; c) on piisavad tõendid selle kohta, et nad suudavad tegutseda pikema aja jooksul nõuetekohaselt ja tõhusalt ning piisava varude kontsentratsiooni olukorras; sel eesmärgil võivad liikmesriigid otsustada, milliseid artikli 122 punkti a alapunktis iii nimetatud tooteid või tooterühmi peaksid tootjaorganisatsioonid hõlmama; d) nad võimaldavad oma liikmetel saada tõhusat tehnilist abi keskkonnasäästlike viljelustavade kasutamisel; e) nad annavad oma liikmetele vajaduse korral tehnilisi vahendeid toodangu korjamiseks, ladustamiseks, pakkimiseks ning turustamiseks; f) nad tagavad oma tegevuse nõuetekohase äri- ja raamatupidamiskorralduse, ning g) neil ei ole asjaomasel turul valitsevat seisundit, kui see ei ole vajalik asutamislepingu artikli 33 eesmärkide saavutamiseks. 2. Liikmesriigid: a) teevad otsuse tootjaorganisatsiooni tunnustamise kohta kolme kuu jooksul alates taotluse ja kõigi vastavate tõendite esitamisest; b) teostavad korrapäraselt kontrolle veendumaks, et tootjaorganisatsioonid järgivad käesoleva peatüki sätteid; kehtestavad käesoleva määruse sätete eiramise või täitmata jätmise korral selliste organisatsioonide suhtes karistusi ja võtavad vajaduse korral vastu otsuse tunnustus tühistada; c) teatavad komisjonile üks kord aastas igast tunnustuse andmise, andmata jätmise või tühistamise otsusest. II alajagu Tootjaorganisatsioonide liidud ja tootjarühmad Artikkel 125c Tootjaorganisatsioonide liidud puu- ja köögiviljasektoris Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonide liit moodustatakse tunnustatud tootjaorganisatsioonide algatusel ning see võib tegeleda tootjaorganisatsiooni mis tahes käesolevas määruses osutatud tegevusega. Sel eesmärgil võivad liikmesriigid tootjaorganisatsioonide liitu selle taotlusel tunnustada, kui: a) liikmesriik leiab, et kõnealune liit suudab asjaomast tegevust tõhusalt teostada, ja b) liidul ei ole kõnealusel turul valitsevat seisundit, kui see ei ole vajalik asutamislepingu artikli 33 eesmärkide saavutamiseks. Artikli 125a lõiget 4 kohaldatakse mutatis mutandis. Artikkel 125d Allhanked Liikmesriigid võivad lubada puu- ja köögiviljasektori tunnustatud tootjaorganisatsioonil või kõnealuse sektori tunnustatud tootjaorganisatsioonide liidul anda oma mis tahes ülesandeid allhankijatele, sealhulgas tütarettevõtjatele, tingimusel et ta esitab liikmesriigile piisavad tõendid selle kohta, et selline tegevus on asjakohane kõnealuse tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu eesmärkide saavutamiseks. Artikkel 125e Puu- ja köögiviljasektori tootjarühmad 1. 1. mail 2004 või pärast seda kuupäeva Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikide tootjatel või asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 osutatud ühenduse äärepoolseimate piirkondade või määruse (EÜ) nr 1405/2006 artikli 1 lõikes 2 osutatud Egeuse mere väikesaarte tootjatel, kes kasvatavad ühte või mitut puu- ja köögiviljasektori toodet ja/või sellist toodet, mis on mõeldud üksnes töötlemiseks, võib lubada oma algatusel moodustada tootjarühmi kui juriidilisi isikuid või juriidiliste isikute selgelt määratletud osi eesmärgiga saada tunnustatud tootjaorganisatsioonina. Nimetatud tootjarühmadel võib lubada kasutada üleminekuperioodi, täitmaks artiklis 122 sätestatud tootjaorganisatsioonide tunnustamise tingimusi. Tunnustuse saamiseks esitavad kõnealused tootjarühmad asjaomasele liikmesriigile järkjärgulise tunnustuskava, mille heakskiitmine tähendab teises lõigus nimetatud üleminekuperioodi algust ja kujutab endast eeltunnustuse andmist. Üleminekuperiood ei või olla pikem kui viis aastat. 