KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 44/2014,

21. november 2013,

millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 168/2013 kahe- ja kolmerattaliste ning väikeste neljarattaliste sõidukite konstruktsiooni- ja üldise tüübikinnituse nõuete osas

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2013. aasta määrust (EL) nr 168/2013 kahe- ja kolmerattaliste ning väikeste neljarattaliste sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta, (1) eriti selle artikli 18 lõiget 3, artikli 20 lõiget 2, artikli 21 lõiget 5, artikli 25 lõiget 8, artikli 33 lõiget 6, artikli 57 lõiget 12 ja artiklit 65,

ning arvestades järgmist:

Siseturg on sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Seda eesmärki silmas pidades kehtestati L-kategooria sõidukitele ning nende süsteemidele, osistele ja eraldi seadmestikele määrusega (EL) nr 168/2013 terviklik ELi tüübikinnituse ja tugevdatud turujärelevalve süsteem.

Et sõidukid vastaksid vaid ühele elektromagnetilist ühilduvust käsitlevale nõuetekogumile, mida 1958. aasta kokkuleppe osalised on rahvusvaheliselt tunnustanud, tuleks muuta kohustuslikuks ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 10 elektromagnetilise ühilduvuse kohta, mis hakkab asendama Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 1997. aasta direktiivi 97/24/EÜ (kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite teatavate osade ja omaduste kohta) (3) 8. peatükki. Samal eesmärgil, milleks on 1958. aasta kokkuleppe osaliste vastastikuse tunnustamise saavutamine, tuleks muuta kohustuslikuks ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 62 kaitse kohta omavolilise kasutamise eest, mis hakkab asendama nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/33/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite omavolilist kasutamist takistavate kaitseseadeldiste kohta (4) .

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade kohustuslik kohaldamine aitab vältida nii tehniliste kui ka sertifitseerimis- ja haldusmenetluste dubleerimist. Lisaks võib otseselt rahvusvaheliselt kokkulepitud standarditel põhinev tüübikinnitus parandada juurdepääsu kolmandate riikide turule, eriti kui need riigid on 1958. aasta muudetud kokkuleppe osalised, ning seega suurendada liidu tööstuse konkurentsivõimet.

Kasutusohutus- või keskkonnanõuetega on kehtestatud teatavat tüüpi L-kategooria sõidukite omavolilisele ümberehitamisele piirangud. Et sellised piirangud ei takistaks omanikul tegemast sõidukile teenindust ja hooldust, peavad kõnealused piirangud rangelt piirduma omavolilise ümberehitusega, mis avaldab olulist kahjulikku mõju sõiduki toimimisele, saasteainete heitkogustele ja müratasemele ning kasutusohutusele. Kuna omavoliline ümberehitamine avaldab kahjulikku mõju mõlemale valdkonnale, kehtestatakse käesolevas sõidukite konstruktsiooni käsitlevas delegeeritud õigusaktis jõuseadme ja müra vähendamise süsteemi omavolilise ümberehitamise vältimist käsitlevad üksikasjalikud nõuded.

Alamkategooriatesse L6e-A (kerged neljarattalised teeliiklussõidukid), L7e-A (rasked neljarattalised teeliiklussõidukid) ja L7e-B (rasked neljarattalised maastikusõidukid) kuuluvate sõidukite raskuskese on nende laiuse ja teljevahega võrreldes kõrgel. Nende sõidukite sõitjate/koorma veoks sobivate konfiguratsioonide valik on lai ning neid saab kasutada maastikul liikumiseks. Kuna sõiduki ümberminekukindlus on maastikul liikumisel väga oluline, tuleb kehtestada ja lisada XI lisasse mitmeid sõiduki külgsuunalist staatilist stabiilsust käsitlevaid kriteeriume, mis käsitlevad massi ja mõõtmeid. Staatilise stabiilsuse näitajatena kasutatakse kallutuslaua nurka (TTA) ja külgstabiilsuse tegurit (Kst). Külgstabiilsuse tegur on kolmemõõtmeline staatiline suurus, mis iseloomustab sõiduki stabiilsust tasasel maal, samas kui kallutuslaua nurga katsel simuleeritakse sõiduki kasutamist külgkaldega pinnal ja katsetatakse sõiduki staatilist pikistabiilsust. Nende staatiliste katsete ajal katsetatakse töökorras L6e-A-, L7e-A- ja L7e-B-kategooria sõidukeid nii koormaga kui ka ilma. Lisaks tuleks sõiduki projekteerimisel näha ette massid ja mõõtmed, mis tagavad sõiduki minimaalse nõutava pikistabiilsuse. Asjakohased katsed peavad olema representatiivsed täislastis sõiduki tõusmisele ja laskumisele järsul nõlval.

Pardadiagnostikasüsteem (edaspidi „OBD-süsteem”) on sõiduki tulemuslikuks ja tõhusaks remontimiseks ja hoolduse tegemiseks hädavajalik. Täpne diagnostika võimaldab remonditöökojal kiiresti kindlaks teha ka kõige väiksemad vahetatavad osad, mida tuleb remontida või välja vahetada. Selleks, et pidada sammu käitamissüsteemide kiire arenguga, tuleb 2017. aastal läbi vaadata seadmete nimekiri, mille puhul jälgitakse vooluahela rikkeid. 1. jaanuariks 2018 tuleks otsustada, kas tuvastatud lisaseadmed ja rikked lisatakse XII lisa 2. liites esitatud loendisse, et anda liikmesriikidele, sõidukite tootjatele, nende tarnijatele ja remonditööstusele piisavalt aega kohanduste tegemiseks enne II põlvkonna OBD-süsteemi kohustuslikuks muutmist.

Alates 2016. aastast kohustuslik I põlvkonna OBD-süsteem ei tohiks kohustada tootjaid kütusesüsteemi riistvara muutma ega elektroonilist karburaatorit või elektroonilist kütuse sissepritsesüsteemi paigaldama, kui sõiduk vastab määruses (EL) nr 168/2013 ja selle delegeeritud õigusaktides sätestatud nõuetele. Vastavuse saavutamiseks I põlvkonna OBD-süsteemi nõuetega peavad kütuse etteanne, sädeme tekitamine või õhu sisselase olema elektrooniliselt juhitud ning kohaldatavaid sisend- ja/või väljundahelaid tuleb jälgida XII lisa 2. liites loetletud punktide piires. Kui mootorrattale on näiteks samaaegselt paigaldatud mehaaniliselt käitatav karburaator ja elektrooniliselt juhitav süütesüsteem, siis tuleb jälgida süütepoolide primaarmähiste vooluahelaid. Kui mehaaniline karburaator on varustatud seguklapi asendi anduriga, mille signaal on elektroonilisele juhtplokile mootori koormust iseloomustavaks sisendiks, mille alusel juhitakse elektronsüütesüsteemi, tuleb jälgida selle seguklapi anduri vooluahelat. Ka muid XII lisa punktidega 3.3.5 ja 3.3.6 hõlmatud andurite ja/või täiturseadmete vooluahelaid tuleb jälgida, kuigi neid ei kasutata otseselt kütuse etteande, sädeme tekitamise või õhu sisselaske juhtimiseks. Sellekohaseks näiteks on ratta kiirusanduri vooluahelad, juhul kui ratta kiirus arvutatakse elektroonilises juhtplokis ratta pöörlemiskiiruste põhjal ja seda kasutatakse seejärel mootorratta keskkonnanõuetele vastavuse kontrollimiseks või piiratud pöördemomendiga tööoleku aktiveerimiseks.

Siseturu toimimise parandamiseks, eelkõige kaupade vaba liikumise, asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse kindlustamiseks on vaja tagada tehniliste andmete saamiseks vaba ja standarditud juurdepääs sõidukite remonditeabele ning tõhus konkurents sõidukite remondi- ja hooldusteabeteenuste turul. Suur osa sellest teabest käsitleb pardadiagnostikasüsteeme (OBD-süsteeme) ja nende koostoimet sõiduki muude süsteemidega. Tootjate veebisaitide suhtes tuleks kehtestada tehnilised tingimused koos sihtmeetmetega mõistliku juurdepääsu tagamiseks väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd). Sidusrühmade osalusel kokku lepitud ühtsed standardid võivad hõlbustada teabevahetust tootjate ja teenuste pakkujate vahel. Seetõttu on asjakohane, et tootjad kasutavad tehniliste kirjelduste puhul OASISe formaati ning et komisjon nõuab õigeaegselt Euroopa Standardikomiteelt (CEN) ja Rahvusvaheliselt Standardiorganisatsioonilt (ISO) kõnealuse formaadi edasiarendamist standardiks, millega saab OASISe formaadi asendada.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruste (EÜ) nr 595/2009 (5) ja (EÜ) nr 715/2007 (6) kohaselt määruse (EL) nr 168/2013 XV peatükis ette nähtud tüübikinnitusalaste õigusaktide kõigi sektorite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust hõlmava ühtlustatud käsitlusviisi edaspidiseks järgimiseks on asjakohane käesolevasse määrusesse üle kanda sätted, mis käsitlevad remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust, mis on kehtestatud määrustes (EÜ) nr 595/2009 ja (EÜ) nr 715/2007, st komisjoni määruses (EL) nr 582/2011, (7) ja kohandada neid vastavalt L-kategooriate sõidukite eripärale.

Eriti asjakohane on sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes kehtestada erimenetlus seoses mitmeetapilise tüübikinnitusega. Samuti on vaja vastu võtta sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust käsitlevad erinõuded ja -menetlused seoses kliendispetsiifiliste kohanduste ja väikesemahulise tootmisega.

Et remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust käsitlevate sätete kohaldamine ei tekitaks sõidukite tootjatele lühiajaliselt liigset koormust seoses teatavate süsteemidega, mis võetakse vanadest sõidukitüüpidest üle uute sõidukitüüpide jaoks, on asjakohane kaasata käesolevasse määrusesse sõidukite OBD-süsteemide ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust käsitlevate üldsätete suhtes kehtestatud teatavate piiratud erandite täielik nimekiri.

Euroopa autotööstuse konkurentsivõimet mõjutavaid peamisi poliitikavaldkondi uurinud kõrgetasemelise töörühma CARS 21 koostatud soovitused, mille eesmärk on parandada tööstusharu ülemaailmset konkurentsivõimet ja tööhõivet, toetades samas sõidukite ohutuse ja keskkonnasäästlikkuse edasist arengut, avaldati komisjoni 2006. aasta aruandes pealkirja all „CARS 21: 21. sajandi konkurentsivõimeline mootorsõidukite reguleerimissüsteem”. Lihtsustamise valdkonnas tegi kõrgetasemeline töörühm muu seas ettepaneku kahe seadusandliku meetme rakendamise kohta, mis annavad tootjatele võimaluse tüübikinnituskatseid ise läbi viia, st olla määratud tehniliseks teenistuseks (tootjapoolsed katsed) ning kasutada arvutisimulatsioone füüsiliste katsete asemel (virtuaalne katsetamine). Seetõttu tuleks käesolevas määruses kehtestada üksikasjalikud nõuded seoses määruse (EL) nr 168/2013 artiklites 32, 64 ja 65 sätestatud virtuaalsete katsete ja tootjapoolse katsetamisega.

Tüübikinnituse andmiseks vajalikud katsed viib läbi tehniline teenistus, keda liikmesriigi kinnitusasutus on nõuetekohaselt teavitanud pärast seda, kui tema oskusi ja pädevust on hinnatud asjakohaste rahvusvaheliste normide kohaselt. Kõnealused normid hõlmavad vajalikke nõudeid, mis võimaldavad kinnitusasutusel määrata tootja või tema nimel tegutseva alltöövõtja tehniliseks teenistuseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/24/EÜ (8) (edaspidi „raamdirektiiv”) tähenduses. Siiski tuleks võimaliku huvide konflikti vältimiseks määrata kindlaks tootjate kohustused. Lisaks tuleks täpselt määratleda tingimused, mille alusel võivad tootjad alltöövõtu korras katseid tellida.

Üks ELi tüübikinnitussüsteemi peamisi tunnusjooni on see, et kinnitusasutuse ja tema määratud tehnilise teenistuse vahel peaks valitsema suur usaldus. Seetõttu on oluline, et tehniliste teenistuste ja kinnitusasutuse vaheline teabevahetus oleks läbipaistev ja selge.

Virtuaalse katsemeetodi tulemused peaksid olema sama usaldusväärsed kui füüsilise katse tulemused. Seetõttu on asjakohane kehtestada vajalikud nõuded, mis tagavad, et ettevõttesisese tehnilise teenistusena tegutsev tootja, tootja nimel tegutsev alltöövõtja või tehniline teenistus saab kasutatud matemaatilised mudelid nõuetekohaselt valideerida.

Sõidukite, osiste ja eraldi seadmestike vastavuse kontrollimine kogu tootmisprotsessi kestel on ELi tüübikinnitusprotsessi oluline osa. Toodangu vastavuse kontrollimiseks kasutatakse toodangu hulgast võetud sõidukite, osiste ja eraldi seadmestike füüsilist katsetamist. Virtuaalseid meetodeid ei tohi kasutada toodangu vastavuse kontrollimiseks, isegi kui neid on kasutatud tüübikinnituse saamise eesmärgil.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

REGULEERIMISESE JA MÕISTED

Artikkel 1

Reguleerimisese

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse L-kategooria sõidukite ja nende jaoks ette nähtud süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike konstruktsiooni ja üldnõudeid käsitlevad üksikasjalikud tehnilised nõuded ja katsemenetlused, mis on vajalikud tüübikinnituse saamiseks kooskõlas määrusega (EL) nr 168/2013, ning nähakse ette ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade ja nende muudatuste loetelu.

