Euroopa Liidu Teataja L 375 , 31/12/1985 Lk 0020 - 0044

Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 7 Lk 0088

Hispaaniakeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 6 Lk 0135

Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 7 Lk 0088

Portugalikeelne eriväljaanne Peatükk 15 Köide 6 Lk 0135



Nõukogu otsus, 20. detsember 1985, ühenduse nimel elavhõbeda- ja kaadmiumiheitmeid käsitlevate programmide ja meetmete vastuvõtmise kohta vastavalt maismaalt lähtuva merereostuse vältimise konventsioonile (85/613/EMÜ) EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 235, võttes arvesse komisjoni soovitust, [1] võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [2] ning arvestades, et: 3. märtsil 1975 kiitis ühendus heaks maismaalt lähtuva merereostuse vältimise konventsiooni; [3] ühendusest on saanud nimetatud konventsiooni osaline; konventsiooni haldavas Pariisi komisjonis peeti läbirääkimisi elavhõbeda- ja kaadmiumiheitmeid käsitlevate programmide ja meetmete üle ning ühendusel on palutud need hiljemalt 31. detsembriks 1985 kirjalikult heaks kiita; nimetatud programmide ja meetmete sätted on vastavuses asjaomaste ühenduse direktiividega, nimelt direktiividega 76/464/EMÜ, [4] 83/513/EMÜ [5] ja 84/156/EMÜ [6]; seetõttu on soovitav, et ühendus nimetatud programmid ja meetmed heaks kiidaks; asutamislepingus on selleks vajalikud volitused sätestatud üksnes artiklis 235, ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE: Ainus artikkel 1. Euroopa Liidu Nõukogu kiidab käesolevaga ühenduse nimel heaks maismaalt lähtuva merereostuse vältimise konventsiooni raames elavhõbeda- ja kaadmiumiheitmeid käsitlevad programmid ja meetmed. Nimetatud programmide ja meetmete tekstid on lisatud käesolevale otsusele. 2. Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik või isikud, kes on volitatud teavitama Pariisi komisjoni käesolevast heakskiitmisest enne 31. detsembrit 1985. Brüssel, 20. detsember 1985 Nõukogu nimel eesistuja R. Krieps [1] EÜT C 286, 9.11.1985, lk 4. [2] EÜT C 352, 31.12.1985. [3] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 5. [4] EÜT L 129, 18.5.1976, lk 23. [5] EÜT L 291, 24.10.1983, lk 1. [6] EÜT L 74, 17.3.1984, lk 49. -------------------------------------------------- LISA PARCOMi OTSUS 85/1 Programmid ja meetmed, 5. juuni 1985, muude sektorite kui kloorleeliste elektrolüüsitööstuse elavhõbedaheitmete piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kohta 4. JUUNIL 1974 PARIISIS ALLA KIRJUTATUD MAISMAALT LÄHTUVA MEREREOSTUSE VÄLTIMISE KONVENTSIOONIGA MOODUSTATUD KOMISJON, võttes arvesse konventsiooni sätteid, eriti selle artikli 18 lõiget 3, ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISED PROGRAMMID JA MEETMED: Artikkel 1 1. Elavhõbeda heitmiseks konventsiooni artiklis 3a määratletud merepiirkonda või merepiirkonda mõjutavatesse vooluveekogudesse muude sektorite kui kloorleeliste elektrolüüsitööstuse poolt on vaja asjaomase konventsiooniosalise pädeva asutuse eelnevat luba. Nimetatud lubades määratakse heitmete jaoks kindlaks heitmenormid ja lubasid kontrollitakse korrapäraselt. 2. Heitmenormid ei tohi ületada allpool lõikes 3 esitatud piirväärtusi, välja arvatud juhul, kui konventsiooniosaline kohaldab II ja IV lisaga vastavuses olevaid kvaliteedieesmärke. 3. Piirväärtused, nende kohaldamise tähtajad ja heitmete järelevalvemenetlus on sätestatud I lisas. Piirväärtuseid kohaldatakse tavaliselt kohas, kus elavhõbedat sisaldav heitvesi tööstusettevõttest väljub. Kui elavhõbedat sisaldavat heitvett töödeldakse elavhõbeda eemaldamise eesmärgil väljaspool tööstusettevõtet asuvas reoveepuhastis, võib asjaomane konventsiooniosaline lubada, et piirväärtuseid kohaldatakse kohas, kus elavhõbedat sisaldav heitvesi reoveepuhastist väljub. 