2. Enne tunnustuskava heakskiitmist teatavad liikmesriigid komisjonile oma kavatsustest ja nende võimalikust finantsmõjust. III alajagu Eeskirjade laiendamine majanduspiirkonna tootjatele Artikkel 125f Eeskirjade laiendamine 1. Kui teatavas majanduspiirkonnas tegutsevat puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsiooni käsitatakse teatava toote puhul selle piirkonna tootmist ja tootjaid esindavana, võib asjaomane liikmesriik tootjaorganisatsiooni taotlusel kehtestada selles majanduspiirkonnas tegutsevate tootjaorganisatsiooni mittekuuluvate tootjate suhtes järgmised siduvad eeskirjad: a) artikli 125a lõike 1 punktis a osutatud eeskirjad; b) eeskirjad, mis on vajalikud artikli 103c lõike 2 punktis c osutatud meetmete rakendamiseks. Esimest lõiku kohaldatakse tingimusel, et eeskirjad: a) on kehtinud vähemalt ühe turustusaasta jooksul; b) kuuluvad XVIa lisa täielikku loetellu; c) muudetakse siduvaks kõige rohkem kolmeks turustusaastaks. Teise lõigu punktis a osutatud tingimust ei kohaldata siiski juhul, kui kõnealusteks eeskirjadeks on XVIa lisa punktides 1, 3 ja 5 nimetatud eeskirjad. Sel juhul ei või eeskirjade laiendamist kohaldada pikema perioodi kui ühe turustusaasta suhtes. 2. Käesoleva alajao kohaldamisel tähendab „majanduspiirkond” kõrvuti või naabruses asetsevatest tootmispiirkondadest koosnevat geograafilist ala, kus on ühesugused tootmis- ja turustustingimused. Liikmesriigid edastavad majanduspiirkondade nimekirja komisjonile. Ühe kuu jooksul pärast nimekirja edastamist kiidab komisjon selle heaks või otsustab pärast konsulteerimist asjaomase liikmesriigiga, millised muudatused peab viimane sellesse sisse viima. Komisjon teeb heakskiidetud nimekirja avalikkusele kättesaadavaks talle sobival viisil. 3. Tootjaorganisatsiooni käsitatakse lõike 1 tähenduses esindavana, kui selle liikmed moodustavad vähemalt 50 % selle tegutsemispiirkonna tootjatest ja see hõlmab vähemalt 60 % selle piirkonna toodangu mahust. Ilma et see piiraks lõike 5 kohaldamist, ei võeta nimetatud protsendimäärade arvutamisel arvesse mahepõllundustooteid või nende tootjaid, kes on kuni 31. detsembrini 2008 hõlmatud määrusega (EMÜ) nr 2092/91 ning alates 1. jaanuarist 2009 määrusega (EÜ) nr 834/2007. 4. Teatavas majanduspiirkonnas kõigile tootjatele siduvaks muudetud eeskirjad: a) ei põhjusta mingit kahju teistele tootjatele asjaomases liikmesriigis ega ühenduses; b) ei ole kohaldatavad enne turustusaasta algust sõlmitud lepingu alusel otse töötlemiseks tarnitavate toodete suhtes, kui need eeskirjad kõnealuseid tooteid otseselt ei käsitle, välja arvatud artikli 125a lõike 1 punktis a nimetatud toodangu aruandlust käsitlevad eeskirjad; c) ei ole vastuolus kehtivate ühenduse ja riigi eeskirjadega. 5. Eeskirjad ei pea olema siduvad mahepõllundustoodete tootjatele, kes on kuni 31. detsembrini 2008 hõlmatud määrusega (EMÜ) nr 2092/91 ning alates 1. jaanuarist 2009 määrusega (EÜ) nr 834/2007, välja arvatud siis, kui sellise meetme suhtes on kokku leppinud vähemalt 50 % nimetatud majanduspiirkonna asjakohastest tootjatest ning kui organisatsioon hõlmab vähemalt 60 % selle piirkonna vastavast toodangust. Artikkel 125g Teatamine Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata eeskirjadest, mille nad konkreetses majanduspiirkonnas on muutnud vastavalt artikli 125f lõikele 1 siduvaks kõigile tootjatele. Komisjon teeb need eeskirjad avalikkusele kättesaadavaks talle sobival viisil. Artikkel 125h Eeskirjade laiendamise kehtetuks tunnistamine Komisjon otsustab, et liikmesriik peab tunnistama vastavalt artikli 125f lõikele 1 eeskirjade laiendamise kohta tehtud otsuse kehtetuks, kui komisjon: a) teeb kindlaks, et kõnealune laiendamine teistele tootjatele välistab konkurentsi olulisel osal siseturust või ähvardab vaba kaubandust või ohustab asutamislepingu artikli 33 eesmärke; b) teeb kindlaks, et teistele tootjatele laiendatud eeskirjade suhtes kohaldatakse asutamislepingu artikli 81 lõiget 1. Komisjoni otsust nende eeskirjade kohta kohaldatakse alles alates kindlakstegemise kuupäevast; c) leiab pärast kontrollimist, et