2. Lisaks sellele kehtestatakse standardid, millele peab vastama tehniliste teenistuste tegevus, ning nende hindamise kord.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kohaldatakse määruse (EL) nr 168/2013 mõisteid. Lisaks kohaldatakse järgmisi mõisteid:

1) „omavolilist ümberehitamist takistavad meetmed”– tehniliste nõuete ja kirjelduste seeria, mille eesmärk on takistada nii palju kui võimalik sõiduki jõuseadme omavolilist muutmist, mis võib eelkõige sõiduki võimsuse suurendamise kaudu mõjutada selle kasutusohutust ja kahjustada keskkonda, ning mis II lisa kohaselt ei ole lubatud;

2) „sisselasketorustik”– sisselaskekanali ja sisselasketoru kombinatsioon;

3) „sisselaskekanal”– õhu sisselaskekanal silindris, plokikaanes või karteris;

4) „sisselasketoru”– osa, mis ühendab karburaatorit või õhu reguleerimise süsteemi ja silindrit, plokikaant või karterit;

5) „sisselaskesüsteem”– sisselasketorustiku ja sisselaskesummuti kombinatsioon;

6) „väljalaskesüsteem”– väljalasketoru, paisumiskambri, väljalaskesummuti ja saastetõrjeseadme(te) kombinatsioon;

7) „spetsiaalsed tööriistad”– omavolilist ümberehitamist takistavate seadmetega seotud tööriistad, mille valmistaja on andnud üksnes volitatud edasimüüjate käsutusse ja mis ei ole avalikult kättesaadavad;

8) „sädeme tekitamine süütesüsteemis”– ottomootori süütesüsteemis tekitatud ning õhu ja kütuse segu süütamiseks kasutatava sädeme kõik näitajad (sh ajastus, tase ja paigutus);

9) „toitesüsteem”– kütusepaaki ning õhu ja kütuse segamis- või sissepritseseadet/-seadmeid ning nende vahel olevaid osiseid hõlmav süsteem;

10) „toodangu vastavus nõuetele”– suutlikkus tagada iga tooteseeria vastavus tüübikinnituse tehnilist kirjeldust, toimimist ja märgistamist käsitlevatele nõuetele;

11) „kvaliteedijuhtimissüsteem”– omavahel seotud ja üksteist mõjutavate elementide kogum, mida organisatsioonid kasutavad kvaliteedipoliitika rakendamise ja kvaliteedieesmärkide saavutamise juhtimiseks ja kontrollimiseks;

12) „audit”– tõendite kogumise protsess, mida kasutatakse auditi objektiivsuse, erapooletuse ja sõltumatuse kriteeriumidele vastavuse hindamiseks ning käsitletakse süstemaatilises ja dokumenteeritud auditeerimisprotsessis;

13) „parandusmeetmed”– kvaliteedijuhtimisprotsessi käigus tekkinud probleemi lahendamise protsess ning sellele järgnev mittevastavuse või mittesoovitava olukorra põhjuste kõrvaldamine ja nende kordumise vältimise kavandamine;

14) „akrediteerimine”– riikliku akrediteerimisasutuse poolt läbiviidav atesteerimine, mis tõendab, et organisatsioon vastab kindlaksmääratud harmoneeritud standardi põhjal kehtestatud nõuetele ja vajaduse korral mis tahes lisanõuetele, sealhulgas asjaomaste valdkondlike normide alusel kehtestatud nõuetele, et tegeleda konkreetse vastavushindamisega;

15) „L-kategooria sõiduki haakeseadis”– kõik osad ja seadised, mis on paigaldatud sõidukite raamidele, kere koormat kandvatele osadele ja šassiile ning mille abil pukseerivad ja pukseeritavad sõidukid omavahel ühendatakse, sh haakeseadiste kinnitamiseks, reguleerimiseks või käitamiseks ettenähtud püsivalt või eemaldatavalt paigaldatud osad;

16) „haakekuul ja pukseerimiskronstein”– sfäärilisest osast ja L-kategooria sõiduki külge kinnitatud kronsteinist koosnev haakeseadis, mille külge ühendatakse haagise haakepea;

17) „haakepea”– haagise tiislile kinnitatud mehaaniline haakeseade, mille kaudu teostatakse ühendus L-kategooria sõiduki haakekuuliga;

18) „haakepunkt”– veetava sõiduki haakeseadise ja veduki haakeseadise ühenduse keskpunkt;

19) „täiendav haakeseadis”– ühendamisseadis, mis võimaldab haagisel olla ühendatud pukseeriva sõidukiga ja jääda teataval määral juhitavaks ka siis, kui põhiühendus katkeb;

20) „plaadi serv”– äärejooned plaadil, millel on kokku neli selgelt eristuvat serva, kui see on lame ja nelinurkne ning kui materjali üldpaksus ei ületa 10 mm;

21) „varras”– väljaulatuv osa või osa, millel on ümar või peaaegu ümar kuju (sh poldi- ja kruvipead), millel on suhteliselt püsiv üldläbimõõt ja vaba ots, mida on võimalik puudutada;

22) „võrgu tihedus”– avade arv võrgu iga tolli kohta;

23) „koormaplatvorm”– L-kategooria sõiduki struktuuriga ühendatud platvorm, mis on ette nähtud koorma vedamiseks;

24) „standardvarustus”– sõiduki põhikonfiguratsioon, milles on olemas kõik funktsioonid, mis on nõutavad määruse (EL) nr 618/2013 II lisas nimetatud õigusaktide kohaselt, sealhulgas kõik lisanduvad funktsioonid, millega ei kaasne konfiguratsiooni ega varustatuse taseme lisaspetsifikatsioone;

25) „lisavarustus”– funktsioonid, mis ei kuulu standardvarustusse ja mida võib sõidukile paigaldada tootja vastutusel;

26) „lisavarustuse mass”– varustuse mass, mida võib sõidukile paigaldada lisaks standardvarustusele vastavalt tootja spetsifikatsioonidele;

27) „haakeseadise mass”– haakeseadise ja haakeseadise sõidukiga ühendamiseks vajalike osade mass;

28) „suurim tehniliselt lubatud mass haakepunktis”– veduki korral on see haakeseadise ja veduki konstruktsioonil põhinev mass, mis vastab veduki suurimale lubatud staatilisele vertikaalkoormusele haakepunktis (S või U väärtus);

29) „tegelik mass”– seoses sõidukiga tähendab see määruse (EL) nr 168/2013 artiklis 5 osutatud töökorras sõiduki massi, millele lisandub juhi mass (75 kg), alternatiivkütuse paak (kui see on olemas) ja üksiksõidukile paigaldatud lisavarustuse mass;

30) „suurim tehniliselt lubatud täismass” (M)– suurim lubatud sõiduki mass, mis põhineb sõiduki konstruktsioonil ja tööomadustel;

31) „suurim tehniliselt lubatud pukseeritav mass” (TM)– suurim mass, mida vedukiga saab pukseerida;

32) „telg”– ühes või enamas segmendis samal tasapinnal risti sõiduki pikikeskjoonega paiknevate ning mootori jõul liikuva või vabalt veereva kahe või enama ratta ühine pöörlemistelg;

33) „suurim tehniliselt lubatud teljekoormus”– telje kaudu teepinnale avalduv sõiduki ja telje konstruktsioonil ning nende tööomadustel põhinev suurim lubatud staatiline vertikaalkoormus;

34) „nimikoormus”– sõiduki suurima tehniliselt lubatud täismassi ja tegeliku massi vaheline erinevus;

35) „pikitasapind”– otse edasi liikuva sõiduki suunaga paralleelne vertikaaltasapind;

36) „heitekontrollisüsteem”– mootori elektrooniline juhtpult ning kõik heitgaasi- või kütuseaurude süsteemi osad, mille abil antakse teated kõnealusele juhtpuldile edasi või võetakse need juhtpuldilt vastu;

37) „rikkeindikaator” (MI)– optiline või akustiline indikaator, mis annab sõiduki juhile selgesti arusaadaval viisil edasi teate rikke esinemise kohta kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 artikliga 21;

38) „rike”– osa või süsteemi tõrge, mis viib määruse (EL) nr 168/2013 VI lisa B osas esitatud piirnorme ületavate heitkoguste tekkimiseni või töörežiimi rakendumiseni, mis oluliselt vähendab mootori pöördemomenti või takistab OBD-süsteemil XII lisas sätestatud seirenõuete täitmist;

39) „lisaõhk”– pumba või aspiraatori klapi või muu vahendi abil heitgaasisüsteemi viidav õhk, mille abil soodustatakse heitgaasivoos sisalduvate süsivesinike ja süsinikmonooksiidi oksüdeerumist;

40) „töötakti vahelejätt”– rike, mis tekib juhul, kui kütus ottomootori silindris ei sütti sädeme puudumise, kütuse puuduliku doseerimise või puuduliku surve tõttu või mis tahes muul põhjusel;

41) „I tüübi katse”– heitkogustega seotud tüübikinnitustel kasutatav sõidutsükkel;

42) „sõidutsükkel”– tsükkel, mis koosneb mootori käivitamisest, sõidufaasist võimaliku rikke avastamiseks ning mootori väljalülitamisest;

43) „soojendustsükkel”– sõiduki piisav töötamisaeg, mille jooksul jahuti temperatuur tõuseb pärast mootori käivitumist vähemalt 22 K võrra ning jõuab vähemalt temperatuurini 343,2 K (70°C);

44) „kütuse doseerimine”– baaskütuse määra reguleerimine tagasiside põhimõttel;

45) „lühiajaline kütuse doseerimine”– tähendab baaskütuse määra dünaamilist või hetkelist reguleerimist;

46) „pikaajaline kütuse doseerimine”– kütuse kaliibrimissüsteemi astmelisem reguleerimine, mis kompenseerib sõidukitevahelisi erinevusi ja aja jooksul tekkivaid muutusi;

47) „arvutatud laadimisväärtus”– tegelik õhuvool jagatud maksimaalse õhuvooluga, mis vajaduse korral on korrigeeritud kõrgusega merepinnast. See määratlus annab suhtelise väärtuse, mis ei ole mootorile eriomane, kuid annab hooldustöötajale teada, kui suur osa mootori töömahust on kasutusel (täielikult avatud seguklapi puhul 100 %);

48) „heite reguleerimise juhtseadme püsiseisund”– seisund, mille puhul mootori juhtpult lülitub püsivasse kontrollasendisse, mille puhul ei ole vaja signaale osadelt või süsteemidelt, mille rikkisolek võib põhjustada sõiduki heitkoguste suurenemise määruse (EL) nr 168/2013 VI lisa B osas ettenähtud piirnorme ületava tasemeni;

49) „jõuvõtuseade”– mootoriga käitatav seade, mille abil saab kasutada sõidukile paigaldatud lisavarustust;

50) „juurdepääs OBD-süsteemile”– juurdepääs kõigile heitkogustega ja ohutusega seotud OBD-süsteemi olulistele andmetele, sealhulgas kõik sõiduki heitkoguste kontrollisüsteemi osade kontrollimiseks, diagnostikaks, tehniliseks hoolduseks või remondiks vajalikud veakoodid tava-diagnostikaprogrammi jadaliidese kaudu (lähtuvalt käesoleva XII lisa 1. liite punktist 3.12);

51) „piiramatu juurdepääs OBD-süsteemile”–

juurdepääs, mis võimaldab andmete hindamist, ilma et selleks oleks vaja erilist dekodeerimisteavet, välja arvatud juhul, kui selline teave ise on standarditud;

52) „standarditud teave”– kogu teabe andmevoo tekitamisel, sealhulgas kõikide kasutatud veakoodide puhul, lähtutakse ainult tööstuslikest standarditest, mille vorming ja valikuvõimalused on selgesti määratletud ning võimaldavad seetõttu maksimaalset ühtlustamist L-kategooria sõidukite tööstusharus ning mille kasutamine on käesoleva määrusega selgesõnaliselt lubatud;

53) „viga”– OBD-süsteemide puhul tähendab see olukorda, kus kuni kahes seiratavas eraldi osises või süsteemis esinevad pidevalt või ajutistelt töönäitajad, mis raskendavad nende osade või süsteemide üldiselt tõhusat seiretoimingut või ei vasta kõigile muudele OBD-süsteemile esitatavatele üksikasjalikele nõuetele;

54) „veomomendi oluline vähendamine”– olukord, kui veomoment on tavalise töörežiimi veomomendist 90 % või väiksem;

55) „mustrilise võrgu pind”– pind, mis koosneb kuni 15 mm intervalliga ühtlaselt jaotatud ringi-, ovaali-, rombi-, ristküliku- või ruudukujuliste aukudega mustrist;

56) „võre pind”– pind, mis moodustub ühtlaselt jaotatud paralleelsetest varrastest, mille vahekaugus ei ületa 15 mm;

57) „nominaalpind”– teoreetiline geomeetriliselt täiuslik pind, arvestamata selliseid pinna ebatasasusi nagu väljaulatuvad osad või süvendid;

58) „kalle”– kõrvalekalde suurus vertikaaltasandi suhtes;

59) „kliendispetsiifiline kohandus”– muudatus sõidukis, süsteemis, osades või eraldiseisvas seadmes, mis on tehtud kliendi erisoovi järgi ja mille puhul on nõutav tüübikinnitus;

60) „ülekantud süsteem”– määruse (EL) nr 168/2013/EÜ artikli 3 lõike 15 määratluse kohane süsteem, mis on vanalt sõidukitüübilt uuele üle kantud;

61) „tugihark”– seade, mis on kindlalt sõiduki külge kinnitatud ning hoiab sõidukit seisuasendis, kui sõidukijuht ei ole kohal;

62) „külgtugihark”– tugihark, mis väljasirutatud või avatud asendis toetab sõidukit ainult ühelt küljelt, kusjuures mõlemad rattad jäävad maapinnaga kokkupuutesse;

63) „kesktugihark”– tugihark, mis avatud asendis toetab sõidukit ühes või mitmes sõiduki ja toetuspinna kokkupuutepunktis mõlemal pool sõiduki keskpikitasapinda;

64) „külgkalle”– protsentides väljendatud tegeliku toetuspinna kalle, kui sõiduki keskpikitasapinna ja toetuspinna lõikejoon on risti suurima kaldejoonega;

65) „pikikalle”– protsentides väljendatud tegeliku toetuspinna kalle, kui sõiduki keskpikitasapind on paralleelne suurima kaldejoonega;

66) „tugihargi kasutusasend”– hark on välja sirutatud või avatud ning viidud ettenähtud seisuasendisse;

67) „tugihargi mittekasutusasend”– sõiduasendis hark on sisse tõmmatud või suletud.

II PEATÜKK

TOOTJATE KOHUSTUSED SEOSES SÕIDUKI KONSTRUKTSIOONIGA

Artikkel 3

Sõiduki konstruktsiooniga seotud paigaldus- ja tõendamisnõuded

1. Määruse (EL) nr 168/2013 artiklis 18 ja II lisas sätestatud sõiduki konstruktsiooninõuete järgimiseks peab tootja varustama L-kategooria sõidukid kasutusohutust ja keskkonnakaitset mõjutavate süsteemide, osiste ja eraldi seadmestikega, mis on kavandatud, konstrueeritud, ehitatud ja paigaldatud nii, et tavapäraselt kasutatav ja tootja eeskirjade kohaselt hooldatav sõiduk vastab üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele.

2. Artiklites 6–20 nõutakse, et tootja peab kinnitusasutusele füüsiliste demonstratsioonkatsete abil tõendama, et liidu turul kättesaadavaks tehtavad, liidus registreeritavad või kasutusele võetavad L-kategooria sõidukid vastavad määruse (EL) nr 168/2013 III peatükis sätestatud nõuetele ning on kooskõlas selle määruse artiklites 6–20 kehtestatud üksikasjalike tehniliste kirjelduste ja katsemenetlustega.

3. Tootja peab tagama, et turul kättesaadavaks tehtud või liidus kasutusele võetud varuosad ja lisaseadmed on saanud tüübikinnituse kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 asjakohaste nõuetega ja vastavad kõnealuses määruses osutatud tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele. Tüübikinnituse saanud L-kategooria sõiduk, millele selline varuosa või lisaseade on paigaldatud, peab vastama samadele kasutusohutuse nõuetele ja võimsuse piirväärtustele nagu originaalosaga või -seadmega sõiduk ja täitma määruse (EL) nr 168/2013 artikli 22 lõikes 2 ning artiklites 23 ja 24 vastupidavusele esitatud nõudeid.

