Nõukogu direktiiv,

24. juuli 1973,

toornafta ja naftatoodete tarneraskuste mõju leevendamise meetmete kohta

(73/238/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 103,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust

ning arvestades, et:

ühise energiapoliitika loomine on üks ühenduse eesmärke;

toornaftal ja naftatoodetel on järjest suurem tähtsus ühenduse varustamisel energiaga; isegi lühiajalised raskused, mille tõttu vähenevad selliste toodete tarned, võivad põhjustada tõsiseid häireid ühenduse majandustegevuses; sel juhul peab ühendus suutma vältida või vähemalt leevendada kõiki kahjustavaid mõjusid;

nafta ja naftatoodete tarneraskuste mõju leevendamise meetmete kiire rakendamise tagamiseks tuleb eelnevalt sätestada asjakohane kord ja vastavad vahendid;

seetõttu peaksid liikmesriikidel olema vajalikud volitused vajaduse korral asjakohaste meetmete viivitamatuks võtmiseks asutamislepingu ja eriti selle artikli 103 kohaselt;

need volitused on vaja teataval määral ühtlustada, et lihtsustada siseriiklike meetmete koordineerimist ühenduse tasandil peetavate konsultatsioonide raames;

lisaks on soovitav viivitamatult asutada nõuandeorgan, et lihtsustada liikmesriikide poolt selles valdkonnas võetavate või soovitatavate praktiliste meetmete koordineerimist,

on vajalik, et iga liikmesriik koostaks kava, mida võiks kasutada toornafta ja naftatoodete tarneraskuste tekkimisel,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed pädevatele asutustele vajalike volituste andmiseks toornafta ja naftatoodete tarneraskuste tekkimise puhuks, mis võivad märgatavalt vähendada nende toodete tarneid ja põhjustada tõsiseid häireid. Need volitused peaksid võimaldama asutustel:

- kasutada julgeolekuvarusid vastavalt nõukogu 20. detsembri 1968. aasta direktiivile, [1] millega EMÜ liikmesriike kohustatakse säilitama toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarusid ja jaotama neid varusid kasutajatele,

- kehtestada tarbimisele eri- või üldpiirangud hinnatud puudujääkide põhjal ning anda eelistus teatavatele tarbijarühmadele ettenähtud naftatoodete tarnetele,

- reguleerida hindu ebahariliku hinnatõusu vältimiseks.

Artikkel 2

1. Liikmesriigid määravad asutused, kes vastutavad artiklis 1 sätestatud volituste kasutamisel võetavate meetmete rakendamise eest.

2. Liikmesriigid koostavad sekkumiskavad, mida kasutataks toornafta ja naftatoodete tarneraskuste tekkimise korral.

Artikkel 3

1. Kui ühenduses või ühes selle liikmesriigis tekivad toornafta ja naftatoodete tarneraskused, kutsub komisjon ühe liikmesriigi taotlusel või omal algatusel niipea kui võimalik kokku rühma liikmesriikide esindajatest, kelle nimed tehakse eelnevalt teatavaks; rühma eesistuja on komisjon.

2. See rühm peab vajalikku nõu, et tagada artiklis 1 sätestatud volituste alusel võetud või soovitatud meetmete koordineerimine.

Artikkel 4

1. Liikmesriigid teatavad komisjonile sätted, mis vastavad käesoleva direktiivi artikli 1 kohaldamisest johtuvatele kohustustele.

2. Liikmesriigid teatavad komisjonile selliste artikli 2 lõike 1 kohaselt ettenähtud siseriiklike asutuste koosseisu ja volitused, kelle ülesanne on võetavate meetmete rakendamine.

Artikkel 5

Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 30. juunil 1974.

Artikkel 6

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 24. juuli 1973

Nõukogu nimel

eesistuja

I. Nørgaard

[1] EÜT L 308, 23.12.1968, lk 14.

--------------------------------------------------