[NÄIDIS] TOETUSLEPING – SIHTASUTUS

NUMBER: …[SISESTADA] …

Euroopa Parlament, mille sekretariaat asub aadressil:

Plateau du Kirchberg, L-2929 Luxembourg,

edaspidi „Euroopa Parlament“,

keda käesoleva lepingu allkirjastamisel esindab

[perekonnanimi/eesnimi/ametikoht]

ühelt poolt

ning

[toetusesaaja ametlik täisnimi] [ametlik õiguslik vorm] [registreerimisnumber] [täielik ametlik aadress] [käibemaksukohustuslasena registreerimise number],

edaspidi „toetusesaaja“,

keda käesoleva lepingu allkirjastamisel esindab

…[juriidilisi kohustusi võtma volitatud esindaja]…

teiselt poolt,

ON KOKKU LEPPINUD

eri- ja üldtingimustes ning järgmistes lisades:

Lisa 1 Hinnanguline eelarve

Lisa 2 Tööprogramm

mis moodustavad lepingu lahutamatu osa.

Eritingimused on käesoleva lepingu muude osade suhtes ülimuslikud. Üldtingimused on teiste lisade suhtes ülimuslikud.

Sisukord

I. ERITINGIMUSED 29

ARTIKKEL I.1 – LEPINGU ESE 29

ARTIKKEL I.2 – RAHASTAMISKÕLBLIKKUSE PERIOOD 29

ARTIKKEL I.3 – TOETUSE VORM 29

ARTIKKEL I.4 – ESIALGNE (MAKSIMAALNE) TOETUSSUMMA 29

ARTIKKEL I.5 – MAKSED JA MAKSETE TEGEMISE KORD 30

I.5.1 Eelmakse 30

I.5.2 Lõppmakse tegemine või alusetult välja makstud summa tagasinõudmine 30

I.5.3 Vääring 30

ARTIKKEL I.6 – PANGAKONTO 30

ARTIKKEL I.7 – ÜLDISED HALDUSSÄTTED 30

II. ÜLDTINGIMUSED 31

A OSA: JURIIDILISED JA HALDUSSÄTTED 31

ARTIKKEL II.1 – MÕISTED 31

ARTIKKEL II.2 – TOETUSESAAJA ÜLDISED KOHUSTUSED 32

ARTIKKEL II.3 – PANGAKONTOGA SEOTUD KOHUSTUSED 32

ARTIKKEL II.4 – VASTUTUS KAHJU KORRAL 32

ARTIKKEL II.5 – KONFIDENTSIAALSUS 32

ARTIKKEL II.6 – ISIKUANDMETE TÖÖTLEMINE 32

ARTIKKEL II.7 – ANDMETE SÄILITAMINE 33

ARTIKKEL II.8 – LIIDU TOETUSE NÄHTAVUS 33

II.8.1 Teave liidu toetuse kohta 33

II.8.2 Euroopa Parlamendi vastutuse välistamise klausel 33

II.8.3 Euroopa Parlamendi avaldatavad andmed 33

ARTIKKEL II.9 – TOETUSESAAJA SÕLMITAVAD LEPINGUD 33

II.9.1 Põhimõtted 33

II.9.2 Andmete säilitamine 33

II.9.3 Kontroll 33

II.9.4 Vastutus 33

ARTIKKEL II.10 – TOETUS KOLMANDATELE ISIKUTELE 34

ARTIKKEL II.11 – VÄÄRAMATU JÕUD 34

ARTIKKEL II.12 – TOETUSE MAKSMISE PEATAMINE 34

II.12.1 Peatamise alused 34

II.12.2 Peatamise kord 34

II.12.3 Peatamise tagajärjed 34

II.12.4 Maksete jätkamine 35

ARTIKKEL II.13 – RAHASTAMISOTSUSE TÜHISTAMINE EUROOPA PARLAMENDI POOLT 35

II.13.1 Tühistamise alused 35

II.13.2 Tühistamise kord 35

II.13.3 Rahastamisotsuse tühistamise tagajärjed 35

ARTIKKEL II.14 – RAHASTAMISOTSUSE TÄITMISE LÕPETAMINE 35

II.14.1 Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine toetusesaaja taotlusel 35

II.14.2 Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine Euroopa Parlamendi poolt 35

II.14.3 Rahastamisotsuse täitmise lõpetamise tagajärjed 36

ARTIKKEL II.15 – ÕIGUSTE EDASIANDMINE 36

ARTIKKEL II.16 – VIIVISED 36

ARTIKKEL II.17 – KOHALDATAV ÕIGUS 36

ARTIKKEL II.18 – ÕIGUS ESITADA OMA SEISUKOHT 37

B OSA: FINANTSSÄTTED 37

ARTIKKEL II.19 – HÜVITATAVAD KULUD 37

II.19.1 Tingimused 37

II.19.2 Näited hüvitatavate kulude kohta 37

ARTIKKEL II.20 – MITTEHÜVITATAVAD KULUD 38

ARTIKKEL II.21 – MITTERAHALINE TOETUS 38

ARTIKKEL II.22 – EELARVEVAHENDITE ÜMBERPAIGUTAMINE 38

ARTIKKEL II.23 – ARUANDLUSKOHUSTUS 39

II.23.1 Aastaaruanne 39

II.23.2 Välisauditi aruanne 39

ARTIKKEL II.24 – OTSUS AASTAARUANDE KOHTA 40

ARTIKKEL II.25 – OTSUS LÕPLIKU TOETUSSUMMA KOHTA 40

II.25.1 Aastaaruande mõju 40

II.25.2 Piirmäärad 40

II.25.3 Ülejäägi ülekandmine 40

II.25.4 Otsus lõpliku toetussumma kohta 41

II.25.5 Jääksumma 41

II.25.6 Kasum 41

ARTIKKEL II.26 – TAGASINÕUDMINE 41

II.26.1 Viivised 41

II.26.2 Tasaarvestus 41

II.26.3 Pangakulud 41

ARTIKKEL II.27 – FINANTSTAGATIS 42

ARTIKKEL II.28 – KONTROLL 42

II.28.1 Üldsätted 42

II.28.2 Dokumentide säilitamise kohustus 42

II.28.3 Dokumentide ja/või teabe esitamise kohustus 42

II.28.4 Kohapealne kontroll 42

II.28.5 Auditimenetluse kohta tähelepanekute esitamine 42

II.28.6 Audititulemuste kasutamine 43

II.28.7 OLAFi kontrolliõigus 43

II.28.8 Euroopa Kontrollikoja kontrolliõigus 43

II.28.9 Artiklitest II.28.1 kuni II.28.4 tulenevate kohustuste mittetäitmine 43

Lisa 1 – HINNANGULINE EELARVE 44

Lisa 2 – TÖÖPROGRAMM 46

I. ERITINGIMUSED

ARTIKKEL I. – LEPINGU ESE

Euroopa Parlament toetab eelarveaastal [sisestada] eri- ja üldtingimustes (edaspidi „tingimused“) ning käesoleva lepingu lisades sätestatud tingimustel rahaliselt toetusesaaja põhikirjajärgset tegevust ja eesmärke.

Toetusesaaja kasutab toetust omal vastutusel ja kooskõlas käesoleva lepingu tingimuste ja lisade sätetega oma põhikirjajärgseks tegevuseks ja eesmärkide täitmiseks. Seda loetakse Euroopa Parlamendi poolt [sisestada kuupäev] vastu võetud rahastamisotsuse täitmiseks.

ARTIKKEL I.2 – RAHASTAMISKÕLBLIKKUSE PERIOOD

Liidu toetusest võib rahastada kulusid, mis on tekkinud ajavahemikul [sisestada kuupäev, PP/KK/AA] kuni [sisestada kuupäev, PP/KK/AA].

