Euroopa Liidu Teataja L 080 , 18/03/2004 Lk 0001 - 0005



Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 491/2004, 10. märts 2004, millega kehtestatakse kolmandatele riikidele antava rahalise ja tehnilise abi programm rände ja varjupaiga valdkondades (AENEAS) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 179 lõiget 1 ja artiklit 181a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [1] toimides asutamislepingu artikliga 251 sätestatud korras [2] ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Ülemkogu toonitas oma erikohtumisel Tamperes 15. ja 16. oktoobril 1999 vajadust läheneda rändele igakülgselt, käsitledes poliitilisi, inimõiguste ja arengu küsimusi kolmandates riikides ning piirkondades, ja kutsus suuremale sidususele Euroopa Liidu sise- ja välispoliitika vahel. Ta rõhutas rändevoogude tõhusama halduse vajadust kõigis nende etappides ja tõika, et partnerlus kolmandate riikidega oleks sellise poliitika olulisim osa, pidades silmas ühist arengut. (2) Sevilla Euroopa Ülemkogu 21. ja 22. juunil 2002 toonitas sisserändeküsimuste integreerimist ühenduse suhetesse kolmandate riikidega ning koostöö intensiivistamise tähtsust kolmandate riikidega rände haldamiseks, sealhulgas ebaseadusliku rände ja inimkaubanduse tõkestamiseks ja selle vastu võitlemiseks. (3) Oma 18. novembri 2002. aasta järeldustes palus nõukogu ühendusel kaalutleda sobiva abi kättesaadavaks tegemist kolmandatele riikidele, et rakendada punkti rändevoogude ühise haldamise kohta ja ebaseadusliku sisserände korral kohustusliku tagasivõtmise hõlmamiseks iga tulevase koostöö-, assotsieerumis- või samaväärse lepinguga. (4) Rändevoogude parandatud haldamine, eriti rände teatavad aspektid nagu kõrge kvalifikatsiooniga kodanike väljaränne ja pagulaste liikumine naaberriikide vahel, on samuti mõnede riikide arengu puhul oluliselt muret tekitav küsimus. (5) Ühenduse välised koostöö- ja arengukavad ning -poliitika aitavad kaudselt kaasa rände survet põhjustavate peamiste teguritega tegelemisele. Täpsemalt on komisjon pärast Tampere Euroopa Ülemkogu püüdnud hõlmata rändega seotud kaalutlusi ühenduse välisabi kavandamisse, et anda kolmandatele riikidele otsest tuge nende pingutustes seaduslikust, ebaseaduslikust või sunniviisilisest rändest tulenevate probleemide lahendamiseks. (6) Selle programmi toetamiseks kandsid eelarvepädevad institutsioonid Euroopa Liidu 2001.–2003. aasta üldeelarvetesse konkreetsed assigneeringud ettevalmistavate meetmete rahastamiseks, mida tehakse partnerluses kolmandate riikide ja piirkondadega seoses rände ja varjupaiga küsimustega. (7) Võttes arvesse neid ettevalmistavaid meetmeid ning viidates komisjoni teatisele rändeküsimuste integreerimise kohta Euroopa Liidu suhetesse kolmandate riikidega, peetakse vajalikuks anda ühendusele alates aastast 2004 mitmeaastane programm, mille eesmärk on tagada konkreetne täiendav vastus kolmandate riikide vajadustele nende pingutustes hallata tõhusamalt kõiki rändevoogude aspekte ning eeskätt ergutada kolmandate riikide valmisolekut sõlmida tagasivõtmislepinguid ja aidata neil toime tulla selliste lepingute tagajärgedega. (8) Ühenduse välistegevuse kooskõla tagamiseks peaksid selle uue dokumendi alusel rahastatavad toimingud olema konkreetsed ja täiendama muude ühenduse arengukoostöö dokumentide alusel rahastatavaid toiminguid. (9) Oma 19. mai 2003. aasta järeldustes rände ja arengu kohta kinnitas nõukogu vajadust suurema kooskõlastatuse järele nendes eraldi, aga omavahel seotud poliitika valdkondades. Järeldustes rõhutati mitmeid võimaliku koosmõju valdkondi, kus Euroopa Liit võiks oma tegevuse keskendada mõlema poliitikavaldkonna toetuseks. (10) Rändest