4. Lisaks sellele peavad tootjad tagama, et tüübikinnitusega seotud toodangu vastavuse kontrollimise menetlustes järgitakse nii määruse (EL) nr 168/2013 artiklis 33 sätestatud sõiduki üksikasjalikke konstruktsiooninõudeid kui ka käesolevas määruses kehtestatud üksikasjalikke tehnilisi nõudeid.

5. Kui võimalik, peab tootja esitama kinnitusasutusele jõuseadme juhtimissüsteemi, sealhulgas kasutusohutuse ja heidete kontrollimiseks kasutatavate arvutite omavolilise ümberehitamise vältimiseks võetud meetmete kirjelduse.

Artikkel 4

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade kohaldamine

1. Tüübikinnituse suhtes kohaldatakse käesoleva määruse I lisas loetletud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirju ja nende muudatusi.

2. Sõidukid, mille suurim valmistajakiirus on 25 km/h või väiksem, peavad vastama kõigi ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade asjakohastele nõuetele, mida kohaldatakse sõidukite suhtes, mille suurim valmistajakiirus on suurem kui 25 km/h.

3. Viiteid ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjades osutatud sõidukikategooriatele L1, L2, L3, L4, L5, L6 ja L7 tuleb käesolevas määruses käsitada vastavalt viidetena sõidukikategooriatele L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e ja L7e ja nende kõigile alamkategooriatele.

Artikkel 5

Sõiduki konstruktsiooninõuete ja katsemenetluste tehnilised kirjeldused

1. Sõidukite konstruktsioonialased katsemenetlused tuleb läbi viia käesolevas määruses sätestatud katsenõuete kohaselt.

2. Katsemenetluse viib läbi kinnitusasutus või siis viiakse see läbi kinnitusasutuse juuresolekul või annab kinnitusasutus katse läbiviimise loa tehnilisele teenistusele.

3. Mõõtmismeetodid ja katsetulemused teatatakse kinnitusasutusele katsearuandes, mille formaat on kindlaks määratud määruse (EL) nr 168/2013 artikli 32 lõike 1 kohaselt.

Artikkel 6

Jõuseadme omavolilist ümberehitamist takistavate meetmete suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 1 nimetatud jõuseadme omavolilist ümberehitamist takistavate meetmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse II lisa kohaselt.

Artikkel 7

Tüübikinnitusmenetluse korra suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 2 nimetatud tüübikinnitusmenetluse korra suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse III lisa kohaselt.

Artikkel 8

Toodangu vastavuse suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 3 nimetatud toodangu vastavuse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse IV lisa kohaselt.

Artikkel 9

Haakeseadiste ja lisaseadiste suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 4 nimetatud haakeseadiste ja lisaseadiste suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse V lisa kohaselt.

Artikkel 10

Omavolilist kasutamist takistavate seadmete suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 5 nimetatud omavolilist kasutamist takistavate seadmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VI lisa kohaselt.

Artikkel 11

Elektromagnetilise ühilduvuse suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 6 nimetatud elektromagnetilise ühilduvuse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VII lisa kohaselt.

Artikkel 12

Välispinnast välja ulatuvate osade suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 7 nimetatud välispinnast välja ulatuvate osade suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VIII lisa kohaselt.

Artikkel 13

Kütusepaagi suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 8 nimetatud kütusepaagi suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse IX lisa kohaselt.

Artikkel 14

Koormaplatvormide suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 9 nimetatud koormaplatvormide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse X lisa kohaselt.

Artikkel 15

Masside ja mõõtmete suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 10 nimetatud masside ja mõõtmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XI lisa kohaselt.

Artikkel 16

Pardadiagnostikasüsteemide suhtes kohaldatavad töönõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 11 nimetatud pardadiagnostikasüsteemide töönõuete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XII lisa kohaselt.

Artikkel 17

Reisijate käepidemete ja jalatugede suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 12 nimetatud reisijatele ette nähtud käepidemete ja jalatugede suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XIII lisa kohaselt.

Artikkel 18

Numbrimärgi asukoha suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 13 nimetatud numbrimärgi paiknemise suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XIV lisa kohaselt.

Artikkel 19

Remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 14 nimetatud remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XV lisa kohaselt.

Artikkel 20

Tugiharkide suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 15 nimetatud tugiharkide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XVI lisa kohaselt.

III PEATÜKK

TEHNILISTE TEENISTUSTE KOHUSTUSED JA NEILE ESITATAVAD NÕUDED

Artikkel 21

Tehniliste teenistuste tulemusstandardid ja hindamine

Tehnilised teenistused peavad vastama määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 16 nimetatud tulemusstandarditele ja nende hindamise korrale, mida kontrollitakse käesoleva määruse XVII lisa kohaselt.

Artikkel 22

Tootjapoolsete katsete lubatavus

Määruse (EL) nr 168/2013 artikli 64 lõikes 1 nimetatud ettevõttesisene tehniline teenistus võib tootjapoolseid katseid läbi viia üksnes juhul, kui see on käesoleva määruse III lisas lubatud.

IV PEATÜKK

LIIKMESRIIKIDE KOHUSTUSED

Artikkel 23

Sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike tüübikinnitus

Kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 artiklitega 18, 25 ja 33 ning alates nimetatud määruse IV lisas sätestatud kuupäevadest peavad riiklikud asutused lugema määrusele (EL) nr 168/2013 ja käesoleva määruse sätetele mittevastavate uute sõidukite vastavustunnistused määruse (EL) nr 168/2013 artikli 43 lõike 1 tähenduses kehtetuks ning keelama heidetega, kütuse- või energiatarbimisega või kohaldatavate kasutusohutust või konstruktsiooni käsitlevate nõuetega seotud põhjustel selliste sõidukite turul kättesaadavaks tegemise, registreerimise või kasutuselevõtu.

V PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 24

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.

(1) ELT L 60, 2.3.2013, lk 52.

(2) Nõukogu otsus 97/836/EÜ, 27. november 1997, Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist (1958. aasta muudetud kokkulepe) (EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78).

(3) EÜT L 226, 18.8.1997, lk 1.

(4) EÜT L 188, 29.7.1993, lk 32.

(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 595/2009, 18. juuni 2009, mis käsitleb mootorsõidukite ja mootorite tüübikinnitust seoses raskeveokite heitmetega (Euro VI) ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 715/2007 ja direktiivi 2007/46/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 80/1269/EMÜ, 2005/55/EÜ ja 2005/78/EÜ (ELT L 188, 18.7.2009, lk 1).

(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 715/2007, 20. juuni 2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heitmetega ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust (ELT L 171, 29.6.2007, lk 1).

(7) Komisjoni määrus (EL) nr 582/2011, 25. mai 2011, millega rakendatakse ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 595/2009 seoses raskeveokite heidetega (Euro VI) ja millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ I ja III lisa (ELT L 167, 25.6.2011, lk 1).

(8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/24/EÜ, 18. märts 2002, kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 92/61/EMÜ (EÜT L 124, 9.5.2002, lk 1).

LISADE LOEND

Lisa number Lisa pealkiri Lk nr C1 Sõiduki konstruktsiooni- ja üldise tüübikinnituse nõuded I ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kohustuslike eeskirjade loend 12 II Jõuseadme omavolilist ümberehitamist takistavate meetmete suhtes kohaldatavad nõuded 13 III Tüübikinnitusmenetluse korra suhtes kohaldatavad nõuded 17 IV Toodangu nõuetele vastavuse suhtes kohaldatavad nõuded 23 V Haakeseadiste ja lisaseadiste suhtes kohaldatavad nõuded 35 VI Omavolilist kasutamist takistavate seadmete suhtes kohaldatavad nõuded 44 VII Elektromagnetilise ühilduvuse suhtes kohaldatavad nõuded 45 VIII Välispinnast välja ulatuvate osade suhtes kohaldatavad nõuded 46 IX Kütusepaagi suhtes kohaldatavad nõuded 53 X Koormaplatvormide suhtes kohaldatavad nõuded 59 XI Masside ja mõõtmete suhtes kohaldatavad nõuded 60 XII Pardadiagnostikasüsteemide (OBD-süsteemide) suhtes kohaldatavad töönõuded 68 XIII Reisijate käepidemete ja jalatugede suhtes kohaldatavad nõuded 85 XIV Numbrimärgi asukoha suhtes kohaldatavad nõuded 86 XV Remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes kohaldatavad nõuded 89 XVI Tugiharkide suhtes kohaldatavad nõuded 96 C2 Tehnilistele teenistustele esitatavad nõuded XVII Tehniliste teenistuste tulemusstandardid ja hindamine 102

I LISA ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kohustuslike eeskirjade loend ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr Teema Muudatusteseeria ELT viide Kohaldatavus 10 Elektromagnetiline ühilduvus 04 ELT L 254, 20.9.2012, lk 1 L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e ja L7e 62 Kaitse omavolilise kasutamise eest 00 ELT L 89, 27.3.2013, lk 37 L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e ja L7e Selgitav märkus Osise käesolevasse loendisse kaasamine ei muuda selle paigaldamist kohustuslikuks. Teatavate osiste kohustusliku paigaldamise nõuded on esitatud käesoleva määruse muudes lisades.