ARTIKKEL I.3 – TOETUSE VORM

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) 2018/1046 (1) („finantsmäärus“) VIII jaotise kohane toetus on vormilt hüvitis (hüvitatakse teatud protsent tegelikult kantud hüvitatavatest kuludest).

ARTIKKEL I.4 – ESIALGNE (MAKSIMAALNE) TOETUSSUMMA

Euroopa Parlament eraldab kuni [sisestada summa] eurot, mis moodustab maksimaalselt 95 % hinnangulistest hüvitatavatest kogukuludest.

Toetusesaaja hinnangulised hüvitatavad kulud on esitatud lisas 1 („Hinnanguline eelarve“). Hinnanguline eelarve peab olema tasakaalus ja selles peavad olema välja toodud kõik toetusesaaja kulud ja tulud rahastamiskõlblikkuse perioodil. Hüvitatavad ja mittehüvitatavad kulud peavad olema üksteisest eristatud vastavalt artiklile II.19.

ARTIKKEL I.5 – MAKSED JA MAKSETE TEGEMISE KORD

Toetus makstakse välja allpool kirjeldatud ajakava ja korra kohaselt.

I.5.1 Eelmakse

Eelmakse summas [sisestada summa] eurot, mis moodustab [automaatselt 100 %, muul juhul sisestada rahastamisotsuses Euroopa Parlamendi määratud protsent] käesoleva lepingu artiklis I.4 ette nähtud maksimumsummast, tehakse toetusesaajale 30 päeva jooksul pärast lepingu jõustumist või asjakohasel juhul alates päevast, mil Euroopa Parlamendile esitatakse finantstagatis summas [kui see on kohane, sisestada summa …] eurot, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

I.5.2 Lõppmakse tegemine või alusetult välja makstud summa tagasinõudmine

Toetusesaajale lõppmakse tegemine või alusetult välja makstud eelmakse summa tagasinõudmine toimub 30 päeva jooksul pärast seda, kui Euroopa Parlament on võtnud vastu aastaaruannet käsitleva otsuse ja määranud kindlaks lõpliku toetussumma, nagu on osutatud artiklites II.23 ja II.25.

I.5.3 Vääring

Euroopa Parlament teeb maksed eurodes. Kui eritingimustes ei ole sõnaselgelt sätestatud teisiti, toimub tegelike kulude konverteerimine eurodesse Euroopa Parlamendi poolt maksekorralduse tegemise päeval kehtinud ja Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud päevakursi alusel või, kui see ei ole võimalik, vastavalt Euroopa Parlamendi poolt määratud ja tema veebisaidil avaldatud igakuisele vahetuskursile.

Euroopa Parlamendi maksed loetakse sooritatuks nende Euroopa Parlamendi arvelt debiteerimise päeval.

ARTIKKEL I.6 – PANGAKONTO

Maksed tehakse eurodes toetusesaaja Euroopa Liidu liikmesriigis registreeritud pangas asuvale pangakontole või allkontole, mille andmed on järgmised:

Panga nimi: […] Pangafiliaali aadress: […] Kontoomaniku täielik nimi: […] Täielik kontonumber (koos pangakoodidega): […] IBAN: […] BIC/SWIFT kood: […]

ARTIKKEL I.7 – ÜLDISED HALDUSSÄTTED

Kogu käesoleva lepinguga seotud teave tuleb Euroopa Parlamendile saata kirjalikult, koos viitega lepingu numbrile, järgmisel aadressil:

European Parliament The President c/o the Director-General of Finance SCH 05B031 L-2929 Luxembourg

Tavaposti puhul loetakse saadetise Euroopa Parlamendi poolt kättesaamise kuupäevaks kuupäev, mil Euroopa Parlamendi postiteenistus on selle ametlikult registreerinud.

Kogu käesoleva lepinguga seotud teave tuleb toetusesaajale saata kirjalikult, koos viitega lepingu numbrile, järgmisel aadressil:

[…] [Ametinimetus] [Toetusesaaja ametlik nimetus] [Täielik ametlik aadress]

Kui toetusesaaja aadress muutub, tuleb Euroopa Parlamenti sellest viivitamata kirjalikult teavitada.

ARTIKKEL I.8 – LEPINGU JÕUSTUMINE

Leping jõustub päeval, mil see Euroopa Parlamendi nimel allkirjastatakse.

II. ÜLDTINGIMUSED

A OSA: JURIIDILISED JA HALDUSSÄTTED

ARTIKKEL II.1 – MÕISTED

Käesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „tegevusaruanne“ – rahastamiskõlblikkuse perioodil tekkinud kulude kirjalik selgitus, näiteks tegevuse, halduskulude jms selgitus. Tegevusaruanne on aastaaruande osa;

2) „aastaaruanne“ – aruanne, mis esitatakse kuue kuu jooksul pärast eelarveaasta lõppu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 (2) artiklile 23;

3) „jääksumma“ – artikli I.5.1 kohase eelmakse summa ning artikli II.25.4 kohaselt kindlaks määratud lõpliku toetussumma vahe;

4) „eelmaksete tasaarvestamine“ – olukord, kus eelarvevahendite käsutaja on lõpliku toetussumma kindlaks määranud ja toetusesaajale makstud raha ei ole enam liidu vara;

5) „huvide konflikt“ – olukord, kus lepingu erapooletut ja objektiivset täitmist toetusesaaja poolt ohustavad perekonna, tunnete, rahvuslike sidemete või majanduslike huvidega seotud põhjused või mis tahes muud põhjused, mis tulenevad lepinguga seotud ühistest huvidest kolmanda isikuga. Poliitilised sidemed ei kujuta endast põhimõtteliselt huvide konflikti lepingute puhul, mis sõlmitakse erakonna ja samu poliitilisi väärtusi jagavate organisatsioonide vahel. Selliste lepingute puhul tuleb siiski tagada kooskõla määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikliga 22;

6) „mitterahaline osalus“ ehk „mitterahaline toetus“ – mitterahalised ressursid, mille kolmas isik teeb toetusesaajale tasuta kättesaadavaks (vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 2 punktidele 7 ja 8);

7) „eelarveaasta n“ ehk „rahastamiskõlblikkuse periood“ – ajavahemik, mille jooksul toimuvad tegevused, mille jaoks käesoleva lepinguga vahendeid eraldati ja mis on täpsustatud artiklis I.2;

8) „vääramatu jõud“ – igasugune ettenägematu, erakorraline olukord või sündmus, mis ei sõltu toetusesaaja ega Euroopa Parlamendi tahtest, mis takistab ükskõik kummal neist täita käesolevast lepingust tulenevaid kohustusi ning mis ei tulene nende ega alltöövõtjate, seotud üksuste või rahalist toetust saanud kolmandate isikute veast või hooletusest ja mida vaatamata nõuetekohase hoolsuse rakendamisele ei olnud võimalik vältida. Vääramatuks jõuks ei loeta järgmist: töövaidlus, streik, rahalised raskused, puudujääk teenustes ning seadmete või materjali viga või viivitus nende kättesaadavaks tegemisel, välja arvatud juhul, kui need tulenevad otseselt asjaomasest vääramatu jõu juhtumist;

9) „ametlik teavitamine“ – kirjalik suhtlus posti või e-posti teel, mida tõendab kättesaamisteatis;

10) „pettus“ – ettekavatsetud tegu või tegematajätmine, mis mõjutab liidu finantshuve ja on seotud vale, ebaõige või mittetäieliku aruande või dokumendi kasutamise või esitamisega või sellise teabe varjamisega, mille avaldamine on kohustuslik;

11) „toetus“ – toetus finantsmääruse VIII jaotise ning määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 IV peatüki tähenduses;

12) „õigusnormide rikkumine“ – liidu õiguse rikkumine, mis tuleneb toetusesaaja tegevusest või tegematajätmisest, millel on või võib olla liidu eelarvet kahjustav mõju;

13) „omavahendid“ – liidu eelarve välised rahastamisallikad, näiteks annetused või liikmete makstavad toetused (nagu on määratletud määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 2 punktides 7 ja 8) jms;

14) „seotud isik“ – isik, kellel on volitus toetusesaajat esindada või tema nimel otsuseid teha;

15) „oluline viga“ – lepingu sätte rikkumine, mida põhjustab tegu või tegematajätmine, mis tekitab või võib tekitada kahju Euroopa Liidu eelarvele.

