32004R0853R(02)
30.4.2004 L 139/55 EUROOPA LIIDU TEATAJA
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 853/2004 (millega sätestatakse loomset
päritolu toidu hügieeni erieeskirjad) parandus
(Euroopa Liidu Teataja eriväljaanne 2004, 03. Põllumajandus, 45. köide, lk 14)
Tekst asendatakse järgmise tekstiga:
“EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 853/2004,
29. aprill 2004,
millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erireeglid
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli
152 lõike 4 punkti b,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1)
võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2)
olles konsulteerinud regioonide komiteega,vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele (
3)
ning arvestades järgmist:
(1) Vastavalt määrusele (EÜ) nr 852/2004 (4) sätestasid Euroopa
Parlament ja nõukogu toiduainete hügieeni üldreeglid toidukäit-
lejatele.
(2) Teatavate toiduainetega võivad kaasneda eriloomulised ohud
inimtervisele, mis nõuab hügieeni erireeglite kehtestamist. Nii
on see eelkõige loomset päritolu toiduainetega, mille puhul on
tihti teatatud mikrobioloogiliste ja keemiliste ohtude esinemisest
neis.
(3) Ühtse põllumajanduspoliitika kontekstis on vastu võetud
mitmeid direktiive konkreetsete sanitaareeskirjade kehtestami-
seks asutamislepingu I lisas loetletud toodete valmistamise jaturuleviimise kohta. Nimetatud sanitaareeskirjad on vähendanud
kaubandustõkkeid asjaomaste toodete puhul, aidates kaasa sise-
turu loomisele, samas tagades kõrgetasemelise tervisekaitse.
(4) Nimetatud eeskirjad sisaldavad terviseohutuse üldisi põhimõt-
teid, eelkõige seoses valmistajate “ja pädevate asutuste” kohus-
tustega, struktuurilisi, tegevus- ja hügieeninõudeid ettevõtetele,
ettevõtete tunnustamise korda, nõudeid ladustamisele ja trans-
pordile ning tervisemärkidele.
(5) Nimetatud põhimõtted on loomset päritolu toiduainete hügiee-
nilise valmistamise üldiseks aluseks, võimaldades olemasolevaid
direktiive lihtsustada.
(6) Soovitav on saavutada täiendav lihtsustamine seeläbi, et raken-
dada samu eeskirju võimaluse korral kõikide loomset päritolu
toodete suhtes.
(7) Määruse (EÜ) nr 852/2004 nõue, millega toidukäitlejad toidu-
ainete tootmise, töötlemise ning jaotamise mis tahes etapis, mis
järgneb esmatootmisele ja sellega seotud tegevustele, peavad
kehtestama, rakendama ja säilitama ohuanalüüsi ja kriitiliste
kontrollipunktide süsteemi põhimõtetele (HACCP) vastavad
toimingud, lubab samuti lihtsustamist.
(8) Koos võetuna põhjendavad need elemendid olemasolevates
direktiivides leiduvate hügieeni erinõuete uuestisõnastamist.03/46. kd 334 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) EÜT C 365 E, 19.12.2000, lk 58.
(2) EÜT C 155, 29.5.2001, lk 39.
(3) Euroopa Parlamendi 15. mai 2002. aasta arvamus (ELT C 180 E, 31.7.2003,
lk 288), nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta ühisseisukoht (ELT C 48 E,
24.2.2004, lk 23) Euroopa Parlamendi 30. märtsi 2004. aasta seisukoht
(Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 16. aprilli 2004. aastaotsus.
(
4) Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 3.
(9) Uuestisõnastamise peaeesmärkideks on tagada kõrgetasemeline
tarbijakaitse toiduohutuse valdkonnas, eelkõige kogu ühenduse
toidukäitlejatele samade eeskirjade kehtestamise abil, ning kind-
lustada loomset päritolu toodete siseturu nõuetekohane toimi-
mine, aidates seeläbi kaasa ühtse põllumajanduspoliitika eesmär-
kide saavutamisele.
(10) Tuleb säilitada ja, kui see on vajalik tarbijakaitse tagamiseks,
muuta rangemaks üksikasjalikud hügieenieeskirjad loomset pä-
ritolu toodetele.
(11) Ühenduse eeskirju ei tohiks kohaldada koduseks isiklikuks kasu-
tamiseks mõeldud esmatoodete suhtes ega koduseks isiklikuks
tarvitamiseks mõeldud toidu valmistamise, töötlemise või hoius-
tamise suhtes kodus. Lisaks sellele, kui toidukäitleja tarnib
väikestes kogustes omatoodetud esmatooteid või teatavaid liha-
liike otse lõpptarbijale või kohalikku jaemüügiettevõttesse, on
asjakohane rahvatervist kaitsta siseriiklike õigusaktidega,
eelkõige tootja ja tarbija vahelise tiheda sideme tõttu.
(12) Määruse (EÜ) nr 852/2004 nõuded on üldjuhul piisavad selleks,
et tagada toiduohutus jaemüügiga tegelevates ettevõtetes, mis
on seotud loomset päritolu toodete otsemüügi või tarnimisega
lõpptarbijale. Käesolevat määrust tuleks üldjuhul kohaldada
hulgimüügitegevuste suhtes (s.t kui jaeettevõte tegeleb loomset
päritolu toiduainete tarnimisega teisele ettevõttele). Välja
arvatud käesolevas määruses sätestatud erinõuded temperatuu-
rile, peaks määruse (EÜ) nr 852/2004 nõuetest siiski piisama
selliste hulgimüügitegevuste puhul, mis hõlmavad üksnes ladus-
tamist või transporti.
(13) Liikmesriikidel peaks olema mõningane võimalus laiendada või
piirata käesoleva määruse nõuete kohaldamist riiklike õigusakti-
dega reguleeritud jaekaubandusele. Nad võivad nimetatud
nõuete kohaldamist piirata siiski üksnes siis, kui leiavad, et
määruse (EÜ) nr 852/2004 nõuetest piisab toiduhügieeni alaste
eesmärkide saavutamiseks, ning kui loomset päritolu toiduainete
tarned jaeettevõttelt teisele ettevõttele on marginaalsed, kohaliku
ulatusega ja kitsendustega. Sellised tarned peaksid seega
moodustama üksnes väikese osa ettevõtte äritegevusest;
ettevõtted, kellele tarnitakse, peaksid asuma vahetus läheduses;
ning tarned peaksid hõlmama üksnes teatavat liiki tooteid või
ettevõtteid.(14) Kooskõlas asutamislepingu artikliga 10 tuleb liikmesriikidel
võtta kõik asjakohased meetmed, et tagada toidukäitlejate
vastavus käesolevas määruses sätestatud kohustustele.
(15) Toidu jälgitavus on toiduohutuse tagamise oluline element.
Lisaks määruse (EÜ) nr 178/2002 (1) üldreeglite järgimisele
tuleks toidukäitlejatel, kes vastutavad ettevõtete eest, mis koos-
kõlas käesoleva määrusega peavad olema tunnustatud, tagada,
et kõik nende turuleviidavad loomset päritolu tooted kannavad
kas tervisemärki või identifitseerimismärki.
(16) Ühendusse imporditav toit peab vastama määruses (EÜ)
nr 178/2002 sätestatud üldnõuetele või vastama eeskirjadele,
mis on samaväärsed ühenduse eeskirjadega. Käesolevas
määruses määratletakse ühendusse imporditava loomset päritolu
toidu hügieeni erinõuded.
(17) Käesoleva määruse vastuvõtmine ei tohiks vähendada Soome ja
Rootsi liitumisel ühendusega nendega kokku lepitud täiendavaid
tagatisi, mis on kinnitatud komisjoni otsustega 94/968/EÜ, (2)
95/50/EÜ, (3) 95/160/EÜ, (4) 95/161/EÜ (5) ja 95/168/EÜ (6)
ning nõukogu otsustega 95/409/EÜ, (7) 95/410/EÜ (8)j a
95/411/EÜ. (9) Sellega tuleks sätestada kord üleminekuperioodi
ajal tagatiste andmiseks mis tahes liikmesriigile, millel on heaks
kiidetud riiklik kontrolliprogramm, mis asjaomase loomset pä-
ritolu toidu puhul on samaväärne Soome ja Rootsi heakskii-
detud programmidega. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17.
novembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 2160/2003 salmonella
ja muude kindlaks määratud toidust põhjustatud zoonootilise
toimega mõjurite tõrje kohta (10) sätestatakse samasugune kord
elusloomade ja haudemunade suhtes.03/46. kd 335 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ)
nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised
põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse
toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1). Määrust onviimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1642/2003 (ELT L 245, 29.9.2003, lk4).
(
2) EÜT L 371, 31.12.1994, lk 36.
(3) EÜT L 53, 9.3.1995, lk 31.
(4) EÜT L 105 9.5.1995, lk 40.
(5) EÜT L 105, 9.5.1995, lk 44.
(6) EÜT L 109, 16.5.1995, lk 44.
(7) EÜT L 243, 11.10.1995, lk 21.
(8) EÜT L 243, 11.10.1995, lk 25.
(9) EÜT L 243, 11.10.1995, lk 29.
(10) ELT L 325, 12.12.2003, lk 1.
(18) Käesolevas määruses sätestatud struktuuri- ja hügieeninõudeid
on asjakohane kohaldada igat liiki ettevõtete suhtes, sealhulgas
väikeettevõtted ja liikuvtapamajad.
(19) Paindlikkus on asjakohane, et võimaldada traditsiooniliste
meetodite jätkuvat kasutamist toidu tootmise töötlemise või
jaotamise mis tahes etapis ning seoses ettevõtetele esitatavate
struktuurinõuetega. Paindlikkus on eriti oluline piirkondade
jaoks, kus kehtivad erilised geograafilised piirangud, sealhulgas
asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 osutatud äärepoolseimad
piirkonnad. Paindlikkus ei peaks siiski ohustama toiduohutuse
alaseid eesmärke. Veelgi enam, kuna kogu toit, mis toodetakse
kooskõlas hügieenireeglitega, on harilikult vabas ringluses üle
kogu ühenduse, peaks kord, mis võimaldab liikmesriikidel
paindlikkust kasutada, olema täiesti läbipaistev. See peaks
erimeelsuste lahendamise vajadusel võimaldama arutelu määruse
(EÜ) nr 178/2002 kohaselt moodustatud alalise toiduahela ja
loomatervishoiu komitees ning komisjonil protsessi koordinee-
rida ja võtta asjakohaseid meetmeid.
(20) Lihamassi mõiste peaks olema üldine ja hõlmama kõiki mehaa-
nilisi konditustamismeetodeid. Kiired tehnoloogilised arengud
selles vallas tähendavad, et on asjakohane kasutada paindlikku
mõistet. Lihamassile esitatavad tehnilised nõuded peaksid siiski
erinema olenevalt erinevate meetodite tulemusena saadud
toodetele antavast riskihinnangust.
(21) Toidukäitlejad, sealhulgas loomasöödasektor, on omavahelistes
sidemetes ning loomatervise, loomade heaolu ja rahvatervise
kaalutlused on omavahel seotud tootmise töötlemise ja jaota-
mise kõikidel etappidel. See eeldab piisavat kommunikatsiooni
erinevate huvirühmade vahel piki toiduahelat alates esmatoot-
misest kuni jaemüügini.
(22) Selleks, et kindlustada ühenduse turule viidavate kütitud ulukite
nõuetekohane inspekteerimine, tuleks kütitud loomade kere ja
siseelundid esitada ametlikuks tapajärgseks kontrolliks ulukite
töötlemisettevõttes. Teatavate küttimistraditsioonide säilitami-
seks ilma toiduohutust ohtu seadmata võib siiski ka pakkuda
koolitust küttidele, kes ulukeid inimtoiduks turule viivad. See
peaks võimaldama küttidel teostada ulukite esialgset kontrolli
kohapeal. Kui koolitatud kütid teostavad nimetatud esialgse
kontrolli ja ei tuvasta kõrvalekaldeid ega ohte, ei ole sellistel
juhtudel vaja neilt nõuda kogu siseelundite esitamist ulukite
töötlemisettevõttele tapajärgseks kontrolliks. Liikmesriikidel
tuleks siiski võimaldada kehtestada oma territooriumil
rangemad reeglid eriloomuliste riskidega arvestamiseks.(23) Käesoleva määrusega tuleks kehtestada toorpiima kriteeriumid
kuni uute turustamisnõuete kehtestamiseni. Need kriteeriumid
peaksid olema käivitusväärtused, millega peetakse silmas seda,
et nende ületamisel tuleb toidukäitlejatel kehtestada parandus-
meetmeid ja teavitada pädevat asutust. Kriteeriumid ei peaks
olema maksimumväärtused, mille ületamisel toorpiima turus-
tada ei tohi. Sellega peetakse silmas, et teatavates olukordades
võib kriteeriumitele mitte täielikult vastavat toorpiima asjako-
haste meetmete rakendamisel ohutult kasutada inimtoiduks.
Otsetarbimiseks ettenähtud toorpiima ja toorkoore puhul on
asjakohane võimaldada igal liikmesriigil säilitada või kehtestada
asjakohased sanitaarmeetmed käesoleva määruse eesmärkide
saavutamise tagamiseks oma territooriumil.
(24) On asjakohane, et piimatoodete tootmiseks kasutatava toor-
piima kriteeriumid oleksid kolm korda kõrgemad kui majandist
kogutava toorpiima kriteeriumid. Töödeldud piimatoodete
valmistamiseks kasutatava piima kriteerium on absoluutväärtus,
majandist kogutava toorpiima puhul on aga tegemist keskmi-
sega. Käesolevas määruses sätestatud temperatuurinõuete järgi-
mine ei peata täielikult bakterikasvu transportimisel ja ladusta-
misel.
(25) Käesolev uuestisõnastamine tähendab seda, et olemasolevad
hügieeninõuded võib kehtetuks tunnistada. Selle saavutab
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiiv
2004/41/EÜ, millega tunnistatakse kehtetuks teatavad direk-
tiivid, mis käsitlevad teatavate inimtoiduks ettenähtud loomset
päritolu toodete tootmise ja turuleviimise toiduhügieeni ning
tervishoiunõudeid. (1)
(26) Lisaks asendavad käesoleva määruse reeglid munade kohta
nõukogu 20. juuni 1994. aasta otsuses 94/371/EÜ (milles sätes-tatakse teatavat liiki munade turuleviimise terviseohutuse
erinõuded) (
2) kehtestatud vastavad reeglid, mis on muutunud
kehtetuks nõukogu direktiivi 92/118/EMÜ (3) tühistamise tõttu.
(27) Ühenduse toiduhügieeni alased õigusaktid peaksid toetuma
teaduslikele nõuannetele. Seepärast tuleks vajaduse korral alati
konsulteerida Euroopa Toiduohutusametiga.03/46. kd 336 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) ELT L 157, 30.4.2004, lk 33.
(2) EÜT L 168, 2.7.1994, lk 34.