4. Ilma et see piiraks konventsiooniosaliste lõigetest 1, 2 ja 3 tulenevaid kohustusi või konventsiooni sätete kohaldamist, võivad konventsiooniosalised väljastada lubasid uutele ettevõtetele ainult juhul, kui ettevõtetes rakendatakse reostuse vältimiseks ja kõrvaldamiseks standardeid, mis vastavad parimatele olemasolevatele tehnilistele vahenditele. Kui kavandatud meetmed ei vasta tehnilistel põhjustel parimatele olemasolevatele tehnilistele vahenditele, peab konventsiooniosaline olenemata rakendatavast meetodist esitama komisjonile enne loa väljastamist tõendusmaterjali nimetatud põhjuste kohta. Komisjon vaatab esitatud teabe läbi oma järgmisel koosolekul. 5. Käesolevates programmides ja meetmetes tähendab mõiste "uus tööstusettevõte" järgmist: - tööstusettevõte, mis alustas tööd pärast käesolevate programmide ja meetmete vastuvõtmise kuupäeva, - olemasolev tööstusettevõte, mille elavhõbeda käitlemise võimsus on pärast käesolevate programmide ja meetmete vastuvõtmise kuupäeva oluliselt suurenenud. 6. Elavhõbeda olemasolu kindlaksmääramiseks kasutatav analüüsi võrdlusmeetod on esitatud III lisa lõikes 1. Muid meetodeid võib kasutada tingimusel, et niisuguste meetodite avastamispiirid, kordustäpsus ja mõõtetäpsus on vähemalt samaväärsed III lisa lõikes 1 sätestatutega. Heitveevoolu mõõtmisel nõutav mõõtetäpsus on esitatud III lisa lõikes 2. Artikkel 2 1. Konventsiooniosalised koostavad eriprogrammid elavhõbedaheidete jaoks, mis väljutatakse muudest allikatest kui tööstusettevõtted ja mille puhul ei ole praktikas võimalik kohaldada artiklis 1 osutatud heitmenorme. 2. Nimetatud eriprogrammide eesmärgiks on reostuse vältimine või kõrvaldamine. Need sisaldavad kõige asjakohasemaid meetmeid ja meetodeid elavhõbeda asendamiseks, kinnipidamiseks ja ringlussevõtuks. 3. Eriprogrammid käivitatakse võimalikult kiiresti hiljemalt 1. juulil 1989 ja neist teavitatakse komisjoni. Artikkel 3 Konventsiooni piirkonnas vastutavad asjaomased konventsiooniosalised heitmetest mõjutatud veekeskkonna järelevalve eest. Kui heitmed mõjutavad rohkem kui ühe konventsiooniosalise veealasid, teevad asjaomased konventsiooniosalised järelevalvemenetluse ühtlustamise eesmärgil koostööd. Artikkel 4 1. Iga nelja aasta tagant annab komisjon teabe põhjal, mille konventsiooniosalised on komisjonile vastavalt konventsiooni artiklile 17 esitanud, võrdleva hinnangu käesolevate programmide ja meetmete rakendamise kohta konventsiooniosaliste poolt. Asjaomase teabe hulka kuuluvad eelkõige: - üksikasjalikud andmed lubade kohta, milles nähakse ette elavhõbedaheitmete normid, - seiretulemused artikli 1 lõikes 1 osutatud merepiirkonda või merepiirkonda mõjutavatesse vooluveekogudesse lastud elavhõbedaheitmete kohta, - IV lisa lõikes 2 sätestatud teave nende konventsiooniosaliste puhul, kes kohaldavad kvaliteedieesmärke, - vastavalt artiklile 3 läbiviidud veekeskkonna seire tulemused. Vajaduse korral tuleks need esitada ühise seireprogrammi raames. 2. Kui teaduslikult põhjendatud teadmistes toimuvad muutused, mis on seotud peamiselt elavhõbeda mürgisuse, püsivuse ning bioakumuleerumisvõimega elusorganismides ja setetes või parimate olemasolevate tehniliste vahendite arenguga, võtab komisjon kaalumisele asjakohased ettepanekud, mille eesmärk on vajaduse korral piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kindlustamine või täiendavate piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kehtestamine. Artikkel 5 1. Konventsiooniosalised rakendavad käesolevaid programme ja meetmeid 1. jaanuariks 1986. 2. Konventsiooniosalised edastavad komisjonile siseriiklike õigusaktide tekstid, mis nad on vastu võtnud käesolevate programmide ja meetmete reguleerimisalas. -------------------------------------------------- PARCOMI OTSUS 85/2 Programmid ja meetmed, 5. juuni 1985, kaadmiumiheitmete piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kohta 4. JUUNIL 1974 PARIISIS ALLA KIRJUTATUD MAISMAALT LÄHTUVA MEREREOSTUSE VÄLTIMISE KONVENTSIOONIGA MOODUSTATUD KOMISJON, võttes arvesse konventsiooni sätteid, eriti selle artikli 18 lõiget 3, ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISED PROGRAMMID JA MEETMED: Artikkel 1 1. Kaadmiumi heitmiseks konventsiooni artiklis 3a sätestatud merepiirkonda või merepiirkonda mõjutavatesse vooluveekogudesse on vaja asjaomase konventsiooniosalise pädeva asutuse eelnevat luba. Nimetatud lubades määratakse heitmete jaoks kindlaks heitmenormid ja lubasid kontrollitakse korrapäraselt. 