2.

Käesolevates ühistes miinimumstandardites kasutatakse järgmisi mõisted: a) salastatud leping– mis tahes toodete tarnimise, tööde teostamise või teenuste osutamise leping, mille täitmise eelduseks on või mille täitmisega kaasneb juurdepääs EL salastatud teabele või sellise teabe loomine; b) salastatud alltöövõtuleping– leping, mille töövõtja on sõlminud teise töövõtjaga (st alltöövõtjaga) kaupade tarnimise, tööde teostamise või teenuste osutamise eesmärgil, mille täitmise eelduseks on või mille täitmisega kaasneb juurdepääs EL salastatud teabele või sellise teabe loomine; c) töövõtja– üksikisik või juriidiline isik, kellel on lepinguliste kohustuste võtmiseks õigus- ja teovõime; d) määratud julgeolekuasutus– asutus, mis vastutab EL liikmesriigi julgeolekuasutuse ees tööstus- või muudele üksustele riigi kõigi tööstusjulgeolekuga seotud poliitikaküsimuste edastamise eest ning kõnealuse poliitika suunamise ja selle rakendamisel abi andmise eest. Siseriiklik julgeolekuasutus võib täita määratud julgeolekuasutuse ülesandeid; e) ettevõtte julgeolekukontroll– siseriikliku julgeolekuasutuse/määratud julgeolekuasutuse haldusotsus selle kohta, et lähtudes julgeoleku seisukohast võib ettevõte pakkuda piisavat kaitset teatava salastatuse tasemega EL salastatud teabele ja ettevõtte personalile, kellel on tarvis EL salastatud teabele juurdepääsu ning kes on läbinud nõuetekohase julgeolekukontrolli ja keda on teavitatud asjakohastest julgeolekunõuetest, mis on vajalikud juurdepääsuks EL salastatud teabele ja selle kaitsmiseks; f) tööstus- või muu üksus– üksus, mis on kaasatud kaupade tarnimisse, tööde teostamisse või teenuste osutamisse; siia võivad kuuluda tööstus-, kaubandus-, teenindus-, teadus-, uurimis-, haridus- või arendusüksused; g) tööstusjulgeolek– kaitsemeetmete ja korra kohaldamine, et vältida, avastada ja korvata töövõtja või alltöövõtja poolt lepingueelsetel läbirääkimistel ja lepingute täitmisel käideldud EL salastatud teabe kaotust või kahjustamist; h) siseriiklik julgeolekuasutus– EL liikmesriigi valitsusasutus, mis lõplikult vastutab EL salastatud teabe kaitsmise eest; i) lepingu üldine salastatuse tase– kogu lepingu salastatuse kategooria määramine, mis põhineb sellise teabe ja/või materjali salastatuse kategoorial, mida luuakse, avaldatakse või millele saadakse juurdepääs, või mida võidakse luua või avaldada või millele võidakse saada juurdepääs üldise lepingu mis tahes komponendi raames. Lepingu üldine salastatuse tase ei või olla madalam selle mis tahes komponendi kõige kõrgemast salastatuse tasemest, kuid tulenevalt tasemete kogumõjust võib olla sellest kõrgem; j) julgeolekuaspekte käsitlev dokument– lepingu sõlminud ametiasutuse poolt esitatud konkreetsete lepinguliste tingimuste kogum, mis moodustab sellise salastatud lepingu lahutamatu osa, millega kaasneb juurdepääs EL salastatud teabele või millega kaasneb sellise teabe loomine, ning millega määratakse kindlaks lepingu julgeolekunõuded või need lepingu komponendid, millele on tarvis tagada julgeolek; k) salastatuse kategooriate määramise juhend– dokument, milles kirjeldatakse programmi või lepingu salastatud komponente, määrates kindlaks neile kohaldatavad salastatuse kategooriad. Salastatuse kategooriate määramise juhendit võib kogu programmi või lepingu kehtivuse aja jooksul täiendada ja nende teabeelementide salastatuse kategooriat võib ümber klassifitseerida või alandada. Salastatuse kategooria määramise juhend peab olema julgeolekuaspekte käsitleva dokumendi osa.