(3) Nõukogu 17. detsembri 1992. aasta direktiiv 92/118/EMÜ, milles sätestatakse
selliste toodete ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist regulee-rivad loomatervishoiu- ja tervisekaitsenõuded, mille suhtes ei kohaldata direk-
tiivi 89/662/EMÜ A lisa I peatükis ja nakkusetekitajate puhul direktiivis
90/425/EMÜ osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud nõudeid (EÜT L 62,15.3.1993, lk 49). Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ)nr 445/2004 (ELT L 72, 11.3.2004, lk 60).
(28) Teaduse ja tehnika arengu arvesse võtmiseks tuleks tagada
komisjoni ja liikmesriikide tihe ja tõhus koostöö toiduahela ja
loomatervishoiu alalise komitee raames.
(29) Käesoleva määruse nõudeid ei peaks kohaldama enne toiduhü-
gieeni käsitlevate uute õigusaktide täielikku jõustumist. Samution asjakohane jätta vähemalt 18 kuud uute reeglite jõustumise
ja kohaldamise vahele, et anda asjaomastele tööstustele aega
kohanemiseks.
(30) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks
vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele
1999/468/EÜ, millega sätestatakse komisjonile antud rakendus-
volituste kasutamise menetlus, (
1)
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisala
1. Käesolevas määruses kehtestatakse loomset päritolu toidu
hügieeni erinõuded toidukäitlejatele. Käesolevad eeskirjad on täiendu-
seks määruses (EÜ) nr 852/2004 sätestatutele. Neid kohaldatakse
loomset päritolu töötlemata ja töödeldud toodetele.
2. Otsese vastupidise viite puudumisel ei kohaldata käesolevat
määrust toidu suhtes, mis sisaldab nii taimset päritolu tooteid kui ka
loomset päritolu töödeldud tooteid. Sellise toidu valmistamisel kasutata-
vaid loomset päritolu töödeldud tooteid tuleks aga siiski hankida ja
käsitseda kooskõlas käesoleva määruse nõuetega.
3. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmistel juhtudel:
a) esmatootmine eraotstarbeliseks koduseks kasutamiseks;
b) toidu valmistamine, käsitsemine või ladustamine kodus eraotstarbeli-
seks koduseks kasutamiseks;
c) väikestes kogustes esmatoodete tarnimine käitlejalt otse lõpptarbijale
või kohalikesse jaekaubandusettevõtetesse, kes tarnivad otse lõpptar-
bijale.d) farmis tapetud kodulindude l ja jäneseliste liha väikestes kogustes
tarnimine käitlejalt otse lõpptarbijale või kohalikesse jaekaubandu-
settevõtetesse, kes tarnivad sellist liha värske lihana otse lõpptarbi-
jale.
e) ulukite või nende liha väikestes kogustes tarnimine küttidelt otse
lõpptarbijale või kohalikesse jaekaubandusettevõtetesse, kes tarnivad
otse lõpptarbijale.
4. Liikmesriigid kehtestavad siseriiklike õigusnormidega lõike 3
punktides c, d ja e osutatud tegevusi ja isikuid reguleerivad eeskirjad
Selliste siseriiklike eeskirjade eesmärgiks on tagada käesoleva määruse
eesmärkide saavutamine.
5. a) Otsese vastupidise viite puudumise korral ei kohaldata käesolevat
määrust jaetegevuse suhtes.
b) Käesolevat määrust kohaldatakse siiski jaetegevuse suhtes, kui
tegevuse eesmärgiks on loomset päritolu toiduainete tarnimine
teisele ettevõttele, välja arvatud järgmistel juhtudel:
i) tegevus seisneb üksnes ladustamises või transpordis, mille
puhul siiski kohaldatakse III lisas sätestatud temperatuurinõu-
deid;
või
ii) loomset päritolu toitu sellest jaeettevõttest tarnitakse üksnes
teistele jaeettevõtetele ning tegevus kooskõlas siseriiklike
õigusaktidega on marginaalne, kohaliku ulatusega ning
piiratud.
c) Liikmesriigid võivad kehtestada riiklikke meetmeid käesoleva
määruse nõuete rakendamiseks nende territooriumil paiknevatele
jaeettevõtetele, mille suhtes käesolev määrus poleks kohaldatav
lõikude a ja b alusel.
6. Käesoleva määruse kohaldamine ei piira järgmist:
a) asjakohased looma- ja rahvatervise nõuded, sealhulgas teatavate
transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli
ja likvideerimise eesmärgil sätestatud rangemad eeskirjad;
b) nõuded loomade heaolule
ja
c) nõuded loomade identifitseerimisele ja loomset päritolu toodete
jälgitavusele.03/46. kd 337 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1. määruses (EÜ) nr 178/2002 sätestatud mõisted;2. määruses (EÜ) nr 852/2004 sätestatud mõisted;3. I lisas sätestatud mõisted
ja
4. mis tahes tehnilised mõisted II ja III lisas.
II PEATÜKK
TOIDUKÄITLEJATE KOHUSTUSED
Artikkel 3
Üldkohustused
1. Toidukäitlejad peavad järgima II ja III lisa asjakohaseid sätteid.
2. Toidukäitlejad ei kasuta loomset päritolu toodete pinnalt pinna-
saaste eemaldamiseks mingit muud ainet peale joogivee või kui määru-
sega (EÜ) nr 852/2004 või käesoleva määrusega seda lubatakse, siis
puhta vee, välja arvatud kui aine kasutamist on heaks kiidetud artikli
12 lõikes 2 osutatud korras. Toidukäitlejad järgivad samuti mis tahes
kasutustingimusi, mis võidakse sama korra alusel kehtestada. Heakskii-
detud aine kasutamine ei mõjuta toidukäitleja kohustust järgida käes-
oleva määruse nõudeid.
Artikkel 4
Ettevõtete registreerimine ja tunnustamine
1. Toidukäitlejad viivad turule ühenduses valmistatud loomset pärit-
olu tooteid üksnes siis, kui need on valmistatud ja neid on käsitsetud
eranditult ettevõtetes:
a) mis vastavad määruse (EÜ) nr 852/2004 asjakohastele nõuetele,
käesoleva määruse II ja III lisa ning toidualaste õigusnormide
muudele asjakohastele nõuetele
jab) mille pädev asutus on registreerinud või, kui see on nõutav koos-
kõlas lõikega 2, tunnustanud.
2. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 852/2004 artikli 6 lõike 3
kohaldamist, on selliseid loomset päritolu tooteid käsitsevate ettevõtete
tegevus, mille suhtes käesoleva määruse III lisas on sätestatud nõudeid,
lubatud üksnes pädeva asutuse tunnustamise korral kooskõlas käesoleva
artikli lõikega 3, erandiks on üksnes järgmise tegevusega ettevõtted:
a) esmatootmine;
b) transporditoimingud;
c) kontrollitava temperatuuriga ladustamistingimusi mitte vajavate
toodete ladustamine
või
d) muud, kui vastavalt artikli 1 lõike 5 punktiga b määruse reguleeri-
misalasse kuuluvad jaetoimingud.
3. Ettevõte, mille suhtes kohaldatakse tunnustamist kooskõlas
lõikega 2, võib tegutseda üksnes siis, kui pädev asutus on kooskõlas
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ)
nr 854/2004, millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud
loomsete saaduste ametliku kontrolli korraldamise kohta: (
1)
a) pärast kohapealset kontrolli tunnustanud ettevõtte tegutsemisõigust
või
b) andnud ettevõttele tingimusliku tunnustuse.
4. Toidukäitlejad teevad koostööd pädevate asutustega kooskõlas
määrusega (EÜ) nr 854/2004. Eelkõige tagavad toidukäitlejad ettevõtte
töö lõpetamise, kui pädev asutus tunnustuse tagasi võtab või, tingimus-
liku tunnustuse puhul seda ei pikenda või ei anna täielikku tunnustust.
5. Käesolev artikkel ei takista ettevõttel toitu turule viimast käesoleva
määruse rakenduskuupäeva ja pädeva asutuse sellele järgneva esimese
kontrolli vahel, kui ettevõte:
a) kuulub tunnustamisele kooskõlas lõikega 2 ja viis loomset päritolu
tooteid turule kooskõlas ühenduse õigusaktidega vahetult enne käes-
oleva määruse rakendamist
või
b) on sellist liiki, mille puhul tunnustamisnõue enne käesoleva määruse
rakendamist puudus.03/46. kd 338 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 83.
Artikkel 5
Tervisemärk ja identifitseerimismärk
1. Toidukäitlejad viivad turule loomset päritolu toote, mida on käsit-
setud ettevõttes, mille suhtes kohaldatakse tunnustamist kooskõlas ar-
tikli 4 lõikega 2, üksnes siis, kui ettevõte on kas:
a) kasutanud tervisemärki kooskõlas määrusega (EÜ) nr 854/2004
või
b) kui nimetatud määruses pole sätestatud tervisemärgi kasutamine, siis
on kasutanud identifitseerimismärki kooskõlas käesoleva määruse II
lisa I jaoga.
2. Toidukäitlejad võivad kasutada identifitseerimismärki loomset pä-
ritolu toote puhul üksnes siis, kui toode on valmistatud kooskõlas käes-
oleva määrusega ettevõtetes, mis vastavad artikli 4 nõuetele.
3. Toidukäitlejatel pole lubatud eemaldada lihalt tervisemärki, mida
on kasutatud kooskõlas määrusega (EÜ) nr 854/2004, välja arvatud
selle lõikamisel, töötlemisel või muul viisil edasi käitlemisel.
Artikkel 6
Loomset päritolu tooted väljastpoolt ühendust
1. Loomset päritolu tooteid kolmandatest riikidest importivad toidu-
käitlejad peavad tagama, et import toimub üksnes järgmistel tingi-
mustel:
a) lähteriigiks olev kolmas riik on kantud kooskõlas määruse (EÜ)
nr 854/2004 artikliga 11 koostatud kolmandate riikide nimekirja,
kust selle toote import on lubatud;
b) i) i) ettevõte, kust toode lähetati ja kus see omandati või ette
valmistati, on kantud kooskõlas määruse (EÜ) nr 854/2004
artikliga 12 koostatud ettevõtete nimekirja, kust selle toote
import on lubatud, kui see on kohaldatav;ii) värske liha, hakkliha, lihavalmististe, lihatoodete ja lihamassi
puhul valmistati toode lihast, mis on saadud tapamajadest ja
lihalõikusettevõtetest, mis on kantud kooskõlas määruse (EÜ)
nr 854/2004 artikliga 12 koostatud ja ajakohastatud nimekirja,
või tunnustatud ühenduse ettevõtetest
ja
iii) elusate kahepoolmeliste molluskite, okasnahksete, mantelloo-
made ja meritigude puhul on tootmispiirkond kantud kooskõlas
kõnesoleva määruse artikliga 13 koostatud nimekirja;
c) toode vastab järgmistele nõuetele:
i) käesoleva määruse nõuded, sealhulgas artikli 5 nõuded tervise-
märgi ja identifitseerimismärgi suhtes;
ii) määruse (EÜ) nr 852/2004 nõuded
ja
iii) loomset päritolu toodete impordi kontrolli reguleerivate ühen-
duse õigusaktidega kooskõlas sätestatud mis tahes imporditingi-
mused
ja
d) määruse (EÜ) nr 854/2004 artikli 14 nõuded sertifikaatide ja doku-
mentide suhtes, kui kohaldatav, on täidetud.
2. Erandina lõikest 1 võib kalandustoodete import toimuda ka koos-
kõlas määruse (EÜ) nr 854/2004 artikli 15 erisätetega.
3. Loomset päritolu tooteid importivad toidukäitlejad peavad tagama
järgmist:
a) toodete kontrollimise võimaldamist importimisel kooskõlas direktii-
viga 97/78/EÜ (1);
b) import vastab direktiivi 2002/99/EÜ (2) nõuetele
ja
c) nende kontrollitavad toimingud, mis leiavad aset pärast importimist,
tehakse kooskõlas III lisa nõuetega.
4. Toidukäitlejad, kes impordivad toitu, mis sisaldab nii taimset pä-
ritolu tooteid kui ka loomset päritolu töödeldud tooteid, tagavad, et
sellises toidus sisalduvad loomset päritolu töödeldud tooted täidavad
lõigete 1–3 nõudeid. Nad peavad suutma tõendada, et see nii on
(näiteks vastava dokumentatsiooni või sertifitseerimise abil, mis ei pea
järgima lõike 1 punktis d täpsustatud vormi).03/46. kd 339 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) Nõukogu 18. detsembri 1997. aasta direktiiv 97/78/EÜ, milles sätestatakse
kolmandatest riikidest ühendusse toodavate toodete veterinaarkontrollipõhimõtted (EÜT L 24, 30.1.1998, lk 9). Direktiivi on muudetud 2003. aasta
ühinemisaktiga.
(
2) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiiv 2002/99/EÜ, milles sätestatakse
inimtoiduks mõeldud loomsete saaduste tootmise, töötlemise, turustamise jaühendusse toomise loomatervishoiunõuded (ELT L 18, 23.1.2003, lk 11).
III PEATÜKK
KAUBANDUS
Artikkel 7
Dokumendid
1. Kui see on nõutav vastavalt II või III lisale, tuleb toidukäitlejatel
tagada, et loomset päritolu toodete saadetistega on kaasas sertifikaadid
või muud dokumendid.
2. Artikli 12 lõikes 2 osutatud korras võib:
a) kehtestada dokumendivorme
ja
b) sätestada elektrooniliste dokumentide kasutamine.
Artikkel 8
Eritagatised
1. Toidukäitlejad, kes kavatsevad viia Rootsi või Soome turule järg-
misi loomset päritolu toiduaineid, peavad täitma lõikes 2 sätestatud
reegleid salmonella suhtes:
a) veise- ja sealiha, sealhulgas hakkliha, kuid mitte lihavalmistised ega
lihamass;
b) järgmist liiki kodulindude liha: kanad, kalkunid, pärlkanad, pardid ja
haned, sealhulgas hakkliha, kuid mitte lihavalmistised ega lihamass;
ja
c) munad.
2. a) Veise- ja sealiha ning kodulinnuliha puhul tuleb saadetistest võtta
proovid teelesaatvas ettevõttes ning nende mikrobioloogiline
testimine peab andma negatiivsed tulemused kooskõlas ühenduse
õigusaktidega.
b) Munade puhul peavad pakkimiskeskused andma garantii, et
saadetised on pärit karjadest, millele on sooritatud mikrobioloo-
giline testimine negatiivsete tulemustega kooskõlas ühenduse
õigusaktidega.c) Veise- ja sealiha puhul ei tule lõigus a sätestatud testi teha saade-
tiste puhul, mis on ette nähtud ettevõttele pastöriseerimiseks,
steriliseerimiseks või samasuguse mõjuga töötlemiseks. Munade
puhul ei tule lõigus b sätestatud testi teha saadetiste puhul, mis
on ette nähtud töödeldud toodete valmistamiseks protsessi abil,
mis garanteerib salmonella kõrvaldamise.
d) Lõikudes a ja b sätestatud teste ei tule teha toiduainete puhul,
mis on pärit ettevõttest, mille suhtes kohaldatakse tunnustatud
kontrolliprogrammi asjaomase loomset päritolu toidu puhul ja
artikli 12 lõikes 2 osutatud korras, mis on samaväärne Rootsi ja
Soome puhul tunnustatud korraga.
e) Veise- ja sealiha ning kodulinnuliha puhul peab toiduga kaasas
olema ühenduse õigusaktidega sätestatud näidisele vastav kauba-
dokument või sertifikaat, mis peab sedastama järgmist:
i) lõigus a osutatud kontrollimised on läbi viidud negatiivse
tulemusega
või
ii) liha on ette nähtud üheks lõigus c osutatud otstarbeks
või
iii) liha on pärit lõiguga d reguleeritud ettevõttest.
f) Munade puhul peab saadetisega kaasas olema sertifikaat, mis
sedastab, et lõigus b osutatud testid on tehtud negatiivsete tule-
mustega või et munad on ette nähtud kasutamiseks lõigus c
osutatud moel.