ARTIKKEL II.2 – TOETUSESAAJA ÜLDISED KOHUSTUSED

Toetusesaaja:

a) vastutab ainuisikuliselt võetud juriidiliste kohustuste täitmise ja nende täitmise tõendamise eest,

b) on kohustatud heastama Euroopa Parlamendile käesoleva lepingu täitmise, sealhulgas ebaõige täitmisega põhjustatud kahju, välja arvatud juhul, kui põhjuseks on vääramatu jõud,

c) vastutab ainuisikuliselt kolmandate isikute ees, sealhulgas kõikide käesoleva lepingu täitmise käigus neile tekitatud kahjude eest,

d) teavitab Euroopa Parlamenti viivitamata oma juriidilise staatuse ning finants-, tehnilise, organisatsioonilise või omandiõigusega seotud olukorra muutusest ja nime, aadressi või juriidilise esindaja vahetustest,

e) võtab kõik vajalikud meetmed huvide konflikti vältimiseks.

ARTIKKEL II.3 – PANGAKONTOGA SEOTUD KOHUSTUSED

Artiklis I.6 osutatud konto või allkonto peab võimaldama teha kindlaks Euroopa Parlamendilt saadud maksed ning laekunud intressid või muud tulud.

Kui sellele kontole kantud summadelt saadakse intressi või muud samaväärset tulu vastavalt selle liikmesriigi õigusele, kelle territooriumil konto on avatud, võib selline intress või tulu jääda toetusesaajale (kooskõlas finantsmääruse artikli 8 lõikega 4).

Mingil juhul ei tohi Euroopa Parlamendilt saadud summasid kasutada spekulatiivsel eesmärgil.

Eelmaksena makstud summat loetakse liidu varaks seni, kuni on toimunud tasaarvestamine lõpliku toetussummaga.

ARTIKKEL II.4 – VASTUTUS KAHJU KORRAL

Euroopa Parlamenti ei või pidada vastutavaks toetusesaaja tekitatud või kantud kahjude eest, sh kahju eest, mida on käesoleva lepingu täitmise ajal või tagajärjel põhjustatud kolmandatele isikutele.

Toetusesaaja või seotud isik hüvitab Euroopa Parlamendile kogu käesoleva lepingu täitmise või lepingu teatavate sätete mittetäitmise tõttu Euroopa Parlamendile tekkinud kahju, välja arvatud juhul, kui põhjuseks on vääramatu jõud.

ARTIKKEL II.5 – KONFIDENTSIAALSUS

Kui käesolevas lepingus, määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artiklis 32 ja teistes kohaldatavates liidu õigusaktides ei ole sätestatud teisiti, kohustuvad Euroopa Parlament ja toetusesaaja tagama kõikide käesoleva lepingu sisuga otseses seoses olevate dokumentide, andmete või muude materjalide konfidentsiaalsuse.

ARTIKKEL II.6 – ISIKUANDMETE TÖÖTLEMINE

Lepinguga seoses kogutud isikuandmeid töödeldakse kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikliga 33. Euroopa Parlament töötleb isikuandmeid kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2018/1725 (3).

Andmeid kasutatakse üksnes lepingu täitmiseks ja selle täitmise järelevalveks, ilma et see piiraks nende võimalikku liidu õigusaktide kohast edastamist kontrolli ja auditeerimise eest vastutavatele organitele.

Isikuandmete töötlemine toetusesaaja poolt seoses käesoleva lepinguga toimub kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2016/679 (4). Ilma et see piiraks nimetatud määruses sätestatud muid juhtumeid, on isikuandmete töötlemine seoses käesoleva lepinguga lubatud üksnes juhul, kui see on käesoleva lepingu täitmiseks vajalik.

ARTIKKEL II.7 – ANDMETE SÄILITAMINE

Kooskõlas finantsmääruse artikliga 132 säilitab toetusesaaja lepingu täitmist puudutavaid andmeid, tõendavaid dokumente, statistilisi andmeid ja muid andmeid viis aastat pärast lõppmakse tegemist või alusetult makstud eelmakse summa tagasinõudmist.

Andmeid, mis käsitlevad rahalise toetuse kasutamisega seotud auditeid, kaebusi, kohtuvaidlusi, nõuete lahendamist ja selliseid Euroopa Prokuratuuri (EPPO) või Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlusi, millest toetusesaajale on teatatud, hoitakse alles kõnealuste auditite, kaebuste, kohtuvaidluste, nõuete lahendamise või juurdluste lõpuni.

ARTIKKEL II.8 – LIIDU TOETUSE NÄHTAVUS

II.8.1 Teave liidu toetuse kohta

Kui toetusesaaja edastab või avaldab teavet, mis on seotud liidu toetusega, muu hulgas konverentsil, seminaril või teabe- ja reklaammaterjalides (näiteks brošüürides, voldikutes, plakatitel, esitlustes, elektrooniliselt vms), peab ta märkima, et on saanud Euroopa Parlamendilt rahalist toetust, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament nõuab, et ta seda ei teeks, või kui Euroopa Parlamendiga on kokku lepitud teisiti.

II.8.2 Euroopa Parlamendi vastutuse välistamise klausel

Teabe puhul, mida toetusesaaja edastab või avaldab, peab andmekandjast ja vormist olenemata olema alati märgitud, et teabe sisu eest vastutab üksnes teabe esitaja/autor ning Euroopa Parlament ei ole vastutav edastatud või avaldatud teabe kasutamise eest.

II.8.3 Euroopa Parlamendi avaldatavad andmed

Euroopa Parlament avaldab oma veebisaidil määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artiklis 32 märgitud andmed.

ARTIKKEL II.9 – TOETUSESAAJA SÕLMITAVAD LEPINGUD

II.9.1 Põhimõtted

Kui toetusesaaja sõlmib lepingu täitmiseks hankelepingu, on ta kohustatud võtma konkureerivad pakkumused ning sõlmima lepingu majanduslikult soodsaima pakkumuse teinud pakkujaga või kui see on kohane, madalaimat hinda pakkunud pakkujaga. Toetusesaaja väldib huvide konflikti.

Lepingute puhul, mille maksumus ületab 60 000 eurot tarnija ja kauba või teenuse kohta, võtab toetusesaaja vähemalt kolm pakkumust, mis esitatakse vastusena kirjalikule pakkumiskutsele, milles on üksikasjalikult kirjeldatud hanke nõudeid. Asjaomaste lepingute kestus ei tohi ületada viit aastat.

Kui kirjalikule pakkumiskutsele laekub vähem kui kolm pakkumust, peab toetusesaaja tõendama, et hanke puhul oli võimatu saada rohkem pakkumusi.

II.9.2 Andmete säilitamine

Toetusesaaja dokumenteerib pakkumuste hindamise ja põhjendab kirjalikult tarnija valikut.

