KOMISJONI OTSUS,

10. veebruar 2011,

millega kehtestatakse direktiivi 2009/31/EÜ (süsinikdioksiidi geoloogilise säilitamise kohta) rakendamise esimese aruande koostamisel kasutatav küsimustik

(teatavaks tehtud numbri K(2011) 657 all)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2011/92/EL)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/31/EÜ, milles käsitletakse süsinikdioksiidi geoloogilist säilitamist ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 85/337/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2000/60/EÜ, 2001/80/EÜ, 2004/35/EÜ, 2006/12/EÜ, 2008/1/EÜ ning määrust (EÜ) nr 1013/2006, (1) eelkõige selle artikli 27 lõiget 1,

võttes arvesse nõukogu 23. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/692/EMÜ teatavate keskkonnaalaste direktiivide rakendamise aruannete ühtlustamise ja ratsionaliseerimise kohta (2)

ning arvestades järgmist:

Lisaks on direktiivi 2009/31/EÜ artikli 27 lõikes 1 sätestatud, et aruanne koostatakse küsimustiku või vormi alusel, mille komisjon koostab vastavalt direktiivi 91/692/EMÜ artiklis 6 osutatud menetlusele. Näib, et parim vahend liikmesriikide aruannetes esitatava teabe täielikkuse ja võrreldavuse tagamiseks on küsimustik, mis sisaldab küsimusi direktiivi 2009/31/EÜ kõigi oluliste punktide kohta.

Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas kliimamuutuste komitee arvamusega, mille ta on esitanud direktiivi 91/692/EMÜ artiklis 6 osutatud menetluse kohaselt,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Liikmesriigid võtavad direktiivi 2009/31/EÜ rakendamise esimese aruande koostamisel aluseks lisas esitatud küsimustiku.

Artikkel 2

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

(1) ELT L 140, 5.6.2009, lk 114.

(2) EÜT L 377, 31.12.1991, lk 48.

LISA

Küsimustik süsinikdioksiidi geoloogilist säilitamist käsitleva direktiivi 2009/31/EÜ (edaspidi „direktiiv”) rakendamise kohta

1. Üldkirjeldus

1.1. Millised on peamised siseriiklike õigusaktide ja lubade andmise süsteemi muudatused, mida tuli teha direktiivi ülevõtmiseks siseriiklikku õigusesse? Palun märkige asjaomaste ülevõtvate õigusaktide jõustumise kuupäevad.

1.2. Milline pädev asutus / millised pädevad asutused vastutab/vastutavad direktiiviga kehtestatud kohustuste täitmise eest (artikkel 23)?

2. Loamenetluse kooskõlastamine

2.1. Kuidas on siseriikliku õigusega tagatud, et loamenetlus ja -tingimused on täielikult kooskõlastatud, kui sellega on seotud mitu pädevat asutust? Kuidas kooskõlastamine praktiliselt toimub? Palun kirjeldage üksikasjalikult, kuidas pädevate asutuste töö on koordineeritud kõnealuse direktiivi ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ (1) rakendamisel.

3. Piiriülene koostöö

3.1. Milliste sätetega on tagatud, et CO2 piiriülese transpordi, piiriüleste säilitamiskohtade või piiriüleste säilitamiskomplekside korral ühiselt täidetakse kõnealuse direktiivi nõudeid (artikkel 24)?

3.2. Kas piiriülest koostööd on praktikas tehtud?

4. Säilitamiskohtade väljavalimine ja uuringuluba

4.1. Kas vastavalt artikli 4 lõikele 1 on määratud piirkonnad, mille hulgast võib välja valida säilitamiskohad? Kas säilitamine on keelatud liikmesriigi territooriumi osas või kogu territooriumil, selle majandusvööndis ja selle mandrilaval Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni (UNCLOS) tähenduses? Liikmesriigid ei ole kohustatud ühtki sellist otsust põhjendama, kuid oleks kasulik, kui nimetaksite asjaomased territooriumid ning keelamise põhjuse.