3. Artikli 12 lõikes 2 osutatud korras võib:
a) lõigete 1 ja 2 nõudeid ajakohastada, et võtta arvesse eelkõige
muudatusi liikmesriikide kontrolliprogrammides või mikrobioloogi-
liste kriteeriumite kehtestamist kooskõlas määrusega (EÜ)
nr 852/2004;
ja
b) lõikes 2 sätestatud reegleid lõikes 1 osutatud mis tahes toiduainete
suhtes võib laiendada tervikuna või osaliselt mis tahes liikmesriigile
või liikmesriigi mis tahes piirkonnale, millel on kontrolliprogramm,
mis asjaomase loomset päritolu toidu puhul on tunnustatud sama-
väärseks Rootsi ja Soome puhul heaks kiidetud programmiga.
4. Käesolevas artiklis tähendab kontrolliprogramm kooskõlas määru-
sega (EÜ) nr 2160/2003 heaks kiidetud kontrolliprogrammi.03/46. kd 340 Euroopa Liidu Teataja ET
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 9
Rakendusmeetmed ja üleminekumeetmed
Rakendusmeetmed ja üleminekumeetmed võib sätestada artikli 12
lõikes 2 osutatud korras.
Artikkel 10
II ja III lisa muutmine ja kohandamine
1. II ja III lisa võib muuta või kohandada artikli 12 lõikes 2 sätes-
tatud korras, võttes arvesse järgmist:
a) häid tavasid käsitlevate juhiste arengud;
b) HACCP-l põhinevate süsteemide rakendamisest saadud kogemused
vastavalt määruse (EÜ) nr 852/2004 artiklile 5;
c) tehnoloogilised arengud ja nende praktilised tagajärjed ning tarbijate
ootused toidu koostise suhtes;
d) teaduslikud nõuanded, eelkõige uued hinnangud riskidele;
e) toiduainete mikrobioloogilised ja temperatuurikriteeriumid;
f) muutused tarbimisharjumustes.
2. Erandeid II ja III lisast on lubatud teha artikli 12 lõikes 2 osutatud
korras, tingimusel et need ei kahjusta käesoleva määruse eesmärkide
saavutamist.
3. Liikmesriigid võivad ilma käesoleva määruse eesmärkide saavuta-
mist ohustamata kehtestada kooskõlas lõigetega 4–8 siseriiklikke meet-
meid III lisas sätestatud nõuete kohandamiseks.
4. a) Lõikes 3 osutatud siseriiklike meetmete eesmärgiks on:
i) traditsiooniliste meetodite jätkuva kasutamise võimaldamine
toidu tootmise töötlemise või jaotamise mis tahes etapis
või
ii) selliste toiduainetööstuste vajadustega arvestamine, mis
asuvad piirkondades, kus kehtivad geograafilised eripiirangud.b) Muudel juhtudel kohaldatakse neid üksnes ettevõtete ehitamise,
kavandamise ja sisseseade suhtes.
5. Mis tahes liikmesriik, kes soovib kehtestada lõikes 3 osutatud sise-
riiklikke meetmeid, teavitab komisjoni ja teisi liikmesriike. Iga teade:
a) esitab üksikasjaliku kirjelduse nõuetest, mida see liikmesriik peab
vajalikuks vastu võtta, ja soove vastuvõtuvormi suhtes;
b) kirjeldab asjaomaseid toiduaineid ja ettevõtteid;
c) selgitab vastuvõtmise põhjuseid, sealhulgas, kui asjakohane, esitades
kokkuvõtte läbiviidud ohuanalüüsist ja mis tahes meetmetest, mis
on võetud tagamaks, et vastuvõtmine ei ohusta käesoleva määruse
eesmärke;
ja
d) toob ära muu asjakohase teabe.
6. Teistel liikmesriikidel on komisjonile kirjalike kommentaaride
saatmiseks kolm kuud alates lõikes 5 osutatud teate saamisest. Lõike 4
lõigust b tulenevate kohandamiste puhul pikendatakse seda ajavahe-
mikku mis tahes liikmesriigi taotlusel nelja kuuni. Komisjon võib ja
ühelt või mitmelt liikmesriigilt kommentaare saades peab konsulteerima
liikmesriikidega artikli 12 lõikes 1 osutatud komitees. Komisjon võib
artikli 12 lõikes 2 nimetatud korras otsustada, kas kavandatud meet-
meid võib rakendada, vajaduse korral asjakohaste muudatuste alusel.
Vajaduse korral võib komisjon pakkuda üldisi meetmeid kooskõlas
käesoleva artikli lõikega 1 või 2.
7. Liikmesriik võib vastu võtta siseriiklikke meetmeid, kohandades
III lisa nõudeid üksnes järgmiselt:
a) vastavalt kooskõlas lõikele 6 vastu võetud otsusega;
b) kui üks kuu pärast lõikes 6 osutatud ajavahemiku möödumist pole
komisjon teavitanud liikmesriike, et on saanud kirjalikke kommen-
taare või et ta kavatseb teha ettepaneku otsuse vastuvõtmiseks koos-
kõlas lõikega 6;
või
c) kooskõlas lõikega 8.03/46. kd 341 Euroopa Liidu Teataja ET
8. Liikmesriik võib omaalgatuslikult ja vastavalt asutamislepingu
üldsätetele säilitada või kehtestada siseriiklikud reeglid, mis:
a) keelavad või piiravad otsetarbimiseks ettenähtud toorpiima või toor-
koore turuleviimist tema territooriumil
või
b) lubavad pädeva asutuse loal kasutada toorpiima, mis ei vasta III lisa
IX jaos sätestatud kriteeriumitele mikroorganismide arvu ja somaati-
liste rakkude arvu osas, vähemalt 60 päevase laagerdumis- või
küpsemisperioodiga juustude valmistamisel, ja piimatooteid, mis on
saadud seoses selliste juustudevalmistamisega, kui see ei ohusta käes-
oleva määruse eesmärkide saavutamist.
Artikkel 11
Eriotsused
Ilma et see piiraks artiklite 9 ja artikli 10 lõike 1 üldtähendust, on
lubatud sätestada rakendusmeetmeid või võtta vastu II või III lisa paran-
dused artikli 12 lõikes 2 osutatud korras:
1. sätestada reegleid veel sooja liha transportimiseks;2. täpsustada lihamassi puhul, missugune kaltsiumisisaldus ei ületa
oluliselt hakkliha kaltsiumisisaldust;
3. sätestada muid töötlusviise, mida töötlevates ettevõtetes rakendada
elusatele kahepoolmelistele molluskitele, mis on pärit B ja C klassi
tootmispiirkondadest, millele pole rakendatud puhastamist ega
ülekandmist;
4. täpsustada tunnustatud testimismeetodeid mereliste biotoksiinide
puhul;
5. sätestada täiendavaid hügieenistandardeid elusate kahepoolmeliste
molluskite puhul koostöös ühenduse asjakohase referentlaboratoo-
riumiga, sealhulgas:
a) teiste mereliste biotoksiinide piirväärtused ja analüüsimeetodid;
b) viiruste testimise kord ja viroloogilised standardid
ja
c) proovivõtuplaanid ja -meetodid ning analüütilised hälbed, mida
rakendatakse hügieenistandardite järgimise kontrollimiseks;6. sätestada hügieenistandardeid või -kontrolle, kui nende vajadus
rahvatervise kaitseks on teaduslikult tõendatud;
7. laiendada III lisa VII jao IX peatükki elusatele kahepoolmelistele
molluskitelevälja arvatud perekonda Pectinidae kuuluvatele kamm-
karpidele;
8. määratleda kriteeriumid otsustamaks, millisel juhul epidemioloogi-
lised andmed osutavad, et kalastuspiirkonnaga ei seondu tervi-
seohte parasiitide näol ja sellest tulenevalt otsustamaks, millisel
juhul võib pädev asutus lubada toidukäitlejail mitte külmutada
kalandustooteid kooskõlas III lisa VIII jao III peatüki D osaga;
9. sätestada värskuskriteeriumid ning histamiini ja kogu lenduva
lämmastiku piirmäärad kalandustoodete puhul;
10. lubada teatavate piimatoodete valmistamiseks kasutada toorpiima,
mis ei vasta III lisa IX jaos sätestatud kriteeriumitele mikroorganis-
mide arvu ja somaatiliste rakkude arvu osas;
11. ilma et see piiraks direktiivi 96/23/EÜ (
1) kohaldamist, määrata
toorpiimas leiduvate antibiootiliste ainete jääkide kombineeritud
summa lubatud ülempiir,
ja
12. heaks kiita samaväärsed protsessid želatiini või kollageeni tootmi-
seks.
Artikkel 12
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee.
2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse
1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.
Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse
kolm kuud.
3. Komitee võtab vastu oma töökorra.03/46. kd 342 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) Nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiiv 96/23/EÜ, millega nähakse ette
teatavate ainete ja nende jääkide kontrollimise meetmed elusloomades jaloomsetes saadustes (EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10). Direktiivi on muudetudmäärusega (EÜ) nr 806/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1).
Artikkel 13
Euroopa Toiduohutusametiga konsulteerimine
Komisjon konsulteerib Euroopa Toiduohutusametiga mis tahes asjao-
lude suhtes, mida käesolev määrus reguleerib, millel võiks olla oluline
mõju rahvatervisele ja, eelkõige enne ettepanekut laiendada III lisa III
jagu teistele loomaliikidele.
Artikkel 14
Aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule
1. Komisjon esitab hiljemalt 20. mail 2009 Euroopa Parlamendile ja
nõukogule aruande käesoleva määruse rakendamisest saadud koge-
muste kohta.
2. Komisjon lisab aruandele vajaduse korral asjakohased ettepa-
nekud.Artikkel 15
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist
Euroopa Liidu Teatajas .
Seda hakatakse kohaldama 18 kuud pärast kõigi järgmiste õigusaktide
jõustumise kuupäeva:
a) määrus (EÜ) nr 852/2004;
b) määrus (EÜ) nr 854/2004
ja
c) direktiiv 2004/41/EÜ.
Seda ei kohaldata siiski enne 1. jaanuari 2006.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 29. aprill 2004
Euroopa Parlamendi nimel
Nõukogu nimel
eesistujaeesistuja
P. COX
M. McDOWELL03/46. kd 343 Euroopa Liidu Teataja ET
I LISA
MÕISTED
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1. LIHA
1.1. Liha – punktides 1.2–1.8 osutatud loomade söödavad osad, sealhulgas veri.
1.2. Kodukabiloomad – koduveised (sealhulgas liigid Bubalus jaBison ), sead, lambad ja kitsed ning kodukabjalised.
1.3. Kodulinnud – tehistingimustes peetavad linnud, sealhulgas kodulindudeks mitte peetavad linnud, keda siiski
peetakse tehistingimustes koduloomadena, välja arvatud silerinnalised linnud.
1.4. Jäneselised – küülikud, jänesed ja närilised.
1.5. Ulukid :
— looduslikud kabiloomad ja jäneselised, samuti muud maismaaimetajad, mida kütitakse inimtoiduks ja käsitle-
takse ulukitena asjaomases liikmesriigis kohaldatava seaduse alusel, sealhulgas imetajad, kes elavad suletud
territooriumil ulukitega sarnastes vabades tingimustes;
ja
— looduslikud linnud, mida kütitakse inimtoiduks.
1.6. Tehistingimustes peetavad ulukid – tehistingimustes peetavad silerinnalised linnud ja punktis 1.2 nimetamata mais-
maaimetajad.
1.7. Väikeulukid – vabalt looduses elavad looduslikud jahilinnud ja jäneselised.
1.8. Suurulukid – vabalt looduses elavad looduslikud maismaaimetajad, kes ei kuulu väikeulukite mõiste alla.
1.9. Rümp – looma kere pärast tapmist ja korrastamist.
1.10. Värske liha – liha, millele pole rakendatud muud säilitusprotsessi peale jahutamise, külmutamise või kiirkülmuta-
mise, sealhulgas vaakumpakendatud või kontrollitud rõhu all pakendatud liha.
1.11. Rups – muu värske liha kui rümp, sealhulgas siseelundid ja veri.
1.12. Siseelundid – rinna-, kõhu- ja vaagnaõõne organid, samuti hingetoru ja söögitoru ning lindude puhul pugu.
1.13. Hakkliha – konditustatud liha, mis on hakitud osakesteks ja sisaldab vähem kui 1 % soola.
1.14. Lihamass – toode, mis on saadud liha eraldamisel lihaga kaetud kontidelt pärast konditustamist või kodulinnurüm-
padelt, kasutades mehaanilisi vahendeid, mille tulemuseks on lihaskiu struktuuri hävimine või muundumine.
1.15. Lihavalmistised – värske liha, sealhulgas osakesteks tükeldatud liha, millele on lisatud toiduaineid, maitseaineid või
lisaaineid või mida on töödeldud viisil, millest ei piisa liha sisemiste lihaskiudude struktuuri muutmiseks ja seega
värske liha omaduste kaotamiseks.
1.16. Tapamaja – ettevõte selliste loomade tapmiseks ja korrastamiseks, mille liha on mõeldud inimtoiduks.
1.17. Lihalõikusettevõte – ettevõte, mida kasutatakse liha konditustamiseks ja/või tükeldamiseks.
1.18. Ulukite käsitsemiseettevõtte – mis tahes ettevõte, milles küttimise järel saadud ulukeid ja ulukiliha valmistatakse ette
turuleviimiseks.03/46. kd 344 Euroopa Liidu Teataja ET
2. ELUSAD KAHEPOOLMELISED MOLLUSKID
2.1. Kahepoolmelised molluskid – liistaklõpuselised filtrijad molluskid.
2.2. Merelised biotoksiinid – eelkõige toksiini sisaldavast planktonist toituvates kahepoolmelistes molluskites ladestunud
mürgised ained.
2.3. Seisundi parandamine – A klassi tootmispiirkondadest, puhastuskeskustest või jaotuskeskustest toodavate elusate
kahepoolmeliste molluskite hoidmine mahutites või muudes puhta mereveega täidetud seadeldistes või looduslikes
kohtades neilt liiva, muda ja lima eemaldamiseks, organoleptiliste omaduste säilitamiseks või parandamiseks ning
et tagada nende elujõulisus enne pakendamist või pakkimist.
