Nõukogu direktiiv,

21. detsember 1976,

keeritsusside (Trichinella spiralis) kontrolli kohta värske kodusealiha impordil kolmandatest riikidest

(77/96/EMÜ)

EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 12. detsembri 1972. aasta direktiivi 72/462/EMÜ tervishoiu ja veterinaarinspektsiooni probleemide kohta veiste ja sigade ning värske liha impordil kolmandatest riikidest, [1] mida on viimati muudetud direktiiviga 75/379/EMÜ, [2] eriti selle direktiivi artiklit 21,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

ning arvestades, et:

nõukogu on direktiivi 72/462/EMÜ artiklis 21 ette näinud sealihas keeritsusside kindlakstegemise meetodi ja korra kehtestamise;

direktiivi 72/462/EMÜ kohaldamine ei anna soovitud tulemust niikaua, kui liikmesriikide vahel on lahknevusi tagatiste suhtes, mida nõutakse keeritsusside kindlakstegemiseks värske liha impordil kolmandatest riikidest; sellepärast on vaja ette näha ühenduse eeskirjad selles valdkonnas;

tarbijate tervise kaitseks on vaja värsket sealiha süstemaatiliselt ja tõhusaks tunnistatud meetoditel uurida, et kõrvaldada keeritsusse sisaldav liha;

kui uuringuid tehakse eksportivas kolmandas riigis, tuleb seda teha tapamajades, mis vastavad teatavatele nõuetele ja kus eelkõige on olemas sobiva varustusega uurimislabor;

uuritud lihaproovide eristamiseks uurimata proovidest on vaja ette näha spetsiaalne märgistus liha jaoks, mida on uuritud ja mille suhtes on saadud negatiivne tulemus;

tuleks kehtestada kord, millega seatakse komisjoni ja liikmesriikide vahel sisse tihe ja tõhus koostöö, hindamaks seda, kui soovitav on lubada kolmandate riikide ettevõtetel teha selliseid uuringuid või töötada uuritud lihaga; samuti tuleks kehtestada kord, millega seatakse eelkõige uurimismeetoditega seotud tehnilised sätted, uurimislaboreid käsitlevad nõuded ja uuritud liha märgistamise kord vastavusse tehnika edusammude ja omandatud kogemustega;

liikmesriikidel peaks olema võimalik lubada oma territooriumile värsket liha, mida ei ole eksportivas kolmandas riigis keeritsusside suhtes uuritud, tingimusel et seda liha töödeldakse kas eksportivas kolmandas riigis või liikmesriigis, kuhu liha on saadetud, külmutamise teel, millega tagatakse lihas sisalduda võivate keeritsusside kahjutustamine; selline töötlemine peab siiski vastama teatavale täpselt määratletud korrale ja seda tuleb teha teatavatele nõuetele vastavates ettevõtetes,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Käesolevas direktiivis kasutatavad mõisted on määratletud direktiivis 72/462/EMÜ.

Lisaks sellele:

a) tähendab "värske liha" värsket kodusealiha;

b) osutab mõiste "uuringud" või "uurima" uuringutele keeritsusside kindlakstegemiseks värskes lihas.

Artikkel 2

1. Selleks, et kolmandatest riikidest pärit värsket liha, mis sisaldab luukonnalihaseid (vöötlihaseid), lubataks ühendusesisesesse kaubandusse, tuleb seda uurida riikliku veterinaararsti järelevalve all ja vastutusel.

2. Uuringuid tehakse ühel I lisas osutatud meetodil kogu rümba suhtes või kui see pole võimalik, iga poolrümba, veerandrümba või tüki suhtes, mis ühendusse imporditakse.

3. Uuringud tehakse tapamajas, mida on ekspordiriigis tunnustatud kooskõlas direktiivi 72/462/EMÜ artikliga 4 ning millel on kooskõlas käesoleva direktiivi artikliga 4 luba nende uuringute tegemiseks.

4. Uuringud tehakse enne liha varustamist tervisemärgiga, mis on ette nähtud direktiivi 72/462/EMÜ B lisa X peatükiga.

5. Kui uuringuid ei ole võimalik teha ekspordiriigis, võib liikmesriik, kuhu värske liha saadetakse, lubada selle importi tingimusel, et uuringud tehakse tema territooriumil terviseohutuse kontrolli ajal, mis on ette nähtud direktiivi 72/462/EMÜ artikli 24 lõikega 2, piiripunktis, mis vastab kõnealuse direktiivi artikli 27 lõike 1 punktile b.

