Komisjoni määrus (EÜ) nr 270/2002,

14. veebruar 2002,

millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 999/2001 transmissiivse spongioosse entsefalopaatia määratletud riskiteguriga materjali ja epidemioloogilise seire osas ning määrust (EÜ) nr 1326/2001 loomasöötade ning lammaste ja kitsede ning nendest valmistatud toodete turuleviimise osas

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta määrust (EÜ) nr 999/2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivse spongioosse entsefalopaatia vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad, [1] viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1326/2001, [2] eriti selle artiklit 23,

ning arvestades järgmist:

(1) Määruse (EÜ) nr 999/2001 III lisas on kehtestatud lammaste ja kitsede transmissiivse spongioosse entsefalopaatia (TSE) järelevalve üksikasjalikud eeskirjad.

(2) Need eeskirjad tuleks uuesti läbi vaadata, et võtta arvesse juhtiva teaduskomitee 18.-19. oktoobri 2001. aasta arvamust, milles soovitatakse olemasolevate kiirtestidega ja statistiliselt korrektse valikukava ning proovide arvuga võimalikult kiiresti läbi viia TSE esinemise uuringud.

(3) Juhtiv teaduskomitee on märkinud oma 29.–30. novembri 2001. aasta otsuses statistiliselt usaldusväärsete BSE-TSE uuringute tingimuste kohta, et TSE levimus täiskasvanud lammaste puhul võib olla 20–500 positiivset TSE juhtu 1 miljoni lamba kohta sõltuvalt liikmesriigist. Suure lammaste arvuga liikmesriikides on praegu tegelikult võimalik saavutada valimi suurus, mis on piisav selleks, et tuvastada üks positiivne juht 20000 terve tapalooma puhul usaldusnivooga 95 %. Väikese lammaste arvuga riikides tuleks valimi suurust kohandada, et võtta arvesse kontrollimiseks saadaolevate ja tingimustele vastavate loomade tegelikku arvu.

(4) Kontrollitavate loomade vanusekriteeriume tuleks praktilistel põhjustel laiendada, lisades ka hammastiku kontrollimise. Kui liikmesriigis on kasutusel muud looma vanuse kindlaksmääramise meetodid, tuleks nende puhul lubada 18 kuu vanusepiirangu jätkuvat kohaldamist.

(5) Juhtiva teaduskomitee 29.-30. novembri 2001. aasta arvamuses soovitatakse kindlaks määrata prioonvalgu genotüüp kontrollitud lammaste juhuslikkuse alusel valitud osavalimi puhul. Väikese lammaste arvuga riikides tuleks valimi suurust kohandada, et võtta arvesse kontrollimiseks saadaolevate ja tingimustele vastavate loomade tegelikku arvu.

(6) Soome ja Austria kinnitasid esimesed veiste spongioosse entsefalopaatia (BSE) juhud vastavalt 7. ja 13. detsembril 2001. Seetõttu ei ole vaja nende liikmesriikide puhul ette näha erandeid tervete tapaloomade kontrolli, selgroo eemaldamise ja lõpliku statistilise vaatluse läbiviimise osas.

(7) Üleminekuajal kohaldatavad määratletud riskiteguriga materjali eemaldamise ja hävitamise üksikasjalikud eeskirjad on sätestatud määruse (EÜ) nr 999/2001 XI lisa A osas.

(8) Tarbetute häirete vältimiseks siseturul ja komisjoni otsuses 2001/233/EÜ [3] esitatud juhtiva teaduskomitee arvamust arvesse võttes tuleks veiste rümpasid või nende osasid, millel ei ole selgroogu eemaldatud, aktsepteerida liikmesriikidevahelises kaubanduses ja importimisel kolmandatest riikidest. Tuleks sätestada kontrolli erimeetmed, et tagada selgroo eemaldamise kontroll liikmesriikides.

(9) Liikmesriikidel peaks samuti olema võimalus lubada selgroo eemaldamist selleks spetsiaalselt volitatud, kontrollitud ja registreeritud lihamüügiettevõtetes.

(10) Juhtiv teaduskomitee on osutanud oma 29. juuni 2001. aasta arvamuses kariloomade, lammaste ja kitsede seedetraktiga ühendatud rasvkoe kohta sellele, et võimalikku infektsiooni võib leida veiste kinnistiarteri läheduses asuvates kinnistinärvides ja kinnistilümfisõlmedes. Kuna ainult selle spetsiifilise piirkonna eemaldamise kontrollimine on tõenäoliselt võimatu, tuleks kogu veiste soolekinnistit käsitada määratletud riskiteguriga materjalina.

(11) Tuleks selgitada pärast määratletud riskiteguriga materjali eemaldamist kohaldatavaid eeskirju ja eelkõige neid, mis on seotud sellise materjali märgistamisega.