tekkivad probleemid nõuavad tõhusat, paindlikku ja mõnedel juhtudel kiiret otsustamist, pidades silmas ühenduse meetmete rahastamist. (11) Käesoleva programmi rakendamisele on kasuks ettevalmistavate tegevuste hindamine. (12) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. [3] (13) Käesoleva määrusega kehtestatakse programmi kogu kehtivuse ajaks finantsraamistik, mis on eelarvepädevatele institutsioonidele iga-aastase eelarvemenetluse ajal peamine juhis Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse parandamise kohta [4] punktis 33 määratletud tähenduses. (14) Kavandatud meetme eesmärki, mis on rändele ulatusliku lähenemise raames rändevoogude tõhusama haldamise edendamine tihedas koostöös kõnealuste kolmandate riikidega, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada meetme ulatuse ja mõju tõttu ning seepärast on nimetatud eesmärke parem saavutada ühenduse tasandil – ühendus võib võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (15) Ühenduse finantshuvide kaitsmine ja võitlus eeskirjade eiramise ja pettuste vastu moodustavad käesoleva määruse lahutamatu osa. Eeskätt peaksid vastavalt käesolevale määrusele sõlmitud lepingud volitama komisjoni võtma meetmeid, mis on sätestatud nõukogu 11. novembri 1996. aasta määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja muu eeskirjade eiramise eest, [5] ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK EESMÄRGID JA MEETMED Artikkel 1 1. Käesolevaga kehtestab ühendus koostööprogrammi (edaspidi "programm"), mille eesmärk on anda konkreetset ja täiendavat rahalist ning tehnilist abi kolmandatele riikidele, et toetada nende pingutusi parandada rändevoogude haldamist kõigis nende mõõtmetes. 2. Programm on eeskätt, aga mitte eranditult, kavandatud neile kolmandatele riikidele, kes aktiivselt tegelevad Euroopa Liiduga parafeeritud, allkirjastatud või sõlmitud tagasivõtmislepingu ettevalmistamise või rakendamisega. 3. Programmiga rahastatakse sobivaid meetmeid, millega koondatakse sidusal ja täiendaval viisil ühenduse koostöö- ja arengupoliitika üldpõhimõtteid ning ühenduse siseriiklikke ja piirkondlikke koostöö- ja arengustrateegiaid kõnealuste kolmandate riikide osas ja täiendatakse meetmeid – eeskätt rändevoogude haldamise, migrantide päritoluriiki tagastamise ning taasintegreerimise, varjupaiga, piirikontrolli, pagulaste ja ümberasustatud inimeste valdkondades –, mis on ette nähtud nende strateegiate rakendamises ning mida rahastatakse muudest ühenduse vahenditest koostöö ja arengu valdkonnas. Programmi alusel rahastatud meetmeid peavad olema kokkusobivad ühenduse jõupingutustega, mis aitavad tegelda rände algpõhjustega. 4. Demokraatlike põhimõtete ja õigusriigi, samuti inim- ning vähemuste õiguste ja põhivabaduste austamine on käesoleva määruse kohaldamise oluline osa. Vajaduse korral ja võimalikul määral peavad käesoleva määruse alusel rahastatavad meetmed olema seotud meetmetega, mille eesmärk on demokraatia, inimõiguste ja õigusriigi tugevdamine. Artikkel 2 1. Programmi eesmärk on edendada koostööd ühenduse ja kolmandate riikide vahel, aidates kõnealustes kolmandates riikides ja partnerluses nende riikidega saavutada järgmisi eesmärke: a) nende õigusaktide arendamine seadusliku sisserände valdkonnas eeskätt vastuvõtueeskirjade, vastu võetud isikute õiguste ja seisundi, seadusjärgsete elanike võrdse kohtlemise, integratsiooni ning mittediskrimineerimise, samuti rassismi ja ksenofoobia vastaste meetmete osas; b) seadusliku rände arendamine kooskõlas päritoluriikide ja vastuvõtjariikide demograafilise, majandusliku ja sotsiaalse olukorra ning vastuvõtjariikide vastuvõtusuutlikkuse analüüsiga, samuti üldsuse teadlikkuse