2. Heitmenormid ei tohi ületada allpool lõikes 3 esitatud piirväärtusi, välja arvatud juhul, kui konventsiooniosaline kohaldab II ja IV lisaga vastavuses olevaid kvaliteedieesmärke. 3. Piirväärtused, nende kohaldamise tähtajad ja heitmete järelevalvemenetlus on sätestatud I lisas. Piirväärtusi kohaldatakse tavaliselt kohas, kus kaadmiumi sisaldav heitvesi tööstusettevõttest väljub. Kui kaadmiumi sisaldavat heitvett töödeldakse kaadmiumi eemaldamise eesmärgil väljaspool tööstusettevõtet asuvas reoveepuhastis, võib asjaomane konventsiooniosaline lubada, et piirväärtuseid kohaldatakse kohas, kus kaadmiumi sisaldav heitvesi reoveepuhastist väljub. 4. Ilma et see piiraks konventsiooniosaliste lõigetest 1, 2 ja 3 tulenevaid kohustusi või konventsiooni sätete kohaldamist, võivad konventsiooniosalised väljastada lubasid uutele ettevõtetele ainult juhul, kui ettevõtetes rakendatakse reostuse vältimiseks ja kõrvaldamiseks standardeid, mis vastavad parimatele olemasolevatele tehnilistele vahenditele. Kui kavandatud meetmed ei vasta tehnilistel põhjustel parimatele olemasolevatele tehnilistele vahenditele, peab konventsiooniosaline olenemata rakendatavast meetodist esitama komisjonile enne loa väljastamist tõendusmaterjali nimetatud põhjuste kohta. Komisjon vaatab esitatud teabe läbi oma järgmisel koosolekul. 5. "Uus tööstusettevõte" tähendab järgmist: - tööstusettevõte, mis alustas tööd pärast käesolevate programmide ja meetmete vastuvõtmise kuupäeva, - olemasolev tööstusettevõte, mille kaadmiumi töötlemise võimsus on pärast käesolevate programmide ja meetmete vastuvõtmise kuupäeva oluliselt suurenenud. 6. Kaadmiumi olemasolu kindlaksmääramiseks kasutatav analüüsi võrdlusmeetod on esitatud III lisa lõikes 1. Muid meetodeid võib kasutada tingimusel, et niisuguste meetodite määramise avastamispiirid, kordustäpsus ja mõõtetäpsus on vähemalt samaväärsed III lisa lõikes 1 sätestatutega. Heitveevoolu mõõtmisel nõutav mõõtetäpsus on esitatud III lisa lõikes 2. Artikkel 2 Konventsiooni piirkonnas vastutavad asjaomased konventsiooniosalised heitmetest mõjutatud veekeskkonna järelevalve eest. Kui heitmed mõjutavad rohkem kui ühe konventsiooniosalise veealasid, teevad asjaomased konventsiooniosalised järelevalvemenetluse ühtlustamise eesmärgil koostööd. Artikkel 3 1. Iga viie aasta tagant annab komisjon teabe põhjal, mille konventsiooniosalised on komisjonile vastavalt konventsiooni artiklile 17 esitanud, võrdleva hinnangu käesolevate programmide ja meetmete rakendamise kohta konventsiooniosaliste poolt. Asjaomase teabe hulka kuuluvad eelkõige: - üksikasjalikud andmed lubade kohta, milles nähakse ette kaadmiumiheitmete normid, - seiretulemused artikli 1 lõikes 1 osutatud merepiirkonda või merepiirkonda mõjutavatesse vooluveekogudesse lastud kaadmiumiheitmete kohta, - IV lisa lõikes 2 sätestatud teave nende konventsiooniosaliste puhul, kes kohaldavad kvaliteedieesmärke, - vastavalt artiklile 2 läbiviidud veekeskkonna seire tulemused. Vajaduse korral tuleks need esitada ühise seireprogrammi raames. 2. Kui teaduslikult põhjendatud teadmistes toimuvad muutused, mis on seotud peamiselt kaadmiumi mürgisuse, püsivuse ning bioakumuleerumisvõimega elusorganismides ja setetes või parimate olemasolevate tehniliste vahendite arenguga, võtab komisjon kaalumisele asjakohased ettepanekud, mille eesmärk on vajaduse korral piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kindlustamine või täiendavate piirväärtuste ja kvaliteedieesmärkide kehtestamine. Artikkel 4 1. Konventsiooniosalised rakendavad käesolevaid programme ja meetmeid 1. jaanuariks 1986. 