(12) Määratletud riskiteguriga materjali kõrvaldamine toiduks või söödaks ettenähtud toodetest on kõige olulisem rahva tervise kaitsmise meede. Kuni liigitust käsitlevate otsuste tegemiseni kolmandate riikide osas ja ettevaatusabinõuna on asjakohane säilitada määruses (EÜ) nr 999/2001 ettenähtud minimaalseid kaitsemeetmeid importimisel kõikidest kolmandatest riikidest, mida ei käsitata veiste spongioossest entsefalopaatiast vabana. Nende kolmandate riikide suhtes, mille puhul on juhtiva teaduskomitee riskianalüüsi käigus tõestatud, et BSE oht on nende riikide karjades ebatõenäoline, on kehtestatud erand üleminekumeetmetest. Tuleks selgitada tingimusi, mille alusel on lubatud import erandiga hõlmatud riikidest, ja eelkõige tingimused, mis on seotud imporditavate toodete päritolu kindlakstegemisega.

(13) Juhtiv teaduskomitee on oma 29. juuni 2001. aasta arvamuses teatavate kolmandate riikide geograafilisest asukohast tingitud BSE ohu kohta järeldanud, et lisaks eelnevalt hinnatud riikidele on BSE esinemine ebatõenäoline ka Panama ja El Salvadori karjade puhul. Panama ja El Salvador tuleks seetõttu lisada nende kolmandate riikide loetellu, mille suhtes on kehtestatud erand loomsete toodete, elusveiste, embrüote ja munarakkude impordi osas.

(14) Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 999/2001 vastavalt muuta.

(15) Kogemus on näidanud, et oleks vaja selgitada loomasöötade suhtes kohaldatavaid määruses (EÜ) nr 1326/2001 sätestatud meetmeid, jättes üleminekuajaks kehtima nõukogu otsusega 2000/766/EÜ [4] kehtestatud keelu. Samuti tuleks täpsustada, et üleminekuajal kohaldatakse nimetatud määruses eluslammaste ja -kitsede, nende sperma, embrüote ja munarakkude turuleviimist käsitlevaid eeskirju.

(16) Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 1326/2001 vastavalt muuta.

(17) Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise veterinaarkomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 999/2001 muudetakse järgmiselt.

1. III lisa asendatakse käesoleva määruse I lisa tekstiga.

2. XI lisa muudetakse järgmiselt:

a) A osa asendatakse käesoleva määruse II lisa tekstiga;

b) B osa punkt 2 asendatakse järgmisega:

"2. Rootsi võib otsustada kehtestada erandi punkti 1 teise taande sätete kohaldamisest madala loomkoormusega kõrvalistes piirkondades.";

c) D osa punkt 4 asendatakse järgmisega:

"4. Punkte 2 ja 3 ei kohaldata nende veiste importimisel, kes on sündinud ja kasvatatud järgmistes riikides, või sellistelt loomadelt pärit embrüote ja munarakkude importimisel:

Argentina,

Austraalia,

Botswana,

Brasiilia,

Tšiili,

Costa Rica,

El Salvador,

Namiibia,

Uus-Meremaa,

Nicaragua,

Panama,

Paraguay,

Uruguay,

Singapur,

Svaasimaa."

Artikkel 2

Määrust (EÜ) nr 1326/2001 muudetakse järgmiselt.

1. Artikli 1 punkt 2 asendatakse järgmisega:

"2. ei kohaldata artiklit 7 liikmesriikide puhul enne, kui jõustub otsus nende BSE-staatuse kohta ja kuni ühenduse veiste spongioosse entsefalopaatiaga seotud loomasöötasid käsitlevad sätted on tõhusalt ellu viidud. XI lisa C osa kohaldatakse liikmesriigi puhul seni, kuni hakatakse kohaldama artiklit 7."

2. I lisa teine taane asendatakse järgmisega:

"— artikli 15 lõige 1, milles käsitletakse elusveiste, nende sperma, embrüote ja munarakkude turuleviimist."

Artikkel 3

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Määrust kohaldatakse alates 1. aprillist 2002.

Määruse (EÜ) nr 999/2001 (muudetud käesoleva määruse II lisaga) artikli 1 lõike 2 punktis c ja XI lisa A osa punktis 10 osutatud sätteid kohaldatakse alates 1. märtsist 2002.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 14. veebruar 2002

Komisjoni nimel

komisjoni liige

David Byrne

[1] EÜT L 147, 31.5.2001, lk 1.

[2] EÜT L 177, 30.6.2001, lk 60.

[3] EÜT L 84, 23.3.2001, lk 59.

[4] EÜT L 306, 7.12.2000, lk 32.

--------------------------------------------------

I LISA

III LISA

SEIRESÜSTEEM

A PEATÜKK

I. Veiste seire

1. Üldosa

Veiste seire viiakse läbi kooskõlas X lisa C peatüki punkti 3.1 alapunktis b sätestatud laboratoorsete meetoditega.