II LISA Jõuseadme omavolilist ümberehitamist takistavate meetmete suhtes kohaldatavad nõuded 1. Eesmärk ja reguleerimisala 1.1. Jõuseadmete omavolilist ümberehitamist takistavate meetmete eesmärk on tagada, et sõidukite jõuseadmetes ei tehtaks kasutusohutusele ja/või keskkonnale kahjulikke muudatusi. 1.2. Meetmed peavad sisaldama erinõudeid sõidukite märgistamise kohta seoses suurima võimsuse, suurima valmistajakiiruse ja püsiva müratasemega määruse (EL) nr 168/2013 artikli 39 lõikes 1 nimetatud andmesildil. Originaal- ja mitteoriginaalosiste, eraldi seadmestike ning kasutusohutust, keskkonda ja mootori võimsust mõjutavate osade ja varustuse erimärgistus peab vastama määruse (EL) nr 168/2013 artikli 39 lõigetele 2 ja 3, et õigusaktide täitmise eest vastutavatel ametiasutustel oleks võimalik kontrollida, kas kasutuses olevale sõidukile paigaldatud osad ja varustus sobivad tüübikinnituse saanud sõidukile. 1.3. Reguleerimisala Kõik määruse (EL) nr 168/2013 artiklis 2 nimetatud L-kategooria sõidukid, välja arvatud (alam)kategooriad L3e-A3, L4e-A3 ja L5e. 2. Üldnõuded 2.1. Tootja peab tagama kinnitusasutuse ja tehnilise teenistuse varustamise vajaliku teabega ning vajaduse korral vajalike sõidukite, jõuallikate, osiste ja eraldi seadmestikega, et nad saaksid kinnitada käesoleva määruse nõuete täitmist. 2.2. Tootja peab tüübikinnituse taotluses kinnitama, et ta kohustub mitte turustama vahetatavaid osiseid, mis võimaldavad suurendada asjaomase (alam)kategooria suhtes kohaldatavat mootori võimsust. 2.3. Mitteidentsete osade vahetatavus osa tüübikinnitust omavate sõidukite vahel 2.3.1. Järgmiste osade individuaalne või kombineeritud vahetatavus ei tohi suurendada mootori võimsust sel määral, et see ületab tüübikinnituse tähenduses mõõdetud ja teatatud väärtusi, ning sõiduki suurim kiirus ja/või asjaomase kategooria maksimaalne püsinimivõimsus ja/või kasulik võimsus peavad igal juhul jääma IV lisa punktis 4.1.4 toodangu vastavusnõuetega ette nähtud piiridesse (edaspidi „tootmispiirid”): 2.3.1.1. kahetaktilise mootoriga sõidukitel: silindri ja kolvi kombinatsioon, karburaator või kütusepihusti(d), sisselasketoru, väljalaskesüsteem; 2.3.1.2. neljataktilise mootoriga sõidukitel: plokikaas, nukkvõll, silindri ja kolvi kombinatsioon, karburaator või kütusepihusti(d), sisselasketoru, väljalaskesüsteem. 2.4. Mingil juhul ei tohi määruse (EL) nr 168/2013 I lisas sätestatud asjakohase (alam)kategooria sõiduki suurimat kiirust ja/või maksimaalset püsinimivõimsust ja/või kasulikku võimsust ületada, mis tähendab seda, et sõiduki mootori võimsus peab igal juhul jääma IV lisa punktis 4.1.4 ette nähtud tootmispiiridesse. 2.5. Kett- või hammasrihmülekannete puhul peab hammaste arv olema kantud vedavatele keti- või rihmaratastele. 2.6. Tootja peab kinnitama, et järgmiste parameetrite muutmine tootja poolt ei suurenda mootori võimsust nii palju, et see ei vasta enam IV lisa punktis 4.1.4 kehtestatud tootmispiiridele: sädeme tekitamine süütesüsteemis, kui see on asjakohane; kütuse toite ja etteande süsteem; õhu sisselaske süsteem koos õhufiltri(te)ga (muutmine või kõrvaldamine); jõuaku konfiguratsioon või elektrienergia elektrimootori(te) jaoks, kui see on asjakohane; jõuülekandeseade ja sõiduki jõuseadme juhtseadis. 2.7. Kui süüte ajastus on reguleeritav, tuleb mootori võimsuse mõõtmisel eelsüütenurk reguleerida vahemikku, mis on ± 5° mootori suurima võimsuse saavutamiseks vajalikust väärtusest. 2.8. Tootja peab tagama, et tüübikinnituse saanud sõiduk vastab järgmistele elektroonilise süsteemi ohutuse sätetele, millega piiratakse sõidukite keskkonnamõju ja mootori võimsust. 2.8.1. Kui sõiduk on varustatud elektrilis(t)e või elektroonilis(t)e kiirust piirava(te) seadme(te)ga, peab sõidukivalmistaja esitama katseid teostavatele asutustele andmed ja tõendid selle kohta, et seadme või selle juhtmestiku ümberehitamine või lahtiühendamine ei suurenda mootori võimsust. 2.8.2. Iga sõiduk, millele on paigaldatud elektrooniline kontrollseade, peab sisaldama funktsioone, mis takistavad muid muutmisi kui need, mis on tootja poolt lubatud. Tootja peab andma loa muutmiseks juhul, kui muutmine on vajalik sõiduki diagnostikaks, hoolduseks, kontrollimiseks, ajakohastamiseks või remondiks. 2.8.3. Kõik ümberprogrammeeritavad arvutikoodid ja tööparameetrid peavad olema kaitstud omavolilise ümberehitamise eest ning pakkuma kaitset vähemalt tasemel, mis vastab standardi ISO 15031-7:2001 nõuetele, juhul kui turvalisusega seotud teabevahetus toimub XII lisa 1. liites ette nähtud sideprotokollide ja standarditud diagnostikaliidese abil. 2.8.4. Mootori võimsuse suurendamise vältimiseks ei tohi arvutikoodiga mootori tööparameetrid olla ilma erivahendeid või -meetodeid kasutamata muudetavad (nt joodetud või kapseldatud arvutiosad, pitseeritud või joodetud arvutikorpused). 2.8.5. Kõik eemaldatavad kalibreerimismälukiibid peavad olema isoleermaterjaliga kapseldatud, kaetud pitseeritud ümbrisega või kaitstud elektronalgoritmidega ega tohi olla muudetavad ilma erivahendeid ja -meetodeid kasutamata. 2.8.6. Tootjad, kes kasutavad programmeeritavaid arvutikoodide süsteeme (nt EEPROMi ehk programmeeritavat elekterkustutusega püsimälu), peavad tõkestama omavolilised ümberprogrammeerimised. Tootjad peavad kasutama omavolilise muutmise vastase kaitse tugevdatud strateegiaid ja kirjutuskaitsefunktsioone, mis nõuavad elektroonilist juurdepääsu tootja välisarvutile, millele peab olema juurdepääs ka sõltumatutel ettevõtjatel, kes kasutavad XV lisas ette nähtud kaitset. Piisava omavolilise muutmise vastase kaitse andvad meetodid, näiteks koodvõtmega andmevahetusprotokoll Keyword 2000, peavad olema kinnitusasutuse poolt heaks kiidetud. 2.8.7. Pardaarvuti lahtiühendamine sõiduki elektritoitest või sõiduki aku või maanduse rike ei tohi kustutada jõuseadme või mootori juhtseadme(te)sse salvestatud pardadiagnostika veakoode. 3. L1e-, L2e- ja L6e-(alam)kategooria sõidukeid käsitlevad erinõuded 3.1. L1e-, L2e- ja L6e-kategooria sõidukite suurima kiiruse ja/või võimsusepiirangu lubatud hälve on ± 5 % määruse (EL) nr 168/2013 I lisas nimetatud sõiduki suurima valmistajakiiruse ja/või kasuliku võimsuse ja/või maksimaalse püsinimivõimsuse klassifitseerimiskriteeriumist. 3.2. Sisepõlemismootoriga L1e-, L2e- ja L6e-kategooria sõidukitele esitatavad nõuded 3.2.1. Sisselaskesüsteem 3.2.1.1. Kõik sisselasketorud peavad olema kinnitatud lõikepoltidega või niisuguste poltidega, mille eemaldamiseks on vaja spetsiaalseid tööriistu. Torudes peab olema vähendatud ristlõikega piirkond, mille kohal on välispinnal märk; selles kohas peab seinapaksus olema vähem kui 4 mm, kui aga kasutatakse elastset materjali (näiteks kummi) siis 5 mm. 3.2.1.2. Torude mis tahes käsitsemise tulemuseks vähendatud ristlõikega koha muutmise eesmärgil peab olema torude purunemine või mootori täielik ja püsiv mittetöökorras olemine nii kaua, kuni torud on uuesti viidud nõuetele vastavasse seisukorda. 3.2.1.3. Torudele peab olema kantud loetav märgistus sõidukikategooria või -kategooriate kohta. 3.2.2. Mootor 3.2.2.1. Kui mootor on varustatud membraanklapiga/-klappidega, peab see (peavad need) olema kinnitatud taaskasutamist takistavate lõikepoltidega või poltidega, mille eemaldamiseks on vajalikud spetsiaalsed tööriistad. 3.2.2.2. Pärast paigaldamist ei tohi silindripea tihendi (kui see on kasutusel) maksimaalne paksus ületada 1,3 mm. 3.2.2.3. Kahetaktiliste mootorite kolb. Kolb ei tohi ülemises surnud seisus katta sisselaskeakent. Sõidukitel, mille mootoris on membraanklapiga/-klappidega juhitav sisselaskesüsteem, ei kohaldata nimetatud nõuet väljalaskeaknaga kattuvate sisselaskeakna osade kohta. 3.2.2.4. Kahetaktilistel mootoritel ei tohi kolvi 180° pööramine mootori jõudlust suurendada. 3.2.3. Heitgaasisüsteem 3.2.3.1. Heitgaasisüsteemi kunstlik ristlõike vähendamine ei ole lubatud. Neljataktilise mootori klapipukse ei loeta kunstlikuks ristlõike vähendamiseks. 3.2.3.2. Resonaatoritoru (kui on paigaldatud) eemaldamine ei tohi suurendada mootori võimsust. 3.2.3.3. Väljalasketoru efektiivse pikkuse määravad, summuti(te) sees asuv(ad) väljalaskesüsteemi osa(d) peavad olema kinnitatud summuti(te)sse või paisumiskambrisse/-kambritesse selliselt, et seda (neid) ei ole võimalik eemaldada. 3.5. Astmeteta käigukast 3.5.1. Astmeteta käigukasti katted, kui need on olemas, peavad olema kinnitatud vähemalt 2 lõikepoldiga või olema demonteeritavad üksnes spetsiaalsete tööriistade abil. 3.5.2. Astmeteta käigukasti mehhanism, mis on ette nähtud ülekandesuhte piiramiseks kahe ketta vahelise efektiivse kauguse piiramise kaudu, peab olema täielikult integreeritud ühte või mõlemasse kettasse selliselt, et oleks võimatu muuta efektiivset kaugust üle piiri, millest üleminekul suureneb sõiduki suurim kiirus rohkem kui 10 % võrra sõiduki lubatud suurimast kiirusest ilma kettasüsteemi purustamata. Kui tootja kasutab astmeteta käigukastis sõiduki suurima kiiruse reguleerimiseks vahetatavaid vaherõngaid, ei tohi nende rõngaste täielik eemaldamine suurendada sõiduki suurimat kiirust rohkem kui 10 %. 4. L3e-A1- ja L4e-A1-(alam)kategooria sõidukeid käsitlevad täiendavad erinõuded 4.1. L3e-A1- ja L4e-A1-alamkategooria sõidukid peavad vastama ühele punktidest 3.2.1, 3.2.2.1 või 3.2.3.1 ning vastama punktides 3.2.3.2 ja 3.2.3.3 sätestatud nõuetele. 4.2. Sisselaskesüsteem Sisselasketorustikku tuleb paigaldada mitte-eemaldatav hülss. 4.2.1. Kui niisugune hülss paikneb sisselasketorus, tuleb sisselasketoru mootoriploki külge kinnitada lõikepoltidega või poltidega, mida on võimalik eemaldada ainult spetsiaalsete tööriistadega. 4.2.2. Hülsi kõvadus peab olema vähemalt 60 HRC. Hülsi seinapaksus ei tohi vähendatud ristlõikega kohas olla üle 4 mm. 4.2.3. Hülsi eemaldamise või muutmise eesmärgil mis tahes käsitsemise tulemuseks peab olema hülsi ja seda toetava osa purunemine või mootori täielik ja püsiv mittetöökorras olemine niikaua, kuni hülss on uuesti viidud nõuetele vastavasse seisukorda. 4.2.4. Hülsi pinnal või selle lähedal peab olema loetav märgistus sõidukikategooria või -kategooriate kohta. 4.2.5. Kõik sisselasketorud peavad olema kinnitatud lõikepoltidega või niisuguste poltidega, mille eemaldamiseks on vaja spetsiaalseid tööriistu. Torudes peab olema vähendatud ristlõikega piirkond, mille kohal on välispinnal märk; selles kohas peab seinapaksus olema vähem kui 4 mm, kui aga kasutatakse elastset materjali (näiteks kummi), siis 5 mm. 4.2.6. Torude mis tahes käsitsemise tulemuseks vähendatud ristlõikega koha muutmise eesmärgil peab olema torude purunemine või mootori täielik ja püsiv mittetöökorras olemine niikaua, kuni torud on uuesti viidud nõuetele vastavasse seisukorda. 4.2.7. Torudele peab olema kantud määruse (EL) nr 168/2013 artiklite 2 ja 4 ning I lisa nõuetele vastav loetav märgistus sõiduki (alam)kategooria kohta. 4.2.8. Silindripeas paikneval sisselaskekanalil peab olema vähendatud ristlõikega piirkond. Kogu sisselaskekanalis ei tohi olla rohkem vähendatud ristlõikega kohti (välja arvatud klapipesade piirkonnas). 4.2.9. Sisselaskekanali mis tahes käsitsemise tulemuseks vähendatud ristlõikega koha muutmise eesmärgil peab olema toru purunemine või mootori täielik ja püsiv mittetöökorras olemine niikaua, kuni mootor on uuesti viidud nõuetele vastavasse seisukorda. 4.2.10. Silindripeale peab olema kantud määruse (EL) nr 168/2013 artikli 39 nõuetele vastav loetav märgistus sõiduki kategooria kohta. 4.2.11. Punktis 4.2 kirjeldatud vähendatud ristlõikega koha läbimõõt võib varieeruda vastavalt asjaomase sõiduki (alam)kategooriale. 4.2.12. Valmistaja peab ära näitama vähendatud ristlõikega koha/kohtade läbimõõdu(d) ja tõendama kinnitusasutusele ja tehnilisele teenistusele, et nimetatud vähendatud ristlõikega koht on gaaside läbipääsu suhtes kõige kriitilisem ja et ei esine teisi kohti, mis ümberehituse korral võiksid mootori jõudlust suurendada. 5. Täiendavad erinõuded muude (alam)kategooriate kohta, mis jäävad punkti 1.3 reguleerimisalasse 5.1. L3e-A2- või L4e-A2-alamkategooria sõidukite puhul ei tohi ühegi samasse tüüpi kuuluva variandi või versiooni maksimaalne püsinimivõimsus ja/või kasulik võimsus ületada kõnealuse võimsuse kahekordset suurust. 5.2. Tootja peab kinnitama, et allpool loetletud parameetrite ja osiste muutmine ja vahetamine ei põhjusta: — alamkategooriate L3e-A2 ja L4e-A2 sõidukitel maksimaalse püsinimivõimsuse ja/või kasuliku võimsuse kahekordset ületamist või — L7e-kategooria sõidukitel mootori lubatud võimsuse ületamist; 5.2.1. sädeme tekitamine süütesüsteemis, kui see on asjakohane; 5.2.3. kütuse toite ja etteande süsteem; 5.2.4. õhu sisselaske süsteem koos õhufiltri(te)ga (muutmine või kõrvaldamine); 5.2.5. jõuülekandeseade; 5.2.6. juhtseadis(ed), mis kontrollib/kontrollivad sõiduki jõuseadme jõudlust; 5.2.7. mootori mis tahes täielikku laadimist piirava osise kõrvaldamine (mehhaaniline, elektriline, struktuuriosa jne), mis muudab määruse (EL) nr 168/2013 II lisa kohaselt lubatud mootori võimsust.