2. Konventsiooniosalised edastavad komisjonile siseriiklike õigusaktide tekstid, mis nad on vastu võtnud käesolevate programmide ja meetmete reguleerimisalas. -------------------------------------------------- ANNEXE DÉCISION PARCOM 85/1 Programmes et mesures du 5 juin 1985 concernant les valeurs limites et les objectifs de qualité pour les rejets de mercure des secteurs autres que celui de l'électrolyse des chlorures alcalins LA COMMISSION CRÉÉE PAR LA CONVENTION POUR LA PRÉVENTION DE LA POLLUTION MARINE D'ORIGINE TELLURIQUE, SIGNÉE À PARIS LE 4 JUIN 1974, eu égard aux dispositions de la convention, et notamment son article 18 paragraphe 3, A ARRÊTÉ LES PROGRAMMES ET MESURES CI-APRÈS: Article 1 1. Tout rejet de mercure de secteurs industriels autres que celui de l'électrolyse des chlorures alcalins, dans la zone maritime définie à l'article 3a de la convention ou dans des cours d'eau qui affectent la zone maritime, fait l'objet d'une autorisation préalable délivrée par l'autorité compétente de la partie contractante concernée. De telles autorisations spécifient des normes d'émission pour le rejet et sont revues périodiquement. 2. Les normes d'émission ne doivent pas dépasser les valeurs limites décrites au paragraphe 3 ci-après, sauf dans les cas où une partie contractante applique des objectifs de qualité conformément aux annexes II et IV. 3. Les valeurs limites, les délais fixés pour le respect de ces valeurs et la procédure de surveillance et de contrôle à appliquer aux rejets figurent à l'annexe I. Les valeurs limites s'appliquent normalement au point où les eaux usées contenant du mercure sortent de l'établissement industriel. Si les eaux usées contenant du mercure sont traitées hors de l'établissement industriel dans une installation de traitement destinée à éliminer le mercure, la partie contractante concernée peut permettre que les valeurs limites soient appliquées au point où les eaux usées sortent de l'installation de traitement. 4. Sans préjudice de leurs obligations résultant des paragraphes 1, 2 et 3 ainsi que des dispositions de la convention, les parties contractantes ne peuvent accorder d'autorisations pour les établissements nouveaux que si ces établissements appliquent les normes correspondant aux meilleurs moyens techniques disponibles lorsque cela est nécessaire afin de prévenir et d'éliminer la pollution. Quelle que soit la méthode qu'elle adopte, la partie contractante, dans le cas où, pour des raisons techniques, les mesures envisagées ne correspondent pas aux meilleurs moyens techniques disponibles, informe la commission préalablement à toute autorisation des justifications de ces raisons. Lors de sa réunion suivante, la commission examine l'information présentée. 5. Aux fins des présents programmes et mesures, on entend par "établissement nouveau": - tout établissement industriel mis en service après la date d'adoption des présents programmes et mesures, - tout établissement industriel existant dont la capacité de traitement du mercure a été augmentée considérablement après la date d'adoption des présents programmes et mesures. 6. La méthode d'analyse de référence à utiliser pour déterminer la présence de mercure figure à l'annexe III point 1. D'autres méthodes peuvent être utilisées à condition que les limites de détection, la précision et l'exactitude de ces méthodes soient au moins aussi valables que celles qui figurent à l'annexe III point 1. L'exactitude requise pour la mesure du débit des effluents figure à l'annexe III point 2. Article 2 1. Les parties contractantes établissent des programmes spécifiques pour les rejets de mercure effectués par des sources multiples qui ne sont pas des établissements industriels et pour lesquelles les normes d'émission mentionnées à l'article 1er ne peuvent pas être appliquées dans la pratique. 