6. a) Kui uuringud annavad negatiivse tulemuse, märgistatakse värske liha vastavalt III lisale kohe pärast uuringuid.

b) Tinditempli kasutamise korral kasutatakse värvainet, mis vastab direktiivi 72/462/EMÜ artikli 17 lõikele 3.

Artikkel 3

1. Erandina artiklist 2 võib liikmesriik, kuhu värske liha saadetakse, lubada uuringutest vabastada värske liha teatavatest kolmandatest riikidest või nende osadest tingimusel, et see liha on külmutatud kooskõlas IV lisa sätetega.

2. Selline külmutustöötlemine viiakse läbi eksportivas kolmandas riigis asuvas ettevõttes, mida on kirjeldatud artikli 4 lõikes 1.

Liha külmutamist eksportivas kolmandas riigis peab tõendama riiklik veterinaararst lihaga kaasasoleval terviseohutuse tõendil, millele on osutatud direktiivi 72/462/EMÜ artikli 22 lõikes 3.

3. Kui eksportivas kolmandas riigis ei ole liha kõnealusel viisil töödeldud, tuleb selline töötlemine läbi viia piiripunktis, mida on kirjeldatud artikli 2 lõikes 5.

Liha külmutamist liikmesriigis peab tõendama riiklik veterinaararst lihaga kaasas olevatel tõenditel, millele on osutatud direktiivi 72/462/EMÜ artiklis 25.

Artikkel 4

1. Tapamajale uuringuloa ja lõikamisettevõttele selliselt uuritud liha lõikamis- või konditustamisloa või ettevõttele artiklis 3 osutatud külmutustöötlemiseks loa andmine otsustatakse artiklis 9 sätestatud korras. Lisaks direktiivi 72/462/EMÜ artikli 4 nõuetele võetakse arvesse tagatisi, mis on antud vastavuse tagamiseks käesoleva direktiiviga, ning tapamajade puhul:

a) nende uuringute tegemiseks vajalike ruumide ja seadmete olemasolu;

b) uuringute tegemise eest vastutava personali kvalifikatsiooni.

Tapamajale või lõikamisettevõttele antakse luba üksnes siis, kui asjaomase kolmanda riigi pädevad asutused on ametlikult tunnustanud selle tapamaja või lõikamisettevõtte vastavust artiklis 5 ja III lisas sätestatud nõuetele ning tapamaja puhul ka seda, et tapamajal on II lisa I peatükis sätestatud nõuetele vastav labor, mis vastab ka II lisa teiste peatükkide ning I lisa peatükkide nõuetele.

Ettevõttele antakse kõnealuse külmutustöötlemise luba üksnes siis, kui asjaomase kolmanda riigi pädevad asutused on tunnustanud ettevõtte vastavust IV lisas sätestatud nõuetele.

2. Direktiivi 72/462/EMÜ artikli 4 lõikes 4 osutatud loetelu(de)sse tehakse erimärge nende ettevõtete nime juurde, millele on antud lõikele 1 vastav luba.

Artikkel 5

1. Artikli 4 kohaselt loa saanud tapamajades tuleb sead, kelle liha saadetakse ühendusse, tappa eraldi ruumides või selliste ruumide puudumise korral eraldi aegadel nendest sigadest, kelle liha ei saadeta ühendusse, välja arvatud juhul, kui nende sigade liha uuritakse sama korra kohaselt.

2. Uuringu negatiivsete tulemustega läbinud ja ühendusse saadetav liha tuleb lõigata ja konditustada artiklile 4 vastavates lõikamisettevõtetes.

Nendes lõikamisettevõtetes tuleb sellist liha lõigata ja konditustada eraldi ruumides või selliste ruumide puudumise korral eraldi aegadel lihast, mida ei saadeta ühendusse, välja arvatud juhul, kui seda liha uuritakse sama korra kohaselt.

Artikkel 6

Direktiivi 72/462/EMÜ artikliga 5 ettenähtud inspekteerimisel kolmandates riikides tuleb samuti kontrollida käesoleva direktiivi kohaldamist.