III LISA Tüübikinnitusmenetluse korra suhtes kohaldatavad nõuded 1. Tüübikinnitusprotsess 1.1. Sõiduki tüübikinnitustaotluse saamisel peab kinnitusasutus: 1.1.1. kontrollima, et kõik ELi tüübikinnitustunnistused, mis on väljastatud sõiduki tüübikinnitusele kohaldatavate õigusaktide alusel, hõlmavad sõiduki tüüpi ning vastavad ettenähtud nõuetele; 1.1.2. kontrollima esitatud dokumentide läbivaatamisel, kas sõiduki teatise tehnilised jm andmed sisalduvad asjakohasest õigusaktist tulenevas infopaketis ja selle alusel välja antud ELi tüübikinnitustunnistustes; 1.1.3. kui mõni teatise jaotis ei sisaldu ühegi õigusakti infopaketis, kontrollima, kas kõnealune osa või parameeter vastab teatmikus esitatud andmetele; 1.1.4. kontrollima või laskma kontrollida kinnitatavasse tüüpi kuuluvate sõidukite valimi põhjal sõiduki osi ja süsteeme, et teha kindlaks, kas sõiduk(id) on valmistatud kõigi asjaomaste õigusaktide alusel antud tüübikinnituste osas vastavalt kinnitatud teabepaketi asjaomastele andmetele; 1.1.5. vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida eraldi seadmestike paigaldust; 1.1.6. vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida määruse (EL) nr 168/2013 II lisas sätestatud seadmete olemasolu; 1.1.7. vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida, kas gaaskütusesüsteeme käsitlevad nõuded on täidetud. 2. Tehniliste kirjelduste kombinatsioon 2.1. Esitatavate sõidukite arv peab olema piisav, et võimaldada mitmesuguste tüübikinnitust taotlevate kombinatsioonide nõuetekohast kontrollimist järgmiste kriteeriumide alusel: 2.1.1. sõiduki tüüp, variandid ja versioonid; 2.1.2. sõiduki ja võimsuse tüüpkond; 2.1.3. ülekanne; 2.1.4. kere liik; 2.1.5. uste arv; 2.1.6. istekohtade arv. 3. Erisätted 3.1. Kui asjaomaste õigusaktide põhjal välja antud tüübikinnitustunnistused ei ole kättesaadavad, peab kinnitusasutus: 3.1.1. korraldama iga asjaomaste õigusaktiga nõutud katsed ja kontrollimised; 3.1.2. kontrollima, kas sõiduk vastab sõiduki teatmikus esitatud andmetele ja kas need vastavad kõigis asjaomastes õigusaktides esitatud tehnilistele nõuetele; 3.1.3. vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida eraldi seadmestike paigaldust; 3.1.4. vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida määruse (EL) nr 168/2013 II lisas sätestatud seadmete olemasolu; 3.1.5. vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida, kas gaaskütusesüsteeme käsitlevad nõuded on täidetud. 4. Alamkategooriate (L3e/L4e)-A2 ja (L3e/L4e)-A3 mootorrataste ümberehitamist käsitlevad sätted 4.1. Üldteave Ümberehitamise sätteid kohaldatakse üksnes alamkategooriate (L3e/L4e)-A2 ja (L3e/L4e)-A3 külgkorviga ja külgkorvita mootorrataste suhtes (ja vastupidi). 4.2. Alamkategooria (L3e/L4e)-A2 mootorratta ümberehitamine (L3e/L4e)-A3 mootorrattaks ja vastupidi on lubatud üksnes järgmistes kontrollitud tingimustes. 4.2.1. Tüübikinnitus Tüübikinnituse saamiseks peab tootja korraldama eraldi katsed (L3e/L4e)-A2 ja (L3e/L4e)-A3 mootorrataste konfiguratsioonidele ning tõendama tehnilisele teenistusele L3e mootorrataste vastavust käesoleva punkti 4 sätetele, veenma selles kinnitusasutust ning esitama aruande järgmiste nõuete täitmise kohta: 4.2.2. määruse (EL) nr 168/2013 III peatükis keskkonnamõju ja mootori võimsuse kohta esitatud nõuded ning sama määruse (EL) nr 168/2013 II, V, VI ja VII lisas nimetatud katsed: 4.2.2.1. määruse (EL) nr 168/2013 V lisas nimetatud I, II, V, VII, VIII ja IX tüübi keskkonnakatsed; 4.2.2.2. määruse (EL) nr 168/2013 II lisa A osa punktis 2 nimetatud mootori võimsuse nõuded ja katsed; 4.2.2.3. sõiduki/võimsuse tüüpkonna määratlused (L3e/L4e)-A2 ja (L3e/L4e)-A3 mootorrataste konfiguratsioonide puhul määratakse kindlaks ja teatatakse eraldi. 4.2.3. Kasutusohutust käsitlevad nõuded: katsed tuleb läbi viia ja nendega seotud nõuded täita määruse (EL) nr 168/2013 II lisa B osa punktide 2, 4, 14, 17 ja 18 kohaselt; 4.2.4. (L3e/ L4e)-A2 konfiguratsiooni konstruktsioonikatsed tuleb läbi viia ja nendega seotud nõuded täita määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktide 1 ja 10 kohaselt; 4.2.5. Välja arvatud punktis 4.1.1.1 loetletud nõuded, tuleb kõik muud määruse (EL) nr 168/2013 II lisas sätestatud nõuded lugeda (L3e/ L4e)-A2 ja (L3e/L4e)-A3 mootorrataste konfiguratsioonidele ühiseks ja võrdväärseks ning mõlemat võimsuse konfiguratsiooni tuleb seetõttu katsetada ja nende kohta teave esitada ainult üks kord. Ümberehitamisest mõjutamata sõiduki süsteemide, osiste, eraldi seadmestike, osade või varustuse jaoks on lubatud kasutada sama katsearuannet. 4.2.6. Kordumatut ELi tüübikinnituse numbrit omavale L3e-A2-kategooria mootorrattale väljastatakse üks ELi kogu sõiduki tüübikinnitus. Teatise ja tüübikinnitustunnistuse eraldi jaotisesse peab olema märgitud tüübimärgistuse teave, tüübikinnituse number, ümberehitatud sõiduki tehnilised andmed ning sõiduki L3e-A3 konfiguratsiooniks ümberehitamiseks vajalike osade, tarkvara jne kirjeldus. 4.2.7. Kordumatut ELi tüübikinnituse numbrit omavale L3e-A3-kategooria mootorrattale väljastatakse üks ELi kogu sõiduki tüübikinnitus. Punktis 4.1.2 osutatud teatise erijaotis tuleb lisada L3e-A3 sõiduki tüübikinnitusele. 4.2.8. Kui tüübikinnituse ajal ei ole kogu teave ümberehitamise kohta kättesaadav, võib täieliku teabe esitada ELi kogu sõiduki tüübikinnituse laienduses. Kui puudu on üksnes teise ELi kogu sõiduki tüübikinnituse number, võib selle lisada ELi kogu sõiduki tüübikinnituse parandusena. 4.2.9. Elektrooniline teave (L3e/L4e)-A2 või A3 mootorratta kohta Tootja peab sisestama mootorratta jõuseadme elektrilise juhtploki mälusse asjaomase mootorratta alamkategooria „L3e-A2” või „L3e-A3”, kui (L3e/ L4e)-A2 ehitatakse ümber (L3e/L4e)-A3 konfiguratsiooniks või vastupidi. 4.2.9.1. Nimetatud elektrooniline teave muudetakse taotluse korral kättesaadavaks loetavas formaadis tavalise skanneri abil kooskõlas XII lisa sätetega. 4.2.9.2. Nimetatud elektrooniline teave peab olema kaitstud lubamatu muutmise eest II lisa punkti 2.8 kohaselt. 4.2.9.3. Mootorratta tootja taotlusel võib sõidukile mitte kohaldada punktides 4.2.9.1 ja 4.2.9.2 sätestatud nõudeid kuni 1. jaanuarini 2020 tingimusel, et teatmikule lisatakse põhjalik tehniline põhjendus. 4.2.10. Tehasest lõpptoodangu väljastamisel, kui üks kahest võimalikust konfiguratsioonist on lõplikult kindlaks määratud, peavad valmistoodangu vastavustunnistusele olema märgitud üksnes sõiduki ühe konfiguratsiooni andmed, kas (L3e/L4e)-A2 või (L3e/L4e)-A3 omad. 4.2.11. Alamkategooriatest (L3e/L4e)-A2 alamkategooriateks (L3e/L4e)-A3 (ja vastupidi) ümberehitatavatele mootorratastele antakse ainult üks mootorrattatüübi (L3e/L4e)-A2 ja A3 jaoks ettenähtud sõiduki tehasetähis. Sõidukile kinnitataval andmesildil peab olema nimetatud tehasetähis ning kaks ELi tüübikinnituse numbrit koos selgelt esitatud teabega mõlema konfiguratsiooni mootori võimsuse ja püsiva mürataseme kohta. 4.3. Ümberehitamine (L3e/L4e)-A2 konfiguratsiooni ümberehitajaks (L3e/L4e)-A3 konfiguratsiooniks (või vastupidi) ning selle kontrollijaks võib olla üksnes mootorratta tootja. 4.3.1. Tootja peab väljastama sõiduki omaniku taotlusel kinnituse, mis sisaldab vajalikku teavet ümberehitamise kohta, mis on tehasetähise kaudu seotud vastavustunnistusega vastavalt määruse (EL) nr 168/2013 artikli 38 lõikes 2 esitatud vastavustunnistuse lisas olevale näidisele, ja kinnitama, et tehniliselt on tüübikinnituse saanud L3e mootorratast võimalik ümber ehitada (L3e/L4e)-A2 või (L3e/L4e)-A3 toimivustasemetele. 4.3.2. Kõnealune tootja kinnitus peab sisaldama järgmist teavet: kogu sõiduki tüübikinnituse numbrid, muudetud andmed (koos viidetega asjaomastele tüübikinnituse numbritele), muudetavate osade ja varustuse lühike kirjeldus ja mõlema konfiguratsiooni tarkvara identifitseerimisnumbrid ja kalibreerimise kontrollimise numbrid. Teatmikule peab olema lisatud täidetud tootja kinnituse näidis. 4.4. Esmane registreerimine Liikmesriik ei tohi ära keelata uue (L3e/L4e)-A2 või (L3e/L4e)-A3 mootorratta esmast registreerimist ega nõuda esmase registreerimisega seoses lisakatseid, kui uus mootorratas (L3e/L4e)-A2 ehitatakse ümber (L3e/L4e)-A3 toimivustasemele või vastupidi järgmistel tingimustel: 4.4.1. punktis 4.2.9 nimetatud tavalise skanneri näit näitab asjaomast (L3e/L4e)-A2 või (L3e/L4e)-A3 konfiguratsiooni ja visuaalse vaatluse põhjal saab järeldada, et kõik mootorratta osad, mis on ümberehitamiseks vajalikud, on muudetud ja/või paigaldatud; 4.4.2. sõiduki omanik esitab kehtiva vastavustunnistuse, lisades sellele punktis 4.3.1 nimetatud tootja kinnituse. 5. Mitmeastmeline ELi tüübikinnitusmenetlus 5.1. Üldteave 5.1.1. Mitmeastmelise ELi tüübikinnitusmenetluse edukaks läbiviimiseks on vajalik kõigi asjaomaste tootjate ühine tegevus. Selleks peavad kinnitusasutused enne esimese etapi ja edasiste etappide tüübikinnitus(t)e andmist veenduma, et asjaomaste tootjate vahel on olemas kohased kokkulepped dokumentide ja teabe edastamiseks ja omavaheliseks vahetamiseks, et tagada komplekteeritud sõiduki tüübi vastavus kõigile määruses (EL) nr 168/2013 kehtestatud tehnilistele nõuetele. Selline teave peab sisaldama üksikasjalikke andmeid süsteemidele, osistele ja eraldi seadmestikele antud tüübikinnituste ning nende sõidukiosade kohta, mis on mittekomplektse sõiduki osaks, kuid millele ei ole veel antud tüübikinnitust. 5.1.2. Punkti 5 kohased tüübikinnitused antakse vastavalt sõidukitüübi komplekteerituse astmele ja need peavad hõlmama kõiki varasemate etappide tüübikinnitusi. 5.1.3. Mitmeastmelises ELi tüübikinnitusmenetluses vastutab iga tootja kõigi tema poolt toodetud või tema poolt varasemale komplekteerimisastmele lisatud süsteemide, osiste või eraldi seadmestike tüübikinnituse ja toodangu vastavuse eest. Ta ei vastuta varasemal etapil tüübikinnituse saanud sõidukiosade eest, välja arvatud juhul, kui ta muudab nimetatud osi sedavõrd, et varem antud tüübikinnitus muutub kehtetuks. 5.2. Menetlused Kinnitusasutus peab: 5.2.1. kontrollima, et sõiduki tüübikinnituse suhtes kohaldatavate õigusaktide kohaselt välja antud ELi tüübikinnitustunnistused katavad sõiduki tüüpi selle komplekteerituse astmes ja vastavad ettenähtud nõuetele; 5.2.2. kontrollima kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 artikli 25 lõikega 6, et lõppastmel tüübikinnituse saanud sõiduk vastab sel ajal kõigile kohaldatavatele tehnilistele nõuetele. See hõlmab kõiki mittekomplektsele sõidukile mitmeastmelise menetluse käigus antud tüübikinnitusega hõlmatud nõudeid puudutavate dokumentide kontrolli, isegi kui tüübikinnitus anti erinevale sõiduki (alam)kategooriale; 5.2.3. tagama kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 artikli 25 lõikega 7, et tüübikinnitusmenetluse valik ei mõjuta kohaldatavaid nõudeid, millele tüübikinnituse saanud sõiduk peab vastama kogu sõiduki tüübikinnituse väljastamise ajal; 5.2.4. veenduma, et teatmikus on olemas kõik vajalikud andmed, arvestades sõiduki komplekteerituse astet; 5.2.5. kontrollima esitatud dokumentide läbivaatamisel, kas teatmiku I osas loetletud sõiduki tehnilised jm andmed sisalduvad asjakohase õigusaktiga seonduvas infopaketis ja ELi tüübikinnitustunnistustes; ning kas komplekteeritud sõiduki korral mõni teatmiku I osas mainitud jaotis ei sisaldu ühegi õigusakti infopaketis, ning kontrollima, kas asjakohane osa või parameeter vastab teatmikus esitatud andmetele; 5.2.6. kontrollima või laskma kontrollida kinnitatavasse tüüpi kuuluvate sõidukite valimi põhjal sõiduki osi ja süsteeme, et teha kindlaks, kas sõiduk(id) on valmistatud kõigi asjaomaste õigusaktide alusel antud tüübikinnituste osas vastavalt kinnitatud infopaketi asjaomastele andmetele; 5.2.7. Vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida eraldi seadmestike paigaldust. 5.3. Punktis 4.2.4 nimetatud eesmärgil kontrollitavate sõidukite arv peab olema piisav, et võimaldada erinevate kinnitatavate kombinatsioonide nõuetekohast kontrollimist vastavalt sõiduki komplekteerituse astmele ja punktis 2.1 sätestatud kriteeriumidele. 6. Virtuaalsete katsemeetodite eritingimused ja õigusaktid, mille alusel võib tootja või tehniline teenistus virtuaalseid katsemeetodeid kasutada 6.0. Eesmärgid ja reguleerimisala 6.0.1. Käesoleva punkti 6 asjakohased sätted käsitlevad virtuaalset katsetamist kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 artikli 32 lõikega 6. Seda ei saa kohaldada artikli 32 lõike 3 teise alapunkti suhtes. 6.0.2. Käesolevas punktis 6 käsitletakse tootjapoolse katsetamisega seotud teemasid kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 artikli 64 lõikes 1 esitatud nõuetega. 6.1. Delegeeritud õigusaktide ja nende lisade loetelu Tabel 3-1 Ülevaade määruses (EL) nr 168/2013 loetletud nõuetest seoses virtuaalse ja tootjapoolse katsetamisega Määruses (EL) nr 168/2013 loetletud nõuded Kas kohaldatakse virtuaalset ja/või tootjapoolset katsetamist? Teema Piirangud/märkused II lisa punkt A2 Tootjapoolne katsetamine Suurima valmistajakiiruse katsemenetlused Üksnes alamkategooriate L3e-A3, L4e-A3 ja L5e jaoks ning ei sisalda muid mootori jõudluse katseid. II lisa punkt B1 Tootjapoolne katsetamine Helisignaalseadmed Üksnes paigaldamine II lisa punkt B7 Tootjapoolne katsetamine Juhi kasutatavad juhtseadised, sh juhtseadiste, märgutulede ja näidikute tähistus Üksnes kiirusemõõdik II lisa punkt B8 Virtuaalne katsetamine Valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldus Üksnes mõõtmed II lisa punkt B9 Virtuaalne katsetamine Tahapoole nähtavus Üksnes paigaldamine; ainult kooskõlas ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjaga nr 81 II lisa punkt B14 Virtuaalne katsetamine Rehvide paigaldamine Üksnes seal, kus kliirens ületab 10 mm II lisa punkt C13 Tootjapoolne ja virtuaalne katsetamine Tagumise numbrimärgi koht II lisa punkt C15 Tootjapoolne katsetamine Tugihargid Üksnes punktis 2.5 nimetatud tugihargi kinnitussüsteemid Määruse (EL) nr 168/2013 artikkel 39 Tootjapoolne katsetamine Andmesilt ja ELi tüübikinnitusmärk 7. Virtuaalsete katsemeetodite üldnõuded 7.1. Virtuaalsete katsete skeem Virtuaalsete katsete kirjeldamisel ja läbiviimisel peab lähtuma järgmisest põhiskeemist: 7.1.1. eesmärk, 7.1.2. struktuuri mudel, 7.1.3. piirtingimused, 7.1.4. eeldatav koormus, 7.1.5. arvutused, 7.1.6. hinnang, 7.1.7. dokumentatsioon. 7.2. Arvutisimulatsiooni ja arvutuste alused 7.2.1. Matemaatiline mudel Matemaatilise mudeli esitab tootja. See kajastab katsetatava sõiduki, süsteemi ja osiste konstruktsiooni keerukust koos õigusakti nõuetega ja selle piirtingimustega. Samad sätted on kohaldatavad mutatis mutandis osiste või seadmestiku katsetamise korral sõidukist eraldi. 7.2.2. Matemaatilise mudeli valideerimise protsess Matemaatiline mudel tuleb valideerida võrreldes tegelike katsetingimustega. Selleks tuleb läbi viia füüsiline katse, et võrrelda matemaatilist mudelit kasutades saadud tulemusi füüsilise katse tulemustega. Katsetulemuste võrreldavust tuleb tõendada. Tootja või tehniline teenistus koostab valideerimisaruande ja esitab selle kinnitusasutusele. Kõigist matemaatilises mudelis või tarkvaras tehtud muudatustest, mis võivad valideerimisaruande kehtetuks muuta, tuleb teatada kinnitusasutusele, kes võib nõuda uue valideerimise läbiviimist. Valideerimisprotsessi skeem on esitatud 3. liites. 7.2.3. Dokumentatsioon Tootja peab tegema kättesaadavaks simulatsiooniks ja arvutusteks kasutatavad andmed ning lisavahendid ja need asjakohasel viisil dokumenteerima. 7.2.4. Vahendid ja tugi Tehnilise teenistuse taotlusel esitab tootja vajalikud vahendid, sealhulgas asjakohase tarkvara, või võimaldab neile juurdepääsu. 7.2.5. Lisaks peab tootja osutama asjakohast abi tehnilisele teenistusele. 7.2.6. Tehnilisele teenistusele juurdepääsu ja toe võimaldamine ei vabasta tehnilist teenistust kohustustest seoses personali oskuste, litsentsitasude maksmise ja konfidentsiaalsusnõude järgimisega. 8. Virtuaalse katsetamise valideerimise protsess 8.1. Joonis 3-1 Virtuaalse katsetamise valideerimise protsessi skeem