tõstmine seadusliku rände eeliste ja ebaseadusliku rände tagajärgede osas; c) nende õigusaktide ja siseriiklike tavade arendamine rahvusvahelise katise osas, pidades silmas nende vastavust 1951. aasta Genfi pagulasseisundi konventsiooni ning 1967. aasta protokolli ja muude asjakohaste rahvusvaheliste dokumentide sätetele, et tagada tagasisaatmise keelu põhimõtte järgimine ja parandada kõnealuste varjupaigaotsijaid ja põgenikke vastu võtvate kolmandate riikide suutlikkust; d) kõnealustes kolmandates riikides ebaseadusliku rände vastases võitluses, kaasa arvatud inimkaubanduse ja migrantide üle piiri toimetamise vastases võitluses tõhusa ja takistava poliitika kehtestamine ning asjakohaste õigusaktide arendamine; e) ebaseaduslikult liikmesriigi territooriumile sisenenud või seal viibinud isikute või Euroopa Liidus tulutult varjupaika taotlenud või seal rahvusvahelist kaitset kasutanud isikute kõnealusesse kolmandasse riiki tagasivõtmine, arvestades täielikult seadust, ning kestev taasintegreerimine. 2. Nende eesmärkide saavutamiseks võib programmiga toetada eelkõige järgmisi meetmeid: a) teabekampaaniate korraldamine ja õigusnõu andmine ebaseadusliku sisserände, inimkaubanduse ja migrantide üle piiri toimetamise ning Euroopa Liidus salaja töötamise tagajärgede kohta; b) teabe levitamine ja õigusnõu võimaluste kohta töötada seaduslikult Euroopa Liidus nii lühi- kui ka pikaajaliselt ning sel eesmärkidel järgitava korra kohta; c) meetmete arendamine, mille eesmärk on sidemete säilitamine päritoluriigi kohalike kogukondade ja nende seaduslike väljarändajate vahel ning migrantide päritolumaa kogukondade sotsiaalsele ja majanduslikule arengule kaasaaitamise hõlbustamine, sealhulgas ülekannete hõlbustamine tootlikeks investeeringuteks ning arengualgatusteks, samuti mikrokrediidiprogrammide toetamine; d) dialoogi ja teabevahetuse hõlbustamine kolmanda riigi asutuste ja selle riigi väljarännet kaalutlevate kodanike vahel; e) suutlikkuse suurendamise toetamine siseriiklike õigusaktide ja haldussüsteemide koostamise, rakendamise ja nende tõhususe tagamise valdkonnas varjupaiga, rände ja ebaseadusliku sisserändega seotud kriminaalsete tegevuste, sealhulgas organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vastu võitlemise osas ning rände ja varjupaiga valdkondades töötava personali koolituse arendamine; f) haldusliku ja institutsioonilise raamistiku ning piirikontrolli rakendamise suutlikkuse hindamine ja võimalik parandamine, samuti piirikontrolli haldamise parandamine, sealhulgas operatiivkoostöö vahenditega; g) suutlikkuse suurendamine reisidokumentide ja viisade turvalisuse, sealhulgas nende andmise tingimused, ebaseaduslike sisserändajate, sealhulgas selle riigi kodanike, identifitseerimise ja dokumenteerimise ning valedokumentide ja -viisade avastamise valdkonnas; h) andmete kogumise süsteemide rajamine; rände nähtuste seire ja analüüs; rändeliikumiste algpõhjuste eristamine ning nende kõrvaldamisele suunatud meetmete kavandamine; rändeliikumiste, eeskätt Euroopa Liitu suunduvate rändevoogude kohta teabevahetuse hõlbustamine; i) varjupaika ja rännet, sealhulgas ebaseaduslikku rännet käsitleva piirkondliku ja alampiirkondliku dialoogi arendamine; j) kõnealuste kolmandate riikide abistamine omavaheliste tagasivõtmislepingute läbirääkimistel asjaomaste riikidega; k) suutlikkuse suurendamise toetamine kõnealustes kolmandates riikides varjupaigataotlejate vastuvõtutingimuste ja kaitsesuutlikkuse, tagasitulijate tagasivõtmise ning kestva taasintegreerimise ja ümberasustuskavade valdkonnas; l) tagasitulijate suunatud sotsiaalmajandusliku päritoluriiki taasintegreerimise toetamine, sealhulgas koolitus ja