Artikkel 7

Liikmesriigid koostavad ja teevad komisjonile teatavaks artikli 2 lõikes 5 osutatud piiripunktide nimekirja, kus võidakse teha:

- uuringuid,

- artiklis 3 osutatud külmutamist.

Liikmesriigid tagavad, et nendes piiripunktides on kõnealuste toimingute tegemiseks vajalik varustus.

Artikkel 8

Komisjoni ettepaneku põhjal otsustab nõukogu enne 1. jaanuari 1979 lisandused, mis vajaduse korral tehakse I lisaga ette nähtud meetoditesse.

Artikkel 9

1. Kui järgitakse käesolevas artiklis sätestatud korda, suunab eesistuja omal algatusel või liikmesriigi taotlusel küsimuse viivitamata alalisele veterinaarkomiteele (edaspidi "komitee"), mis on moodustatud nõukogu 15. oktoobri 1968. aasta otsusega.

2. Liikmesriikide hääli komitees arvestatakse vastavalt asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 sätestatule. Eesistuja ei hääleta.

3. Komisjoni esindaja esitab võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt läbivaatamisel olevate küsimuste kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus antakse 41 poolthäälega.

4. Kui meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu ja rakendab viivitamata. Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule.

Nõukogu võtab meetmed vastu kvalifitseeritud häälteenamusega.

Kui nõukogu ei ole meetmeid võtnud kolme kuu jooksul alates tema poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu ja rakendab need viivitamata, välja arvatud juhul, kui nõukogu on lihthäälteenamusega otsustanud kõnealuste meetmete vastu.

Artikkel 10

Artiklit 9 kohaldatakse kuni 21. juunini 1981.

Artikkel 11

Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 1. jaanuaril 1979. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Artikkel 12

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 21. detsember 1976

Nõukogu nimel

eesistuja

A.P.L.M.M. van der Stee

[1] EÜT L 302, 31.12.1972, lk 28.

[2] EÜT L 172, 3.7.1975, lk 17.

--------------------------------------------------

I LISA

KEERITSUSSIKONTROLLI MEETODID

I. TRIHHINELLOSKOOPILINE UURING

a) Seadmed ja vahendid

Hõõglamptrihhinelloskoop 50kordse ja 80–100kordse suurendusega.

Kahest teineteise vastu surutud klaasplaadist koosnev kompressoorium, mille üks klaas on jaotatud võrdse suurusega väljadeks, väikesed kõverad käärid, väikesed tangid, nuga proovide lõikamiseks, väikesed nõud proovide eraldihoidmiseks, tilgutuspipett, klaas äädikhappega ja klaas kaaliumhüdroksiidilahusega lubjastuste eemaldamiseks ja kuivanud liha pehmendamiseks.

b) Proovide võtmine

Tervikrümpade korral tuleb võtta vähemalt üks kastanimunasuurune proov diafragma mõlemast säärest lihase ja kõõluse ühinemiskohast.

Kui on säilinud ainult üks diafragmasäär, tuleb võtta üks kahe kastanimuna suurune proov. Kui kumbki diafragmasäär pole säilinud, tuleb võtta kaks umbes kastanimunasuurust proovi vahelihase roide- või rinnakuosast või vastavalt vajadusele keele- või mälurlihastest või kõhulihastest.

Tükiliha korral tuleb igalt tükilt võtta kolm vastavalt võimalustele umbes kastanimunasuurust väherasvast luukonnalihaseproovi eri kohtadest, võimaluse korral luude või kõõluste juurest.

c) Meetod

Kui diafragma mõlemad sääred on säilinud, peab keeritsusside kontrollija lõikama igast eespool mainitud proovist, mis on võetud tervikrümbalt, seitse kaeraterasuurust tükikest – kokku 14 lõiku; kui on säilinud ainult üks diafragmasäär, tuleb lõigata 14 tükikest eri kohtadest, võimaluse korral lihase ja kõõluse ühinemiskohast; seejärel peab ta suruma need klaasplaatide vahele selliselt, et läbi preparaadi on võimalik selgesti lugeda normaalset trükiteksti. Kui uuritavate proovide liha on kuiv ja vana, tuleb preparaate enne laiakssurumist 10–20 minutit pehmendada segus, mis koosneb ühest osast kaaliumhüdroksiidilahust ja kahest osast veest.