2.4. Tootja – iga füüsiline või juriidiline isik, kes mis tahes viisil kogub kogumisalalt elusaid kahepoolmelisi molluskeid
nende käsitsemise ja turuleviimise eesmärgil.
2.5. Tootmisala – mis tahes merepiirkond, suudmeala või laguun, kus leidub kahepoolmeliste molluskite looduslikke
kogumeid, või ala, kus kahepoolmelisi molluskeid kasvatatakse ja püütakse.
2.6. Ülekandeala – mis tahes merepiirkond, suudmeala või laguun, mille piirid on selgelt märgistatud ja tähistatud
poide, postide või muude fikseeritud vahenditega ning mida kasutatakse üksnes elusate kahepoolmeliste molluskite
looduslikuks puhastamiseks.
2.7. Väljastuskeskus – mis tahes maismaa- või avamereettevõte inimtoiduks kõlblike elusate kahepoolmeliste molluskite
vastuvõtmiseks, seisundi parandamiseks, pesemiseks, puhastamiseks, liigitamiseks, pakendamiseks ja pakkimiseks.
2.8. Puhastuskeskus – ettevõte, kus elusad kahepoolmelised molluskid paigutatakse puhta mereveega mahutisse saaste
eemaldamiseks vajalikuks ajaks, et muuta nad inimtoiduks kõlblikeks.
2.9. Ülekandmine – elusate kahepoolmeliste molluskite üleviimine merepiirkonna, suudmeala või laguuni vetesse saaste
eemaldamiseks vajalikuks ajaks, et muuta nad inimtoiduks kõlblikeks. See toiming ei hõlma kahepoolmeliste
molluskite üleviimist edasiseks kasvatamiseks või nuumamiseks sobivamatesse piirkondadesse.
3. KALANDUSTOOTED
3.1. Kalandustooted – kõik merevee- või mageveeloomad (välja arvatud elusad kahepoolmelised molluskid, elusad okas-
nahksed, elusad mantelloomad ja elusad meriteod ning kõik imetajad, roomajad ja konnad), looduslikud või tehis-
tingimustes peetavad, k.a selliste loomade kõik söödavad vormid, osad ja tooted.
3.2 Tehaslaev – mis tahes laev, mille pardal kalandustooted läbivad ühe või mitme järgmise toimingu, millele järgneb
pakendamine või pakkimine ning vajaduse korral jahutamine või külmutamine: fileerimine, viilutamine, nülgi-
mine, naha eemaldamine, kodadest või kestadest vabastamine, hakkimine või töötlemine.
3.3. Külmutuslaev – mis tahes laev, mille pardal toimub kalandustoodete külmutamine, vajaduse korral pärast etteval-
mistavaid töid nagu veretustamine, pea äralõikamine, rookimine ja uimede eemaldamine ning vajaduse korral
järgnev pakendamine või pakkimine.
3.4. Mehaaniliselt eraldatudkalandustoode – mis tahes toode, mis on saadud kalaliha eemaldamisega kalandustoodetelt
mehaaniliste vahendite abil, mille tulemusena liha struktuur hävib või muundub.
3.5. Värsked kalandustooted – töötlemata kalandustooted, terved või ettevalmistatud, sealhulgas vaakumis või rõhu all
pakitud tooted, millele pole rakendatud muid töötlusi säilimise tagamiseks peale jahutamise.
3.6. Ettevalmistatud kalandustooted – töötlemata kalandustooted millele on rakendatud nende anatoomilist terviklikkust
rikkuvat töötlust nagu rookimist, pea äralõikamist, viilutamist, fileerimist ja tükeldamist.03/46. kd 345 Euroopa Liidu Teataja ET
4. PIIM
4.1. Toorpiim – piim, mis on saadud tehistingimustes peetavate loomade rinnanäärmeeritisena, ning mida ei ole
kuumutatud üle 40 °C ega muul samaväärse mõjuga viisil töödeldud.
4.2. Piimatootmisettevõte – ettevõte, kus on üks või mitu tehistingimustes peetavat looma piima tootmiseks eesmärgiga
see toiduna turule viia.
5. MUNAD
5.1. Munad – koorega munad, välja arvatud purunenud, inkubeeritud või kuumutatud munad, mis on saadud tehistin-
gimustes peetavatelt lindudelt ja on sobilikud vahetult inimtoiduks või munatoodete valmistamiseks.
5.2. Vedelas olekus muna – töötlemata munasisu pärast koore eemaldamist.
5.3. Koorepragudega munad – vigastatud koore ja tervete kestadega munad.
5.4. Pakkimiskeskus – ettevõte, kus mune kvaliteedi ja kaalu alusel liigitatakse.
6. KONNAKOIVAD JA TEOD
6.1. Konnakoivad – liigi Rana (sugukond Ranidae ) keha tagumine osa, mis on eraldatud ristlõikega esijäsemete tagant,
siseelunditest puhastatud ja nülitud.
6.2. Teod – liikide Helix pomatia Linné ,Helix aspersa Muller ,Helix lucorum jaAchatinidae sugukonna liikide maismaa
gastropoodid.
7. TÖÖDELDUD TOOTED
7.1. Lihatooted – liha töötlemise saadused või selliste töödeldud toodete edasise töötlemise saadused, mille lõikepind
näitab, et tootel puuduvad värske liha iseloomulikud omadused.
7.2. Piimatooted – toorpiima töötlemise saadused või selliste töödeldud toodete edasise töötlemise saadused.
7.3. Munatooted – munade või nende erinevate komponentide või segude töötlemise saadused või selliste töödeldud
toodete edasise töötlemise saadused.
7.4. Töödeldud kalandustooted – kalandustoodete töötlemise saadused või selliste töödeldud toodete edasise töötlemise
saadused.
7.5. Sulatatud loomarasv – liha, sealhulgas kontide, sulatamisel saadud rasv, mis on ette nähtud inimtoiduks.
7.6. Kõrned – valku sisaldavad rasvasulatusjäägid pärast rasva ja vee osalist eemaldamist.
7.7. Želatiin – loodusliku päritoluga lahustuv valk, geelistuv või geelistumatu, mis on saadud loomade kontidest, nahka-
dest, kõõlustest ja soontest pärit kollageeni osalise hüdrolüüsi teel.
7.8. Kollageen – loomade kontidest, nahkadest, ja kõõlustest saadud valgupõhine toode, mis on valmistatud kooskõlas
käesoleva määruse asjakohaste nõuetega.
7.9. Töödeldud maod, põied ja sooled – maod, põied ja sooled, millele on kohaldatud töötlemist nagu soolamine, kuumu-
tamine või kuivatamine pärast nende omandamist ja puhastamist.
8. MUUD MÄÄRATLUSED
8.1. Loomsed tooted :
— loomset päritolu toit, sealhulgas mesi ja veri;03/46. kd 346 Euroopa Liidu Teataja ET
— inimtoiduks ette nähtud elusad kahepoolmelised molluskid elusad okasnahksed, elusad mantelloomad ja elusad
meriteod
ja
— muud loomad, mis on ette nähtud ettevalmistamiseks eesmärgiga neid elusalt lõpptarbijale tarnida.
8.2. Hulgiturg – toidukäitlemisettevõte, mis koosneb mitmest iseseisvast üksusest, millel on ühised seadmed ja
osakonnad, kus müüakse toiduaineid toidukäitlejatele.03/46. kd 347 Euroopa Liidu Teataja ET
II LISA
MITMEID LOOMSEID TOOTEID KÄSITLEVAD NÕUDED
I JAGU: IDENTIFITSEERIMISMÄRK
Kui see on nõutav kooskõlas artiklitega 5 või 6 ning vastavalt III lisa sätetele, tuleb toidukäitlejatel tagada, et loomsetele
toodetele on kantud identifitseerimismärk vastavalt järgmistele sätetele.
A. IDENTIFITSEERIMISMÄRGI KANDMINE TOOTELE
1. Identifitseerimismärk tuleb tootele kanda enne, kui toode ettevõttest väljub.
2. Uut märki ei tule tootele siiski kanda, välja arvatud kui eemaldatakse selle pakend või ümbris või seda teises
ettevõttes edasi töödeldakse, millisel juhul uus märk peab näitama selle ettevõtte tunnustamise numbrit, kus need
toimingud aset leiavad.
3. Identifitseerimismärk pole vajalik munade puhul, millele on sätestatud märgistamisnõuded määrusega (EÜ)
nr 1907/90. (1)
4. Toidukäitlejad peavad kooskõlas määruse (EÜ) nr 178/2002 artikliga 18 omama paika pandud süsteeme ja prot-
seduure nende toidukäitlejate tuvastamiseks, kellelt nad on saanud ja kellele tarninud loomseid tooteid.
B. IDENTIFITSEERIMISMÄRGI VORM
5. Märk peab olema loetav ja kustumatu ning tähemärgid kergesti eristatavad. See peab olema asetatud pädevate
asutuste jaoks selgelt nähtavale kohale.
6. Märk peab kuvama ettevõtte asukohariigi nimetuse, mille võib täielikult välja kirjutada või näidata kahetähelise
koodina vastavalt asjakohasele ISO standardile.
Liikmesriikide puhul on need koodid AT, BE, DE, DK, ES, FI, FR, GR, IE, IT, LU, NL, PT, SE ja UK.Toidukäitlejad võivad jätkata enne käesoleva määruse jõustumist tellitud varude ja seadmete kasutamist kuni
nende ammendumiseni või väljavahetamisvajaduseni.
7. Märk peab näitama ettevõtte tunnustamise numbrit. Kui ettevõte valmistab nii toitu, mille suhtes käesolev määrus
kehtib, kui ka toitu, mille suhtes see ei kehti, võib toidukäitleja kasutada sama identifitseerimismärki mõlemat
tüüpi toidu puhul.
8. Kui märki kasutab ühenduses asuv ettevõte, peab see olema ovaalne ja sisaldama lühendit CE, EC, EF, EG, EK või
EY.
C. MÄRGISTAMISVIIS
9. Märgi võib olenevalt erinevat tüüpi loomsete toodete esitlusviisist kanda otse tootele ümbrisele või pakendile
või trükkida tootele, ümbrisele või pakendile kinnitatavale etiketile või pakendile. Märgiks võib olla ka vastupi-
davast materjalist eemaldamatu lipik.03/46. kd 348 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) Nõukogu 26. juuni 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 1907/90 munade teatavate turustusnormide kohta (EÜT L 173, 6.7.1990, lk 5).
Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2052/2003 (ELT L 305, 22.11.2003, lk 1).
10. Lõigatud liha või rupsi sisaldava pakendi puhul tuleb märk kanda pakendile kinnitatud etiketile või trükkida
pakendile sellisel moel, et pakendi avamine märgi rikub. See pole siiski vajalik, kui avamine rikub pakendi enda.
Kui ümbris pakub pakendiga võrdset kaitset, võib etiketi kinnitada ümbrisele.
11. Loomsete toodete puhul, mis asetatakse veokonteineritesse või suurpakenditesse ning mis on ette nähtud edasi-
seks käsitsemiseks, töötlemiseks, pakendamiseks või pakkimiseks teises ettevõttes, võib märgi kanda konteineri
või pakendi välispinnale.
12. Pakkimata kujul veetavate vedelate, granuleeritud ja pulbristatud loomsete toodete ja kalandustoodete puhul
pole identifitseerimismärk vajalik, kui kaasas olev dokumentatsioon sisaldab punktides 6, 7 ja vajadusel 8
täpsustatud teavet.
13. Kui loomsed tooted asetatakse lõpptarbijale otsetarnimiseks ettenähtud pakendisse, piisab märgi kandmisest
üksnes selle pakendi välispinnale.
14. Kui märk kantakse otse loomsele tootele, peavad värvid olema lubatud kooskõlas värvaineid toiduainetes käsitle-
vate ühenduse reeglitega.
II JAGU: HACCP-PÕHISTE TOIMINGUTE EESMÄRGID
1. Tapamaju käitavad toidukäitlejad peavad tagama, et korrad, mille nad on kehtestanud kooskõlas määruse (EÜ)
nr 852/2004 artikli 5 üldiste nõuetega, vastavad ohuanalüüsi tulemusena vajalikuks osutunud nõuetele ja punktis 2
loetletud erinõuetele.
2. Need korrad peavad tagama, et tapamajja lubatud iga loom või vajaduse korral iga loomapartii:
a) on nõuetekohaselt märgistatud;
b) sellega on kaasas III jaos osutatud asjakohane teave päritoluettevõttest;
c) see ei ole pärit ettevõttest või alalt, millele kohaldatakse liikumiskeeldu või muid piiranguid looma- või rahvatervi-
sega seonduvatel põhjustel, välja arvatud pädeva asutuse loal;
d) on puhas;
e) on terve, kuivõrd toidukäitleja seda hinnata saab
ja
f) heaolu tapamajja saabumisel on rahuldav.
3. Punktis 2 loetletud mis tahes nõudele mittevastavusel peab toidukäitleja teavitama ametlikku veterinaari ja rakendama
asjakohaseid meetmeid.
III JAGU: TEAVE TOIDUAHELA KOHTA
Tapamaju käitavad toidukäitlejad peavad vastavalt vajadusele nõudma, vastu võtma, kontrollima ja võtma meetmeid
toiduahelat käsitleva teabe suhtes, nagu käesolevas jaos sätestatud, kõigi loomade puhul, välja arvatud ulukid, mis on
saadetud või kavatsetakse saata tapamajja.
1. Tapamajade käitajad ei tohi loomi tapamaja territooriumile lubada enne, kui nad on nõudnud ja neile on esitatud
asjakohane toiduohutuse alane teave, mis sisaldub päritoluettevõttes kooskõlas määrusega (EÜ) nr 852/2004 peetavas
arvestuses.
2. Tapamajade käitajatele tuleb see teave esitada hiljemalt 24 tundi enne loomade saabumist tappamajja, välja arvatud
punktis 7 märgitud asjaoludel.03/46. kd 349 Euroopa Liidu Teataja ET
3. Punktis 1 osutatud asjakohane toiduohutuse alane teave peab hõlmama eelkõige järgmist:
a) päritoluettevõtte staatus või piirkondlik loomatervise staatus;
b) asjaomaste loomade tervisestaatus;
c) loomadele asjakohasel ajavahemikul manustatud veterinaarravimid või muud raviprotseduurid, mille keeluaeg on
nullist suurem, koos manustamiskuupäevade ja keeluaegadega;
d) liha ohutust kahjustada võivate tõbede esinemine;
e) loomadelt võetud proovide või muude liha ohutust kahjustavate tõbede diagnoosimiseks võetud proovide mis
tahes analüüside tulemused, kui need on asjakohased rahvatervise kaitse seisukohalt, sealhulgas zoonooside ja saas-
teainete seire ja kontrollimise raames võetud proovid;
f) asjakohased aruanded sama päritolu ettevõtte eelnevate loomade tapaeelsetest ja -järgsetest kontrollimistest, seal-
hulgas eriti ametliku veterinaari aruanded;
g) tootmisandmed, kui need võiksid viidata tõve esinemisele
ja
h) päritolu ettevõtet tavaliselt teenindava eraveterinaari nimi ja aadress.