IV LISA Toodangu vastavuse suhtes kohaldatavad nõuded 0. Eesmärgid 0.1. Toodangu vastavuse kontrollimise korra eesmärgiks on tagada, et iga toodetud sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või varustus vastab kinnitatud tüübile. 0.2. Kõnealuse korra lahutamatuks osaks on kvaliteedijuhtimissüsteemide hindamine, mida nimetatakse allpool alghindamiseks, ning tootmisega seotud kontrollid, mida nimetatakse toodangu vastavuse tagamise korraks. 1. Alghindamine 1.1. Kinnitusasutus peab enne tüübikinnituse andmist kontrollima, et tootja on ette näinud piisavad meetmed ja menetlused, mis tagavad tõhusa kontrolli tootmises olevate sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike kinnitatud tüübile vastavuse üle. 1.2. Hindamise läbiviimise juhised sisalduvad standardis EN ISO 19011:2011 – „Kvaliteedi- ja/või keskkonnajuhtimissüsteemide auditeerimise juhised”. 1.3. Punktis 1.1 osutatud nõude täitmise peab heaks kiitma kinnitusasutus. Kinnitusasutus peab heaks kiitma alghindamise ja toodangu vastavuse tagamise korra vastavalt punktile 2, rakendades vajaduse korral ühte punktides 1.3.1–1.3.3 kirjeldatud meetmeid või nimetatud meetmete kombinatsiooni vastavalt vajadusele kas tervikuna või osaliselt. 1.3.1. Tegeliku alghindamise ja/või toodangu vastavuse tagamise korra kontrollimise viib läbi tüübikinnitust väljastav kinnitusasutus või kinnitusasutuse poolt selleks määratud tehniline teenistus. 1.3.1.1. Läbiviidava alghindamise ulatuse määramisel võib kinnitusasutus kasutada järgmist kättesaadavat teavet: 1.3.1.1.1. punktis 1.3.3 kirjeldatud tootja sertifikaat, mida kõnealuse punkti alusel ei tunnustata ega peeta vastuvõetavaks; 1.3.1.1.2. süsteemide, osiste või eraldi seadmestike tüübikinnituse korral sõiduki tootja(te) poolt süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tootja ruumides läbi viidud kvaliteedisüsteemi hindamised ühe või mitme tööstusharu eeskirjade kohaselt vastavad standarditele EN ISO 9001:2008 või ISO/TS16949:2009. 1.3.2. Alghinnangu võib anda ja/või toote vastavuse tagamise korda kontrollida ka mõne teise liikmesriigi kinnitusasutus või kinnitusasutuse poolt selleks määratud tehniline teenistus. 1.3.2.1. Sellisel juhul koostab teise liikmesriigi kinnitusasutus vastavusavalduse, kus piiritletakse hinnangus hõlmatud valdkonnad ja tootmisüksused, mis on seotud tüübikinnitusel oleva(te) too(de)tega ja mis omavad tähtsust seoses ELi määrustega, mille kohaselt nendele toodetele tüübikinnitus antakse. 1.3.2.2. Saades tüübikinnitust andva liikmesriigi kinnitusasutuselt vastavusavalduse taotluse, saadab teise liikmesriigi kinnitusasutus viivitamata asjakohase vastavusavalduse või teatab, et tal ei ole võimalik niisugust avaldust väljastada. 1.3.2.3. Vastavusavaldus peab sisaldama vähemalt järgmist: 1.3.2.3.1. kontsern või ettevõte (nt autotehas XYZ); 1.3.2.3.2. organisatsioon (nt piirkondlik üksus); 1.3.2.3.3. tehased/tootmisüksused (nt 1. mootoritehas (riigis A) – 2. sõidukitehas (riigis B)); 1.3.2.3.4. sõidukite/osiste valik (nt kõik LXe-kategooria mudelid); 1.3.2.3.5. hinnatavad valdkonnad (nt mootorite koostamine, kerede stantsimine ja koostamine, sõidukite koostamine); 1.3.2.3.6. kontrollitud dokumendid (nt ettevõtte ja tehaste kvaliteedikäsiraamat ja kvaliteedi tagamise kord); 1.3.2.3.7. hindamise kuupäev (nt audit läbi viidud alates pp/kk/aaaa kuni pp/kk/aaaa); 1.3.2.3.8. kavandatud kontrollkäik (nt kk/aaaa). 1.3.3. Juhul kui toodangu kvaliteet on juba kvaliteedijuhtimissüsteemiga tagatud, võib kinnitusasutus lubada tootja sertifikaadi esitamist, mis vastab rahvusvahelisele EN ISO 9001:2008 või ISO/TS16949:2009 standardile (sellisel juhul peab sertifikaadi reguleerimisala hõlmama kinnitatavat/kinnitatavaid toodet/tooteid) või mõnele muule samaväärsele sertifitseerimisstandardile, mis täidab punktis 1.1 esitatud alghindamise nõuded. Tootja peab esitama sertifitseerimise kohta täpsed andmed ja kohustuma teatama kinnitusasutusele kõigist sertifitseerimise kehtivuse või kohaldamisalaga seotud muudatustest. 1.4. Sõiduki süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike tüübikinnituse eesmärgil tehtud alghindamisi ei ole sõiduki tüübikinnituse taotlemisel vaja korrata, vaid neid täiendatakse nende tootmisüksuste ja valdkondade hindamistega, mis on seotud kogu sõiduki koostamisega ja mida varasemates hinnangutes ei käsitletud. 2. Toodangu vastavuse tagamise kord 2.1. Iga 1958. aasta muudetud kokkuleppele lisatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjaga ja määrusega (EL) nr 168/2013 kooskõlas olev süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või varustus peab olema valmistatud selliselt, et see vastaks kinnitatud tüübile, täites käesolevas lisas, nimetatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja(de)s ja määruses (EL) nr 168/2013 esitatud nõuded. 2.2. Kinnitusasutus peab enne määrusele (EL) nr 168/2013 ja 1958. aasta muudetud kokkuleppele lisatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjale vastava tüübikinnituse andmist veenduma, et on olemas adekvaatne hindamiskord ja dokumenteeritud kontrollimiskavad, mis tuleb iga tüübikinnituse korral tootjaga kooskõlastada, et viia kindlaksmääratud ajavahemike järel läbi katsed või nendega seonduvad kontrollimised, sh vajadusel määruses (EL) nr 168/2013 ja nimetatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas ette nähtud katsed, mis on vajalikud, et tõendada jätkuvat vastavust kinnitatud tüübile. 2.3. Tüübikinnituse omanik peab eelkõige: 2.3.1. tagama, et on olemas tõhus toodangu (sõidukite, süsteemide, osiste, eraldi seadmestike, osiste või varustuse) vastavuse kontrollimise kord ja et seda rakendatakse; 2.3.2. omama juurdepääsu katseseadmetele või muudele asjakohastele seadmetele, mis on vajalikud igale kinnitatud tüübile vastavuse kontrollimiseks; 2.3.3. tagama katse- või kontrollitulemuste registreerimise ja lisatud dokumentide kättesaadavuse kuni 10 aastase perioodi vältel, mis määratakse täpsemalt kindlaks kokkuleppel kinnitusasutusega; 2.3.4. analüüsima iga liiki katsete või kontrollimiste tulemusi, et kontrollida tootekarakteristikuid ning tagada nende stabiilsus, võttes arvesse tööstustoodangu korral lubatud kõikumisi; 2.3.5. tagama, et iga tootetüübi puhul viiakse läbi vähemalt määruses (EL) nr 168/2013 ja selle delegeeritud ja rakendusaktides ning ka nimetatud ja kohaldatavas ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas ette nähtud kontrollid ja katsed; 2.3.6. tagama, et kui kõnealust liiki katse käigus ilmneb mis tahes näidise või katseeksemplari mittevastavus nõuetele, valitakse uued näidised ja katset korratakse. Tuleb astuda kõik vajalikud sammud, et taastada kinnitatud tüübile vastavuse tagav tootmisprotsess. 2.4. Järkjärgulise, sega- või mitmeastmelise tüübikinnitusmenetluse puhul võib kogu sõiduki tüübikinnituse andjaks olev kinnitusasutus nõuda igalt asjakohasele süsteemile, osisele või eraldi seadmestikule tüübikinnituse andnud kinnitusasutuselt käesolevas lisas sätestatud toodangu vastavuse nõuete järgimise spetsiifilisi üksikasju. 2.5. Kui kogu sõiduki tüübikinnituse andjaks olevat kinnitusasutust ei rahulda punkti 2.4 kohaselt esitatud teave ja ta on sellest kirjalikult teatanud kõnealusele tootjale ning süsteemile, osisele või eraldi seadmestikule tüübikinnituse andnud kinnitusasutusele, peab kogu sõiduki tüübikinnituse andnud kinnitusasutus nõudma toodangu vastavuse täiendavat kinnitamist auditite või kontrollide abil, mis viiakse läbi kõnealuste süsteemide, osiste või eraldi seadmestike tootja(te) tehas(t)es ning mille tulemused tehakse viivitamata asjaomasele kinnitusasutusele kättesaadavaks. 2.6. Kui kohaldatakse punkte 2.4 ja 2.5 ning kogu sõiduki tüübikinnituse andnud kinnitusasutuse arvates ei ole täiendava auditi või kontrolli tulemused rahuldavad, peab tootja tagama võimalikult kiiresti toodangu vastavuse taastamise parandusmeetmete abil, mis rahuldavad süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tüübikinnituse andnud kinnitusasutust. 3. Jätkuva vastavustõendamise kord 3.1 Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid, kasutades selleks korralisi auditeid. Selleks peab tootja võimaldama juurdepääsu tootmise, kontrolli, katsetamise, ladustamise ja turustamisega seotud tegevuskohtadele ning esitama kogu kvaliteedijuhtimissüsteemi dokumentatsiooni ja aruannetega seotud vajaliku teabe. 3.1.1. Selliste korraliste auditite abil teostatakse tavaliselt käesoleva lisa punktides 1 ja 2 (alghindamine ja toodangu vastavuse tagamise kord) sätestatud menetluste jätkuva tõhususe seiret. 3.1.1.1. Tehniliste teenistuste (kvalifitseeritud või tunnustatud vastavalt punkti 1.3.3 nõuetele) sooritatud järelevalvetoimingud tuleb alghinnangu menetluste suhtes lugeda punkti 3.1.1 nõuetele vastavaks. 3.1.1.2. Kinnitusasutus viib neid tõendamisi (muid, kui punktis 3.1.1.1 nimetatud) läbi nii sageli, et see võimaldab tagada punktide 1 ja 2 kohaselt läbiviidavate asjakohaste vastavuse tõendamise menetluste läbivaatamise ajavahemike järel, mille määrab kinnitusasutus varasemate kogemuste põhjal. 3.2. Iga läbivaatamise ajal tuleb kontrollijale kättesaadavaks teha katsete ja kontrollide protokollid ja tootmisaruanded, eriti käesoleva lisa punktis 2.2 nõutud katsete ja kontrollide protokollid. 3.3. Kontrollija võib pisteliselt valida välja näidised katsetamiseks tootja laboris või tehnilise teenistuse ruumides, kus sel juhul viiakse läbi vaid füüsilisi katseid. Näidiste väikseima arvu kindlaksmääramisel võib arvesse võtta tootja tehtud kontrolli tulemusi. 3.4. Kui kontrollimise tase osutub ebarahuldavaks või kui on vaja kontrollida punkti 3.2 alusel tehtud katsete kehtivust, peab kontrollija valima välja näidised, mis saadetakse tehnilisele teenistusele selliste füüsiliste katsete tegemiseks, mis vastavad punktis 4 ja määruses (EL) nr 168/2013 või selle delegeeritud õigusaktides osutatud ÜRO Euroopa Majandusnõukogu eeskirjades toodangu vastavuse kohta kehtestatud nõuetele. 3.5. Kui selliste kontrollimiste või seireandmete läbivaatamise ajal saadakse ebarahuldavaid tulemusi, peab kinnitusasutus tagama, et toodangu nõuetele vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks astutakse kõik vajalikud sammud. 3.6. Kui määruse (EL) nr 168/2013 või selle delegeeritud õigusaktide kohaselt nõutakse vastavust ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja sätetele, võib tootja omal valikul järgida käesoleva lisa sätteid, mis on võrdväärseks alternatiiviks vastava ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja toodangu vastavust käsitlevatele nõuetele. Kui aga kohaldatakse punkte 3.5 või 3.6, tuleb kõiki ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjades toodangu vastavusele esitatud üksiknõudeid täita kinnitusasutust rahuldaval viisil seni, kuni kinnitusasutus otsustab, et vastavus nõuetele on taastatud. 4. Toodangu vastavuse katse nõuded punktis 3.4 osutatud toote vastavuse kontrolli ebarahuldava taseme puhul 4.1. Keskkonna- ja mootori võimsuse nõuded 4.1.1 I tüübi katse (heitkogused pärast külmkäivitust); II tüübi katse (suurenenud tühikäigu heitkogused) ja VII tüübi katse (süsinikdioksiidi heite mõõtmine, kütusetarbimine, elektrienergia tarbimine ja ühe laadimisega läbitava vahemaa kindlaksmääramine) 4.1.1.1. Sõiduk peab olema valmistatud sõiduki kinnitatud tüübile vastavalt. 4.1.1.2. Punktis 4.1.1.1 sätestatud tingimustele vastavuse kontrollimiseks tuleb läbi viia asjakohased toodangu vastavuse kontrollid. 4.1.1.3. Ainult sisepõlemismootoriga käitatavad sõidukid 4.1.1.3.1. Üldjuhul kontrollitakse toodangu nõuetele vastavuse tagamise meetmeid seoses sõidukite summutitoru ja süsinikdioksiidi heidetega määruse (EL) nr 168/2013 artikli 30 lõikes 2 esitatud näidisele vastava tüübikinnitussertifikaadi kirjelduse alusel. Toodangu nõuetele vastavuse kontrolli aluseks on kinnitusasutuse hinnang tootja kontrollimismenetlusele, et tagada sõiduki vastavus sõidukitüübile summutitoru ja süsinikdioksiidi heitkoguste osas. Kui kinnitusasutus ei ole tootja kontrollimismenetluse tasemega rahul, võib ta nõuda tootmises olevate sõidukitega kontrollkatsete tegemist. 4.1.1.3.1.1. Kui summutitoru ja süsinikdioksiidi heitkoguseid tuleb mõõta sõidukitüübi puhul, mille tüübikinnitust on üks kord või mitu korda laiendatud, tehakse katsed katsete tegemise ajal kättesaadava(te) sõiduki(te)ga (esimeses dokumendis või järgnevates laiendustes kirjeldatud sõiduk(id)). 4.1.1.3.1.1.1. Sõidukite vastavus I tüübi (heitkogused pärast külmkäivitust) ja VII tüübi (süsinikdioksiidi heide) katsenõuetele 4.1.1.3.1.1.1.1. Tooteseeriast juhuslikult valitud kolme sõidukit katsetatakse määruse (EL) nr 168/2013 artiklite 23 ja 24 nõuete kohaselt. I tüübi saasteainete heitkoguste katse tulemuste keskmise väärtuse suhtes kohaldatakse järgmisi halvendustegureid: 4.1.1.3.1.1.1.1.1. Kui on võimalik kohaldada määruse (EL) nr 168/2013 artikli 23 lõike 3 punktis a osutatud vastupidavusmeetodit, arvutatakse I tüübi heitkoguste katse tulemuste põhjal välja halvendustegurid kuni kogu läbisõidu kohta ning punktis 4.1.1.3.1.1.1.1.2 nimetatud lineaarset arvutusmeetodit kasutades saadakse tõusu ja nihke väärtused heitekoguse iga saasteaine kohta. Toodangu vastavuse kontrollimise eesmärgil läbi viidud saasteainete heitkoguste katse tulemused tuleb välja arvutada järgmise valemi abil: Võrrand 4-1: kus a = tõusu väärtus, mis määratakse kindlaks määruse (EL) nr 168/2013 V lisa A osa kohaselt V tüübi katse abil; b = nihke väärtus, mis määratakse kindlaks määruse (EL) nr 168/2013 V lisa A osa kohaselt V tüübi katse abil; x = saasteaine heitkoguse (HC, CO, NOx, NMHC ja vajaduse korral PM) katse tulemus sissesõidetud sõiduki heite iga saasteaine osas (mitte rohkem kui 100 km jooksul pärast esimest käivitamist tootmisliinil ) mg/km-des; y = toodangu vastavuse kontrollimise eesmärgil läbi viidud saasteainete heitkoguste katse tulemus tulenevalt heite igast saasteainest mg/km-des. Toodangu vastavuse kontrollimise eesmärgil läbi viidud saasteainete heitkoguste katse keskmised tulemused peavad olema väiksemad määruse (EL) nr 168/2013 VI lisa A osas kindlaks määratud saasteainete heitkoguste piirmääradest. 4.1.1.3.1.1.1.1.2. Kui on võimalik kohaldada määruse (EL) nr 168/2013 artikli 23 lõike 3 punktis b osutatud vastupidavusmeetodit, koosneb halvendustegur tõusu ja nihke väärtusest heite iga koostisosa kohta, mis on välja arvutatud V tüübi katse põhjal kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 V lisa A osaga. Võrrandit 4-1 kasutatakse toodangu vastavuse kontrollimise eesmärgil läbi viidud saasteainete heitkoguste katse tulemuse arvutamiseks tulenevalt heite igast saasteainest (y). 4.1.1.3.1.1.1.1.3. Kui määruse (EL) nr 168/2013 artikli 23 lõike 3 punktis c sätestatud vastupidavusmeetodit saab kohaldada, tuleb määruse (EL) nr 168/2013 VII lisa A osas ette nähtud kindlaksmääratud halvendustegureid kasutada tõusu väärtustena, jättes nihke väärtuse 0-ks. Võrrandit 4-1 kasutatakse toodangu vastavuse kontrollimise eesmärgil läbi viidud saasteainete heitkoguste katse keskmiste tulemuste arvutamiseks tulenevalt heite igast saasteainest (y). 4.1.1.3.1.1.1.1.4. VII tüübi (CO2-heited, kütuse/energia tarbimine ja ühe laadimisega läbitav vahemaa, kui see on kohaldatav) keskmised katsetulemused peavad olema tootja poolt tüübikinnitusel teatatud väärtustest madalamad või nendega võrdsed. 4.1.1.3.1.1.1.1.5. Kui kahe esimese sõiduki keskmised heitkogused vastavad punktis 4.1.1.3.1.1.1.1 esitatud nõuetele, loetakse toodangu vastavus nõuetele rahuldavaks. 4.1.1.3.1.1.1.2. Kui kahe esimese sõiduki keskmised heitkogused ei vasta nõuetele, jätkatakse toodangu vastavuse tõendamist järgmiselt. 4.1.1.3.1.1.1.2.1. Kui kinnitusasutus on tootja antud toodangu standardhälbega rahul, tehakse katsed vastavalt punktile 4.1.1.3.2. 4.1.1.3.1.1.1.2.2. Kui kinnitusasutus ei ole tootja antud toodangu standardhälbega rahul, viiakse läbi punktile 4.1.1.3.3 vastavad katsed. 4.1.1.3.1.1.1.3. Sõidukiseeria tootmist peetakse nõuetele vastavaks või mittevastavaks kolme näidissõiduki katsete põhjal pärast summutitoru ja CO2-heitkoguste kohta positiivse või negatiivse otsuse langetamist vastavalt asjakohases tabelis esitatud katsekriteeriumidele. Kui summutitoru või CO2-heitkoguste suhtes ei jõuta positiivse või negatiivse otsuseni, tehakse katse veel ühe sõidukiga (vt joonis 4-1). 