käesolevat alajagu ei ole järgitud. Artikkel 125i Mitteliikmetest tootjatelt saadav rahaline toetus Kui kohaldatakse artikli 125f lõiget 1, võib asjaomane liikmesriik esitatud tõendite kontrollimise põhjal otsustada, et mitteliikmetest tootjad peavad tootjaorganisatsioonile maksma ühe osa liikmetest tootjatelt nõutavast rahalisest toetusest, millega kaetakse: a) artikli 125f lõikes 1 nimetatud eeskirjade kohaldamisest tulenevad halduskulud; b) kulud organisatsiooni või liidu korraldatud teadus- ja turu-uuringutele ning tarbimise edendamisele, millest saavad kasu kõik selle piirkonna tootjad. Artikkel 125j Eeskirjade laiendamine tootjaorganisatsioonide liitudele Käesoleva alajao kohaldamisel käsitatakse kõiki viiteid tootjaorganisatsioonidele ka viidetena tunnustatud tootjaorganisatsioonide liitudele. IV alajagu Tootmisharudevahelised organisatsioonid puu- ja köögiviljasektoris Artikkel 125k Tunnustamine ja tunnustuse tühistamine 1. Kui liikmesriigi struktuurid seda õigustavad, võib liikmesriik puu- ja köögiviljasektori tootmisharudevaheliste organisatsioonidena tunnustada kõiki tema territooriumil tegutsevaid juriidilisi isikuid, kes esitavad nõuetekohase taotluse, tingimusel et need: a) tegutsevad selle liikmesriigi ühes või mitmes piirkonnas; b) esindavad märkimisväärset osa kõnealuses piirkonnas või kõnealustes piirkondades toimuvast puu- ja köögivilja ning puu- ja köögiviljatoodete tootmisest, müügist ja/või töötlemisest, ning suudavad rohkem kui ühe piirkonna puhul näidata igas piirkonnas iga ühendatava tegevusala kohta minimaalset esindatuse taset; c) teostavad kahte või enamat artikli 123 lõike 3 punktis c nimetatud tegevust; d) ei tegele ise puu- ja köögivilja või puu- ja köögiviljatoodete tootmise, töötlemise ega turustamisega; e) ei ole seotud mitte ühegi artikli 176a lõikes 4 osutatud kokkuleppe, otsuse ega kooskõlastatud tegevusega. 2. Enne tunnustuse andmist teatab liikmesriik komisjonile, millised tootmisharudevahelised organisatsioonid tunnustust taotlevad, edastades kogu asjakohase teabe nende esindavuse ja eri tegevusvaldkondade kohta koos hinnangu andmiseks vajaliku muu teabega. Komisjon võib tunnustamisele vastuväiteid esitada kahe kuu jooksul pärast teatamist. 3. Liikmesriigid: a) teevad otsuse tunnustamise kohta kolme kuu jooksul pärast taotluse ja kõigi asjakohaste tõendavate dokumentide esitamist; b) teostavad korrapäraseid kontrolle veendumaks, et tootmisharudevahelised organisatsioonid vastavad tunnustuse tingimustele, kohaldavad käesoleva määruse sätete täitmata jätmise või eiramise korral selliste organisatsioonide suhtes karistusi ning teevad vajaduse korral otsuse tunnustuse tühistamise kohta; c) tühistavad tunnustuse, kui: i) enam ei täideta käesolevas alajaos sätestatud tunnustuse nõudeid ja tingimusi; ii) tootmisharudevaheline organisatsioon osaleb mõnes artikli 176a lõikes 4 osutatud kokkuleppes, otsuses või kooskõlastatud tegevuses, ilma et see piiraks mis tahes muude riigi õiguse kohaste karistuste kohaldamist; iii) tootmisharudevaheline organisatsioon ei täida artikli 176a lõikes 2 nimetatud teatamiskohustust; d) teatavad komisjonile kahe kuu jooksul igast otsusest tunnustuse andmise, selle andmisest keeldumise või selle tühistamise kohta. 4. Komisjon sätestab liikmesriikide jaoks tootmisharudevaheliste organisatsioonide tegevuse kohta aruandmise tingimused ning sageduse. Komisjon võib kontrollimiste tulemuste põhjal nõuda liikmesriigilt tunnustuse tühistamist. 5. Tunnustus kujutab endast luba teostada artikli 123 lõike 3 punktis c loetletud tegevusi kooskõlas käesoleva määruse tingimustega. 