2. L'objectif de ces programmes spécifiques est d'éviter ou d'éliminer la pollution. Ils comportent notamment les mesures et les techniques les plus appropriées en vue d'assurer la substitution, la rétention et le recyclage du mercure. 3. Les programmes spécifiques sont d'application aussitôt que possible, et en tout cas au plus tard le 1er juillet 1989, et sont communiqués à la commission. Article 3 Les parties contractantes concernées assurent la surveillance, dans la zone couverte par la convention, du milieu aquatique affecté par les rejets. Dans le cas de rejets affectant les eaux de plusieurs parties contractantes, les parties contractantes concernées collaborent en vue d'harmoniser les procédures de surveillance. Article 4 1. À des intervalles de quatre ans, la commission procède à une évaluation comparative de l'application des présents programmes et mesures par les parties contractantes sur la base des informations que celles-ci présentent à la commission conformément à l'article 17 de la convention, en particulier en ce qui concerne: - les détails relatifs aux autorisations fixant les normes d'émission pour les rejets de mercure, - les résultats de l'information rassemblée ou des inventaires établis, relatifs aux rejets de mercure effectués dans la zone maritime et dans les cours d'eau qui affectent la zone maritime, visés à l'article 1er paragraphe 1, - l'information figurant à l'annexe IV point 2 pour les parties contractantes qui appliquent des objectifs de qualité, - les résultats du contrôle et de la surveillance continus du milieu aquatique conformément à l'article 3. Où cela s'applique, ces résultats devraient être soumis dans le cadre du programme conjoint de contrôle et de surveillance continus. 2. En cas de modification des connaissances scientifiques relatives principalement à la toxicité, à la persistance et à l'accumulation du mercure dans les organismes vivants et dans les sédiments, ou en cas d'amélioration des meilleurs moyens techniques disponibles, des propositions appropriées sont examinées par la commission visant à renforcer, si nécessaire, les valeurs limites et les objectifs de qualité, ou à adopter des valeurs limites supplémentaires et des objectifs de qualité supplémentaires. Article 5 1. Les parties contractantes mettent en œuvre les présents programmes et mesures à compter du 1er janvier 1986. 2. Les parties contractantes informent la commission des dispositions de droit interne prises en application des présents programmes et mesures. -------------------------------------------------- DÉCISION PARCOM 85/2 Programmes et mesures du 5 juin 1985 concernant les valeurs limites et les objectifs de qualité pour les rejets de cadmium LA COMMISSION CRÉÉE PAR LA CONVENTION POUR LA PRÉVENTION DE LA POLLUTION MARINE D'ORIGINE TELLURIQUE, SIGNÉE À PARIS LE 4 JUIN 1974, eu égard aux dispositions de la convention, et notamment son article 18 paragraphe 3, A ARRÊTÉ LES PROGRAMMES ET MESURES CI-APRÈS: Article premier 1. Tout rejet de cadmium dans la zone maritime définie à l'article 3a de la convention ou dans un cours d'eau affectant la zone maritime fait l'objet d'une autorisation préalable délivrée par l'autorité compétente de la partie contractante concernée. De telles autorisations spécifient des normes d'émission pour le rejet et sont revues périodiquement. 2. Les normes d'émission ne doivent pas dépasser les valeurs limites spécifiées au paragraphe 3 ci-après, sauf dans les cas où une partie contractante applique des objectifs de qualité conformément aux annexes II et IV. 3. Les valeurs limites, les délais fixés pour le respect de ces valeurs et la procédure de surveillance et de contrôle à appliquer aux rejets figurent à l'annexe I. Les valeurs limites s'appliquent normalement au point où les eaux usées contenant du cadmium sortent de l'établissement industriel. Si les eaux usées contenant du cadmium sont traitées hors de l'établissement industriel dans une installation de traitement destinée à éliminer le cadmium, la partie contractante peut permettre que les valeurs limites soient appliquées au point où les eaux usées sortent de l'installation de traitement. 