4.2. Kas on hinnatud olemasolevat säilitamisvõimsust liikmesriigi territooriumi osades või kogu territooriumil, selle majandusvööndis ja selle mandrilaval Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni (UNCLOS) tähenduses (artikli 4 lõige 2)? Kui jah, siis kirjeldage palun, kuidas hindamine toimus ning milline on hindamise tulemus.

4.3. Kuidas on siseriikliku õigusega tagatud, et geoloogilise formatsiooni sobivus säilitamiskohaks otsustatakse vastavalt direktiivi I lisas sätestatud kriteeriumidele?

4.4. Millistel juhtudel on säilitamiskoha valimiseks vaja uuringu teostamist (artikli 5 lõige 1)?

4.5. Kuidas on siseriikliku õigusega tagatud, et uuringuloa taotlemise menetlus on avatud kõigile vajalikku võimsust omavatele üksustele ja et luba antakse välja või sellest keeldutakse objektiivsete, avalikustatud ja mittediskrimineerivate tingimuste alusel?

4.6. Kuidas pädev asutus kontrollib, kas uuritava maa-ala maht jääb uuringuloas ettenähtud mahu piiresse (artikli 5 lõige 3)?

4.7. Kuidas on siseriikliku õigusega tagatud, et uuringuloa kehtivusajal ei ole lubatud asjaomase kompleksi konkureeriv kasutus (artikli 5 lõige 4)?

5. Säilitamisloa taotlused

5.1. Kuidas on siseriikliku õigusega tagatud, et loataotlused sisaldavad kogu artiklis 7 nõutud teavet?

6. Säilitamisload: tingimused ja sisu

6.1. Säilitamisloa tingimuste täielikkus

6.1.1. Kuidas on siseriikliku õigusega tagatud, et kõik artiklis 8 sätestatud nõuded on täidetud?

6.1.2. Milliste menetlustega on tagatud, et komisjoni teavitatakse kindlaksmääratud aja jooksul kõigist säilitamisloa kavanditest ja muudest asjaoludest, mida võetakse arvesse otsuse kavandi vastuvõtmisel (artikli 10 lõige 1)?

6.1.3. Kuidas on tagatud, et võetakse arvesse kõiki komisjoni arvamusi säilitamisloa kohta ning et komisjoni teavitatakse lõplikust otsusest, esitades põhjenduse juhul, kui otsus on komisjoni arvamusest erinev (artikli 10 lõige 2)?

6.2. Säilitamisloa sisu täielikkus

6.2.1. Kuidas on siseriikliku õigusega tagatud, et säilitamisluba sisaldab kõiki artiklis 9 ettenähtud nõudeid?

7. Säilitamisloa muutmine, läbivaatamine, ajakohastamine ja tühistamine

7.1. Kuidas on siseriikliku õigusega tagatud säilitamislubade läbivaatamine ja vajaduse korral nende ajakohastamine või viimase võimalusena nende tühistamine vastavalt artikli 11 lõikele 3? Palun kirjeldage üksikasjalikult, kuidas on tagatud artikli 11 lõikes 3 osutatud iga tingimuse arvessevõtmine.

7.2. Säilitamisloa tühistamine

7.2.1. Milliseid sätteid ja menetlusi kohaldatakse, kui pärast loa tühistamist vastavalt artikli 11 lõikele 3 otsustab pädev asutus anda välja uue säilitamisloa, eelkõige seoses kõigi õiguslike kohustuste ajutise ülevõtmisega vastavalt artikli 11 lõikele 4?

7.2.2. Milliseid sätteid ja menetlusi kohaldatakse, kui pädev asutus otsustab pärast loa tühistamist vastavalt artikli 11 lõikele 3 säilitamiskoha sulgeda?

8. Nõuded CO2 voolule ja nõuetele vastavuse tagamise kord

8.1. Milliste sätete ja menetlustega on tagatud, et CO2 vool koosneb valdavalt süsinikdioksiidist ning sellesse ei lisata mingeid jäätmeid ega muid aineid eesmärgiga need jäätmed või muud ained kõrvaldada? Palun kirjeldage üksikasjalikult, kuidas määratakse kindlaks tingimused järgmiste artikli 12 lõikes 1 sätestatud nõuete järgimiseks:

— ei rikuta säilitamiskoha või asjakohase transpordiinfrastruktuuri terviklikkust;

— ei ohustata oluliselt keskkonda ega inimeste tervist;

— järgitakse kohaldatavate ELi õigusaktide nõudeid.