II.9.3 Kontroll

Toetusesaaja tagab, et Euroopa Parlamendil, Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste ametil, Euroopa Kontrollikojal ja Euroopa Pettustevastasel Ametil on võimalik kasutada määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 V peatüki kohast kontrolliõigust. Toetusesaaja tagab, et kolmandate isikutega sõlmitud lepingutes nähakse ette kontrolliõiguse kasutamise õigus ka nende kolmandate isikute suhtes.

II.9.4 Vastutus

Toetusesaaja vastutab ainuisikuliselt käesoleva lepingu täitmise ja lepingu sätete järgimise eest. Toetusesaaja kohustub tagama, et tema töövõtja loobub lepinguga seotud nõuetest Euroopa Parlamendi vastu.

ARTIKKEL II.10 – TOETUS KOLMANDATELE ISIKUTELE

Toetusesaaja antav rahaline toetus kolmandatele isikutele finantsmääruse artikli 204 tähenduses võib olla hüvitatav kulu järgmistel tingimustel:

a) toetusesaaja annab rahalist toetust ainult järgmistele kolmandatele isikutele: … [sisestada võimalike toetusesaajate nimed, nagu taotlusvormil näidatud];

b) kolmandale isikule antav rahaline toetus ei ole suurem kui 60 000 eurot;

c) kolmas isik kasutab toetust rahastamiskõlblike kulude katmiseks;

d) toetusesaaja tagab rahalise toetuse tagastamise võimaliku tagasinõudmise korral.

Käesoleva artikli kohaldamisel ei peeta kolmandaks isikuks liikmesriigi või Euroopa tasandi erakonda ega liikmesriigi või Euroopa tasandi poliitilist sihtasutust.

Toetusesaaja tagab, et Euroopa Parlamendil, Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste ametil, Euroopa Kontrollikojal ja Euroopa Pettustevastasel Ametil on võimalik kasutada määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 V peatüki ja finantsmääruse artikli 129 kohast kontrolliõigust.

ARTIKKEL II.11 – VÄÄRAMATU JÕUD

Kui Euroopa Parlament või toetusesaaja puutub kokku vääramatu jõuga, teavitab ta sellest viivitamata teist poolt (väljastusteatega tähtkirja teel või sellega samaväärsel viisil), näidates ära juhtumi olemuse, tõenäolise kestuse ja prognoositavad tagajärjed.

Euroopa Parlament ja toetusesaaja võtavad tarvitusele kõik meetmed, et vähendada vääramatust jõust tingitud võimalikke kahjusid.

Kui vääramatu jõud takistab Euroopa Parlamenti või toetusesaajat lepingust tulenevaid kohustusi täitmast, ei loeta seda rikkumiseks.

ARTIKKEL II.12 – TOETUSE MAKSMISE PEATAMINE

II.12.1 Peatamise alused

Ilma et see piiraks finantsmääruse artikli 202 lõike 2 kohaldamist, võib Euroopa Parlament otsustada toetuse maksmise peatada, kui:

i) Euroopa Parlament kahtlustab, et toetusesaaja on teinud toetuse andmise menetluses või lepingu täitmisel olulisi vigu või esineb temapoolseid rikkumisi, pettusi või kohustuste täitmata jätmist ning kahtlusi on vaja kontrollida; või

ii) toetusesaajale on määratud määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 27 lõike 4 kohane rahaline karistus (toetuse maksmine peatatakse kuni rahaline karistus on kantud).

II.12.2 Peatamise kord

1. etapp — Euroopa Parlament teavitab toetusesaajat enne toetuse maksmise peatamist ametlikult toetuse maksmise peatamise kavatsusest ja selle põhjustest ning annab toetusesaajale võimaluse esitada 30 kalendripäeva jooksul pärast teate kättesaamist oma seisukoht.

2. etapp — Kui Euroopa Parlament otsustab pärast seisukoha esitamise tähtaja möödumist toetuse maksmist mitte peatada, antakse sellest toetusesaajale teada.

Kui Euroopa Parlament otsustab pärast seisukoha esitamise tähtaja möödumist toetuse maksmise peatamist jätkata, edastatakse toetusesaajale peatamise kohta ametlikult põhjendatud otsus ja talle tehakse teatavaks:

i) artikli II.12.1 punkti i kohastel juhtudel vajalike kontrollide lõpuleviimise indikatiivne kuupäev ning

ii) võimalikud õiguskaitsevahendid.

II.12.3 Peatamise tagajärjed

Maksete peatamine tähendab, et toetusesaajal ei ole õigust saada Euroopa Parlamendilt ühtegi makset, kuni artikli II.12.2 teise etapi punktis i osutatud kontroll on lõpule viidud või peatamise alus on kõrvaldatud. Sellega ei piirata Euroopa Parlamendi õigust rahastamisotsus vastavalt artiklile II.13 tühistada või selle täitmine vastavalt artiklile II.14 lõpetada.

II.12.4 Maksete jätkamine

Kui maksete peatamise alus on kõrvaldatud, jätkatakse asjaomaste maksete tegemist kavakohaselt ning Euroopa Parlament annab sellest toetusesaajale teada.

ARTIKKEL II.13 – RAHASTAMISOTSUSE TÜHISTAMINE EUROOPA PARLAMENDI POOLT

II.13.1 Tühistamise alused

Euroopa Parlamendil on õigus rahastamisotsus tühistada, kui amet otsustab toetusesaaja registrist kustutada, välja arvatud määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 30 lõikes 2 osutatud juhtudel.

II.13.2 Tühistamise kord

1. etapp — Euroopa Parlament teavitab toetusesaajat enne rahastamisotsuse tühistamist ametlikult rahastamisotsuse tühistamise kavatsusest ja selle põhjustest ning annab toetusesaajale võimaluse esitada 30 kalendripäeva jooksul pärast teate kättesaamist oma seisukoht.

2. etapp — Kui Euroopa Parlament otsustab pärast seisukoha esitamise tähtaja möödumist rahastamisotsust mitte tühistada, antakse sellest toetusesaajale teada.

Kui Euroopa Parlament otsustab pärast seisukoha esitamise tähtaja möödumist rahastamisotsuse tühistada, edastatakse toetusesaajale ametlikult põhjendatud otsus rahastamisotsuse tühistamise kohta.

3. etapp — Rahastamisotsuse tühistamise otsuse vastuvõtmise järel teavitab Euroopa Parlament viivitamata toetusesaajat toetuslepingu lõpetamisest.

II.13.3 Rahastamisotsuse tühistamise tagajärjed

Rahastamisotsus tühistatakse tagasiulatuvalt alates rahastamisotsuse vastuvõtmise kuupäevast.

Toetuslepingu täitmine lõpetatakse kohe pärast seda, kui toetusesaajat on sellest teavitatud.

Toetuslepingu alusel välja makstud summa loetakse alusetult makstuks ja see nõutakse finantsmääruse kohaldatavate normide kohaselt tagasi.

ARTIKKEL II.14 – RAHASTAMISOTSUSE TÄITMISE LÕPETAMINE

II.14.1 Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine toetusesaaja taotlusel

Toetusesaaja võib taotleda rahastamisotsuse täitmise lõpetamist.

Toetusesaaja teavitab sellest ametlikult Euroopa Parlamenti ning esitab:

a) otsuse täitmise lõpetamise põhjused ja

b) kuupäeva, millal otsuse täitmine lõpetatakse (see ei või olla varasem kui ametliku teate saatmise kuupäev).