4. Sans préjudice de leurs obligations résultant des paragraphes 1, 2 et 3 ainsi que des dispositions de la convention, les parties contractantes ne peuvent accorder d'autorisation pour les établissements nouveaux que si ces établissements appliquent les normes correspondant aux meilleurs moyens techniques disponibles, lorsque cela est nécessaire afin de prévenir et d'éliminer la pollution. Quelle que soit la méthode qu'elle adopte, la partie contractante, dans le cas où, pour des raisons techniques, les mesures envisagées ne correspondent pas aux meilleurs moyens techniques disponibles, doit informer la commission préalablement à toute autorisation des justifications de ces raisons. Lors de sa réunion suivante, la commission doit examiner l'information présentée. 5. Aux fins des présents programmes et mesures, on entend par "établissement nouveau": - l'établissement industriel mis en service après la date d'adoption des présents programmes et mesures, - l'établissement industriel existant dont la capacité de traitement du cadmium a été augmentée considérablement après la date d'adoption des présents programmes et mesures. 6. La méthode d'analyse de référence à utiliser pour déterminer la présence de cadmium figure à l'annexe III point 1. D'autres méthodes peuvent être utilisées à condition que les limites de détection, la précision et l'exactitude de ces méthodes soient au moins aussi valables que celles qui figurent à l'annexe III point 2. Article 2 Les parties contractantes concernées assurent la surveillance, dans la zone couverte par la convention, du milieu aquatique affecté par les rejets. Dans le cas de rejets affectant les eaux de plusieurs parties contractantes, les parties contractantes concernées collaborent en vue d'harmoniser les procédures de surveillance. Article 3 1. À des intervalles de cinq ans, la commission procède à une évaluation comparative de l'application des présents programmes et mesures par les parties contractantes, sur la base des informations que les parties contractantes présentent à la commission, conformément à l'article 17 de la convention, en particulier en ce qui concerne: - les détails relatifs aux autorisations fixant les normes d'émission pour les rejets de cadmium, - les résultats de l'information rassemblée ou des inventaires établis, relatifs aux rejets de cadmium effectuées dans la zone maritime ou dans les cours d'eau qui affectent la zone maritime visés à l'article 1er paragraphe 1, - l'information figurant à l'annexe IV point 2 pour les parties contractantes qui appliquent des objectifs de qualité, - les résultats du contrôle et de la surveillance continus du milieu aquatique conformément à l'article 2. Où cela s'applique, ces résultats devraient être soumis dans le cadre du programme conjoint de contrôle et de surveillance continus. 2. En cas de modification des connaissances scientifiques relatives principalement à la toxicité, à la persistance et à l'accumulation du cadmium dans les organismes vivants dans les sédiments, ou en cas d'amélioration des meilleurs moyens techniques disponibles, des propositions appropriées sont examinées par la commission visant à renforcer, si nécessaire, les valeurs limites et les objectifs de qualité, ou à fixer des valeurs limites supplémentaires et des objectifs de qualité supplémentaires. Article 4 1. Les parties contractantes mettent en œuvre les présents programmes et mesures à compter du 1er janvier 1986. 2. Les parties contractantes informent la commission des dispositions de droit interne prises en application des présents programmes et mesures. --------------------------------------------------