8.2. Milliste sätete ja menetlustega on tagatud, et käitaja aktsepteerib ja juhib sisse üksnes sellist CO2 voolu, mille kohta on tehtud koostise analüüs, sealhulgas söövitavate ainete osas, ning riskihindamine, ja teeb seda üksnes juhul, kui viimane on näidanud, et saastatuse tase on kooskõlas artikli 12 lõikes 1 osutatud tingimustega?

9. Seire

9.1. Milliseid meetmeid on võetud selleks, et pädev asutus tagaks, et heakskiidetud seirekava vastab II lisas sätestatud nõuetele ning järgib direktiiviga 2003/87/EÜ (2) süsinikdioksiidi kogumisest, transpordist ja geoloogilisest säilitamisest tekkiva kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandluse kohta kehtestatud suuniseid?

9.2. Milliste sätete ja menetlustega on tagatud, et käitaja teostab süsinikdioksiidi sissejuhtimisseadmete, säilitamiskompleksi (kaasa arvatud võimaluse korral CO2 voo) ja vajaduse korral ümbritseva keskkonna seiret vastavalt heakskiidetud seirekavale?

10. Aruandlus

10.1. Milliste sätete ja menetlustega on tagatud aruannete esitamine käitaja poolt? Palun märkige aruannete esitamise sagedus ning kirjeldage, kuidas on tagatud artiklis 14 sätestatud kriteeriumide täitmine.

11. Kontrollid

11.1. Milliste sätete ja menetlustega on tagatud korraliste ja erakorraliste kontrollide süsteemi loomine, et kontrollida ja edendada direktiivi nõuete järgimist ja teostada järelevalvet keskkonnale ja inimeste tervisele avalduva mõju üle (artikkel 15)? Palun märkige kontrollide läbiviimise sagedus ning kirjeldage erakorralise kontrolli teostamise tingimusi.

11.2. Millises ulatuses hõlmab korraliste ja erakorraliste kontrollide süsteem selliseid tegevusi nagu kontrollkäigud maapealsetesse rajatistesse, kaasa arvatud süsinikdioksiidi sissejuhtimisseadmete juurde, käitaja teostatavate sissejuhtimis- ja seiretoimingute hindamine ja kõigi asjakohaste, käitaja valduses olevate dokumentide kontrollimine (artikli 15 lõige 2)?

12. Lekked või olulised eeskirjade eiramised

12.1. Milliste sätete ja menetlustega on tagatud, et lekke või eeskirjade olulise eiramise korral teavitab käitaja pädevat asutust, sealhulgas direktiivi 2003/87/EÜ kohast pädevat asutust (artikli 16 lõige 1)?

12.2. Milliste sätete ja menetlustega on tagatud, et käitaja võtab parandusmeetmed, ning et juhul, kui käitaja ei kohalda parandusmeetmeid, kohaldab pädev asutus neid meetmeid ise (artikli 16 lõiked 2–5)?

13. Sulgemine ja sulgemisjärgsed kohustused

13.1. Millised on sulgemisjärgsete kohustustega seotud sätted ja menetlused?

13.2. Kuidas on siseriikliku õigusega tagatud, et käitaja jääb vastutavaks seire, aruandluse ja parandusmeetmete võtmise ning kõigi kohustuste täitmise eest, mis on seotud saastekvootide tagastamisega lekke korral, ning ennetus- ja parandusmeetmete võtmise eest, kuni vastutus säilitamiskoha eest on üle antud pädevale asutusele (artikli 17 lõige 2)?

13.3. Millised on sätted ja menetlused lõpliku sulgemisjärgse kava heakskiitmiseks esialgse sulgemisjärgse kava alusel enne säilitamiskoha sulgemist (artikli 17 lõige 3)?