Rahastamisotsuse täitmine lõpetatakse kas lõpetamisotsuses märgitud kuupäevast või selle toetusesaajale teatavaks tegemise kuupäevast, kui lõpetamisotsuses kuupäeva märgitud ei ole. Rahastamisotsuse täitmise lõpetamise järel lõpetab Euroopa Parlament samast kuupäevast ka toetuslepingu täitmise.

II.14.2 Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine Euroopa Parlamendi poolt

II.14.2.A. Lõpetamise alused

Euroopa Parlamendil on õigus rahastamisotsuse täitmine lõpetada järgmistel juhtudel:

a) Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste amet otsustab toetusesaaja registrist kustutada (määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 30 lõikes 2 osutatud juhtudel);

b) toetusesaaja ei vasta enam määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 18 lõikes 2 sätestatule;

c) finantsmääruse artiklites 131 ja 202 osutatud juhtudel;

d) toetusesaaja, seotud isik või isik, kellel lasub piiramatu vastutus toetusesaaja võlgade eest, on finantsmääruse artikli 136 lõike 1 punktides a või b osutatud olukorras;

e) toetusesaaja või seotud isik on finantsmääruse artikli 136 lõike 1 punktides c–h osutatud olukorras või tema suhtes kehtib finantsmääruse artikli 136 lõige 2

f) toetusesaaja kaotab oma staatuse vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 10 lõikele 6.

II.14.2.B. Rahastamisotsuse täitmise lõpetamise menetlus

1. etapp — Euroopa Parlament teavitab toetusesaajat enne rahastamisotsuse täitmise lõpetamist ametlikult rahastamisotsuse täitmise lõpetamise kavatsusest ja selle põhjustest ning annab toetusesaajale võimaluse esitada 30 kalendripäeva jooksul pärast teate kättesaamist oma seisukoht.

2. etapp — Kui Euroopa Parlament otsustab pärast seisukoha esitamise tähtaja möödumist rahastamisotsuse täitmist mitte lõpetada, antakse sellest toetusesaajale teada.

Kui Euroopa Parlament otsustab pärast seisukoha esitamise tähtaja möödumist rahastamisotsuse täitmise lõpetada, edastatakse toetusesaajale rahastamisotsuse täitmise lõpetamise kohta ametlikult põhjendatud otsus.

3. etapp — Rahastamisotsuse täitmise lõpetamise otsuse vastuvõtmise järel teavitab Euroopa Parlament toetusesaajat viivitamata toetuslepingu täitmise lõpetamisest.

II.14.3 Rahastamisotsuse täitmise lõpetamise tagajärjed

Rahastamisotsuse täitmise lõpetamine jõustub ex nunc kas lõpetamisotsuses märgitud kuupäevast või selle toetusesaajale teatavaks tegemise kuupäevast, kui lõpetamisotsuses kuupäeva märgitud ei ole. Toetuslepingu täitmine lõpetatakse samast kuupäevast.

Toetusesaaja poolt alates rahastamisotsuse täitmise lõpetamise kuupäevast tegelikult kantud kulud loetakse mittehüvitatavateks kuludeks ning vastav eelmakse nõutakse sisse finantsmääruse kohaldatavate reeglite kohaselt.

ARTIKKEL II.15 – ÕIGUSTE EDASIANDMINE

Toetusesaaja ei või anda kolmandale isikule edasi ühtegi maksenõuet Euroopa Parlamendi vastu, välja arvatud juhul, kui toetusesaaja esitab selleks põhjendatud kirjaliku taotluse ja Euroopa Parlament kiidab selle enne õiguste edasiandmist heaks.

Kui Euroopa Parlament ei kiida õiguste edasiandmist kirjalikult heaks või kui heakskiidu aluseks olevaid tingimusi ei täideta, on õiguste edasiandmine tühine.

Edasiandmine ei vabasta toetusesaajat mingil juhul tema kohustustest Euroopa Parlamendi ees.

ARTIKKEL II.16 – VIIVISED

Kui Euroopa Parlament ei tee makset tähtajaks, on toetusesaajal õigus saada viivist vastavalt Euroopa Keskpanga eurodes toimuvate peamiste refinantseerimistehingute puhul kohaldatavale määrale (edaspidi „viitemäär“), mida on suurendatud 3,5 punkti võrra. Viitemääraks loetakse maksetähtaja kättejõudmise kuu esimesel päeval kehtiv Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud määr.

Kui Euroopa Parlament peatab maksete tegemise, nagu on sätestatud artiklis II.12, ei ole algse tähtaja ületamise korral tegemist hilinenud maksega.

Hilinenud maksete eest makstakse viivist alates maksetähtajale järgnenud päevast kuni makse tegeliku tegemise päevani (kaasa arvatud).

Kui arvestatud viivise summa on 200 eurot või väiksem, on Euroopa Parlament erandina esimesest lõigust kohustatud selle toetusesaajale välja maksma üksnes juhul, kui toetusesaaja esitab selleks taotluse kahe kuu jooksul pärast hilinenud makse saamist.

ARTIKKEL II.17 – KOHALDATAV ÕIGUS

Lepingu suhtes kehtib liidu kohaldatav õigus, eelkõige määrus (EL, Euratom) nr 1141/2014 ja finantsmääruse asjakohased sätted, mida kohaldatakse täiel määral. Neid täiendab vajaduse korral toetusesaaja asukohaliikmesriigi õigus.

ARTIKKEL II.18 – ÕIGUS ESITADA OMA SEISUKOHT

Kui toetusesaajal või määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artiklis 27a osutatud füüsilisel isikul on käesoleva lepingu kohaselt õigus esitada oma seisukoht, antakse toetusesaajale või asjaomasele füüsilisele isikule kirjalike selle esitamiseks aega kümme tööpäeva, välja arvatud juhul, kui sõnaselgelt on ette nähtud teisiti. Seda aega võib toetusesaaja või asjaomase füüsilise isiku põhjendatud taotluse korral ühe korra kümne tööpäeva võrra pikendada.

B OSA: FINANTSSÄTTED

ARTIKKEL II.19 – HÜVITATAVAD KULUD

II.19.1 Tingimused

Kooskõlas finantsmääruse artikliga 186 ja selleks, et kulusid saaks hüvitada liidu rahalisest toetusest, peavad kulud vastama järgmistele kriteeriumidele:

a) kulud on otseselt seotud lepingu esemega ja ette nähtud lepingule lisatud hinnangulises eelarves;

b) kulud on vajalikud lepingu täitmiseks;

c) kulud on mõistlikud, põhjendatud ja kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, eelkõige ökonoomsuse ja tõhususe poolest;

d) kulud on tekkinud artiklis I.2. määratletud rahastamiskõlblikkuse perioodi jooksul, välja arvatud aastaaruannetega ning finantsaruandeid ja nende aluseks olevat raamatupidamisarvestust puudutavate sertifikaatidega seotud kulud;

e) toetusesaaja on kulud tegelikult kandnud;

f) kulud on tuvastatavad ja kontrollitavad ning kirjendatud toetusesaaja raamatupidamise aastaaruandesse kooskõlas kohaldatavate raamatupidamisstandarditega;

g) kulud on kooskõlas kohaldatava maksu- ja sotsiaalkindlustusõigusega;

h) kulud on kooskõlas artikli II.9.1 esimese lõiguga ning üldjoontes artikli II.9.1 teise lõiguga.

Toetusesaaja raamatupidamise ja sisekontrolli meetmed peavad võimaldama tuvastada aastaaruandes deklareeritud kulude ja tulude kooskõla finantsaruannete ja vastavate tõendavate dokumentidega.