4.1.1.3.1.1.1.4. Perioodiliselt regenereeruvate süsteemide puhul korrutatakse tulemused tüübikinnituse andmise ajal saadud teguriga Ki. Tootja soovil võib katsed teha viivitamatult pärast regenereerimise lõppu. Joonis 4-1 I, II ja VII tüübi katsete läbimise/mitteläbimise kriteeriumid 4.1.1.3.1.1.2. Olenemata määruse (EL) nr 168/2013 artiklites 23 ja 24 sätestatud nõuetest, viiakse katsed läbi sõidukitel, mis ei ole pärast esmakordset käivitamist tootmisliinil läbinud rohkem kui 100 km. 4.1.1.3.1.1.2.1. Siiski tehakse tootja soovil katseid kuni 1 000 km läbinud sissetöötatud sõidukitega. Sel juhul töötab sõiduki sisse tootja, kes ei tohi kõnealuseid sõidukeid ühelgi viisil muuta. 4.1.1.3.1.1.2.2. Kui tootja palub luba sõiduk sisse töötada (x km, kus x ≤ 1 000 km), võib seda teha järgmisel viisil: summutitoru ja CO2-heitkoguseid mõõdetakse mitte rohkem kui 100 km pärast esmakordset käivitamist tootmisliinil ja esmakordselt testitud sõiduki „x” kilomeetril (võib olla tüübikinnitusega sõiduk); heitkoguste evolutsioonitegur (EC) 100 km ja x km vahel arvutatakse järgmiselt: võrrand 4-2: EC väärtus võib olla väiksem kui 1. Järgmistele sõidukitele sissesõitmismenetlust ei kohaldata, kuid nende 100 km heited korrigeeritakse vastavalt EC-le. Sel juhul määratakse kindlaks järgmised väärtused: esimese sõiduki puhul väärtus x km juures; teiste sõidukite puhul mitte rohkem kui 100 km väärtused, korrutatuna evolutsiooniteguriga. 4.1.1.3.1.1.2.3. Alternatiivse menetlusena võib sõiduki tootja kasutada kindlaksmääratud evolutsioonitegurit väärtusega 0,92 ja korrutada selle teguriga kõik summutitoru ja CO2-heitkoguste 0-kilomeetri juures mõõdetud väärtused. 4.1.1.3.1.1.2.4. Toodangu vastavuse katsed võib teha müügil oleva kütusega, mille C3/C4 suhe veeldatud naftagaasi puhul on määruse (EL) nr 168/2013 II lisa punktis A1 nimetatud etalonkütuste C3/C4 vahemikus, või mille Wobbe indeks maagaasi või vesiniku ja maagaasi segude puhul asub piirvahemiku kahe äärmise etalonkütuse Wobbe indeksite vahemikus. Sellisel juhul tuleb kinnitusasutusele esitada kütuse analüüs. 4.1.1.3.2. Toodangu nõuetele vastavus, kui tootja statistilised andmed on kättesaadavad. 4.1.1.3.2.1. Järgmistes punktides kirjeldatakse menetlust, millega tõendatakse toodangu nõuetele vastavust lähtuvalt summutitoru ja CO2-heitkogustest, kui tootja antud toodangu standardhälve on taas heaks kiidetud. 4.1.1.3.2.2. Minimaalse suurusega, st kolmest sõidukist koosneva valimi puhul peab valimi koostamise menetlus tagama, et 40 % defektseid tooteid sisaldava partii puhul oleks katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5 %) ning 65 % defektseid tooteid sisaldava partii puhul heakskiitmise tõenäosus 0,1 (tarbijarisk 10 %). 4.1.1.3.2.3. Kasutatakse järgmist menetlust (vt joonis 4-1): Olgu L määruse (EL) nr 168/2013 VI lisa A osas nimetatud summutitoru heitkoguste piirmäära naturaallogaritm ja tüübikinnituse CO2-heitkoguste teatatud väärtus: xi = valimi i-nda sõiduki mõõtmisväärtuse naturaallogaritm; s = toodangu standardhälbe hinnang (pärast mõõteväärtuste naturaallogaritmi arvutamist); n = konkreetse valimi number. 4.1.1.3.2.4. Valimi kohta arvutatakse katse statistiline väärtus, mis määrab piirväärtuse standardhälvete summa ning mis määratletakse järgmiselt: võrrand 4-2: 4.1.1.3.2.5. Siis kehtib järgmine: 4.1.1.3.2.5.1. kui katse statistiline väärtus on suurem kui valimi suhtes tabelis 4-1 esitatud positiivse otsuse väärtus, siis tehakse positiivne otsus; 4.1.1.3.2.5.2. kui katse statistiline väärtus on väiksem kui valimi suhtes tabelis 4-1 esitatud negatiivse otsuse väärtus, siis tehakse negatiivne otsus; 4.1.1.3.2.5.3. muudel juhtudel katsetatakse vastavalt määruse (EL) nr 168/2013 II lisa A osa sätetele ning rakendatakse menetlust ühe ühiku võrra suurendatud valimi suhtes. 4.1.1.3.2.5.4. Tabel 4-1 Positiivne/negatiivne otsus sõltuvalt valimi suurusest; toodangu vastavus nõuetele, kui tootja statistilised andmed on kättesaadavad Valimi suurus (katsetatud sõidukite kumulatiivne arv) Positiivse otsuse väärtus Negatiivse otsuse väärtus (a) (b) (c) 3 3,327 –4,724 4 3,261 –4,79 5 3,195 –4,856 6 3,129 –4,922 7 3,063 –4,988 8 2,997 –5,054 9 2,931 –5,12 10 2,865 –5,185 11 2,799 –5,251 12 2,733 –5,317 13 2,667 –5,383 14 2,601 –5,449 15 2,535 –5,515 16 2,469 –5,581 17 2,403 –5,647 18 2,337 –5,713 19 2,271 –5,779 20 2,205 –5,845 21 2,139 –5,911 22 2,073 –5,977 23 2,007 –6,043 24 1,941 –6,109 25 1,875 –6,175 26 1,809 –6,241 27 1,743 –6,307 28 1,677 –6,373 29 1,611 –6,439 30 1,545 –6,505 31 1,479 –6,571 32 –2,112 –2,112 4.1.1.3.3. Toodangu vastavus nõuetele, kui tootja statistilised andmed ei ole rahuldavad või kättesaadavad. 4.1.1.3.3.1. Järgmistes jaotistes kirjeldatakse menetlust, millega tõendatakse toodangu nõuetele vastavust lähtuvalt summutitoru ja CO2-heitkogustest, kui tootja tõendid toodangu standardhälbe kohta ei ole rahuldavad või kättesaadavad. 4.1.1.3.3.2. Minimaalse suurusega, st kolmest sõidukist koosneva valimi puhul peab valimi koostamise menetlus tagama, et 40 % defektseid tooteid sisaldava partii puhul oleks katse läbimise tõenäosus 0,95 (tootjarisk 5 %) ning 65 % defektseid tooteid sisaldava partii puhul heakskiitmise tõenäosus 0,1 (tarbijarisk 10 %). 4.1.1.3.3.3. Summutitoru ja CO2-heitkoguste mõõtmistulemused loetakse logaritmiliselt normaalselt jaotunuteks ning neist tuleb esmalt võtta naturaallogaritmid. Oletame, et arvud mo ja m tähistavad vastavalt minimaalse ja maksimaalse suurusega valimit (mo = 3 ja m = 32) ning n on konkreetse valimi number. 4.1.1.3.3.4. Kui x1, x2, …, xj on seerias mõõdetud väärtuste naturaallogaritmid ning L on määruse (EL) nr 168/2013 VI lisa A osas kindlaks määratud saasteaine piirnormi ja CO2 tüübikinnituseks teatatud väärtuse naturaallogaritm, siis: võrrand 4-3: 4.1.1.3.3.5. Tabelis 4-2 esitatakse valimi suurusele vastavad positiivsete (An) ja negatiivsete (Bn) otsuste kriteeriumid. Katseseeria statistiliseks tulemuseks on suhe ja selle abil tehakse seeria suhtes positiivne või negatiivne otsus järgmisel viisil: kui mo ≤ n ≤ m: 4.1.1.3.3.5.1. seeria kohta positiivne otsus, kui ; 4.1.1.3.3.5.2. seeria kohta negatiivne otsus, kui ; 4.1.1.3.3.5.3. mõõdetakse veel üks kord, kui . Tabel 4-2 Positiivne/negatiivne otsus sõltuvalt valimi suurusest; toodangu vastavus nõuetele, kui tootja statistilised andmed on mitterahuldavad või ei ole kättesaadavad Valimi suurus (katsetatud sõidukite kumulatiivne arv) Positiivse otsuse piirväärtus An Negatiivse otsuse piirväärtus Bn (a) (b) (c) 3 –0,80380 16,64743 4 –0,76339 7,68627 5 –0,72982 4,67136 6 –0,69962 3,25573 7 –0,67129 2,45431 8 –0,64406 1,94369 9 –0,61750 1,59105 10 –0,59135 1,33295 11 –0,56542 1,13566 12 –0,53960 0,97970 13 –0,51379 0,85307 14 –0,48791 0,74801 15 –0,46191 0,65928 16 –0,43573 0,58321 17 –0,40933 0,51718 18 –0,38266 0,45922 19 –0,35570 0,40788 20 –0,32840 0,36203 21 –0,30072 0,32078 22 0,27263 0,28343 23 –0,24410 0,24943 24 –0,21509 0,21831 25 –0,18557 0,18970 26 –0,15550 0,16328 27 –0,12483 0,13880 28 –0,09354 0,11603 29 –0,06159 0,09480 30 –0,02892 0,07493 31 0,00449 0,05629 32 0,03876 0,03876 4.1.1.3.3.6. Märkused Katse järjestikuste statistiliste andmete arvutamisel on kasulikud järgmised rekursiivsed valemid: võrrand 4-4: (n = 2, 3, …; ; v1=0) 4.1.1.3.4. Tüübikinnituse andnud kinnitusasutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid. 4.1.1.3.5 Iga kontrolli puhul tuleb väliskontrollijale esitada katsete ja toodangu järelevalve protokollid. 4.1.1.3.6. Kontrollija võib pisteliselt valida välja näidised tootja laboris katsetamiseks. Minimaalse näidiste arvu võib kindlaks määrata vastavalt tootja enda tehtud kontrolli tulemustele. 4.1.1.3.7. Kui kvaliteedistandard osutub ebarahuldavaks või kui peetakse vajalikuks kontrollida punkti 9.4.2.2 kohaldamise korral tehtavate katsete kehtivust, peab kontrollija koguma näidised, mis saadetakse tüübikatsetusi teinud tehnilisele teenistusele. 4.1.1.3.8. Kinnitusasutused võivad läbi viia käesolevas lisas kirjeldatud katseid. 4.1.1.4. Hübriidelektrijõuallikaga käitatavad sõidukid Üldjuhul kontrollitakse toodangu nõuetele vastavust tagavaid meetmeid seoses hübriidelektrisõidukite summutitoru ja CO2-heidete, elektrienergia kulu ja ühe laadimisega läbitava vahemaaga määruse (EL) nr 168/2013 artikli 30 lõikes 2 esitatud näidisele vastava tüübikinnitussertifikaadi kirjelduse alusel. Toodangu vastavuskontrolli aluseks on kinnitusasutuse hinnang tootja kontrollimenetlusele, et tagada sõiduki vastavus sõidukitüübile summutitoru ja CO2-heidete, elektrienergia kulu ja ühe laadimisega läbitava vahemaa osas. Kui kinnitusasutus ei ole tootja kontrollimenetlusega rahul, võib ta nõuda toodetavate sõidukitega kontrollkatsete tegemist. Summutitoru ja CO2-heidete nõuetele vastavust kontrollitakse punktides 4.1.1.3.1 ja 4.1.1.3.3 kirjeldatud statistiliste menetluste abil. Sõidukeid katsetatakse vastavalt määruse (EL) nr 168/2013 II lisa A osas kirjeldatud menetlusele. 4.1.1.5. Varu-saastetõrjeseadmed 4.1.1.5.1. Nõuetele vastavuse kontrollimiseks eespool kirjeldatud viisil võetakse tootmises oleva tüübikinnitust omava sõiduki varu-saastetõrjeseadme näidis. 4.1.1.5.2. Toodang loetakse käesoleva lisa nõuetele vastavaks, kui tootmisseeriast juhuslikult valitud saastetõrjeseadmega varustatud representatiivne algsõiduk vastab määruse (EL) nr 168/2013 artiklis 23 keskkonnamõju kohta sätestatud nõuetele. Representatiivsele algsõidukile paigaldatud jõuseadme võimsust mõõdetakse määruse (EL) nr 168/2013 II lisa A osas ette nähtud viisil ning see ei tohi ületada esialgse saastetõrjeseadme mootori võimsust, mille ta asendab. 4.1.1.6. Toodangu nõuetele mittevastavuse korral võetavad meetmed Kui kontrollimiste käigus tuvastatakse nõuetele mittevastavusi, tagab kinnitusasutus vajalike sammude astumise toodangu nõuetele vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks. 4.1.1.7. Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral 4.1.1.7.1. Sõidukitüübile antud tüübikinnituse võib tühistada, kui punkti 4.1.1.1 nõuded ei ole täidetud. 4.1.1.7.2. Kui liikmesriik tühistab varem tema enda poolt antud tüübikinnituse, peab ta sellest teisi liikmesriike viivitamata teavitama. 4.1.2. Toodangu vastavus IV tüübi katsele (kütuseaurud) Rutiinsel valmistoodangu katsetamisel võib tootja tõendada vastavust, kui valimisse kuuluvad sõidukid vastavad järgmistele nõuetele. Alternatiivselt võib ka läbi viia kogu käesolevas lisas kirjeldatud katsemenetluse. Tootja taotlusel võib kasutada alternatiivset katsemenetlust, kui see menetlus on tüübikinnitusmenetluse käigus esitatud ja tehniline teenistus on selle heaks kiitnud ning ka kinnitusasutus on selle katsemenetlusega nõustunud. 4.1.2.1. Lekkekatse 4.1.2.1.1. Heitekontrollisüsteemi õhutusavad atmosfääri isoleeritakse. 4.1.2.1.2. Kütusesüsteemile avaldatakse rõhku 3,7 kPa ± 0,1 kPa (370 ± 10 mm H2O). 4.1.2.1.3. Enne kütusesüsteemi isoleerimist rõhuallikast lastakse rõhul stabiliseeruda. 4.1.2.1.4. Pärast kütusesüsteemi isoleerimist ei tohi rõhk langeda viie minuti jooksul rohkem kui 0,5 kPa (50 mm H2O) võrra. 4.1.2.2. Õhutuskatse 4.1.2.2.1. Heitekontrollisüsteemi õhutusavad atmosfääri isoleeritakse. 4.1.2.2.2. Kütusesüsteemile avaldatakse rõhku 3,7 kPa ± 0,1 kPa (370 ± 10 mm H2O). 4.1.2.2.3. Enne kütusesüsteemi isoleerimist rõhuallikast lastakse rõhul stabiliseeruda. 4.1.2.2.4. Heitekontrollisüsteemi õhutusavad atmosfääri viiakse tootmistingimustele. 4.1.2.2.5. Kütusepaagi rõhk peab langema alla 1,0 kPa (100 mm H2O) kahe minuti jooksul. 4.1.2.3. Läbipuhumiskatse 4.1.2.3.1. Läbipuhumisava sisselaskele paigaldatakse seade, mis suudab tuvastada õhu voolukiiruse 0,25 liitrit minutis, ning läbipuhumisava sisselaskega ühendatakse lülitusventiili kaudu piisavalt suur surveanum, et see ei avaldaks läbipuhumissüsteemile märgatavat mõju, või teise võimalusena 4.1.2.3.2. võib tootja kasutada omal valikul vooluhulgamõõturit, kui kinnitusasutus selle heaks kiidab. 4.1.2.3.3. Sõiduk peab töötama sellisel viisil, et selgitatakse välja läbipuhumissüsteemi kõik ehituslikud omadused, mis võivad läbipuhumistoimingut takistada, ja märgitakse üles nendega seotud asjaolud. 4.1.2.3.4. Kuni mootor töötab käesolevas punktis märgitud piirides, määratakse õhuvoolu järgmiselt: 4.1.2.3.4.1. sisselülitatud seade aitab jälgida rõhu langemist õhurõhu tasemelt tasemeni, mis näitab, et ühe minuti jooksul on heitekontrollisüsteemi voolanud 0,25 liitrit õhku, või, 4.1.2.3.4.2. kui kasutatakse alternatiivset vooluhulga mõõteseadet, peab näiduks olema vähemalt 0,25 liitrit minutis. 4.1.2.3.4.3. Tootja taotlusel võib kasutada alternatiivset läbipuhumise katsemenetlust, kui see menetlus on tehnilisele teenistusele esitatud ja viimane on sellega tüübikinnitusmenetluse käigus nõustunud. 4.1.2.4. Kontrollimeetodid 4.1.2.4.1. Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid. 4.1.3. VIII tüübi mürataseme katse 4.1.3.1. Sõiduki nõuetele vastavus seoses müratasemega Valmistatud sõidukid peavad vastama tüübikinnituse saanud sõidukitüübile ja neil peab olema summuti, millega sõidukid olid varustatud tüübikinnituse saamisel ja mis vastab määruse (EL) nr 168/2013 artikli 23 ja VI lisa D osa nõuetele vastava sõidukitüübi kohta. 4.1.3.1.1. Eespool nimetatud nõuetele vastavuse kontrollimiseks valitakse tootmisseeriast sõiduk, mille tüüp on saanud punkti 4.1.3 kohaselt tüübikinnituse. Toodang loetakse käesoleva punkti sätetele vastavaks, kui määruse (EL) nr 168/2013 VI lisa D osas nimetatud katsemeetodi abil mõõdetud müratase ei ületa rohkem kui 3 dB (A) võrra tüübikinnituse ajal mõõdetud väärtust ega rohkem kui 1 dB (A) võrra käesolevas punktis sätestatud piirväärtusi. 4.1.3.2. Asenduseks kasutatava mitteoriginaalse väljalaskesüsteemi nõuetele vastavus 4.1.3.2.1. Kõik valmistatud väljalaskesüsteemid peavad vastama tüübile, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt käesoleva punkti sätetele ja mis täidab määruse (EL) nr 168/2013 VI lisa D osas asjaomase sõidukitüübi kohta esitatud nõudeid. 4.1.3.2.2. Eespool nimetatud nõuetele vastavuse kontrollimiseks valitakse tootmisseeriast väljalaskesüsteem, mille tüüp on saanud punkti 4.1.3 kohaselt tüübikinnituse. 4.1.3.2.3. Toodang loetakse punkti 4.1.3 nõuetele vastavaks, kui määruse (EL) nr 168/2013 VI lisa D osa nõuded on täidetud ja kui nimetatud lisas osutatud katsemeetodi abil mõõdetud müratase ei ületa rohkem kui 3 dB(A) võrra tüübikinnituse ajal mõõdetud väärtust. 4.1.4. Toodangu vastavuse nõuetes seoses sõiduki maksimaalse valmistajakiiruse, mootori maksimaalse pöördemomendi, maksimaalse püsinimivõimsuse või kasuliku võimsuse ja suurima võimsusega esitatavad nõuded 4.1.4.1. Hälbed sõiduki suurima kiiruse mõõtmisel toodangu vastavuse kontrollimise ajal Toodangu vastavuse kontrollimise ajal võib sõiduki suurim kiirus erineda ± 5 % võrra väärtusest, mis on määratud tüübikinnituskatse ajal. 4.1.4.2. Mootori maksimaalse pöördemomendi, maksimaalse püsinimivõimsuse või kasuliku võimsuse ja suurima võimsuse hälbed toodangu nõuetele vastavuse kontrollimisel Tabel 4-3 Mootori maksimaalse pöördemomendi, maksimaalse püsinimivõimsuse või kasuliku võimsuse ja suurima võimsuse mõõtmise hälve sõltuvalt mõõdetud võimsusest Mõõdetud võimsus Mootori maksimaalse pöördemomendi, maksimaalse püsinimivõimsuse või kasuliku võimsuse ja suurima võimsuse lubatud hälve < 1 kW ≤ 20 % 1 kW ≤ mõõdetud võimsus <11 kW ≤ 10 % > 11 kW ≤ 5 % 4.1.5. Toodangu nõuetele vastavuse nõuded seoses töökorras sõiduki massiga. Töökorras L-kategooria sõiduki mass ei või erineda nominaalväärtusest rohkem kui 8 % võrra mõlemas suunas, mis on töökorras sõiduki massi teatatud nominaalväärtuse negatiivse ja positiivse kõrvalekalde piirnormid määruse (EL) nr 168/2013 I lisa kohaselt. 5. Töökorras sõiduki massi lubatud kõikumiste läbivaatamine Olenemata punkti 4 kohaldamisest peavad liikmesriigid komisjonile 31. detsembriks 2019 esitama statistika töökorras sõiduki massi tegeliku kõikumise kohta, mida täheldati toodangu vastavuse kontrollimise käigus. Statistika peab sisaldama andmeid töökorras sõiduki massi kohta tüübikinnitusmenetluse ajal ja toodangu vastavuse hindamise ajal tootmisliinil mõõdetud mis tahes positiivseid või negatiivseid kõrvalekaldeid protsendina tüübikinnitusega töökorras sõiduki massist. Nende andmete põhjal teeb komisjon otsuse, kas punktis 4.1.5 sätestatud suurim lubatud kõikumise määr tuleks läbi vaadata või mitte.