2. Inimtoiduks tapetud loomade seire

2.1. Kõiki üle 24 kuu vanuseid veiseid:

- kelle suhtes kohaldatakse "spetsiaalset hädatapmist", nagu on määratletud nõukogu direktiivi 64/433/EMÜ [1] artikli 2 punktis n, või

- kes tapetakse kooskõlas direktiivi 64/433/EMÜ I lisa VI peatüki punkti 28 alapunktiga c,

kontrollitakse veiste spongioosse entsefalopaatia suhtes.

2.2. Kõiki üle 30 kuu vanuseid veiseid, kelle suhtes kohaldatakse tapmist inimtoiduks, kontrollitakse veiste spongioosse entsefalopaatia suhtes.

2.3. Erandina punktist 2.2 ja võttes arvesse oma territooriumil sündinud, kasvanud ja tapetud veiseid, võib Rootsi teha otsuse kontrollida ainult juhuslikku valimit. Valim peab koosnema vähemalt 10000 loomast aastas.

3. Muul põhjusel kui inimtoiduks tapetud loomade seire

Üle 24 kuu vanuseid veiseid, kes on surnud või tapetud, kuid:

- kes ei ole tapetud hävitamiseks vastavalt komisjoni määrusele (EÜ) nr 716/96, [2]

- on tapetud epideemia, näiteks suu- ja sõrataudi raames,

- on tapetud inimtoiduks,

kontrollitakse veiste spongioosse entsefalopaatia suhtes pisteliselt. Proovide arv ei saa olla väiksem kui tabelis märgitud valimi suurus. Valim peab olema iga piirkonna puhul tüüpiline ning pidev.

Üle 24 kuu vanuste loomade koguarv | Väikseim valim aastas |

100000 | 950 |

200000 | 1550 |

300000 | 1890 |

400000 | 2110 |

500000 | 2250 |

600000 | 2360 |

700000 | 2440 |

800000 | 2500 |

900000 | 2550 |

1000000 | 2590 |

1500000 | 3000 |

2000000 | 3500 |

2500000 | 4000 |

3000000 | 4500 |

3500000 | 5000 |

4000000 | 5500 |

4500000 | 6000 |

5000000 | 6500 |

5500000 | 7000 |

6000000 | 7500 |

6500000 | 8000 |

7000000 | 8500 |

7500000 | 9000 |

8000000 | 9500 |

8500000 | 10000 |

9000000 | 10500 |

9500000 | 11000 |

10000000 | 11500 |

10500000 | 12000 |

11000000 | 12500 |

11500000 | 13000 |

12000000 | 13500 |

4. Vastavalt määrusele (EÜ) nr 716/96 hävitamiseks ostetud loomade seire

4.1. Kõiki hädatapmise käigus tapetud ning tapaeelse kontrolli käigus kindlakstehtud haigeid loomi kontrollitakse veiste spongioosse entsefalopaatia suhtes.

4.2. Kõiki ajavahemikul 1. august 1996 – 1. august 1997 sündinud loomi kontrollitakse veiste spongioosse entsefalopaatia suhtes.

4.3. Igal aastal kontrollitakse veiste spongioosse entsefalopaatia suhtes punktidega 4.1 ja 4.2 hõlmamata loomade vähemalt 50000 looma suurust juhuslikku valimit.

5. Muude loomade seire

Lisaks punktides 2–4 osutatud kontrollidele võivad liikmesriigid vabatahtlikult otsustada kontrollida teisi oma territooriumil olevaid veiseid, eelkõige neid, kes on pärit riikidest, kus esineb algupärast veiste spongioosset entsefalopaatiat, kui need on söönud võimalikku nakatatud sööta või kui need on sündinud veiste spongioosse entsefalopaatiaga nakatunud emasloomal või on pärit sellistelt emasloomadelt.

6. Kontrollidele järgnevad meetmed

6.1. Kui inimtoiduks tapetud looma kontrollitakse veiste spongioosse entsefalopaatia suhtes, ei kanta direktiivi 64/433/EMÜ I lisa XI peatükis sätestatud tervisemärki looma rümbale enne kiirtesti negatiivse tulemuse saamist.

6.2. Liikmesriigid võivad teha erandi punkti 6.1 sätetest, kui tapamajas kohaldatakse ametlikku süsteemi, millega tagatakse, et mitte mingid tervisemärki kandvate kontrollitud loomade osad ei välju tapamajast enne kiirtesti negatiivse tulemuse saamist.

6.3. Kõik veiste spongioosse entsefalopaatia suhtes kontrollitavate loomade osad, sealhulgas nahk, jäävad kuni kiirtesti negatiivsete tulemuste saamiseni ametliku kontrolli alla, välja arvatud juhul, kui need hävitatakse kooskõlas V lisa punktiga 3 või 4.