14. Vastutuse üleandmine

14.1. Millised on sätted ja menetlused vastutuse üleandmiseks, et tagada artikli 18 lõikes 1 sätestatud tingimuste täitmine?

14.2. Kas siseriikliku õigusega on ette nähtud minimaalne ajavahemik, mis peab olema möödunud enne vastutuse üleandmist ning mis on pikem kui direktiivi kohased 20 aastat? Kui jah, siis palun täpsustage.

14.3. Milliste menetlustega on tagatud, et komisjonile tehakse kättesaadavaks kindlaksmääratud aja jooksul artikli 18 lõike 2 kohased vastutuse üleandmist käsitlevad aruanded ning et teda teavitatakse kõigist heakskiitvate otsuste kavanditest ja muudest asjaoludest, mida võetakse arvesse otsuse kavandi vastuvõtmisel (artikli 18 lõige 4)?

14.4. Kuidas on tagatud, et võetakse arvesse kõiki komisjoni arvamusi otsuse kavandi kohta ning et komisjoni teavitatakse lõplikust otsusest ning esitatakse põhjendus juhul, kui otsus on komisjoni arvamusest erinev?

14.5. Milliste meetmetega on tagatud, et pärast vastutuse üleandmist teostatakse seiret tasemel, mis võimaldab kindlaks teha lekkeid või olulist eeskirjade eiramist (artikli 18 lõige 6)?

15. Rahaline tagatis

15.1. Kuidas on siseriiklikus õiguses käsitletud vajadust, et võimalik käitaja esitab liikmesriigi kehtestatud korra alusel tõendid rahalise või muu samaväärse tagatise olemasolu kohta osana säilitamisloa taotluse esitamisest (artikkel 19)? Palun täpsustage, kuidas on tagatud, et:

— kõiki säilitamisloaga ettenähtud kohustusi täidetakse,

— tagatis on kehtiv enne sissejuhtimise alustamist,

— rahalist tagatist kohandatakse korrapäraselt,

— on olemas säte artiklis 20 osutatud rahalise makse kohta.

16. Finantsmehhanism

16.1. Kirjeldage menetlusi, millega on tagatud, et käitaja teeb enne artikli 18 kohast vastutuse üleandmist pädevale asutusele rahalise makse ning kuidas võetakse selle makse korral arvesse direktiivi I lisas osutatud kriteeriume ning asjaolusid CO2 eelneva säilitamise kohta (artikkel 20).

16.2. Kas siseriikliku õigusega on ette nähtud kohustused pärast vastutuse üleandmist, lisaks eeldatavatele seirekuludele 30 aasta jooksul, mida rahaline makse peab katma?

17. Kolmandate isikute juurdepääs

17.1. Milliste meetmetega on tagatud, et võimalikel kasutajatel on läbipaistval ja mittediskrimineerival viisil juurdepääs transpordivõrkudele ja säilitamiskohtadele toodetud ja kogutud CO2 geoloogilise säilitamise eesmärgil, nagu sätestatud artiklis 21?

17.2. Milliste menetlustega on tagatud, et käitaja, kes on võimsuse või ühenduse puudumise tõttu juurdepääsu andmisest keeldunud, teeb vajalikud parandused, kui need on majanduslikult otstarbekad või kui potentsiaalne tarbija on nõus nende eest tasuma, tingimusel et see ei avalda kahjulikku mõju CO2 transpordi ega geoloogilise säilitamise keskkonnaohutusele (artikli 21 lõige 4)?

18. Vaidluste lahendamine

18.1. Milline on vaidluste lahendamise kord ning osapooltest sõltumatu asutus, kellel on juurdepääs asjakohasele teabele?

19. Registrid

19.1. Milliseid meetmeid on võetud väljaantud säilitamislubade registri ning sellise kõigi suletud säilitamiskohtade ja neid ümbritsevate säilitamiskomplekside alalise registri loomiseks ja haldamiseks, mis sisaldab kaarte nende territoriaalse ulatuse kohta ning kättesaadavat teavet, mille alusel on võimalik hinnata, kas säilitatav CO2 on ladestatud täielikult ja püsivalt?