II.19.2 Näited hüvitatavate kulude kohta

Ilma et see piiraks finantsmääruse artikli 186 kohaldamist, peetakse hüvitatavateks kuludeks eelkõige järgmisi tegevuskulusid (tingimusel et need vastavad käesoleva artikli punktis 1 toodud kriteeriumitele):

a) halduskulud ning tehnilise abi, koosolekute, uurimistegevuse, piiriüleste ettevõtmiste, uuringute, teabe ja väljaannetega seotud kulud;

b) personalikulud, mis hõlmavad tegelikke palkasid, sotsiaalkindlustusmakseid ja muid töötasu hulka arvatavaid seadusega ette nähtud kulusid, tingimusel et need ei ületa toetusesaaja töötasupoliitikale vastavaid tavapäraseid keskmisi määrasid;

c) töötajate reisi- ja elamiskulud, tingimusel et need on kooskõlas toetusesaaja tavapärase reisikulude hüvitamise praktikaga;

d) seadmete või muu (uue või kasutatud) vara amortisatsioonikulud, mis on kirjendatud toetusesaaja raamatupidamisaruannetesse, tingimusel et vara i) kantakse maha vastavalt rahvusvahelistele raamatupidamisstandarditele ja toetusesaaja tavapärastele kuluarvestustavadele ning ii) on soetatud kooskõlas artikli II.9.1 esimese lõiguga ning üldjoontes artikli II.9.1 teise lõiguga (kui vara soetati rahastamiskõlblikkuse perioodil);

e) tarbekaubad ja varustus ning muud lepingud, tingimusel et i) need on soetatud kooskõlas artikli II.9.1 esimese lõiguga ja üldjuhul artikli II.9.1 teise lõiguga ning ii) need on otseselt seotud lepingu esemega;

f) kulud, mis tulenevad otseselt lepingus kehtestatud nõuetest, sh vajaduse korral finantsteenuste kulud (eelkõige finantstagatistega seotud kulud), tingimusel et vastavad teenused on ostetud kooskõlas artikli II.9.1 esimese lõiguga ning üldjuhul artikli II.9.1 teise lõiguga.

ARTIKKEL II.20 – MITTEHÜVITATAVAD KULUD

Ilma et see piiraks käesoleva lepingu artikli II.19.1 ja finantsmääruse artikli 186 kohaldamist, peetakse mittehüvitatavateks järgmisi kulusid:

a) toetusesaaja makstud kapitalitootlus ja dividendid;

b) võlad ja võla teenindamise kulud;

c) kahjumi või võlgade katmine;

d) intressikulud;

e) ebatõenäoliselt laekuvad võlad;

f) kursikahjud;

g) pangakulud, mida pank nõuab toetusesaajalt Euroopa Parlamendilt saadavate ülekannete eest;

h) kulud, mille toetusesaaja on deklareerinud muu tegevuse raames, millele on saadud liidu eelarvest rahalist toetust;

i) mitterahaline osalus;

j) ülemäärased või ebamõistlikud kulud;

k) mahaarvatav käibemaks;

l) teatavate kolmandate isikute keelatud rahastamine, mida käsitletakse määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artiklis 22.

ARTIKKEL II.21 – MITTERAHALINE TOETUS

Euroopa Parlament lubab toetusesaajal saada lepingu täitmise ajal mitterahalisi toetusi, tingimusel et nende väärtus ei ületa:

a) kulusid, mis on tegelikult kantud ja nõuetekohaselt tõendatud nende kolmandate isikute raamatupidamisdokumentidega, kes on toetusesaajat toetanud ja vastavad kulud enda peale võtnud,

b) selliste dokumentide puudumisel kõnealusel turul üldiselt aktsepteeritud kuludele vastavaid kulusid,

c) hinnangulises eelarves heaks kiidetud väärtust,

d) 50 % hinnangulises eelarves heaks kiidetud omavahenditest.

Mitterahaline toetus:

a) esitatakse hinnangulises eelarves eraldi, et kajastada vahendite koguhulka;

b) on kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikliga 20 ning riiklike maksu- ja sotsiaalkindlustusnormidega;

c) on lubatud üksnes ajutiselt ja eeldusel, et olemas on välisaudiitori kontrollitõend ja see on lubatud lõpliku toetussumma kohta tehtud otsuses;

d) ei tohi olla kinnisvara vormis.

ARTIKKEL II.22 – EELARVEVAHENDITE ÜMBERPAIGUTAMINE

Toetusesaaja võib lisas 1 esitatud hinnangulist eelarvet kohandada, paigutades vahendeid eri eelarverubriikide vahel ümber. Eelarve selliseks muutmiseks ei ole vaja lepingut muuta. Ümberpaigutusi tuleb aastaaruandes põhjendada.

ARTIKKEL II.23 – ARUANDLUSKOHUSTUS

II.23.1 Aastaaruanne

Toetusesaaja esitab eelarveaasta n lõpule järgneval aastal soovitatavalt 15. maiks, kuid hiljemalt 30. juuniks aastaaruande, millesse kuuluvad:

a) raamatupidamise aastaaruanne koos märkustega, mis sisaldab toetusesaaja tulusid ja kulusid ning varasid ja kohustusi eelarveaasta alguse ja lõpu seisuga vastavalt toetusesaaja asukohaliikmesriigis kohaldatavale õigusele,

b) raamatupidamise aastaaruanne, mis põhineb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1606/2002 (5) artiklis 2 määratletud rahvusvahelistel raamatupidamisstandarditel,

c) kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikliga 20 esitatud annetajate ja toetajate ning nende annetuste või toetuste loetelu,

d) tegevusaruanne,

e) finantsselgitus, mille aluseks on hinnangulise eelarve struktuur,

f) üksikasjad tulude, kulude, varade ja kohustuste kohta,

g) punktis e osutatud finantsselgituse ja punktis f osutatud üksikasjade vastavust näitav võrdlus,

h) loetelu tarnijatest, kes esitasid asjaomase eelarveaasta jooksul toetusesaajale arveid enam kui 10 000 euro eest, koos tarnija nime ja aadressi ning tarnitud kaupade või teenuste mahuga.

Artiklis II.25.3 osutatud ülekandmise korral peab aastaaruanne sisaldama punktides d, e, f ja g nõutud dokumente ka asjaomasele eelarveaastale järgneva aasta esimese kvartali kohta.

Aastaaruandes esitatud teave peab olema piisav lõpliku toetussumma kindlaksmääramiseks.

II.23.2 Välisauditi aruanne

Sõltumatud välised organid või eksperdid, kes on selleks volitatud vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 23 lõikele 3, esitavad Euroopa Parlamendile otse välisauditi aruande, millele osutatakse määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 23 lõikes 1.

Välisauditi eesmärk on kinnitada raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ning selle aluseks olevate tulude ja kulude seaduslikkust ja korrektsust, eriti seda, kas:

a) raamatupidamise aastaaruanne on koostatud kooskõlas toetusesaaja suhtes kohaldatava siseriikliku õigusega, ei sisalda olulisi ebatäpsusi ning annab tõese ja õiglase ülevaate tema finantsseisundist ja tegevuse tulemustest;

b) raamatupidamise aastaaruanne on koostatud kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega, mis on määratletud määruse (EÜ) nr 1606/2002 artiklis 2;

c) deklareeritud kulud on tegelikult kantud;

d) tulud on deklareeritud ammendavalt;

e) toetusesaaja poolt Euroopa Parlamendile esitatud finantsdokumendid on kooskõlas lepingu finantssätetega;

f) määrusest (EL, Euratom) nr 1141/2014 ja eriti selle artiklist 20 tulenevad kohustused on täidetud;

g) käesolevast lepingust ja eriti selle artiklitest II.9 ja II.19 tulenevad kohustused on täidetud;

h) mitterahaline toetus on toetusesaajale tegelikult üle antud ja seda on hinnatud kooskõlas kohaldatavate normidega;

i) liidu toetuse võimalik ülejääk kanti üle järgmisse eelarveaastasse ja kasutati ära eelarveaasta esimeses kvartalis, nagu on nõutud finantsmääruse artikli 222 lõikes 7;

j) omavahendite ülejääk kanti reservikontole.