V LISA Haakeseadiste ja lisaseadiste suhtes kohaldatavad nõuded 1. Reguleerimisala 1.1. Käesolevat lisa kohaldatakse L-kategooria sõidukite haakeseadiste ja lisaseadiste suhtes, kui need on sõidukile paigaldatud. 1.2. Käesolevas lisas on sätestatud nõuded, millele L-kategooria sõidukite haakeseadised peavad vastama, et 1.2.1. tagada ühilduvus L-kategooria sõidukite ühendamisel erinevat tüüpi haagistega; 1.2.2. tagada sõiduki ja haagise ohutu ühendamine kõikides tingimustes; 1.2.3. tagada ohutud toimingud ühendamisel ja lahtiühendamisel. 2. Üldnõuded 2.1. L-kategooria sõidukite haakeseadised peavad olema valmistatud ja kinnitatud hea inseneritava kohaselt ning olema kasutamisel ohutud. Neil peab olema käesoleva määruse kohane eraldi seadmestiku tüübikinnitus või ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 55 (1) kohane tüübikinnitus. 2.2. Haakeseadised peavad olema projekteeritud ja valmistatud selliselt, et nende tavakasutusel, õigel hooldamisel ja kuluosade õigeaegsel väljavahetamisel on tagatud haakeseadiste pikaajaline nõuetekohane töötamine. 2.3. Kõikide haakeseadistega peab olema kaasas paigaldus- ja kasutusjuhend, milles on pädeva isiku jaoks piisavalt teavet haakeseadise sõidukile paigaldamiseks ja selle õigeks kasutamiseks. Juhendid peavad olema liikmesriigi, milles haakeseadist müüakse, ametlikus keeles või ametlikes keeltes. 2.4. Tuleb kasutada niisuguseid materjale, mille omadused on standardis asjaomaseks kasutusotstarbeks ette nähtud või millel on tüübikinnituse taotluse juurde kuuluvas dokumentatsioonis esitatud omadused. 2.5. Kõik niisugused haakeseadise osad, mille ülesütlemine võib põhjustada kahe sõiduki ühenduse katkemise, tuleb valmistada terasest. Muid materjale võib kasutada juhul, kui valmistaja on tõendanud nende võrdväärsust ja seda on kinnitanud tehniline teenistus. 2.6. Kõigil haakeseadistel peab olema osadevaheline sundlukustus ja suletud asendis peab vähemalt üks sundlukustus olema rakendatud. 2.7. L-kategooria sõidukitel tuleb haakeseadisega varustatud sõidukite puhul kasutada 1. liite joonisel Ap1-1 kujutatud haakekuuli. Haakeseadise tüüp ja paigaldusviis tuleb valida selliselt, et on tagatud maksimaalne ühilduvus mitmesuguste haagisetüüpidega. Kui punktis 2.8 esitatud nõuded on täidetud ja kui haagistelt e