6.4. Positiivse kiirtesti tulemuse saanud loomade kõik osad, sealhulgas nahk, hävitatakse kooskõlas V lisa punktiga 3 või 4, välja arvatud B peatüki III osas sätestatud registri jaoks säilitatav materjal.

6.5. Kui inimtoiduks ettenähtud tapetud looma kiirtesti tulemus on positiivne, hävitatakse kooskõlas punktiga 6.4 lisaks positiivse testitulemusega rümbale ka üks sellele rümbale tapmisliinil vahetult eelnenud ja kaks sellele vahetult järgnenud rümpa.

6.6. Liikmesriigid võivad punkti 6.5 sätetest kõrvale kalduda juhul, kui tapamajas on süsteem rümpadevahelise nakatumise vältimiseks.

II. Lammaste ja kitsede seire

1. Üldosa

Lammaste ja kitsede seire viiakse läbi kooskõlas X lisa C peatüki punkti 3.2 alapunktis b sätestatud laboratoorsete meetoditega.

2. Inimtoiduks tapetud loomade seire

Üle 18 kuu vanuseid või rohkem kui kahe igemest väljunud jäävlõikehambaga inimtoiduks tapetud loomi kontrollitakse kooskõlas tabelis toodud valimi suurusega. Valim on esindav iga piirkonna ja hooaja puhul. Valimi valikul välditakse rühmade ülemäärast esindavust nende päritolu, liigi, vanuse, tõu, tootmistüübi või mis tahes omaduse osas. Loomade vanus määratakse hammastiku, suguküpsusest tingitud märkide või muu usaldusväärse teabe põhjal. Võimaluse korral välditakse samast karjast mitme proovi võtmist.

Liikmesriik | Väikseim valim igal aastal Tapetud loomad |

Belgia | 3750 |

Taani | 3000 |

Saksamaa | 60000 |

Kreeka | 60000 |

Hispaania | 60000 |

Prantsusmaa | 60000 |

Iirimaa | 60000 |

Itaalia | 60000 |

Luksemburg | 250 |

Madalmaad | 39000 |

Austria | 8200 |

Portugal | 22500 |

Soome | 1900 |

Rootsi | 5250 |

Ühendkuningriik | 60000 |

3. Muul põhjusel kui inimtoiduks tapetud loomade seire

Üle 18 kuu vanuseid või rohkem kui kahe igemest väljunud jäävlõikehambaga loomi, kes on surnud või tapetud, kuid keda ei:

- tapetud epideemia, näiteks suu- ja sõrataudi raames,

- tapetud inimtoiduks,

kontrollitakse kooskõlas tabelis toodud valimi suurusega. Valim on esindav iga piirkonna ja hooaja puhul. Valimi valikul välditakse rühmade ülemäärast esindavust nende päritolu, liigi, vanuse, tõu, tootmistüübi või mis tahes muu omaduse osas. Looma vanus määratakse hammastiku, suguküpsusest tingitud märkide või muu usaldusväärse teabe põhjal. Võimaluse korral välditakse samast karjast mitme proovi võtmist.

Liikmesriik | Väikseim valim igal aastal Surnud loomad |

Belgia | 450 |

Taani | 400 |

Saksamaa | 6000 |

Kreeka | 6000 |

Hispaania | 6000 |

Prantsusmaa | 6000 |

Iirimaa | 6000 |

Itaalia | 6000 |

Luksemburg | 30 |

Madalmaad | 5000 |

Austria | 1100 |

Portugal | 6000 |

Soome | 250 |

Rootsi | 800 |

Ühendkuningriik | 6000 |

4. Muude loomade seire

Lisaks punktides 2 ja 3 sätestatud seireprogrammidele võivad liikmesriigid vabatahtlikult korraldada seiret teiste loomade, eelkõige järgmiste loomade puhul:

- piima tootmiseks ettenähtud loomad,

- loomad, kes on pärit algupärase transmissiivse spongioosse entsefalopaatiaga riikidest,

- loomad, kes võivad olla söönud nakatunud sööta,

- transmissiivse spongioosse entsefalopaatiaga nakatunud emadel sündinud või nendelt pärit loomad,

- transmissiivse spongioosse entsefalopaatiaga nakatunud karjast pärit loomad.

5. Lammaste ja kitsede kontrollimisele järgnevad meetmed

Kõik kontrollitavate loomade osad, sealhulgas nahk, jäävad kuni kiirtesti negatiivsete tulemuste saamiseni ametliku kontrolli alla, välja arvatud juhul, kui need hävitatakse kooskõlas V lisa punktiga 3 või 4.

Positiivse kiirtesti tulemuse saanud loomade kõik osad, sealhulgas nahk, hävitatakse kooskõlas V lisa punktiga 3 või 4, välja arvatud B peatüki III osas sätestatud registri jaoks säilitatav materjal.