ARTIKKEL II.24 – OTSUS AASTAARUANDE KOHTA

Euroopa Parlament kiidab artiklis II.23.1 ette nähtud aastaaruande heaks või lükkab selle tagasi eelarveaastale n järgnevaks 30. septembriks.

Kui Euroopa Parlament esitatud aastaaruandele kuue kuu jooksul pärast selle kättesaamist kirjalikult ei vasta, loetakse aastaaruanne heakskiidetuks.

Aastaaruande heakskiitmine ei piira artikli II.25 kohast lõpliku toetussumma kindlaksmääramist, millega Euroopa Parlament teeb lõpliku otsuse kulude rahastamiskõlblikkuse kohta.

Euroopa Parlament võib nõuda toetusesaajalt aastaaruande kohta otsuse tegemise eesmärgil täiendavat teavet. Täiendava teabe nõudmise korral lükatakse aastaaruande kohta otsuse tegemise tähtaega edasi seni, kuni nõutud teave on kätte saadud ja Euroopa Parlament on seda hinnanud. Tähtaega võib pikendada ka siis, kui Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste amet on palunud täiendavat teavet vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 24 lõikele 4.

Kui aastaaruandes ilmnevad olulised puudujäägid, võib Euroopa Parlament selle ilma toetusesaajalt täiendavat teavet küsimata tagasi lükata ning tal on õigus nõuda, et toetusesaaja esitaks 15 tööpäeva jooksul uue aruande.

Täiendava teabe või uue aruande esitamise nõue esitatakse toetusesaajale kirjalikult.

Algselt esitatud aastaaruande tagasilükkamise ja uue aruande nõudmise korral kohaldatakse uue aruande suhtes käesolevas artiklis kirjeldatud heakskiitmise korda.

ARTIKKEL II.25 – OTSUS LÕPLIKU TOETUSSUMMA KOHTA

II.25.1 Aastaaruande mõju

Euroopa Parlamendi otsus lõpliku toetussumma kindlaksmääramise kohta põhineb vastavalt artiklile II.24 heaks kiidetud aastaaruandel. Kui Euroopa Parlament lükkab aastaaruande lõplikult tagasi või kui toetusesaaja ei esita aastaaruannet ettenähtud tähtajaks, ei saa lõpliku toetussumma kohta tehtud otsuses hüvitatavaid kulusid ette näha.

II.25.2 Piirmäärad

Lõplik toetussumma ei tohi olla suurem kui artiklis I.4 sätestatud summa ega ületada 95 % tegelikult kantud rahastamiskõlblikest kuludest.

II.25.3 Ülejäägi ülekandmine

Kui eelarveaasta n lõpuks ületavad toetusesaaja tulud kulusid, võib ta osa ülejäägist kanda üle eelarveaastasse n+1, nagu on ette nähtud finantsmääruse artikli 222 lõikes 7.

a) Ülejäägi määratlus

Aasta n ülejäägiks loetakse kõigi rahastamiskõlblike kulude ja järgmiste summade vahe:

i) esialgne (maksimaalne) toetussumma, mis on ette nähtud artiklis I.4,

ii) toetusesaaja omavahendid, mis on ette nähtud hüvitatavate kulude katmiseks (pärast seda, kui toetusesaaja on eelnevalt ainult omavahenditest katnud kõik mittehüvitatavad kulud), ja

iii) eelarveaastast n–1 üle kantud ülejääk.

Eelarveaastasse n+1 ülekantav ülejääk ei tohi ületada 25 % punktides i ja ii osutatud kogutulust.

b) Ülekantava summa kirjendamine eraldisena hüvitatavate kulude katmiseks

Reaalselt ülekantav summa kirjendatakse eelarveaasta n bilanssi kui „eraldis eelarveaasta n+1 esimese kvartali jooksul tehtavate hüvitatavate kulude katmiseks“. Eraldis loetakse eelarveaasta n hüvitatavaks kuluks.

Raamatupidamise vahearuandes, mis tuleb koostada hiljemalt 31. märtsiks aastal n+1, määratakse kindlaks selleks kuupäevaks reaalselt kantud hüvitatavad kulud. Eraldis ei tohi neid kulusid ületada.

Aastal n+1 saab eraldisest tulu, mida kasutatakse eelarveaasta n+1 esimese kvartali jooksul tehtavate hüvitatavate kulude katmiseks.

II.25.4 Otsus lõpliku toetussumma kohta

Euroopa Parlament kontrollib igal aastal kulude vastavust määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014, finantsmääruse ja lepingu sätetele ning võtab vastu otsuse lõpliku toetussumma kohta, mis tehakse toetusesaajale nõuetekohaselt teatavaks.

Eelarveaasta n lõplik toetussumma määratakse kindlaks aastal n+1.

Kui lõplik toetussumma on kindlaks määratud, toimub eelmaksete tasaarvestamine.

II.25.5 Jääksumma

Kui eelmakse oli suurem kui kindlaks määratud lõplik toetussumma, nõuab Euroopa Parlament alusetult makstud eelmakse osa tagasi.

Kui lõplik toetussumma on suurem kui eelmakse summa, maksab Euroopa Parlament toetusesaajale välja jääksumma.

II.25.6 Kasum

a) Mõiste

Kasum on määratletud finantsmääruse artikli 192 lõikes 2.

b) Reservide kogumine

Kooskõlas finantsmääruse artikli 192 lõikega 2 võib toetusesaaja artiklis II.1 määratletud omavahendite ülejäägist reserve koguda.

Reservikontole võib kanda vajaduse korral omavahendite ülejäägi, st summa, mis jääb üle, kui omavahenditest on kaetud vajalikud 5 % eelarveaastal n kantud hüvitatavatest kuludest ning 5 % kuludest, mis kaetakse eelarveaastasse n+1 üle kantava eraldisega. Toetusesaaja peab eelnevalt katma kõik mittehüvitatavad kulud üksnes omavahenditest.

Reservi arvatud summat ei arvestata kasumi arvestamisel.

Reservi kasutatakse üksnes toetusesaaja tegevuskulude katmiseks.

c) Sissenõudmine

Toetusesaaja ei või toetuse abil kasumit teenida. Euroopa Parlamendil on õigus nõuda kasumist sisse osa, mis vastab liidu osalusele rahastamiskõlblike kulude katmisel, nagu on osutatud finantsmääruse artikli 192 lõikes 4.

ARTIKKEL II.26 – TAGASINÕUDMINE

Kui maksed on toetusesaajale tehtud alusetult või kui lepingu, määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 või finantsmääruse tingimuste kohaselt on tagasinõudmine põhjendatud, peab toetusesaaja või määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 30 lõikes 2 osutatud füüsiline isik vastavad summad Euroopa Parlamendile tagasi maksma viimase poolt määratud tingimustel ja tähtajaks.

II.26.1 Viivised

Kui toetusesaaja ei ole Euroopa Parlamendi määratud tähtaja jooksul tagasimakset sooritanud, arvestab Euroopa Parlament asjakohastelt summadelt viivist artiklis II.16 sätestatud määra alusel. Viivist arvestatakse ajavahemiku eest, mis algab tagasimakse tähtpäevast ja lõpeb kõikide võlgnetavate summade täielikul laekumisel Euroopa Parlamendile, laekumise päev kaasa arvatud.