Kui tervikrümpade korral tuleb võtta proovid vahelihase roide- või rinnakuosast, keele- või mälurlihastest või kõhulihastest, tuleb igast proovist lõigata 14 kaeraterasuurust tükikest, st kokku 28 lõiku.

Igast tükilihaproovist peab keeritsusside kontrollija lõikama neli kaeraterasuurust tükikest – kokku 12 lõiku.

Trihhinelloskoopilisel uurimisel tuleb iga preparaati kontrollida aeglaselt ja hoolikalt. Kui trihhinelloskoopilise uuringu käigus ilmneb kahtlasi alasid, mille iseloomu ei ole võimalik kindlaks teha isegi trihhinelloskoobi kõige võimsamate suurenduste juures, tuleb neid kontrollida mikroskoobiga.

Mikroskoopilisel uuringul tuleb iga preparaati kontrollida aeglaselt ja hoolikalt 30–40kordse suurendusega.

Ebaselge tulemuse korral tuleb uurimist jätkata lisanäidiste ja -preparaatidega, kasutades vajaduse korral võimsamaid suurendusi, kuni on saadud nõutavad andmed. Trihhinelloskoopiline uuring peab vältama vähemalt kolm minutit.

Diafragmasäärte roide- või rinnakuosast, keele- või mälurlihastest või kõhulihastest võetud asendusproovide korral peab trihhinelloskoopiline uuring vältama vähemalt kuus minutit.

Uuringu jaoks ette nähtud miinimumaeg ei hõlma aega, mida on vaja proovide võtmiseks ja ettevalmistuste tegemiseks.

Üldjuhul ei tohiks trihhinelloskopeerija uurida päevas rohkem kui 840 proovi, kuid erandkorras võib ta uurida kuni 1050 proovi.

II. TEHISSEEDE MEETOD

a) Seadmed, vahendid ja materjalid

- nuga proovide võtmiseks,

- väikesed nummerdatud suletavad anumad proovide säilitamiseks kuni vajadusel tehtava kordusuuringuni,

- inkubaator,

- 2–3-liitrise mahutavusega klaaslehter koos statiiviga, kummist ühendusvoolik, ühendusvooliku kinnitus- klambrid,

- plastiksõel (mille läbimõõt on ligikaudu 18 cm ja mille võrgusilmade läbimõõt on ligikaudu 1 mm),

- marli,

- väike ühest otsast suletud kooniline toru,

- klaasplokktass,

- hakkmasin,

- stereomikroskoop,

- tehisseedevedelik, mis on valmistatud järgmiselt:

10 g pepsiini (1200 ü/g), 5 ml HCl (vähemalt 37 %), segu mahtu suurendatakse kraanivett lisades ühe liitrini.

b) Proovide võtmine

1. Tervikrümpade korral tuleb võtta vähemalt 20grammine proov diafragmasäärest lihase ja kõõluse ühinemiskohast. Kui diafragmasääred ei ole säilinud, tuleb võtta vähemalt 20grammine proov vahelihase roide- või rinnakuosast või keele- või mälurlihastest või kõhulihastest.

2. Tükiliha korral tuleb võtta vähemalt 20grammine väherasvane proov luukonnalihastest, võimaluse korral luude või kõõluste juurest.

c) Meetod

10 sealt võetud koondproovi uurimiseks valmistatakse igast 20grammisest proovist ette 10grammine proov. Ülejäänud 10 grammi säilitatakse individuaalseteks lisauuringuteks, kui see peaks osutuma vajalikuks.

10 proovi, igaüks massiga 10 g, ühendatakse koondprooviks; see peenestatakse hakkmasinas (mille perforatsioonid on 2 mm suurused) ja asetatakse vabalt marlikihiga vooderdatud sõelale. Seejärel asetatakse sõel lehtrisse, mis on kummivooliku abil ühendatud väikese, ühest otsast suletud koonilise toruga; lehtrisse valatakse mööda äärt tehisseedevedelikku, kuni analüüsitav materjal on täielikult kaetud. Analüüsitava materjali ja tehisseedevedeliku vahekord peab olema ligikaudu 1 : 20 – 1 : 30.

Pärast 18–20tunnist inkubeerimist temperatuuril 37–39 °C ühendatakse väike kooniline toru lahti ja eemaldatakse. Pärast seda, kui settepealne vedelik on ettevaatlikult eemaldatud, pestakse torusse alles jäänud setet ettevaatlikult tassis. Seejärel uuritakse seda keeritsusside suhtes stereomikroskoobiga, kasutades 20–40kordset suurendust.