6. Genotüübi määramine

6.1. Prioonvalgu genotüüp määratakse kindlaks iga lammaste positiivse transmissiivse spongioosse entsefalopaatia juhu puhul. Resistentsetes genotüüpides (lamba genotüübid, mille mõlema alleeli 136. koodon kodeerib alaniini, mõlema alleeli 154. koodon kodeerib arginiini ja mõlema alleeli 171. koodon kodeerib arginiini) leitud transmissiivse spongioosse entsefalopaatia juhtudest teatatakse viivitamata komisjonile. Võimaluse korral esitatakse sellised juhud tüve määramiseks. Kui selliste juhtude tüve määramine ei ole võimalik, kohaldatakse päritolukarja või teiste karjade suhtes, kus loom on olnud, põhjalikku seiret, et leida tüve määramiseks teisi transmissiivse spongioosse entsefalopaatia juhte.

6.2. Lisaks loomadele, kelle genotüüp on punkti 6.1 sätete alusel kindlaks määratud, määratakse kindlaks prioonvalgu genotüüp A peatüki II jao punkti 2 sätete alusel kontrollitud lammaste juhuslikus osavalimis. Osavalim peab esindama vähemalt ühte protsenti iga liikmesriigi koondvalimist ja see peab liikmesriigi kohta olema vähemalt 100 looma. Erandina sellest võivad liikmesriigid otsustada määrata genotüüp sama vanusega ja sama suurel arvul elusloomadel.

B PEATÜKK

I. Liikmesriikide aruannetes esitatav teave

1. Võimalike juhtude arv kooskõlas artikli 12 lõikega 1 liikumispiirangutega hõlmatud loomaliikide kohta.

2. Võimalike juhtude arv kooskõlas artikli 12 lõikega 2 laboratoorsete uuringutega hõlmatud loomaliikide kohta ja uuringute tulemused.

3. Nende karjade arv, mille puhul on lammaste ja kitsede võimalikest juhtudest teatatud ja neid uuritud kooskõlas artikli 12 lõigetega 1 ja 2.

4. A peatüki I jao punktides 3 ja 4 osutatud alarühma hinnanguline suurus.

5. A peatüki I jao punktides 2–5 osutatud alarühmades kontrollitud veiste arv, proovi võtmise meetod ja uuringute tulemused.

6. A peatüki II jao punktides 2 ja 3 osutatud proovivõtuks valitud alarühmade hinnanguline suurus.

7. A peatüki II jao punktides 2–4 osutatud alarühmades kontrollitud lammaste ja kitsede ning karjade arv, proovi võtmise meetod ja uuringute tulemused.

8. Veiste spongioosse entsefalopaatia ja skreipi positiivsete juhtude arv, vanuseline ja geograafiline jagunemine. Veiste spongioosse entsefalopaatia ja skreipi positiivsete juhtude päritoluriik, kui see ei ole aruandev riik. Positiivse skreipi tulemusega karjade arv ja geograafiline jagunemine. Iga veiste spongioosse entsefalopaatia juhu puhul looma sünniaasta ja võimaluse korral sünnikuu.

9. Muudel loomadel kui veistel, lammastel ja kitsedel tuvastatud positiivsed transmissiivse spongioosse entsefalopaatia juhud.

10. Genotüüp ja võimaluse korral tõug iga looma puhul, kellelt on võetud proovid A peatüki II osa punktides 6.1 ja 6.2 osutatud alarühma raames.

II. Komisjoni poolt kokkuvõttes esitatav teave

Kokkuvõte esitatakse tabelina, mis hõlmab iga liikmesriigi puhul vähemalt I osas osutatud teavet.

III. Registrid

1. Pädev asutus säilitab seitse aastat registreid, mis hõlmavad:

- artikli 12 lõikes 1 osutatud liikumispiirangutega hõlmatud loomade arvu ja liiki,

- artikli 12 lõikes 1 osutatud kliiniliste ja epidemioloogiliste uuringute arvu ja tulemusi,

- artikli 12 lõikes 2 osutatud laboratoorsete uuringute arvu ja tulemusi,

- A peatükis osutatud seireprogrammide raames proovivõtuga hõlmatud loomade arvu, tunnuseid ja päritolu ning võimaluse korral vanust, tõugu ja anamnestilisi andmeid,

- lammaste positiivse transmissiivse spongioosse entsefalopaatia juhtude prioonvalgu genotüüpi.

2. Uurimislaboratoorium hoiab seitsme aasta jooksul alles kõik katsedokumendid, eelkõige laboripäevikud ja vajaduse korral parafiiniblokid ja western blot-analüüsi fotod.

[1] EÜT 121, 29.7.1964, lk 2012/64.