suutlikkuse suurendamine, mille eesmärk on hõlbustada nende integreerimist tööturul. Artikkel 3 Pidades silmas artiklis 2 sätestatud eesmärkide ja meetmete saavutamist, võib programmiga muu hulgas toetada: 1. meetmeid, mis on vajalikud meetmete eristamiseks ja ettevalmistamiseks, kaasa arvatud muu hulgas: a) otstarbekusuuringud; b) tehnilise oskusteabe ja kogemuse vahetamine liikmesriikide, kolmandate riikide, Euroopa organisatsioonide ja organite ning rahvusvaheliste organisatsioonide vahel; c) käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvaid ühenduse meetmeid käsitlevad üldised uuringud; 2. projektide rakendamist: a) tehniline abi meetmete rakendamiseks, sealhulgas välis- ja kohalikelt töötajatelt; b) koolitus ja muud teenused; c) meetmete rakendamiseks vältimatult vajalike toodete või vahendite, varustuse ning investeeringute hankimine ja/või tarnimine, sealhulgas nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel tööruumide ostmine või rentimine; 3. meetmeid tegevuste seireks, auditeerimiseks ja hindamiseks; 4. meetmeid nende tegevuste eesmärkide ja tulemuste selgitamiseks riigi elanikkonnale; 5. meetmeid, sealhulgas tehnilist abi ühenduse või kolmandate riikide jaoks nende meetmete rakendamise hindamiseks. Võetakse vajalikud meetmed, et rõhutada käesoleva määruse alusel antava abi seotust ühendusega. II PEATÜKK PROGRAMMI RAKENDAMISE KORD Artikkel 4 1. Programmi alusel rahalise toetuse nõuetele vastavate partnerite hulka võivad kuuluda piirkondlikud ja rahvusvahelised organisatsioonid ning agentuurid (eeskätt ÜRO allasutused), samuti valitsusvälised organisatsioonid või muud valitsusvälised osalejad, föderaalsed, riiklikud, maakondlikud ja kohalikud valitsused, nende asutused ja ametid, instituudid, liidud ning avalik-õiguslikud ja eraõiguslikud ettevõtjad nii Euroopa Liidus kui ka kõnealustes kolmandates riikides, rõhutades nendevahelist partnerlust. 2. Meetmeid, mida vastavalt käesolevale määrusele rahastab ühendus, rakendab komisjon. Artikkel 5 Ilma et see piiraks artiklis 4 nimetatud partnerite tegutsemise institutsioonilist ja poliitilist keskkonda, arvestatakse konkreetse organisatsiooni ühenduse rahastamiseks sobivuse kindlaksmääramisel eelkõige järgmisi tegureid: 1. tema kogemused artikli 2 lõikes 1 nimetatud küsimustes ja eriti varjupaiga ning rände valdkondade meetmete osas; 2. tema kohustus kaitsta, austada ja edendada inimõigusi ja demokraatlikke põhimõtteid kedagi diskrimineerimata; 3. tema haldus- ja finantsjuhtimissuutlikkus; 4. kavandatud meetmega seotud tehniline ja logistiline suutlikkus; 5. vajaduse korral kõigi varasemate tegevuste, eriti ühenduse, liikmesriikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide rahastatud tegevuste tulemused. III PEATÜKK MEETMETE RAKENDAMISE KORD Artikkel 6 1. Finantsraamistikuks käesoleva määruse rakendamiseks ajavahemikul 1. jaanuarist 2004 kuni 31. detsembrini 2008 on määratud 250 miljonit eurot, millest 120 miljonit eurot on ette nähtud ajavahemikuks kuni 31. detsembrini 2006. 31. detsembrile 2006 järgneva ajavahemiku osas loetakse summa kinnitatuks, kui see kõnealuse etapi osas vastab aastal 2007 algaval ajavahemikul jõus olevatele finantsperspektiividele, pidades silmas vastavalt artikli 10 lõigetele 2 ja 3 kättesaadavaks tehtud teavet. 2. Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad iga-aastased assigneeringud finantsperspektiivi piires. 3. Ühenduse kaasrahastamine programmi alusel ei tohi ületada 80 %, piiramata muid määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 [6] (edaspidi "finantsmäärus") sätteid, eeskätt selle artiklit 169. See välistab igasuguse muu rahastamise mõnest teisest Euroopa Liidu üldeelarvest rahastatavast programmist. 