Kui koondproovi uurimine annab positiivse või kahtlase tulemuse, uuritakse järele jäänud üksikproove individuaalselt pärast seda, kui proovidele on vastavalt punktile b lisatud veel 20 g igalt sealt või tükiliha korral 20 g igalt lihatükilt.

III. KOONDPROOVIDE TEHISSEEDE MEETOD

a) Seadmed, vahendid ja reaktiivid

- nuga ja pintsett proovide võtmiseks,

- hakkmasin, mille perforatsioonide läbimõõt on 2–3 mm,

- 3-liitrine Erlenmeyeri kolb kummist või puuvillast korgiga,

- kooniline jaotuslehter mahutavusega 2000 ml,

- tavaline statiiv, millel on ligikaudu 28 cm pikkune A-alus ja 80 cm pikkune vars,

- ligikaudu 10–11 cm läbimõõduga rõngas, mida saab kinnitada statiivi külge,

- lamedate mokkadega näpits (23 × 40 mm), mida saab topeltühendusega kinnitada statiivi külge,

- messingist või roostevabast terasest võrguga 11 cm välisläbimõõduga Endecotti sõel number 80 (võrgusilma suurus 177),

- plastiklehter siseläbimõõduga vähemalt 12 cm,

- normaallambiga tavaline lahkamismikroskoop (suurendusega 40 ×) või standardne binokulaarmikroskoop (suurendusega 40 ×),

- trihhinelloskoop, millel horisontaallaud kompressooriumi tarvis,

- trihhinelloskoobi kasutamise korral vastsete loendamisanum, mille väliskuju on samasugune nagu kompressooriumil ja mille mahutavus on ligikaudu 60–65 cm3. Vastsete loendamisanumat võib kirjeldada järgmiselt:

anuma põhi koosneb 23 cm pikkusest klaasplaadist, mille paksus on sama kui tavalise kompressooriumi ühel plaadil. Laius on siiski veidi väiksem, näiteks 4,5 cm, et alusplaadi mõlemale pikale küljele saaks kinnitada klaasplaadi, mille paksus on 2 mm, kõrgus 1,8 cm ja pikkus 17,5 cm.

Anuma põhi suletakse otstest kahe klaasplaadi abil, mis kinnitatakse otse alusplaadi külge ning mis on 5 cm pikkused, 1 cm kõrgused ja 2 mm paksused. Seega on anum seestpoolt mõõdetuna ligikaudu 1 cm kõrgune.

Plaadid liimitakse kokku tavalise klaasiliimiga. Alusplaadi mõlemast otsast jäetakse ligikaudu 2,8 cm vabaks, et anumat kaitsta ja et täidetud anumat oleks lihtne käsitseda.

Anuma kogumahutavus on ligikaudu 60–65 cm3,

- mikroskoobi kasutamise korral läheb tarvis tavalisi Petri tasse, mille läbimõõt on 9 mm,

- kiirmärkel 1 cm2 suuruste kontrollruutude märkimiseks Petri tassi põhjale,

- 10-liitrised konteinerid, mida kasutatakse positiivsete tulemuste korral seadmete ja vahendite töötlemiseks formaliiniga ning ülejäänud tehisseedemahla jaoks,

- kontsentreeritud (37 %) soolhape,

- Mercki pepsiinipulber (30000 ühikut grammi kohta) või muu tootja valmistatud pepsiin, mille tugevus on teada,

- üks või kaks alust, millele mahub 100 ligikaudu 2 g raskust lihaproovi.

b) Proovide võtmine

1. Tervikrümpade korral tuleb võtta vähemalt 2grammine proov diafragmasäärest lihase ja kõõluse ühinemiskohast. Kui diafragmasääred ei ole säilinud, tuleb võtta sama suur proov vahelihase roide- või rinnakuosast või keele- või mälurlihastest või kõhulihastest.

2. Lõigatud tükiliha korral tuleb võtta vähemalt 2grammine väherasvane proov luukonnalihastest, võimaluse korral luude või kõõluste juurest.

c) Meetod

Sigadelt võetud igast 100 üksikproovist võetakse ligikaudu 1 grammine proov. Koondproov lastakse ühe korra läbi hakkmasina.