[2] EÜT L 99, 20.4.1996, lk 14.

--------------------------------------------------

II LISA

XI LISA

ARTIKLITES 22 JA 23 OSUTATUD ÜLEMINEKUMEETMED

A. Määratletud riskiteguriga materjal, lihamass ja tapmisviisid

1. Järgnevalt määratletud riskiteguriga materjal kõrvaldatakse ja hävitatakse vastavalt punktidele 5–8 ja vajaduse korral punktile 11.

a) Määratletud riskiteguriga materjalina käsitatakse järgmisi kudesid:

i) üle 12 kuu vanuste veiste kolju, sealhulgas aju ja silmad, mandlid, selgroog, välja arvatud sabalülid ja nimmelüli ristjätke, aga kaasa arvatud spinaalganglion ja seljaaju, ja igas vanuses veiste sooled kaksteistsõrmikust kuni pärasooleni ja soolekese;

ii) üle 12 kuu vanuste või igemest väljunud jäävlõikehambaga lammaste ja kitsede kolju, seal hulgas aju ja silmad, mandlid ja seljaaju ning igas vanuses lammaste ja kitsede põrn.

Veiste selgroo eemaldamiseks eespool kehtestatud vanust võib kohandada käesoleva määruse muutmise teel, võttes aluseks III lisa A peatüki I osas ja käesoleva lisa B peatüki punktis 1 kehtestatud BSE seire tulemuste alusel määratav BSE esinemise statistiline tõenäosus ühenduse veiste vastavate vanuserühmade puhul.

b) Lisaks punktis a loetletud määratletud riskiteguriga materjalile tuleb Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriis ning Portugalis (välja arvatud Assooride autonoomne piirkond) käsitada määratletud riskiteguriga materjalina järgmisi kudesid:

kogu pea, välja arvatud keel, sealhulgas aju, silmad, kolmiknärv ja mandlid; üle kuue kuu vanuste veiste harknääre, põrn ja seljaaju.

2. Erandina punkti 1 alapunkti a punktist i võib artikli 24 lõikes 2 osutatud korras teha otsuse võimaldada selgroo ja spinaalganglioni kasutamist veiste puhul:

a) kes on sündinud, kasvatatud ja tapetud liikmesriikides, mille puhul on teaduslikus hinnangus kinnitatud, et BSE esinemine koduveistel on väga ebatõenäoline või ebatõenäoline, kuid mitte välistatud, või

b) kes on sündinud pärast imetajatelt pärit valgu mäletsejalistele söötmise keelu jõustumise kuupäeva liikmesriikides, mis on teatanud BSE esinemisest koduloomadel või mille puhul on teaduslikus hinnangus kinnitatud, et BSE esinemine koduveistel on tõenäoline.

Seda erandit võib eelnevalt esitatud ja hinnatud tõendite põhjal kohaldada Ühendkuningriigi, Portugali ja Rootsi puhul. Teised liikmesriigid võivad nimetatud erandit kohaldada juhul, kui nad esitavad komisjonile vastavalt punkti a või b kohta vaieldamatud tõendid.

Liikmesriigid, mille puhul kohaldatakse nimetatud erandit, tagavad lisaks III lisa A peatüki I osas sätestatud tingimustele, et üht X lisa C peatüki punktis 4 loetletud heakskiidetud kiirtesti kohaldatakse kõikide üle 30 kuu vanuste veiste puhul:

a) kes on surnud põllumajandusettevõttes või vedamisel, kuid keda ei ole tapetud inimtoiduks, välja arvatud need surnud loomad, kes asuvad liikmesriikide nendes kõrvalistes väikse loomkoormusega piirkondades, kus BSE esinemine on ebatõenäoline;

b) kes on tapetud inimtoiduks.

Seda erandit ei lubata Ühendkuningriigist või Portugalist, välja arvatud Assooride autonoomsest piirkonnast, pärit üle 30 kuu vanuste veiste selgroo ja spinaalganglioni kasutamise võimaldamiseks.

Komisjoni eksperdid võivad läbi viia kohapealseid kontrolle, et kooskõlas artikliga 21 kontrollida esitatud tõendusmaterjale.

3. Veiste, lammaste ega kitsede luid ei kasutata lihamassi valmistamiseks.

4. Inimeste või loomade toiduks ettenähtud veiseid, lambaid või kitsi ei vigastata koljuõõnde viidava vardakujulise instrumendiga pärast kesknärvisüsteemikudede tuimastamist.

5. Määratletud riskiteguriga materjal kõrvaldatakse:

a) tapamajades;

b) lihalõikusettevõtetes veiste selgroo puhul;

c) direktiivi 90/667/EMÜ artiklites 3 ja 7 osutatud kõrge riskiteguriga ainete töötlemise ettevõtetes või tööruumides pädeva asutuse poolt määratud esindaja järelevalve all. Need ettevõtted saavad selleks pädeva asutuse heakskiidu.