4. Käesoleva määruse kohast ühenduse rahalist toetust antakse vastavalt finantsmääruse sätetele. Rahastamisotsuste ja nendega seotud lepingute rahalist poolt kontrollib komisjon ja neid auditeerib kontrollikoda. 5. Komisjon teeb kõik vajalikud algatused, pidades silmas nõuetekohast kooskõlastust muude rahastajatega. Artikkel 7 1. Komisjon tagab üldise järjepidevuse ja vastastikuse täiendavuse muude asjakohaste ühenduse poliitika valdkondade, dokumentide, meetmete ja kavadega. 2. Komisjon võtab kõik vajalikud kooskõlastusmeetmed ühenduse rahastatud ja liikmesriikide rahastatud meetmete vahel järjepidevuse ning vastastikuse täiendavuse tugevdamiseks eesmärgiga tagada nende meetmete optimaalne tõhusus. Artikkel 8 1. Komisjon vastutab programmi haldamise ja rakendamise eest. 2. Komisjon haldab programmi vastavalt finantsmäärusele ja komisjoni määrusele (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, [7] millega kehtestatakse finantsmääruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad eeskätt hangete ning toetuste andmise osas. 3. Komisjon koostab programmi rakendamiseks artikli 9 lõikes 2 sätestatud korras iga-aastase tööprogrammi. Vastavalt käesoleva määruse eesmärkidele ja kriteeriumidele kehtestab tööprogramm toetatavate meetmete eelistused võimalike geograafiliste ning temaatiliste sekkumisalade, konkreetsete eesmärkide, eeldatud tulemuste ja soovitusliku summa osas. Võimaluse piires otsitakse tööprogrammi kehtestamiseks nende prioriteetide vahel üldist tasakaalu. Komisjon võib tööprogrammiga seoses konsulteerida muude huvitatud pooltega. 4. Tööprogramm peab olema järjepidev ja vastastikku täiendav riiklike strateegiadokumentide ja piirkondlike strateegiadokumentidega ning arengukoostöö kavadega, mis koostatakse ühenduse koostöö- ja arengupoliitika raamistikus. 5. Komisjon võtab valitud projektide nimekirja vastu artikli 9 lõikes 2 ettenähtud korras. Artikkel 9 1. Komisjoni abistab komitee. 2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõike 3 kohaseks tähtajaks kehtestatakse kolm kuud. 3. Komitee võtab vastu oma töökorra. IV PEATÜKK ARUANDLUS Artikkel 10 1. Komisjon jälgib ja hindab korrapäraselt programmi rakendamist. 2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule esialgse hindamise vahearuande programmi rakendamise kohta hiljemalt 31. detsembriks 2006 ja lõpparuande hiljemalt 31. detsembriks 2010. Lisaks edastab komisjon eelarvepädevatele asutustele samaaegselt Euroopa Liidu esialgse üldeelarveprojekti esitamisega teabe programmi rakendamise olukorra kohta. 3. Liikmesriikide või Euroopa Parlamendi taotluse põhjal võib komisjon eeskätt tulevaste finantsperspektiivide läbirääkimiste kontekstis samuti hinnata ühenduse käesoleva määruse kohaste meetmete ja kavade tulemusi. V PEATÜKK LÕPPSÄTTED Artikkel 11 Käesoleva määrusega kehtestatud programmi kohaldatakse 1. jaanuarist 2004 kuni 31. detsembrini 2008. Artikkel 12 Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Strasbourg, 10. märts 2004 Euroopa Parlamendi nimel president P. Cox Nõukogu nimel eesistuja D. Roche [1] ELT C 32, 5.2.2004, lk 49. [2] Euroopa Parlamendi 4. detsembri 2003. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 19. veebruari 2004. aasta otsus. [3] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. [4] EÜT C 172, 18.6.1999, lk 1. Kokkulepet on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega 2003/429/EÜ (ELT L 147, 14.6.2003, lk 25). [5] EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2. [6] Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1). [7] EÜT L 357, 31.12.2002, lk 1. --------------------------------------------------