Peenestatud liha paigutatakse 3liitrisse Erlenmeyeri kolbi, lisades 7 g pepsiini, ligikaudu 2 liitrit kraanivett, mis on soojendatud temperatuurile umbes 37–40 °C, ning 25 ml kontsentreeritud soolhapet. Segu loksutatakse, et pepsiin lahustuks.

Lahuse pH määr on umbes 1,5–2.

- Seedeks inkubeeritakse Erlenmeyeri kolbi ligikaudu neli tundi temperatuuril 37 °C. Inkubeerimise ajal loksutatakse kolbi korrapäraselt, nt üks või kaks korda tunnis.

- Seedunud lahus filtreeritakse läbi sõela koonilisse 2-liitrisse jaotuslehtrisse ja jäetakse statiivi peale vähemalt üheks tunniks seisma.

- Lehtrist lastakse välja ligikaudu 45 cm3 lahust ning see jagatakse kolme Petri tassi vahel, mille põhjale märgitakse 1 cm2 suurused ruudud, igasse tassi 15 ml lahust.

- Igat Petri tassi uuritakse mikroskoobiga (umbes 40kordset suurendust kasutades) hoolikalt keeritsussivastsete suhtes.

- Kui kasutatakse vastsete loendamisanumaid, jagatakse kõnealused 45 cm3 kahe loendamisanuma vahel ja neid uuritakse trihhinelloskoobiga.

Keeritsussivastsed esinevad settes äratuntavate organismidena ning sageli võib leige vee korral täheldada spiraalsete organismide kokku- ja lahtikeerduvat liikumist.

Kui tekkinud sete ei ole piisavalt läbipaistev, selgitatakse seda loputamise teel. Lõplik 45 ml proov valatakse katsutisse ja jäetakse 15 minutiks settima. Seejärel eemaldatakse settepealne vedelik ettevaatlikult pipeti abil ning sete suspendeeritakse umbes 45 ml kraanivees.

Uue 15minutise settimisaja möödudes eemaldatakse settepealne vedelik jällegi ettevaatlikult pipeti abil ja setet loputatakse ettevaatlikult Petri tassis umbes 20 ml kraanivees ning uuritakse.

Kui koondproovi analüüs annab positiivse või kahtlase tulemuse, analüüsitakse järele jäänud üksikproove individuaalselt pärast seda, kui proovidele on vastavalt punktile b lisatud veel 20 g igalt sealt või tükiliha korral 20 g igalt lihatükilt.

--------------------------------------------------

II LISA

I PEATÜKK KEERITSUSSIDE (TRICHINELLA SPIRALIS) ESINEMIST KONTROLLIVATE LABORITE TUNNUSTAMISE TINGIMUSED

1. Keeritsussikontrolli laborid peavad asuma sigu tapvate tapamajade vahetus läheduses ning kui ettevõttel ei ole veel selliseid ruume, mis vastavad direktiiviga kolmandatele riikidele seatud nõuetele, peavad neil olema vähemalt:

a) lukustatav ruum, mis on piisavalt varustatud proovide ettevalmistamiseks; sellel peavad olema siledad seinad, mis on 2 m kõrguseni kaetud heleda pestava katte või värviga. Iga kasutatava uurimismeetodi tarvis peab olema ettevalmistusruum;

b) piisavalt varustatud lukustatav uuringuruum trihhinelloskoopiliste ja mikroskoopiliste uuringute tarvis;

c) piisavad õhutusseadmed ning vajaduse korral konditsioneerimisseaded, millega tagatakse, et temperatuur ruumis ei ületa +25 °C;

d) piisav looduslik või kunstlik valgustus, mis ei tekita värvuste muutusi; vältida tuleb otsest päikesevalgust;

e) ettevalmistusruumis piisavad vahendid käte pesemiseks ja desinfitseerimiseks;

f) seadmed uuringuruumi pimendamiseks;

g) võimaluse korral külmikud lihaproovide hoidmiseks;

h) uurimisvarustuse (nt proovianumate, kompressooriumide, nugade ja kääride) puhastamiseks ja desinfitseerimiseks pesuruum, kus on:

- vee- ja kõdunemiskindel põrandakate, mida on hõlbus puhastada ja desinfitseerida,