4. a) Tapamaja käitajale ei pea siiski esitama järgmist teavet:
i) punkti 3 alapunktides a, b, f ja h osutatud teavet, kui käitajal juba on see teave (näiteks püsivate ärisuhete või
kvaliteeditagamiskava tõttu)
või
ii) punkti 3 alapunktides a, b, f ja g osutatud teavet, kui tootja deklareerib, et oluline asjakohane teave puudub;
b) Teavet ei pea esitama sõnasõnalise väljavõttena päritoluettevõtte andmetest. Selle võib esitada elektroonilise
andmevahetuse teel või tootja allkirjastatud standardse deklaratsiooni vormis.
5. Toidukäitlejad, kes otsustavad loomad tapamaja territooriumile lubada pärast asjakohase toiduahelat käsitleva teabe
hindamist, peavad selle viivitamata ametlikule veterinaararstile kättesaadavaks tegema ja, välja arvatud punktis 7
mainitud tingimustel, hiljemalt 24 tundi enne looma või partii saabumist. Toidukäitleja peab edastama ametlikule
veterinaararstile mis tahes teabe, mis annab alust mureks terviseohutuse pärast, enne asjaomase looma tapaeelset
kontrolli.
6. Kui mis tahes loom saabub tapamajja ilma toiduahelat käsitleva teabeta, peab käitleja viivitamata teavitama ametlikku
veterinaararsti. Looma tapmine ei või toimuda enne kui ametlik veterinaararst seda lubab.
7. Pädeva asutuse loal võib järgmistel juhtudel toiduahelat käsitlev teave saabuda tapamajja ka koos loomadega, kellega
see on seotud, selle asemel et saabuda hiljemalt 24 tundi ette:
a) sead, kodulinnud või tehistingimustes peetavad ulukid, mis on läbinud tapaeelse kontrolli päritoluettevõttes, kui
nendega on kaasas veterinaari allkirjaga sertifikaat selle kohta, et on ta loomad ettevõttes läbi vaadanud ja leidnud,
et nad on terved;
b) kodukabjalised;03/46. kd 350 Euroopa Liidu Teataja ET
c) loomad, kelle puhul on toimunud hädatapmine, kui nendega on kaasas veterinaari allkirjaga deklaratsioon, millel
on kirjas tapaeelse kontrolli positiivne tulemus;
ja
d) loomad, mida ei tooda tapamajja otse päritoluettevõttest.
Tapamajakäitajad peavad asjaomast teavet hindama. Kui nad võtavad loomad tapmiseks vastu, peavad nad lõikudes a
ja c mainitud dokumendid andma ametlikule veterinaararstile. Loomade tapmine või korrastamine ei või toimuda
enne kui ametlik veterinaararst seda lubab.
8. Toidukäitlejad peavad kontrollima kodukabjalistega kaasas olevaid passe veendumaks, et loom on ette nähtud inimtoi-
duks tapmiseks. Kui nad võtavad loomad tapmiseks vastu, peavad nad passi andma ametlikule veterinaararstile.03/46. kd 351 Euroopa Liidu Teataja ET
III LISA
ERINÕUDED
I JAGU: KODUKABILOOMADE LIHA
I PEATÜKK: ELUSLOOMADE TRANSPORT TAPAMAJJA
Elusloomi tapamajadesse transportivad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Kogumise ja transpordi ajal tuleb loomi käsitseda hoolikalt, ilma asjatuid kannatusi põhjustamata.
2. Tõve sümptomitega või rahvatervise suhtes oluliste mõjuritega saastatud karjadest pärit loomi võib tapamajja trans-
portida üksnes pädeva asutuse loal.
II PEATÜKK: NÕUDED TAPAMAJADELE
Toidukäitlejad peavad tagama, et nende tapamajade ehitus projektilahendus ja sisseseade, kus tapetakse kodukabiloomi,
vastavad järgmistele tingimustele.
1. a) a) Tapamajadel peavad olema piisavad ja hügieenilised laudad või ootetarandikud, kui kliima seda lubab, mida on
lihtne puhastada ja desinfitseerida. Nimetatud rajatised peavad olema varustatud loomade jootmiseks ja vajaduse
korral söötmiseks. Reovee äravool ei tohi kahjustada toiduohutust.
b) Neil peavad samuti olema eraldi lukustatavad rajatised või, kui kliima seda lubab, tarandikud haigetele või kaht-
lastele loomadele, eraldi äravooluga ning paigutatud selliselt, et vältida teiste loomade saastamist, välja arvatud
kui pädev asutus leiab, et selliseid rajatisi pole vaja.
c) Lautade suurus peab tagama loomade heaolu austamise. Nende projektilahendus peab hõlbustama tapaeelseid
kontrollimisi, sealhulgas loomade või loomarühmade tuvastamist.
2. Liha saastamise vältimiseks peavad nad:
a) omama piisaval arvul ruume vastavalt teostatavate operatsioonide arvule;
b) omama eraldi ruumi magude ja soolte tühjendamiseks ja puhastamiseks, välja arvatud kui pädev asutus lubab
nende toimingute ajalist lahutamist konkreetses tapamajas igal üksikjuhul eraldi;
c) tagama järgmiste toimingute eraldatuse ruumis või ajas:
i) uimastamine ja veretustamine
ii) sigade puhul kupatamine, harjastest puhastamine, kaapimine ja kõrvetamine;
iii) siseelundite eemaldamine ja täiendav korrastamine;
iv) puhaste soolte ja siseelundite käsitsemine;
v) muu rupsi ettevalmistamine ja puhastamine, eriti nülitud peade käsitsemine, kui see ei leia aset tapaliinil;
vi) rupsi pakkimine
ja
vii) liha lähetamine;03/46. kd 352 Euroopa Liidu Teataja ET
d) omama installatsioone mis hoiavad ära liha kokkupuute põrandate, seinte ja inventariga,
ja
e) omama tapaliine (kui käitatakse), mis on kavandatud pidevtapaprotsessiks ja vältimaks tapaliini erinevate osade
ristsaastumist. Kui samades ruumides käitatakse enam kui üht tapaliini, peavad liinid olema piisavalt eraldatud
ristsaastumise vältimiseks.
3. Neis peavad olema võimalused tööriistade desinfitseerimiseks kuuma veega, mis on temperatuuril vähemalt 82 °C,
või võrdväärse mõjuga alternatiivsüsteem.
4. Lahtist liha käsitseva personali kätepesuseadmete kraanid tuleb kavandada nii, et need aitavad vältida saastumise levi-
mist.
5. Peavad eksisteerima lukustatavad laod kinnipeetud liha jahutatud ladustamiseks ja eraldi lukustatavad hoidlad inim-
toiduks kõlbmatuks tunnistatud liha ladustamiseks.
6. Olemas peab olema eraldi koht ja asjakohased võimalused elusloomade transpordivahendite puhastamiseks, pesuks
ja desinfitseerimiseks. Tapamajades ei pea siiski olema neid kohti ja rajatisi, kui pädev asutus seda lubab ning lähe-
duses on olemas ametlikud heakskiidetud kohad ja rajatised.
7. Neil peavad olema lukustatavad rajatised haigete ja kahtlaste loomade tapmiseks. See pole hädavajalik, kui selline
tapmine leiab aset teistes ettevõtetes, mida pädev asutus on selleks otstarbeks tunnustanud, või hariliku tapaperioodi
lõpul.
8. Kui sõnnikut või seedetrakti sisu ladustatakse tapamajas, peab selleks olema eraldi ala või koht.9. Neil peab olema piisava sisseseadega lukustatav rajatis või vajaduse korral ruum veterinaarteenistuse ainukasutuseks.
III PEATÜKK: NÕUDED LIHALÕIKUSETTEVÕTETELE
Toidukäitlejad peavad tagama, et kodukabiloomade liha käsitsevad lihalõikusettevõtted:1. on ehitatud liha saastumist vältivalt, eelkõige:
a) võimaldades toimingute katkematut jätkumist
või
b) tagades erinevate tootmispartiide eraldamise;
2. omavad ruume pakitud ja lahtise liha eraldi ladustamiseks, välja arvatud kui ladustamine toimub eri aegadel või selli-
selt, et pakkematerjal ja ladustamisviis ei saa olla liha saasteallikaks;
3. omavad lõikamisruume, mille sisseseade tagab vastavuse V peatükis sätestatud nõuetele;
4. omavad lahtist liha käsitseva personali jaoks kätepesuseadmeid, mille kraanid on kavandatud nii, et need aitavad
vältida saastumise levimist,
ja
5. omavad võimalusi tööriistade desinfitseerimiseks kuuma veega, mis on temperatuuril vähemalt 82 °C, või
võrdväärse mõjuga alternatiivsüsteemi.03/46. kd 353 Euroopa Liidu Teataja ET
IV PEATÜKK: TAPAHÜGIEEN
Toidukäitlejad, kes käitavad tapamaju, kus tapetakse kodukabiloomi, peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Pärast tapamajja jõudmist ei tohi loomade tapmisega põhjuseta viivitada. Kui see on nõutav heaoluga seotud
põhjustel, tuleb loomadele siiski enne tapmist puhkeperiood võimaldada.
2. a) Muul viisil kui tapamajas tapetuna surevate loomade, välja arvatud lõikudes b ja c osutatud loomade liha pole
lubatud kasutada inimtoiduks.
b) Tapamajja võib tuua üksnes tapmiseks ettenähtud elusloomi järgmiste eranditega:
i) loomad, kelle puhul kooskõlas VI peatükiga on toimunud hädatapmine väljaspool tapamaja;
ii) loomad, kes kooskõlas III jaoga tapetakse tootmiskohas;
ja
iii) ulukid vastavalt IV jao II peatükile.
c) Tapamajas õnnetusjuhtumi järel tapetud loomade liha on lubatud kasutada inimtoiduks, kui kontrollimisel ei
avastata muid tõsiseid kahjustusi peale õnnetusjuhtumist tingitute.
3. Tapmiseks saadetud loomad või vajadusel iga loomapartii tuleb identifitseerida, et oleks võimalik jälgida nende pärit-
olu.
4. Loomad peavad olema puhtad.5. Tapamaja käitajad peavad järgima pädeva asutuse määratud veterinaari juhiseid kooskõlas määrusega (EÜ)
nr 854/2004, et tagada iga tapetava looma tapaeelne kontrollimine sobivatel tingimustel.
6. Taparuumi toodud loomad tuleb tappa asjatu viivituseta.7. Uimastamine, veretustamine, nülgimine, siseelundite eemaldamine ja muu korrastamine tuleb läbi viia asjatu viivitu-
seta ning liha saastumist vältivalt. Eelkõige:
a) hingetoru ja söögitoru peavad veretustamise ajal puutumatuks jääma, välja arvatud religioosset tava järgiva
tapmise puhul;
b) nahkade eemaldamisel:
i) tuleb vältida naha väliskülje kontakti rümbaga
ja
ii) naha välisküljega kontaktis olevad käitlejad ja seadmed ei tohi puudutada liha;
c) tuleb võtta meetmeid, et vältida seedetrakti sisu pudenemist siseelundite eemaldamise ajal ja seejärel ning tagada
siseelundite eemaldamine esimesel võimalusel pärast uimastamist;
ja
d) udara eemaldamise tulemusena ei tohi rümp saastuda piima või ternespiimaga.
8. Rümp ja teised inimtoiduks ettenähtud kereosad tuleb täielikult nülgida, välja arvatud sead ning lammaste ja kitsede
ning vasikate pead ja jalad. Päid ja jalgu tuleb käsitseda liha saastumist vältivalt.03/46. kd 354 Euroopa Liidu Teataja ET
9. Kui sigu ei nülita, siis tuleb neilt viivitamata harjased eemaldada. Tuleb minimeerida liha saastumise risk kupatus-
veega. Selleks toiminguks on lubatud kasutada üksnes heakskiidetud lisandeid. Sead tuleb seejärel põhjalikult lopu-
tada joogiveega.
10. Rümbad ei tohi olla nähtavalt väljaheitega saastunud. Igasugune silmaga nähtav saaste tuleb viivitamata eemaldada
trimmimise või võrdväärse mõjuga alternatiivmeetmete abil.
11. Rümbad ja rups ei tohi sattuda kontakti põrandate, seinte ega tööalustega.
12. Tapamaja käitajad peavad järgima pädeva asutuse juhiseid, et tagada tapetavate loomade tapajärgne kontrollimine
sobivatel tingimustel kooskõlas määrusega (EÜ) nr 854/2004.
13. Kuni tapajärgse kontrollimise lõpetamiseni peavad tapetud looma osad, millele sellist kontrollimist tehakse:
a) jääma tuvastatavaks rümba suhtes, mille juurde need kuuluvad;
ja
b) mitte sattuma kontakti ühegi teise rümba, rupsi või siseelundiga sealhulgas juba tapajärgselt kontrollitutega.
Kui sugutil ei ilmne mingeid patoloogilisi sümptomeid ega kahjustusi, võib selle siiski kõrvaldada viivitamata.
14. Mõlemad neerud tuleb oma rasvkattest vabastada. Veiste ja sigade ning kabjaliste puhul tuleb eemaldada ka neeru
ümbritsev kest.
15. Kui mitme looma veri või muu rups kogutakse samasse mahutisse enne tapajärgse kontrolli lõppu, tuleb kogu
mahuti sisu tunnistada inimtoiduks kõlbmatuks, kui ühe kõnealuse looma rümp on tunnistatud inimtoiduks
kõlbmatuks.
16. Pärast tapajärgset kontrolli:
a) tuleb veiste ja kabjaliste mandlid hügieeniliselt eemaldada;
b) inimtoiduks kõlbmatud osad tuleb esimesel võimalusel eemaldada ettevõtte puhtalt poolelt;
c) kinnipeetud või inimtoiduks kõlbmatuks tunnistatud liha ja toiduks kõlbmatud kõrvalsaadused ei tohi sattuda
kontakti toidukõlblikuks tunnistatud lihaga
ja
d) rümba külge jäävad siseelundid või siseelundite osad, välja arvatud neerud, tuleb esimesel võimalusel täielikult
eemaldada, välja arvatud kui pädev asutus annab teistsuguse loa.
17. Pärast tapmise ja tapajärgse kontrolli lõpuleviimist tuleb liha ladustada kooskõlas VII peatükis sätestatud nõuetega.
18. Edasiseks käsitsemiseks suunamise puhul:
a) maod tuleb kupatada või puhastada;
b) sooled tuleb tühjendada ja puhastada
ja
c) pead ja jalad tuleb nülgida või kupatada ja karvatustada.
19. Kui ettevõtted on tunnustatud teistsuguste loomaliikide tapmiseks või tehistingimustes peetavate ulukite ja ulukite
rümpade käsitsemiseks, tuleb võtta meetmeid ristsaastumise vältimiseks, eraldades eri liikidega sooritatavad
toimingud kas ajaliselt või ruumiliselt. Eraldi peavad olemas olema rajatised ettevõttes tapetud tehistingimustes
peetud ulukite ja ulukite nülgimata rümpade vastuvõtuks ja ladustamiseks.03/46. kd 355 Euroopa Liidu Teataja ET
20. Kui tapamajas puuduvad lukustatavad rajatised haigete või kahtlaste loomade tapmiseks, tuleb selliste loomade
tapmiseks kasutatavad rajatised puhastada, pesta ja desinfitseerida ametliku järelevalve all enne teiste loomade
tapmise jätkamist.