Kui surnud loomadelt ei eraldata määratletud riskiteguriga materjali, tuleb määratletud riskiteguriga materjali sisaldavaid kehaosi või kogu looma keha käsitada määratletud riskiteguriga materjalina. Punktis 7 sätestatud märgistamise nõudest võib siiski teha erandi surnud loomade tervete kehade puhul.

6. Erandina punktist 5 võivad liikmesriigid otsustada, et lubatud on:

a) veiste põseliha ja keele, lammaste ja kitsede peade hoidmine spetsiaalselt selleks eesmärgiks volitatud lihalõikusettevõtetes;

b) lammaste ja kitsede selgroo eemaldamine spetsiaalselt selleks eesmärgiks volitatud lihalõikusettevõtetes;

c) selgroo eemaldamine rümbast või rümba osadest selleks spetsiaalselt volitatud, kontrollitud ja registreeritud lihamüügiettevõtetes.

7. Igasugune määratletud riskiteguriga materjal märgistatakse värviga või vajaduse korral märgistatakse see kohe kõrvaldamisel ning hävitatakse täielikult:

a) põletades ilma eeltöötlemiseta või

b) pärast eeltöötlemist:

i) kooskõlas otsuse 92/562/EMÜ lisa I–IV, VI ja VII peatükis kirjeldatud süsteemiga:

- põletades,

- koospõletamise teel;

ii) kooskõlas vähemalt otsuse 1999/534/EÜ I lisas sätestatud standarditega, mattes need jäätmete heakskiidetud matmispaika.

Eeltöödeldud materjal märgistatakse uuesti värviga või vajaduse korral märgistusainega juhul, kui värv või märgistusaine ei ole enam nähtav.

8. Liikmesriigid võivad kehtestada erandi punktide 5 ja 7 sätetest, et võimaldada määratletud riskiteguriga materjali või tervete kehade põletamist või matmist ilma eelneva värvimiseta või vajaduse korral ilma määratletud riskiteguriga materjali eemaldamiseta direktiivis 90/667/EMÜ artikli 3 lõikes 2 sätestatud asjaoludel ja meetodil:

- millega välistatakse TSE edasikandumise oht ja

- mis on pädeva asutuse poolt heaks kiidetud ja kontrollitud.

9. Liikmesriigid võivad määratletud riskiteguriga materjali või sellest töödeldud materjali saata vajaduse korral otsuse 97/735/EÜ artikli 4 lõikes 2 sätestatud tingimustel või vajaduse korral vastavalt punkti 11 alapunktile b põletamiseks teistesse liikmesriikidesse.

Seda punkti võib liikmesriigi taotluse korral muuta, et võimaldada määratletud riskiteguriga materjali või sellest saadud materjali saatmist põletamiseks kolmandatesse riikidesse, olles eelnevalt vastu võtnud vastavad eksporditingimused.

10. a) Ühendusse importimisel kohaldatakse punktis b sätestatud tingimusi järgmiste loomsete saaduste puhul:

- punkti 1 alapunktis a osutatud määratletud riskiteguriga materjal,

- värske liha: direktiivis 64/433/EMÜ määratletud liha,

- hakkliha ja lihavalmistised: direktiivis 94/65/EÜ [1] määratletud hakkliha ja lihavalmistised,

- lihatooted: direktiivis 77/99/EMÜ [2] määratletud lihatooted,

- muud loomsed saadused: direktiivis 77/99/EMÜ määratletud muud loomsed saadused,

- direktiivis 92/118/EMÜ osutatud sulatatud rasvad,

- direktiivis 92/118/EMÜ osutatud želatiin,

- direktiivis 92/118/EMÜ osutatud lemmikloomatoit,

- direktiivis 92/118/EMÜ osutatud töödeldud loomne valk,

- direktiivis 92/118/EMÜ osutatud luud ja nendest valmistatud tooted,

- direktiivis 92/118/EMÜ määratletud tooraine sööda valmistamiseks.

Viited loomsetele saadustele tähistavad käesolevas punktis loetletud loomseid saadusi ning ei hõlma muid nimetatud loomseid saadusi sisaldavaid või nendest saadud tooteid.

b) Kui kolmandatest riikidest või nende osadest imporditakse ühendusse eespool nimetatud loomseid saadusi, mis sisaldavad veiste, lammaste või kitsede liha, tuleb veterinaarsertifikaatidele lisada tootjariigi pädeva asutuse poolt allkirjastatud kinnitus, mis on sõnastatud järgmiselt:

"Toode ei sisalda järgmist materjali ega ole saadud järgmisest materjalist:

ei [3]

määruse (EÜ) nr 999/2001 XI lisa A osas osutatud määratletud riskiteguriga materjal, mis on toodetud pärast 31. märtsi 2001, ega veistest, lammastest või kitsedest saadud lihamass, mis on toodetud pärast 31. märtsi 2001. Pärast 31. märtsi 2001 ei ole veiseid, lambaid ja kitsi, millest see toode on saadud, tuimastatud ega tapetud koljuõõnde süstitud gaasiga ega tapetud vigastamise teel pärast kesknärvisüsteemikudede tuimastamist koljuõõnde viidava vardakujulise instrumendiga.