20. Üldsuse teavitamine ja osalemine

20.1. Kuidas on siseriikliku õigusega tagatud, et CO2 geoloogilise säilitamisega seotud keskkonnaalane teave, sealhulgas aruanded kontrollide tulemuste kohta, on üldsusele kättesaadav kooskõlas kohaldatavate ELi õigusaktidega?

21. Sanktsioonid

21.1. Millised on siseriiklikud eeskirjad sanktsioonide kohta, mida kohaldatakse kõnealuse direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise korral? Palun kirjeldage üksikasjalikult, kuidas on tagatud, et kõnealuseid eeskirju rakendatakse ning et karistused on tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

22. Muude õigusaktide muudatused (artiklid 31–37)

22.1. Kuidas on siseriiklikus õiguses käsitletud nõukogu direktiivi 85/337/EMÜ (3) I ja II lisa muudatusi?

22.2. Kuidas on siseriiklikus õiguses käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ (4) artikli 11 lõike 3 punkti j muudatusi?

22.3. Milliseid meetmeid on võetud, et tagada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/80/EÜ (5) uue artikli 9a rakendamine?

22.3.1. Kuidas on tagatud, et käitajad, kes käitavad vähemalt 300 megavatise elektrilise nimivõimsusega põletusseadmeid, millele on pärast direktiivi 2009/31/EÜ jõustumist (st pärast 25. juunit 2009) antud esmane tegevusluba, on hinnanud, kas direktiivi 2001/80/EÜ artiklis 9a sätestatud tingimused on täidetud?

22.3.2. Milliste sätete ja menetlustega on tagatud, et kui direktiivi 2001/80/EÜ artiklis 9a esitatud tingimused on täidetud, jäetakse käitise asukohas piisavalt ruumi CO2 kogumiseks ja kokkusurumiseks vajalike seadmete jaoks?

22.3.3. Kas on juhtumeid, kus kõnealust artiklit on kohaldatud pärast 25. juunit 2009?

22.4. Kuidas on siseriiklikus õiguses käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/35/EÜ (6) III lisa muudatust?

22.5. Kuidas on siseriiklikus õiguses käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/12/EÜ (7) muudatust?

22.6. Kuidas on siseriiklikus õiguses käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1013/2006 (8) muudatust?

22.7. Kuidas on siseriiklikus õiguses käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/1/EÜ (9) I lisa muudatust?

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/87/EÜ, 13. oktoober 2003, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, ELT L 275, 25.10.2003, lk 32.

(2) Komisjoni 8. juuni 2010. aasta otsuse 2010/345/EÜ (millega muudetakse otsust 2007/589/EÜ seoses süsinikdioksiidi kogumisest, transpordist ja geoloogilisest säilitamisest tekkiva kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandluse suuniste lisamisega) (ELT L 155, 22.6.2010, lk 34) kohaselt võetavad meetmed.

(3) Nõukogu direktiiv 85/337/EMÜ, 27. juuni 1985, teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (EÜT L 175, 5.7.1985, lk 40).

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/60/EÜ, 23. oktoober 2000, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1).

(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/80/EÜ, 23. oktoober 2001, teatavate suurtest põletusseadmetest õhku eralduvate saasteainete piiramise kohta (EÜT L 309, 27.11.2001, lk 1).

(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/35/EÜ, 21. aprill 2004, keskkonnaalase vastutuse kohta seoses keskkonnakahju ennetamise ja heastamisega (ELT L 143, 30.4.2004, lk 56).

(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/12/EÜ, 5. aprill 2006, jäätmete kohta (ELT L 114, 27.4.2006, lk 9). Direktiiv 2006/12/EÜ on kehtetuks tunnistatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiviga 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid (ELT L 312, 22.11.2008, lk 3) alates 12. detsembrist 2010.

(8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1013/2006, 14. juuni 2006, jäätmesaadetiste kohta (ELT L 190, 12.7.2006, lk 1).

(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/1/EÜ, 15. jaanuar 2008, saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta (ELT L 24, 29.1.2008, lk 8).