V PEATÜKK: HÜGIEEN LÕIKAMISEL JA KONDITUSTAMISEL
Toidukäitlejad peavad tagama kodukabiloomade liha lõikamise ja konditustamise kooskõlas järgmiste nõuetega.1. Kodukabiloomade rümpasid võib tapamajades lõigata poolrümpadeks või veerandrümpadeks ja poolrümpasid kõige
enam kolmeks hulgimüügi tükiks. Edasine lõikamine ja konditustamine peab toimuma lihalõikamisettevõttes.
2. Töö lihaga tuleb organiseerida saastumist vältival või minimeerival viisil. Selleks peavad toidukäitlejad tagama
eelkõige järgmist:
a) lõikamiseks ettenähtud liha tuuakse tööruumidesse vastavalt vajadusele;
b) lõikamise, konditustamise, trimmimise, viilutamise, tükeldamise, pakendamise ja pakkimiseajal säilitatakse liha
maksimaalselt temperatuuril 3 °C rupsi ja 7 °C muu liha puhul, kusjuures ümbritseva õhu temperatuuril maksi-
maalselt 12 °C või võrdväärse mõjuga alternatiivsüsteemil
ja
c) kui käitlemishooned on tunnustatud teistsuguste loomaliikide liha lõikamiseks siis võetakse meetmeid ristsaastu-
mise vältimiseks, vajadusel eraldades eri liikidega sooritatavad toimingud kas ajaliselt või ruumiliselt.
3. Liha võib siiski konditustada ja lõigata enne kui ta jõuab punkti 2 alapunktis b osutatud temperatuurini kooskõlas
VII peatüki punktiga 3.
4. Liha võib ka konditustada ja lõigata enne kui ta jõuab punkti 2 alapunktis b osutatud temperatuurini, kui lõikamis-
ruum asub taparuumidega samal territooriumil. Sellisel juhul tuleb liha viia lõikamisruumi kas otse taparuumidest
või pärast ooteperioodi jahutus- või külmruumis. Kohe pärast lõikamist ja vajadusel pakendamist tuleb liha jahutada
punkti 2 alapunktis b osutatud temperatuurini.
VI PEATÜKK: HÄDATAPMINE VÄLJASPOOL TAPAMAJA
Toidukäitlejad peavad tagama, et väljaspool tapamaja hädatapetud kodukabiloomade liha võib kasutada inimtoiduks
üksnes siis, kui see vastab järgmistele nõuetele.
1. Muus osas terve loom on kannatanud õnnetusjuhtumi läbi, mis heaoluga seonduvatel põhjustel välistas tema trans-
portimise tapamajja.
2. Veterinaararst peab teostama looma tapaeelse kontrolli.
3. Tapetud ja veretustatud loom tuleb transportida tapamajja hügieeniliselt ja asjatu viivituseta. Mao ja soolte eemalda-
mine, kuid mitte muu korrastamine, võib toimuda kohapeal veterinaari järelevalve all. Siseelundid tuleb koos
tapetud loomaga tapamajja saata ja peab olema tuvastatav sellele loomale kuuluvana.
4. Kui tapmisest tapamajja saabumiseni kulub üle kahe tunni, tuleb loom jahutada. Kui kliimatingimused võimaldavad,
pole aktiivjahutamine vajalik.
5. Tapetud loomaga koos tuleb tapamajja saata looma kasvatanud toidukäitleja deklaratsioon, milles esitatakse looma
identiteet ning näidatakse loomale manustatud mis tahes veterinaartooted või muud ravitoimingud, manustamise
kuupäevad ja keeluajad.03/46. kd 356 Euroopa Liidu Teataja ET
6. Tapetud loomaga koos tuleb tapamajja saata veterinaararsti deklaratsioon, millel on kirjas tapaeelse kontrolli posi-
tiivne tulemus, hädatapmise kuupäev ja kellaaeg ning põhjus ning veterinaari poolt loomale tehtud mis tahes ravitoi-
mingute iseloom.
7. Tapetud loom peab olema inimtoiduks kõlblik pärast tapamajas kooskõlas määrusega (EÜ) nr 854/2004 tehtud
tapajärgset kontrolli, sealhulgas hädatapmise korral nõutavad mis tahes täiendavad proovid.
8. Toidukäitlejad peavad järgima mis tahes juhtnööre liha kasutamise suhtes, mida ametlik veterinaararst võib anda
pärast tapajärgset kontrolli.
9. Toidukäitlejad ei või turule viia hädatapetud loomade liha, välja arvatud kui see kannab spetsiaalset tervisemärki,
mida pole võimalik segi ajada määruses (EÜ) nr 854/2004 sätestatud tervisemärgiga ega käesoleva määruse II lisa I
jaos sätestatud identifitseerimismärgiga. Sellist liha on lubatud turule viia üksnes liikmesriigis, kus tapmine toimub
ja kooskõlas siseriiklike õigusaktidega.
VII PEATÜKK: LADUSTAMINE JA TRANSPORT
Toidukäitlejad peavad tagama kodukabiloomade liha ladustamise ja transpordi kooskõlas järgmiste nõuetega.1. a) Kui erisätetega pole kehtestatud teisiti, peab tapajärgsele kontrollile järgnema viivitamata jahutamine tapamajas
kindlustamaks, et liha temperatuur läbivalt ei ületaks 3 °C rupsi ja 7 °C muu liha puhul piki jahutuskaart, mis
tagab temperatuuri pideva languse. Liha võib siiski jahutamise ajal lõigata ja konditustada kooskõlas V peatüki
punktiga 4.
b) Jahutamise ajal tuleb tagada piisav ventilatsioon liha pinnal kondensvee tekkimise vältimiseks.
2. Liha peab omandama punktis 1 täpsustatud temperatuuri ja jääma ladustamise ajaks sellele temperatuurile.3. Liha peab omandama punktis 1 täpsustatud temperatuuri enne transporti ja sellele temperatuurile transpordi ajaks
jääma. Transport võib siiski toimuda ka pädeva asutuse vastaval loal eritoodete valmistamise võimaldamiseks, kui:
a) selline transport leiab aset kooskõlas tingimustega, mille pädev asutus täpsustab transportimiseks ühest konkreet-
sest ettevõttest teise;
ja
b) liha väljub tapamajast või taparuumidega samal territooriumil asuvast lihalõikamisruumist viivitama ning trans-
port ei kesta üle kahe tunni.
4. Külmutamiseks ettenähtud liha tuleb ilma liigse viivituseta külmutada, vajadusel arvestades külmutamisele eelnevat
stabiliseerimisperioodi.
5. Lahtist liha tuleb ladustada ja transportida pakendatud lihast eraldi, välja arvatud kui ladustamine või transport
toimub eri aegadel või selliselt, et pakkematerjal ja ladustamise või transportimise viis ei saa olla liha saasteallikaks.
II OSA: KODULINDUDEJA JÄNESELISTE LIHA
I PEATÜKK: ELUSLOOMADE TRANSPORT TAPAMAJJA
Elusloomi tapamajadesse transportivad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.1. Kogumise ja transpordi ajal tuleb loomi käsitseda hoolikalt, ilma asjatuid kannatusi põhjustamata.2. Tõve sümptomitega või rahvatervise suhtes oluliste mõjuritega saastatud karjadest pärit loomi võib tapamajja trans-
portida üksnes pädeva asutuse loal.03/46. kd 357 Euroopa Liidu Teataja ET
3. Loomade tapamajja kohaletoimetamiseks kasutatavad puurid ja moodulid, kui selliseid kasutatakse, peavad olema
valmistatud mittekorrodeeruvast materjalist ning olema kergesti puhastatavad ja desinfitseeritavad. Vahetult pärast
tühjendamist ja vajadusel enne uuesti kasutamist tuleb elusloomade kogumiseks ja kohaletoimetamiseks kasutatud
kogu seadmestikku puhastada, pesta ja desinfitseerida.
II PEATÜKK: NÕUDED TAPAMAJADELE
Toidukäitlejad peavad tagama, et nende tapamajade ehitus, projektilahendus ja sisseseade, kus tapetakse kodulinde või
jäneselisi, vastavad järgmistele tingimustele.
1. Neil peab olema ruum või kaetud ala loomade vastuvõtuks ja nende tapaeelseks kontrollimiseks.2. Liha saastamise vältimiseks peavad nad:
a) omama piisaval arvul ruume vastavalt teostatavate operatsioonide arvule;
b) omama eraldi ruumi siseelundite eemaldamiseks ja täiendavaks korrastamiseks, sealhulgas maitseainete lisamine
tervetele kodulindude rümpadele, välja arvatud kui pädev asutus lubab nende toimingute ajalist lahutamist
konkreetses tapamajas igal üksikjuhul eraldi;
c) tagama järgmiste toimingute eraldatuse ruumis või ajas:
i) uimastamine ja veretustamine;
ii) kitkumine või nülgimine ja mis tahes kupatamine
ja
iii) liha lähetamine;
d) omama installatsioone, mis hoiavad ära liha kokkupuute põrandate, seinte ja inventariga;
ja
e) omama tapaliine (kui käitatakse), mis on kavandatud pidevtapaprotsessiks ja vältimaks tapaliini erinevate osade
ristsaastumist. Kui samades hoonetes käitatakse enam kui üht tapaliini, peavad liinid olema piisavalt eraldatud rist-
saastumise vältimiseks.
3. Neis peavad olema võimalused tööriistade desinfitseerimiseks kuuma veega, mis on temperatuuril vähemalt 82 °C,
või võrdväärse mõjuga alternatiivsüsteem.
4. Lahtist liha käsitseva personali kätepesuseadmete kraanid tuleb kavandada nii, et need aitavad vältida saastumise levi-
mist.
5. Peavad eksisteerima lukustatavad laod kinnipeetud liha jahutatud ladustamiseks ja eraldi lukustatavad hoidlad inimtoi-
duks kõlbmatuks tunnistatud liha ladustamiseks.
6. Olemas peab olema eraldi koht ja asjakohased võimalused, et puhastada, pesta ja desinfitseerida:
a) transpordiseadmeid, nt kaste
ja
b) transpordivahendeid.
Nimetatud kohad ja rajatised pole siiski kohustuslikud punkti b puhul, kui läheduses on olemas ametlikult heakskii-
detud kohad ja rajatised.03/46. kd 358 Euroopa Liidu Teataja ET
7. Neil peab olema piisava sisseseadega lukustav rajatis või vajaduse korral ruum veterinaarteenistuse ainukasutuseks.
III PEATÜKK: NÕUDED LIHALÕIKUSETTEVÕTETELE
1. Toidukäitlejad peavad tagama, et kodulindude või jäneseliste liha käsitsevad lihalõikusettevõtted:
a) on ehitatud liha saastumist vältivalt, eelkõige:
i) võimaldades toimingute katkematut jätkumist
või
ii) tagades erinevate tootmispartiide eraldamise;
b) omavad ruume pakendatud ja lahtise liha eraldi ladustamiseks, välja arvatud kui ladustamine toimub eri aegadel
või selliselt, et pakkematerjal ja ladustamisviis ei saa olla liha saasteallikaks;
c) omavad lõikamisruume, mille sisseseade tagab vastavuse V peatükis sätestatud nõuetele;
d) omavad lahtist liha käsitseva personali jaoks kätepesuseadmeid, mille kraanid on kavandatud nii, et need aitavad
vältida saastumise levimist;
ja
e) omavad võimalusi tööriistade desinfitseerimiseks kuuma veega, mida tarnitakse temperatuuril vähemalt 82 °C, või
võrdväärse mõjuga alternatiivsüsteemi.
2. Kui lihalõikusettevõttes sooritatakse järgmisi toiminguid:
a) siseelundite eemaldamine rasvamaksa tootmise eesmärgil kasvatatud partidelt ja hanedelt, kes on uimastatud, vere-
tustatud ja sulgedest puhastatud nuumamisega tegelevas majandis;
või
b) viivitusega kodulindude puhastamine siseelunditest,
peavad toidukäitlejad tagama selleks eraldi ruumid.
IV PEATÜKK: TAPAHÜGIEEN
Toidukäitlejad, kes käitavad tapamaju, kus tapetakse kodulinde või jäneselisi, peavad tagama vastavuse järgmistele
nõuetele.
1. a) Muul viisil kui tapamajas tapetuna surevate loomade, välja arvatud lõigus b osutatud loomade liha pole lubatud
kasutada inimtoiduks.
b) Tapamaja territooriumile võib tuua üksnes tapmiseks ettenähtud elusloomi järgmiste eranditega:
i) viivitusega eemaldatud siseelunditega, rasvamaksa tootmise eesmärgil kasvatatud kodulinnud, haned ja pardid
ning kodulindudeks mitte peetavad linnud, keda siiski peetakse tehistingimustes koduloomadena, kui need on
tapetud ettevõttes kooskõlas VI peatükiga;
ii) tehistingimustes peetavad ulukid, kes kooskõlas III jaoga tapetakse tootmiskohas;
ja
iii) väikeulukid vastavalt IV jao III peatükile.03/46. kd 359 Euroopa Liidu Teataja ET
2. Tapamaja käitajad peavad järgima pädeva asutuse juhiseid, et tagada tapetavate loomade tapaeelne kontroll sobivatel
tingimustel.
3. Kui ettevõtted on tunnustatud teistsuguste loomaliikide tapmiseks või tehistingimustes peetavate silerinnaliste
lindude ja väikeulukite rümpade käsitsemiseks, tuleb võtta meetmeid ristsaastumise vältimiseks, eraldades eri liik-
idega sooritatavad toimingud kas ajaliselt või ruumiliselt. Eraldi peavad olemas olema rajatised ettevõttes tapetud
tehistingimustes hoitavate silerinnaliste lindude ja väikeulukite vastuvõtuks ja ladustamiseks.
4. Taparuumi toodud loomad tuleb tappa asjatu viivituseta.5. Uimastamine, veretustamine, nülgimine või kitkumine, siseelundite eemaldamine ja muu korrastamine tuleb läbi viia
asjatu viivituseta ning liha saastumist vältivalt. Eelkõige tuleb võtta meetmeid, et vältida seedetrakti sisu pudenemist
siseelundite eemaldamise ajal.
6. Tapamaja käitajad peavad järgima pädeva asutuse juhiseid, et tagada tapetavate loomade tapajärgne kontroll sobi-
vatel tingimustel ning eelkõige, et tapetud loomi oleks võimalik nõuetekohaselt kontrollida.
7. Pärast tapajärgset kontrolli:
a) inimtoiduks kõlbmatud osad tuleb esimesel võimalusel eemaldada ettevõtte puhtalt poolelt;
b) kinnipeetud või inimtoiduks kõlbmatuks tunnistatud liha ja toiduks kõlbmatud kõrvalsaadused ei tohi sattuda
kontakti toidukõlblikuks tunnistatud lihaga
ja
c) rümba külge jäävad siseelundid või siseelundite osad, välja arvatud neerud, tuleb esimesel võimalusel ja kui
võimalik täielikult eemaldada, välja arvatud kui pädev asutus annab teistsuguse loa.