Osaliste maksete puhul kaetakse toetusesaaja tehtud summadest esmalt tasud ja viivised ning alles seejärel makse põhiosa.

II.26.2 Tasaarvestus

Kui tagasimakset ettenähtud tähtajaks ei tehta, võib Euroopa Parlamendile võlgnetavad summad kooskõlas finantsmääruse artikliga 101 kinni pidada toetusesaajale maksmisele kuuluvatest muudest summadest. Erandjuhul, mida tingib vajadus kaitsta liidu finantshuve, võib Euroopa Parlament võlgnetavad summad tasaarvestada enne makse tähtaega. Toetusesaaja eelnev nõusolek ei ole vajalik.

II.26.3 Pangakulud

Euroopa Parlamendile võlgnetavate summade sissenõudmisega seotud pangakulud tasub toetusesaaja ainuisikuliselt.

ARTIKKEL II.27 – FINANTSTAGATIS

Kui Euroopa Parlament nõuab toetusesaajalt finantsmääruse artikli 153 kohast tagatist, peavad täidetud olema järgmised tingimused:

a) finantstagatise annab pank või tunnustatud finantseerimisasutus või toetusesaaja taotlusel ja Euroopa Parlamendi nõusolekul kolmas isik;

b) tagatise andja maksab summa välja esimesel nõudmisel ega tohi nõuda, et Euroopa Parlament esitaks kõigepealt nõude põhivõlgniku (st toetusesaaja) vastu, ning

c) finantstagatis kehtib sõnaselgelt seni, kuni Euroopa Parlament on eelmakse ning vahe- ja lõppmaksed tasaarvestanud. Kui lõppmakse tegemise asemel on vaja vahendeid tagasi nõuda, peab finantstagatis kehtima seni, kuni võlg on täielikult tagasi makstud, ning Euroopa Parlament vabastab tagatise seejärel järgmise kuu jooksul.

ARTIKKEL II.28 – KONTROLL

II.28.1 Üldsätted

Euroopa Parlament ning Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste amet võivad oma pädevuste raames ning vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 V peatükile kasutada igal ajal oma kontrolliõigust, et veenduda, kas toetusesaaja täidab täielikult kõiki lepingus, määruses (EL, Euratom) nr 1141/2014 ja finantsmääruses ette nähtud kohustusi.

Toetusesaaja teeb pädevate asutustega nõuetekohast koostööd ning abistab neid kontrolli tegemiseks vajalikul määral.

Euroopa Parlament ning Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste amet võivad delegeerida kontrolli läbiviimise nende nimel tegutsema volitatud välisasutustele („volitatud asutused“).

II.28.2 Dokumentide säilitamise kohustus

Nagu on sätestatud artiklis II.7, hoiab toetusesaaja asjakohastel andmekandjatel alles kõik originaaldokumendid, eriti raamatupidamis- ja maksustamisdokumendid, sh digiteeritud originaalid, kui need on asjaomase liikmesriigi õigusega lubatud ja neid käsitletakse asjaomase liikmesriigi õiguses ette nähtud tingimustel.

II.28.3 Dokumentide ja/või teabe esitamise kohustus

Toetusesaaja peab esitama kõik vajalikud dokumendid ja/või kogu teabe, sh elektroonilise teabe, mida Euroopa Parlament, Euroopa tasandi erakondade ja Euroopa tasandi poliitiliste sihtasutuste amet või volitatud asutus („pädev asutus“) nõuab.

Kõiki toetusesaaja esitatud dokumente ja kogu teavet töödeldakse vastavalt artiklile II.6.

II.28.4 Kohapealne kontroll

Pädev asutus võib viia toetusesaaja ruumides läbi kohapealseid kontrolle. Selleks võib ta kirjalikult nõuda, et toetusesaaja võtaks pädeva asutuse määratud tähtajaks kontrollkülastuse korraldamiseks vajalikud meetmed.

Kohapealse kontrolli käigus peab toetusesaaja võimaldama pädevale asutusele juurdepääsu kohale ja ruumidele, kus tegevus toimub või toimus, ning kogu vajalikule teabele, sh elektroonilises vormingus teabele.

Toetusesaaja tagab, et teave on kohapealse kontrolli toimumise ajal lihtsasti kättesaadav ning et nõutud teave antakse üle asjakohases vormingus.

II.28.5 Auditimenetluse kohta tähelepanekute esitamine

Kontrollimenetluse tulemuste põhjal koostab Euroopa Parlament esialgse auditiaruande, mis edastatakse toetusesaajale. Toetusesaajal on õigus esitada 30 kalendripäeva jooksul pärast esialgse auditiaruande kättesaamist tähelepanekuid.

Esialgse auditiaruande ja toetusesaaja võimalike tähelepanekute alusel koondab Euroopa Parlament audititulemused lõplikku auditiaruandesse. Lõplik auditiaruanne saadetakse toetusesaajale 60 kalendripäeva jooksul pärast esialgse auditiaruande kohta tähelepanekute esitamise tähtaja möödumist.

II.28.6 Audititulemuste kasutamine

Ilma et see piiraks parlamendi õigust võtta meetmeid artiklite II.12–II.14 alusel, võtab Euroopa Parlament lõplikke audititulemusi lõpliku toetussumma kindlaksmääramisel nõuetekohaselt arvesse.

Kui lõplikes audititulemustes ilmneb võimalik pettus või kohaldatavate normide raske rikkumine, antakse sellest teada liikmesriigi või liidu pädevatele asutustele, et võtta edasisi meetmeid.

Euroopa Parlament võib lõplike audititulemuste põhjal tagasiulatuvalt muuta lõpliku toetussumma kohta tehtud otsust.

II.28.7 OLAFi kontrolliõigus

Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) kasutab toetusesaaja suhtes oma kontrolliõigust kooskõlas kohaldatavate normidega ning eelkõige vastavalt nõukogu määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96, (6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL, Euratom) nr 883/2013 (7) ning määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 24 lõikele 4 ja artikli 25 lõikele 7.

Toetusesaaja teeb OLAFiga nõuetekohast koostööd ja abistab teda kõigiti kontrolli läbiviimisel.

Euroopa Parlament võib lõpliku toetussumma kohta tehtud otsust Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) esitatud andmete põhjal igal ajal tagasiulatuvalt muuta vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 25 lõikele 7. Enne kui Euroopa Parlament otsustab lõpliku toetussumma kohta tehtud otsust tagasiulatuvalt muuta, antakse toetusesaajale nõuetekohaselt teada asjaomastest andmetest ja parlamendi kavatsusest lõpliku toetussumma kohta tehtud otsust muuta ning talle antakse võimalus esitada tähelepanekuid.

II.28.8 Euroopa Kontrollikoja kontrolliõigus

Euroopa Kontrollikoda kasutab oma kontrolliõigust kooskõlas kohaldatavate normidega ja eelkõige vastavalt finantsmääruse artiklile 129 ning määruse (EL, Euratom) nr 1141/2014 artikli 25 lõikele 6. Kohaldatakse artikleid II.28.3 ja II.28.4.

Toetusesaaja teeb kontrollikojaga nõuetekohast koostööd ning abistab teda kõigiti kontrolli läbiviimisel.

II.28.9 Artiklitest II.28.1 kuni II.28.4 tulenevate kohustuste mittetäitmine

Kui toetusesaaja ei täida artiklites II.28.1 kuni II.28.4 sätestatud kohustusi, võib Euroopa Parlament lugeda mittehüvitatavateks kõik kulud, mida toetusesaaja ei ole piisavalt põhjendanud.