- siledad seinad, mis on vähemalt 2 m kõrguseni kaetud heleda pestava katte või värviga;

i) riietusruumid, pesemiskohad ja puhkeruumid ning vesitualetid;

j) kuuma ja külma jooksva veega pesemiskohad, kus on olemas puhastus- ja desinfitseerimisvahendid ning ühekordse kasutusega käterätid;

k) hermeetiliselt suletava kaanega vee- ja korrosioonikindlad nõud, mis on ette nähtud proovide kogumiseks pärast uuringute tegemist ja mis on valmistatud selliselt, et kõrvalised isikud ei pääse nende sisuni;

l) piisavas koguses kuuma ja külma joogivett;

m) heitvee eemaldamise vahendid, mis vastavad tapamajade tunnustamise tingimustele;

n) asjakohased vahendid kahjurite (putukad, närilised jms) tõrjeks.

II PEATÜKK NÕUDED KEERITSUSSIKONTROLLI LABORITE PERSONALI, RUUMIDE, SEADMETE JA VAHENDITE SUHTES

2. Labori personali, ruumide, seadmete ja vahendite suhtes nõutakse igal ajal täielikku puhtust:

a) personal peab kandma puhast töörõivastust ning pesema käsi mitu korda tööajal ning pärast iga töövaheaega;

b) keeritsussikontrolli laborisse ei tohi siseneda ükski loom;

c) seadmed ja vahendid tuleb hoida puhtad ja heas korras. Need tuleb tööpäeva jooksul mitu korda ja tööpäeva lõpus hoolikalt puhastada ja desinfitseerida.

3. Kõikideks otstarveteks tuleb kasutada joogivett.

4. Uuringuteks lihaproove võtva personali tervis peab vastama direktiivi 72/462/EMÜ B lisa IV peatüki punktide 11 ja 12 nõuetele.

5. Uuringute tarvis nõutavad lihaproovid tuleb võtta kohe pärast tapmist ning neid tuleb viivitamata uurida tapamaja keeritsussikontrolli laboris.

Neid uuringuid on keelatud teha mujal kui selles tapamajas, kus loomad on tapetud.

6. Väsimuse ja selle tagajärgede vältimiseks tuleb kontrollipersonalile võimaldada tööpäeva jooksul lühikesi töövaheaegu.

III PEATÜKK NÕUDED TRIHHINELLOSKOOPIDE SUHTES

Trihhinelloskoopide ehitus ja kujundus peavad vastama järgmistele miinimumkriteeriumidele.

1. Lihtne kasutamine.

2. Suur valgustugevus:

- täpsed tulemused peavad olema võimalikud isegi sellises ruumis, mis ei ole täiesti pime,

- valgusallikana tuleb kasutada 100vatist (12 V) prožektorlampi.

3. Piisav suurendus:

- normaalne töösuurendus: 50 ×,

- 80–100kordne suurendus, mille abil saab täpsemalt hinnata objekte, mida ei ole võimalik selgelt kindlaks teha normaalse töösuurendusega.

4. Eristusvõime:

- iga suurendusega peab olema võimalik saavutada selge, terav ja selgevärviline pilt.

5. Lülitusmehhanism:

- suurenduse muutudes peab pildi heledus automaatselt reguleeruma.

6. Kontrasti suurendamine:

- lääts peab olema varustatud iirisdiafragmaga, mille abil saab raskemate juhtumite puhul lähemaks vaatluseks kontrasti suurendada,

- iirisdiafragma peab olema hõlpsasti kasutatav (nt juhtkang trihinelloskoobi alusel).

7. Hõlbus fokuseerimine:

- kiirfokuseerimine reguleerimisrõnga abil,

- täppisfokuseerimine juhtkangi abil.

8. Voolupinge reguleerimine:

- nii et heledust võib vastavalt vajadusele reguleerida.

9. Kompressooriumi ühesuunaline liikumine:

- automaatse tõkestusmehhanismiga peab olema tagatud kompressooriumi liikumine ainult ühes suunas, et vältida soovimatut paigastnihkumist.

10. Takistamata vaade projektori ekraanile.

11. Projektori ekraan:

- läbimõõduga vähemalt 54 cm,

- hea peegeldavusega,

- vastupidav,

- lahtimonteeritav,

- hõlpsasti puhastatav.