Rümbad, poolrümbad ja veerandrümbad võivad importimisel olla selgrooga;

ega [4]

veistelt, lammastelt ja kitsedelt saadud materjal, välja arvatud nendelt loomadelt, mis on sündinud, kasvatatud ja tapetud järgmistes riikides:

Argentina,

Austraalia,

Botswana,

Brasiilia,

Tšiili,

Costa Rica,

El Salvador,

Namiibia,

Uus-Meremaa,

Nicaragua,

Panama,

Paraguay,

Uruguay,

Singapur,

Svaasimaa."

11. Liikmesriigid viivad läbi tihedaid ametlikke kontrollimisi, et jälgida käesoleva osa nõuetekohast kohaldamist ja tagada meetmete võtmine saastumise vältimiseks eelkõige vastavalt direktiivi 90/667/EMÜ artiklile 7 heakskiidetud tapamajades, lihalõikusettevõtetes, loomsete jäätmete töötlemisettevõtetes, kõrge riskiteguriga ainete töötlemise ettevõtetes või kohtades ning vastavalt punktile 6 registreeritud lihamüügiettevõtetes, jäätmete matmispaikades ja muudes ladustamis- või põletamiskohtades.

Liikmesriigid seavad eelkõige sisse süsteemi, millega tagatakse ja kontrollitakse, et:

a) artikli 1 lõikes 2 osutatud toodete tootmisel kasutatavat määratletud riskiteguriga materjali kasutatakse ainult selleks lubatud eesmärgil;

b) määratletud riskiteguriga materjal, eelkõige juhul, kui see kõrvaldatakse muudes ettevõtetes või ruumides kui tapamajades, on täielikult eraldatud muudest jäätmetest, mis ei ole ette nähtud põletamiseks, ning seda kogutakse eraldi ja see hävitatakse kooskõlas punktiga 1 ja punktidega 5–9. Liikmesriigid võivad teha otsuse lubada määratletud riskiteguriga materjali sisaldavate peade või rümpade saatmist teise liikmesriiki, kui see liikmesriik on nõustunud neid vastu võtma ning tunnustab sellise veo suhtes kohaldatavaid eritingimusi.

Rümpasid, poolrümpasid ja veerandrümpasid, mis ei sisalda muud määratletud riskiteguriga materjali kui selgroog, sealhulgas spinaalganglion, võib liikmesriiki importida või teise liikmesriiki saata ilma kõnealuse liikmesriigi eelneva nõusolekuta.

12. Kehtestatakse süsteem, millega kontrollitakse seljaaju eemaldamist punkti 1 alapunkti a punktis i määratletud korras. See süsteem hõlmab vähemalt järgmisi meetmeid:

a) veiste rümbad või rümpade osad, nagu on määratletud direktiivis 64/433/EMÜ, identifitseeritakse määruses (EÜ) nr 1760/2000 osutatud etiketile märgitava sinise triibuga juhul, kui seljaaju eemaldamine ei ole nõutav;

b) direktiivi 64/433/EMÜ artikli 3 lõike 1 punkti A alapunkti f punktis ii osutatud äridokumenti või vajaduse korral komisjoni otsuse 93/13/EMÜ [5] artikli 1 lõikes 2 osutatud dokumenti lisatakse täpne märge veise rümba või rümba osa numbri kohta, millest tuleb eemaldada selgroog ja millest ei tule eemaldada selgroogu;

c) lihamüügiettevõtted hoiavad vähemalt ühe aasta jooksul alles punktis b osutatud äridokumendid.

[1] Nõukogu 14. detsembri 1994. aasta direktiiv 94/65/EÜ, milles sätestatakse hakkliha ja lihavalmististe tootmise ja turuleviimise nõuded (EÜT L 368, 31.12.1994, lk 10).

[2] Nõukogu 21. detsembri 1976. aasta direktiiv 77/99/EMÜ ühendusesisest lihatoodetega kauplemist mõjutavate tervishoiuprobleemide kohta (EÜT L 26, 31.1.1977, lk 85). Direktiivi on viimati muudetud nõukogu direktiiviga 97/76/EÜ (EÜT L 10, 16.1.1998, lk 25).

[3] Mittevajalik maha tõmmata.

[4] Mittevajalik maha tõmmata.

[5] EÜT L 9, 15.1.1993, lk 33.

--------------------------------------------------