8. Pärast kontrollimist ja siseelundite eemaldamist tuleb tapetud loomad puhastada ning esimesel võimalusel jahutada
kuni 4 °C, välja arvatud kui liha lõigatakse veel soojana.
9. Rümpade vesijahutusel võetakse arvesse järgmist:
a) Tuleb võtta kõik ettevaatusabinõud rümpade saastamise vältimiseks, võttes arvesse selliseid parameetreid nagu
rümba kaal, vee temperatuur, vee vooluhulk ja -suund ning jahutamisaeg.
b) Seadmed tuleb täielikult tühjendada, puhastada ja desinfitseerida alati, kui see on vajalik ja vähemalt kord päevas.
10. Haigeid või kahtlasi loomi ning nakkushaiguste tõrjeprogrammi raames tapetavaid loomi ei tohi tappa ettevõttes,
välja arvatud juhul, kui pädev asutus on selleks loa andnud. Sellisel juhul peab tapmine toimuma pädeva asutuse
järelevalve all ning tuleb võtta meetmeid saastumise vältimiseks; ruumid tuleb enne taaskasutamist puhastada ja
desinfitseerida.
V PEATÜKK: HÜGIEEN LÕIKAMISE JA KONDITUSTAMISE AJAL NING JÄREL
Toidukäitlejad peavad tagama kodulindude ning jäneseliste liha lõikamise ja konditustamise kooskõlas järgmiste
nõuetega.
1. Töö lihaga tuleb organiseerida saastamist vältival või minimeerival viisil. Selleks peavad toidukäitlejad tagama eelkõige
järgmist:
a) lõikamiseks ettenähtud liha tuuakse tööruumidesse vastavalt vajadusele;03/46. kd 360 Euroopa Liidu Teataja ET
b) lõikamise, konditustamise, trimmimise, viilutamise, tükeldamise, pakendamise ja pakkimise ajal säilitatakse liha
maksimaalselt temperatuuril 4 °C, kusjuures ümbritseva õhu temperatuuril maksimaalselt 12 °C, või võrdväärse
mõjuga alternatiivse süsteemi abil;
ja
c) kui käitlemishooned ja -kohad on tunnustatud teistsuguste loomaliikide liha lõikamiseks tööruumides, siis võetakse
meetmeid ristsaastumise vältimiseks, vajadusel eraldades eri liikidega sooritatavad toimingud kas ajaliselt või
ruumiliselt.
2. Liha võib siiski ka konditustada ja lõigata enne kui ta jõuab punkti 1 alapunktis b osutatud temperatuurini, kui lõika-
misruum asub taparuumidega samal territooriumil, tingimusel et liha viiakse lõikamisruumi:
a) otse taparuumidest
või
b) pärast ooteperioodi jahutus- või külmruumis.
3. Kohe pärast lõikamist ja vajadusel pakendamist tuleb liha jahutada punkti 1 alapunktis b osutatud temperatuurini.
4. Lahtist liha tuleb ladustada ja transportida pakendatud lihast eraldi, välja arvatud kui ladustamine või transport
toimub eri aegadel või selliselt, et pakkematerjal ja ladustamise või transportimise viis ei saa olla liha saasteallikaks.
VI PEATÜKK: TAPMINE FARMIS
Toidukäitlejad võivad IV peatüki punkti 1 alapunkti b alapunktis i osutatud kodulinde tappa farmis üksnes pädeva
asutuse loal ja kooskõlas järgmiste nõuetega.
1. Farmis tuleb teha korrapärast veterinaarkontrolli.
2. Toidukäitleja peab pädevat asutust tapakuupäevast ja -kellaajast eelnevalt teavitama.
3. Farmis peavad olema rajatised lindude kogumiseks, et võimaldada asjaomase rühma tapaeelset kontrolli.
4. Farmis peavad olema lindude hügieeniliseks tapmiseks ja edasiseks käsitsemiseks sobilikud rajatised.
5. Tuleb järgida loomade heaolunõudeid.
6. Tapetud lindudega koos tuleb tapamajja saata looma kasvatanud toidukäitleja deklaratsioon, milles näidatakse loomale
manustatud mis tahes veterinaartooted või muud ravimid, manustamise kuupäevad ja keeluajad ning tapmise
kuupäev ja kellaaeg.
7. Tapetud loomaga peab tapamajas kaasas olema sertifikaat, mille on välja andnud ametlik veterinaararst või volitatud
veterinaararst kooskõlas määrusega (EÜ) nr 854/2004.
8. Rasvamaksa (“foie gras”) tootmise eesmärgil kasvatatud kodulindude puhul tuleb eemaldamata siseelunditega linnud
viivitamata transportida, vajadusel jahutatult, tapamajja või lihalõikusettevõttesse. Nad tuleb siseelunditest puhastada
pädeva asutuse järelvalve all 24 tunni jooksul pärast tapmist.
9. Viivitusega siseelunditest puhastatud kodulinde, mis on saadud tootmisettevõttest, võib hoida kuni 15 päeva tempera-
tuuril mitte üle 4 °C. Seejärel tuleb need siseelunditest puhastada tootmisettevõttega samas liikmesriigis asuvas tapa-
majas või lihalõikusettevõttes.03/46. kd 361 Euroopa Liidu Teataja ET
III JAGU: TEHISTINGIMUSTES PEETAVATE ULUKITE LIHA
1. I jao sätteid kohaldatakse tehistingimustes peetavate kabjaliste imetajate sugukonna ulukite (perekonnad Cervidae ja
Suidae ) liha tootmise ja turuleviimise suhtes, välja arvatud kui pädev asutus käsitleb neid ebasobivatena.
2. II jao sätteid kohaldatakse silerinnaliste lindude liha tootmise ja turuleviimise suhtes. I jao sätteis kohaldatakse siiski
üksnes siis, kui pädev asutus neid asjakohaseks peab. Olemas peavad olema sobivad rajatised, mis on kohandatud
loomade suurusele.
3. Punkte 1 ja 2 arvestamata võivad toidukäitlejad tappa punktis 1 osutatud tehistingimustes peetavaid silerinnalisi linde
ja tehistingimustes peetavaid kabiloomi päritolupaigas pädeva asutuse loal, kui:
a) loomi pole võimalik transportida, et vältida igasugust riski käsitsejale või kaitsta loomade heaolu;
b) karjale tehakse regulaarselt veterinaarkontrolli;
c) loomade omanik esitab taotluse;
d) pädevat asutust on loomade tapakuupäevast ja -kellaajast eelnevalt teavitatud;
e) e)ettevõttel on kord loomade kogumiseks, et võimaldada asjaomase rühma tapaeelset kontrolli;
f) -ettevõttel on tapmiseks, veretustamiseks ja, kui silerinnalisi linde tuleb kitkuda, loomade kitkumiseks sobilikud
rajatised;
g) loomade heaolunõuded on täidetud;
h) tapetud ja veretustatud loomad transporditakse tapamajja hügieeniliselt ja asjatu viivituseta. Kui transpordiks kulub
üle kahe tunni, tuleb loomad vajadusel jahutada. Siseelundite eemaldamine võib aset leida kohapeal veterinaararsti
järelevalve all;
i) tapetud loomadega koos saadetakse tapamajja looma kasvatanud toidukäitleja deklaratsioon, milles esitatakse
nende identiteet ning näidatakse manustatud mis tahes veterinaartooted või muud ravitoimingud, manustamise
kuupäevad ja keeluajad;
ja
j) transportimisel tunnustatud ettevõttesse on tapetud loomadega kaasas ametliku veterinaararsti või volitatud veteri-
naararsti allkirjaga sertifikaat, mis tõendab tapaeelse kontrolli positiivset tulemust, korrektset tapmist ja veretusta-
mist ning tapmise kuupäev ja kellaaeg.
4. Toidukäitlejad võivad kooskõlas punktiga 3 erandkorras tappa farmis ka piisoneid.
IV JAGU: ULUKITE LIHA
I PEATÜKK: KÜTTIDE KOOLITAMINE TERVISE- JA HÜGIEENIKÜSIMUSTES
1. Inimestel, kes kütivad ulukeid eesmärgiga neid inimtoiduks turustada, peavad olema piisavad teadmised ulukite pato-
loogia kohta ning ulukite ja nende liha tootmise ja käsitsemise kohta pärast küttimist, et viia läbi ulukite esialgnekontroll kohapeal.
2. Siiski piisab, kui vähemalt ühel isikul küttimismeeskonnast on punktis 1 osutatud teadmised. Käesoleva jao viited
koolitatud isikule on viited sellele isikule.03/46. kd 362 Euroopa Liidu Teataja ET
3. Koolitatud isik võib ka olla metsavaht või ulukihaldaja, kui ta on küttimismeeskonna liige või paikneb küttimispaiga
vahetus läheduses. Viimasel juhul peab kütt esitama uluki metsavahile või ulukihaldajale ja neid teavitama tapmise eel
täheldatud mis tahes ebaharilikust käitumisest.
4. Koolitus peab pädevat asutust rahuldavalt võimaldama küttidel saada koolitatud isikuteks. See peaks hõlmama vähe-
malt järgmisi teemasid:
a) ulukite tavapärane anatoomia, füsioloogia ja käitumine;
b) taudidest, keskkonnasaastest või muudest inimtervist pärast tarbimist ohustada võivatest teguritest põhjustatud
ebaharilik käitumine ja patoloogilised muutused ulukites;
c) hügieenireeglid ja nõuetekohased tehnikad ulukite käsitsemiseks, transpordiks, siseelunditest puhastamiseks jne
pärast tapmist
ja
d) ulukite liha turuleviimist reguleerivad looma- ja rahvatervist ning hügieeninõudeid käsitlevad õigusnormid.
5. Pädev asutus peaks ergutama küttide organisatsioone sellist koolitust pakkuma.
II PEATÜKK: SUURULUKITE KÄSITSEMINE
1. Tapmise järel tuleb suurulukite maod ja sooled võimalikult kiiresti eemaldada ja ulukid vajadusel veretustada.
2. Koolitatud isik peab keret ja eemaldatud siseelundeid kontrollima, et tuvastada võimalikke iseloomulikke jooni, mis
võiksid viidata lihas peituvale terviseriskile. Kontrollimine peab toimuma võimalikult kiiresti pärast tapmist.
3. Suurulukite liha võib turule viia üksnes siis, kui kere transporditakse ulukite käsitsemisettevõttesse võimalikult kiiresti
pärast punktis 2 osutatud kontrollimist. Siseelundid peavad olema kerega kaasas, nagu on osutatud punktis 4 Sisee-
lundid peavad olema tuvastatavad konkreetsele loomale kuuluvana.
4. a) Kui punktis 2 osutatud kontrollimisel ei leita ebaharilikke ilminguid, enne tapmist ei täheldatud ebaharilikku käitu-
mist ja keskkonnasaaste kahtlus puudub, peab koolitatud isik looma kehale kinnitama seda tõendava nummer-
datud deklaratsiooni. Sellel deklaratsioonil tuleb ära näidata ka tapmise kuupäev, kellaaeg ja koht. Sellisel juhul ei
pea pea ja siseelundid kerega kaasas olema, välja arvatud trihhinoosile tundlike liikide puhul (sead, kabjalised jt),
kelle pea (välja arvatud kihvad) ja vahelihas peab kerega kaasas olema. Kütid peavad siiski täitma küttimispaiga
liikmesriigi kehtestatud võimalikke täiendavaid nõudeid eelkõige selleks, et võimaldada teatavate jääkide ja ainete
seiret kooskõlas direktiiviga 96/23/EÜ;
b) Muudel asjaoludel peavad, pea (välja arvatud kihvad, hirvesarved ja sarved) ning kõik siseelundid,peale mao ja
soolte kerega kaasas olema. Kontrolli läbi viinud koolitatud isik peab pädevat asutust teavitama ebaharilikest ilmin-
gutest, ebaharilikust käitumisest või keskkonnasaaste kahtlusest, mis takistas tal vormistada deklaratsiooni koos-
kõlas punktiga a;
c) Kui punktis 2 osutatud kontrollimise läbiviimiseks vajalik koolitatud isik pole konkreetsel juhul kättesaadav, peab
kerega kaasas olema pea (välja arvatud kihvad, hirvesarved ja sarved) ning kõik siseelundid peale mao ja soolte.
5. Jahutamist tuleb alustada mõistliku aja jooksul peale tapmist ning liha läbivalt tuleb saavutada temperatuur mitte üle
7 °C. Kui kliimatingimused võimaldavad, pole aktiive jahutamine vajalik.
6. Ulukite käsitsemissettevõttesse transportimise ajal tuleb vältida kuhjamist.03/46. kd 363 Euroopa Liidu Teataja ET
7. Ulukite käsitsemisettevõttesse toimetatud suurulukid tuleb esitada pädevale asutusele kontrollimiseks.
8. Lisaks võib nülgimata suurulukeid nülgida ja turule viia üksnes järgmistel tingimustel:
a) enne nülgimist, on seda ladustatud ja käsitsetud muust toidust eraldi ja enne mitte külmutatud;
ja
b) pärast nülgimist, kui sellele rakendatakse lõppkontrolli kooskõlas määrusega (EÜ) nr 854/2004.
9. Suurulukite lõikamisele ja konditustamisele kohaldatakse I jao V peatükis sätestatud reegleid.
III PEATÜKK: VÄIKEULUKITE KÄSITSEMINE
1. Koolitatud isik peab keret kontrollima, et tuvastada võimalikke iseloomulikke jooni, mis võiksid viidata lihas peituvale
terviseriskile. Kontrollimine peab toimuma võimalikult kiiresti pärast tapmist.
2. Kui kontrollimisel leitakse ebaharilikke ilminguid, enne tapmist täheldati ebaharilikku käitumist või eksisteerib kesk-
konnasaaste kahtlus, peab koolitatud isik teavitama pädevat asutust.
3. Väikeulukite liha võib turule viia üksnes siis, kui kere transporditakse ulukite käsitsemisettevõttesse võimalikult kiiresti
pärast punktis 1 osutatud kontrollimist.
4. Jahutamist tuleb alustada mõistliku aja jooksul peale tapmist ning liha läbivalt tuleb saavutada temperatuur mitte üle
4 °C. Kui kliimatingimused võimaldavad, pole aktiive jahutamine vajalik.
5. Siseelundite eemaldamine peab toimuma või tuleb lõpetada ulukite käsitsemisettevõttesse jõudmisel asjatu viivituseta,
välja arvatud pädeva asutuse teistsuguse loa korral.
6. Ulukite käsitsemisettevõttesse toimetatud väikeulukid tuleb esitada pädevale asutusele kontrollimiseks.7. Väikeulukite lõikamisele ja konditustamisele kohaldatakse II jao V peatükis sätestatud reegleid.