--------------------------------------------------

III LISA

KEERITSUSSIDE SUHTES KONTROLLITUD LIHA MÄRGISTAMINE

1. Liha tuleb märgistada riikliku veterinaararsti vastutusel. Selleks hoiab ja säilitab ta:

- märgistusvahendeid, mida ta tohib abistavale personalile üle anda üksnes märgistamise ajal ja üksnes nõutavaks ajaks,

- lõikes 5 mainitud märke. Neid märke antakse abistavale personalile nõutaval arvul sellel ajal, kui neid tuleb kasutada.

2. Märk peab olema ümmargune, läbimõõduga 2,5 cm. Märgil peab täiesti loetavas kirjas olema järgmine teave:

- keskel suur "T"-täht, mille rõhtharud on 1 cm pikkused ja 0,2 cm laiused,

- "T"-tähe all üks järgmistest lühenditest: CEE, EEG, EWG, EØF või EEC. Need tähed peavad olema 0,4 cm kõrgused.

3. Rümbad tuleb märgistada tindiga või põletusmärgiga reie siseküljel vastavalt lõikele 2.

4. Pead tuleb märkida tindiga või põletusmärgiga vastavalt lõike 2 nõuetele.

Eeskirjade kohaselt märgistatud rümpadest lõikamistehases lõigatud tükid, välja arvatud nõukogu direktiivi 72/462/EMÜ B lisa X peatüki lõike 43 alusel tervisemärgist vabastatud tükid, peavad, kui neil ei ole templit, olema enne tervisemärgi panemist märgistatud vastavalt lõikele 2.

Eespool viidatud lõike 43 teise lõiguga ette nähtud märk peab vastama käesoleva lisa lõike 6 tingimustele.

5. Märgistamiseks võib kasutada ka ümmargust plaati. Selline igale tükile või igale rümbale kinnitatav plaat ei tohi olla korduvkasutatav ning peab olema valmistatud tugevast materjalist ja vastama kõikidele hügieeninõuetele. Plaadil peab täiesti loetavas kirjas olema järgmine teave:

- keskel suur "T"-täht,

- "T"-tähe all üks järgmistest lühenditest: CEE, EEG, EWG, EØF või EEC. Need tähed peavad olema 0,2 cm kõrgused.

6. Eespool lõikes 4 osutatud direktiivi B lisa X peatüki lõikega 44 ette nähtud märgil peab lisaks tervisemärgile olema selgesti loetav märk, mis on samasugune kui see, mis on ette nähtud lõikega 2.

--------------------------------------------------

IV LISA

LIHA KÜLMUTAMINE

1. Külmutatult toodud liha tuleb samas seisukorras säilitada.

2. Külmkambri tehnilised seadmed ja elektrivarustus peavad olema sellised, et lõikes 6 osutatud temperatuur saavutatakse väga kiiresti ning see temperatuur säilib ruumi ja liha kõikides osades.

3. Enne külmutamist tuleks eemaldada isoleeriv pakend, välja arvatud sellise liha puhul, mille kõik osad on juba külmkambrisse toomise ajaks jõudnud lõikes 6 osutatud temperatuurini.

4. Eri partiisid hoitakse külmkambris eraldi ja luku taga.

5. Iga partii külmkambrisse toomise kuupäev ja aeg tuleb dokumenteerida.

6. Temperatuur külmkambris peab olema vähemalt –25 °C. Seda tuleb mõõta kalibreeritud termoelektriliste instrumentidega ning pidevalt registreerida. Seda ei tohi mõõta otse külma õhu voolus. Instrumente tuleb hoida luku taga. Graafikud peavad sisaldama seoses impordiga antud lihakontrolliregistri asjakohased numbreid ning külmutamise alguse kuupäeva ja kellaaega ning neid tuleb säilitada üks aasta pärast koostamist.

7. Kuni 25 cm läbimõõdu või paksusega liha tuleb külmutada vähemalt 240 tundi järjest ning liha, mille läbimõõt või paksus on vahemikus 25–50 cm, tuleb külmutada vähemalt 480 tundi järjest. Külmutusprotsessi ei tohi rakendada liha suhtes, mille läbimõõt või paksus on suurem. Külmutamisaega hakatakse arvestama hetkest, kui külmkambris on saavutatud lõikes 6 osutatud temperatuur.

--------------------------------------------------