6. Komisjon teeb talle sobival viisil avalikkusele kättesaadavaks tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide nimekirja, märkides ära nende majandusvaldkonna või tegevusala ning toimingud, mida teostatakse artikli 125l tähenduses. Tunnustuse tühistamine kuulub samuti avalikkusele kättesaadavaks tegemisele. Artikkel 125l Eeskirjade laiendamine 1. Kui liikmesriigi teatavas piirkonnas või teatavates piirkondades tegutsevat tootmisharudevahelist organisatsiooni käsitatakse teatava toote tootmist või müüki või töötlemist esindavana, võib asjaomane liikmesriik selle tootmisharudevahelise organisatsiooni taotluse põhjal muuta mõned selle organisatsiooni kokkulepped, otsused või kooskõlastatud tegevused piiratud ajaks siduvaks teistele asjaomases piirkonnas või asjaomastes piirkondades üksi või rühmadena tegutsevatele ettevõtjatele, kes ei kuulu sellesse organisatsiooni. 2. Tootmisharudevahelist organisatsiooni käsitatakse lõike 1 tähenduses esindavana, kui ta hõlmab vähemalt kahte kolmandikku liikmesriigi asjaomase piirkonna või asjaomaste piirkondade vastava toote või vastavate toodete tootmisest, müügist või töötlemisest. Kui eeskirjade laiendamise taotlus hõlmab rohkem kui ühte piirkonda, peab tootmisharudevaheline organisatsioon tõendama esindavuse minimaalset taset iga tootmisharu puhul, mida ta igas asjaomases piirkonnas ühendab. 3. Eeskirjad, mille puhul võib taotleda nende teistele ettevõtjatele laiendamist: a) täidavad ühte järgmistest eesmärkidest: i) aruandlus toodangu ja turu kohta; ii) ühenduse või siseriiklikest eeskirjadest karmimad tootmiseeskirjad; iii) ühenduse eeskirjadega vastavuses olevate standardlepingute koostamine; iv) turustuseeskirjad; v) keskkonnakaitse eeskirjad; vi) meetmed toodete müügi edendamiseks ja nende potentsiaali kasutamiseks; vii) meetmed mahepõllumajanduse, samuti päritolunimetuste, kvaliteedimärkide ja geograafiliste tähiste kaitseks; b) on olnud jõus vähemalt ühe turustusaasta vältel; c) võib muuta siduvaks maksimaalselt kolmeks turustusaastaks; d) ei põhjusta kahju asjaomase liikmesriigi või ühenduse teistele ettevõtjatele. Esimese lõigu punktis b osutatud tingimust ei kohaldata siiski juhul, kui kõnealusteks eeskirjadeks on XVIa lisa punktides 1, 3 ja 5 nimetatud eeskirjad. Sel juhul ei või eeskirjade laiendamist kohaldada pikema perioodi kui ühe turustusaasta suhtes. 4. Lõike 3 punkti a alapunktides ii, iv ja v osutatud eeskirjad on üksnes XVIa lisas sätestatud eeskirjad. Lõike 3 punkti a alapunktis ii osutatud eeskirju ei kohaldata toodete suhtes, mis on toodetud väljaspool lõikes 1 osutatud teatavat piirkonda või teatavaid piirkondi. Artikkel 125m Eeskirjade laiendamisest teatamine ja laiendamise kehtetuks tunnistamine 1. Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata eeskirjadest, mille nad on muutnud siduvaks kõigile ettevõtjatele ühes või mitmes kindlas piirkonnas vastavalt artikli 125l lõikele 1. Komisjon teeb need eeskirjad avalikkusele kättesaadavaks talle sobival viisil. 2. Enne eeskirjade avalikkusele kättesaadavaks tegemist teatab komisjon artikli 195 kohaselt asutatud komiteele kõikidest tootmisharudevaheliste kokkulepete laiendamise teatistest. 3. Artiklis 125h nimetatud juhtudel otsustab komisjon, et liikmesriik peab eeskirjade laiendamise kehtetuks tunnistama. Artikkel 125n Mitteliikmetelt saadav rahaline toetus Kui laiendatakse ühte või mitut toodet käsitlevaid eeskirju ja kui tunnustatud tootmisharudevaheline organisatsioon tegeleb ühe või mitme artikli 125l lõike 3 punktis a nimetatud tegevusega, mis on nende isikute üldistes majanduslikes huvides, kelle tegevus on seotud ühe või mitme asjaomase tootega, võib tunnustuse andnud liikmesriik otsustada, et üksikisikud või rühmad, kes ei ole selle tootmisharudevahelise organisatsiooni liikmed, kuid saavad tegevusest kasu, maksavad organisatsioonile summa, mis vastab täielikult või osaliselt organisatsiooni liikmetelt nõutavale rahalisele toetusele, tingimusel et asjaomane summa on ette nähtud otseselt kõnealusest tegevusest tulenevate kulude katmiseks.”