V JAGU: HAKKLIHA, LIHAVALMISTISED JA LIHAMASS
I PEATÜKK: NÕUDED TOOTMISETTEVÕTETELE
Hakkliha, lihavalmistisi või lihamassi tootvaid ettevõtteid käitavad toidukäitlejad peavad tagama, et nimetatud ettevõtted:1. on ehitatud liha ja toodete saastumist vältivalt, eelkõige:
a) võimaldades toimingute katkematut jätkumist
või
b) tagades erinevate tootmispartiide eraldamise;
2. omavad ruume pakendatud ja lahtise liha ja toodete eraldi ladustamiseks, välja arvatud kui ladustamine toimub eri
aegadel või selliselt, et pakkematerjal ja ladustamisviis ei saa olla liha või toodete saasteallikaks;
3. omavad ruume, mille sisseseade tagab vastavuse III peatükis sätestatud temperatuurinõuetele;03/46. kd 364 Euroopa Liidu Teataja ET
4. omavad lahtist liha ja tooteid käsitseva personali jaoks kätepesuseadmeid, mille kraanid on kavandatud nii, et need
aitavad vältida saastumise levimist;
ja
5. omavad võimalusi tööriistade desinfitseerimiseks kuuma veega, mis on temperatuuril vähemalt 82 °C, või võrdväärse
mõjuga alternatiivsüsteemi.
II PEATÜKK: NÕUDED TOORAINELE
Hakkliha, lihavalmistisi või lihamassi tootvad toidukäitlejad peavad tagama, et kasutatav tooraine täidab järgmised
nõuded.
1. Hakkliha valmistamiseks kasutatav tooraine peab vastama järgmistele nõuetele:
a) see peab vastama värskele lihale esitatavatele nõuetele;
b) see peab olema pärit skeletilihastest, sealhulgas neile kinnituvad rasvkoed;
c) see ei tohi olla pärit:
i) lõikamis- ja trimmingujääkidest (välja arvatud tervelt lõigatud lihased);
ii) lihamassist;
iii) luuosakesi või nahka sisaldavast lihast
või
iv) pea lihastest, välja arvatud mälumislihased, linea alba lihasteta osa, randme- ja pöiapiirkond, luukaaped ja
vahelihaskoed (välja arvatud kui serooskest on eemaldatud).
2. Järgmist liha võib kasutada lihavalmististe valmistamiseks:
a) värske liha;
b) punkti 1 nõuetele vastav liha
ja
c) kui lihavalmistis pole selgelt ette nähtud tarbimiseks ilma, et seda esmalt kuumtöödeldaks:
i) punkti 1, välja arvatud punkti 1 alapunkti c alapunkti i nõuetele vastava liha hakkimisel või purustamisel
saadud liha;
ja
ii) III peatüki punkti 3 alapunkti d nõuetele vastav lihamass.
3. Lihamassi tootmiseks kasutatav tooraine peab vastama järgmistele nõuetele:
a) See peab vastama värskele lihale esitatavatele nõuetele;
b) Järgmist materjali ei tohi kasutada lihamassi tootmiseks:
i) i)kodu lindude puhul jalad, kaelanahk ja pea
ja
ii) teiste loomade puhul pea, pöidade, saba-, kintsu-, sääre-, pind-, õlavarre-, kodar- ja küünarluud.03/46. kd 365 Euroopa Liidu Teataja ET
III PEATÜKK: HÜGIEEN TOOTMISE AJAL JA JÄREL
Hakkliha, lihavalmistisi või lihamassi tootvad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Töö lihaga tuleb organiseerida saastamist vältival või minimeerival viisil. Selleks peavad toidukäitlejad eelkõige
tagama, et kasutatav liha:
a) on temperatuuril mitte üle 4 °C lindude puhul, 3 °C rupsi ja 7 °C muu liha puhul
ja
b) tuuakse valmistamisruumi vastavalt vajadusele.
2. Hakkliha ja lihavalmististe tootmisele kohaldatakse järgmisi nõudeid.
a) välja arvatud kui pädev asutus lubab liha konditustada vahetult enne hakkimist, tuleb hakkliha või lihavalmististe
valmistamiseks kasutatav külmutatud või sügavkülmutatud liha konditustada enne külmutamist. Seda võib ladus-
tada üksnes piiratud ajaks.
b) Jahutatud lihast valmistatav hakkliha tuleb valmistada järgmiselt:
i) kodulindude puhul hiljemalt kolme päeva jooksul nende tapmisest alates;
ii) muude loomade puhul, välja arvatud kodulinnud, hiljemalt kuue päeva jooksul nende tapmisest alates
või
iii) vaakumpakendatud konditustatud veise- ja vasikaliha puhul hiljemalt 15 päeva jooksul pärast loomade
tapmist.
c) Hakkliha ja lihavalmistised tuleb pärast tootmist viivitamata pakendada või pakkida ning:
i) jahutada sisetemperatuurini mitte üle 2 °C hakkliha puhul ja 4 °C lihavalmististe puhul
või
ii) külmutada sisetemperatuurini mitte üle –18 °C.
Neid temperatuuritingimusi tuleb säilitada ladustamise ja transpordi ajal.
3. Järgmisi nõudeid kohaldatakse sellise lihamassi tootmise ja kasutamise suhtes, mille tootmisel on kasutatud lihamassi
tootmiseks kasutatava kondi struktuuri mittemoonutavaid tehnoloogiaid ja mille kaltsiumisisaldus pole oluliselt
kõrgem hakkliha omast.
a) Samal territooriumil paiknevast tapamajast pärit konditustamise tooraine ei tohi olla üle seitsme päeva vana; muul
juhul ei tohi konditustamise tooraine olla üle viie päeva vana. Kodulindude rümbad ei tohi siiski olla üle kolme
päeva vanad.
b) Mehaaniline eraldamine peab toimuma vahetult pärast konditustamist.
c) Kui lihamassi ei kasutata vahetult pärast omandamist, tuleb see pakendada või pakkida ja seejärel jahutada tempe-
ratuurini mitte üle 2 °C või külmutada sisetemperatuurini mitte üle –18 °C. Neid temperatuurinõudeid tuleb säili-
tada ladustamise ja transpordi ajal.03/46. kd 366 Euroopa Liidu Teataja ET
d) Kui toidukäitleja on teinud analüüse, mis näitavad, et lihamass vastab hakkliha mikrobioloogilistele kriteeriumitele,
mis on kehtestatud kooskõlas määrusega (EÜ) nr 852/2004, võib seda kasutada lihavalmististes, mis selgelt pole
kavandatud tarbimiseks ilma eelneva kuumtöötluseta, ja lihatoodetes.
e) Lihamassi, mille puhul pole näidatud vastavus punkti d kriteeriumitele, võib kasutada üksnes kuumtöödeldud liha-
toodete valmistamiseks käesoleva määrusega kooskõlas tunnustatud ettevõtetes.
4. Järgmisi nõudeid kohaldatakse sellise lihamassi tootmise ja kasutamise suhtes, mis on toodetud punktis 3 nimetamata
tehnoloogiaid kasutades.
a) Samal territooriumil paiknevast tapamajast pärit konditustamise tooraine ei tohi olla üle seitsme päeva vana; muul
juhul ei tohi konditustamise tooraine olla üle viie päeva vana. Kodulindude rümbad ei tohi siiski olla üle kolme
päeva vanad.
b) Kui mehaaniline eraldamine ei toimu vahetult pärast konditustamist, tuleb lihaga kaetud kondid ladustada ja trans-
portida temperatuuril mitte üle 2 °C või külmutamise korral temperatuuril mitte üle –18 °C.
c) Külmutatud rümpadelt saadud lihaga kaetud konte ei tohi uuesti külmutada.
d) Kui lihamassi ei kasutata ühe tunni jooksul alates selle omandamisest, tuleb see viivitamata jahutada temperatuu-
rini mitte üle 2 °C.
e) Kui lihamassi jahutamise järel ei töödelda 24 tunni jooksul, tuleb see külmutada 12 tunni jooksul alates tootmisest
ja see peab saavutama sisetemperatuuri mitte üle -18 °C kuue tunni jooksul.
f) Külmutatud lihamass tuleb enne ladustamist või transporti pakendada või pakkida seda ei tohi ladustada kauem
kui kolm kuud ning seda tuleb ladustamise ja transpordi ajal säilitada temperatuuril –18 °C.
e) Lihamassi võib kasutada üksnes kuumtöödeldud lihatoodete valmistamiseks käesoleva määrusega kooskõlas
tunnustatud ettevõtetes.
5. Hakkliha, lihavalmistisi ja lihamassi ei tohi pärast sulatamist uuesti külmutada.
IV PEATÜKK: MÄRGISTAMINE
1. Lisaks direktiivi 2000/13/EÜ (1) nõuetele peavad toidukäitlejad tagama vastavuse punkti 2 nõuetele kui ja selles
ulatuses, nagu see on nõutav selle liikmesriigi siseriiklike õigusaktidega, mille territooriumil toode turule viiakse.
2. Lõpptarbijale tarnimiseks mõeldud pakendid, mis sisaldavad kodulindude või kabjaliste hakkliha või lihamassi sisalda-
vaid lihavalmistisi, peavad kandma märgist, mis näitab, et selliseid tooteid tuleks enne tarbimist kuumtöödelda.
VI JAGU: LIHATOOTED
1. Toidukäitlejad peavad tagama, et lihatoodete valmistamiseks ei kasutata järgmist:
a) emas- ja isasloomade suguelundid, välja arvatud munandid;
b) kuseorganid, välja arvatud neerud ja põis;
c) kõri kõhr, hingetoru ja ekstralobulaarsed bronhid;03/46. kd 367 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiiv 2000/13/EÜ toiduainete märgistust, esitlust ja reklaami käsitlevate
liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/89/EÜ(ELT L 308, 25.11.2003, lk 15).
d) silmad ja silmalaud;
e) väline kuulmekäik;
f) sarvkude
ja
g) kodulindude puhul pea (välja arvatud hari ja kõrvad, lott ja karunkel), söögitoru, pugu, sooled ja suguelundid.
2. Kogu lihatoote valmistamiseks kasutatav liha, sealhulgas hakkliha ja lihavalmistised, peab vastama värskele lihale
esitatavatele nõuetele. Lihatoodete valmistamiseks kasutatav hakkliha ja lihavalmistised ei pea siiski vastama muudele
V jao erinõuetele.
VII JAGU: ELUSAD KAHEPOOLMELISED MOLLUSKID
1. Käesolev jagu kehtib elusate kahepoolmeliste molluskite suhtes. See kehtib ka elusate okasnahksete, mantelloomade ja
meritigude suhtes, välja arvatud puhastamist käsitlevad sätted.
2. I–VIII peatükki kohaldatakse loomade suhtes, mis on kogutud tootmispiirkondadest, mille pädev asutus on liigitanud
kooskõlas määrusega (EÜ) nr 854/2004. IX peatükki kohaldatakse väljaspool neid piirkondi kogutud kammkarpide
suhtes.
3. V, VI, VIII ja IX peatükki ning VII peatüki punkti 3 kohaldatakse jaetegevuse suhtes.4. Käesoleva jao nõuded täiendavad määruses (EÜ) nr 852/2004 sätestatuid:
a) Toimingute puhul, mis leiavad aset enne elusate kahepoolmeliste molluskite saabumist väljastus- või puhastuskes-
kusse, täiendavad need nimetatud määruse I lisa.
b) Muude toimingute puhul täiendavad need nimetatud määruse II lisa.
I PEATÜKK: ÜLDNÕUDED ELUSATE KAHEPOOLMELISTE MOLLUSKITE TURULEVIIMISEKS
1. Elusaid kahepoolmelisi molluskeid on lubatud jaemüügiks turule viia üksnes läbi väljastuskeskuse, kus neile tuleb
kanda identifitseerimismärk vastavalt VII peatükile.
2. Toidukäitlejad võivad elusate kahepoolmeliste molluskite partiisid vastu võtta üksnes siis, kui on täidetud punktides
3–7 sätestatud nõuded dokumentidele.
3. Kui toidukäitleja viib elusate kahepoolmeliste molluskite partii ühest ettevõttest teise, kuni ja sealhulgas partii saabu-
mine väljastuskeskusse või töötlemisettevõttesse, peab partiiga kaasas olema registreerimisdokument.
4. Registreerimisdokument peab olema vähemalt ühes liikmesriigi ametlikus keeles, kus vastuvõttev ettevõte asub, ja
sisaldama vähemalt allpool loetletud teavet.
a) Tootmispiirkonnast saadetud elusate kahepoolmeliste molluskite partii puhul peab registreerimisdokument sisal-
dama vähemalt järgmist teavet:
i) koguja identiteet ja aadress;
ii) kogumiskuupäev;
iii) tootmispiirkonna asukoha võimalikult täpsed andmed või koodnumber;
iv) tootmispiirkonna terviseseisund;03/46. kd 368 Euroopa Liidu Teataja ET
v) koorikloomade liigid ja kogus
ja
vi) partii sihtkoht.
b) Ülekandealalt saadetud elusate kahepoolmeliste molluskite partii puhul peab registreerimisdokument sisaldama
vähemalt punktis a osutatud teavet ja allpool toodud teavet:
i) ülekandeala asukoht
ja
ii) ülekande kestus.
c) Puhastuskeskusest saadetud elusate kahepoolmeliste molluskite partii puhul peab registreerimisdokument sisal-
dama vähemalt punktis a osutatud teavet ja järgmist teavet:
i) puhastuskeskuse aadress;
ii) puhastuse kestus
ja
iii) kuupäevad, mil partii puhastuskeskusse saabus ja sealt lahkus.
5. Elusate kahepoolmeliste molluskite partiisid lähetavad toidukäitlejad peavad täitma registreerimisdokumendi asja-
omased jaotised nii, et neid oleks hõlbus lugeda ja neid ei saaks muuta. Partiisid vastu võtvad toidukäitlejad peavad
partii vastuvõtmisel dokumendile lööma kuupäevatempli või registreerima vastuvõtukuupäeva muul viisil.
6. Toidukäitlejad peavad säilitama koopia iga lähetatud ja vastuvõetud partii registreerimisdokumendist vähemalt kahe-
teistkümne kuu jooksul pärast selle lähetamist või vastuvõtmist (või sellise pikema perioodi jooksul, mille pädev
asutus võib määrata).
7. Kui siiski:
a) elusaid kahepoolmelisi molluskeid koguvad töötajad ühtlasi käitavad elusaid kahepoolmelisi molluskeid vastu
võtvat väljastuskeskust, puhastuskeskust, ülekandeala või töötlemisettevõtet
ja
b) üks pädev asutus kontrollib kõiki asjaomaseid ettevõtteid,
ei ole registreerimisdokumente vaja, kui pädev asutus seda lubab.
II PEATÜKK: S HÜGIEENINÕUDED ELUSATE KAHEPOOLMELISTE MOLLUSKITE TOOTMISEKS JA KOGUMISEKS
A. NÕUDED TOOTMISALADELE
1. Kogujad võivad elusaid kahepoolmelisi molluskeid koguda üksnes kindlaksmääratud asukoha ja piiridega tootmis-
piirkondadest, mille pädev asutus on liigitanud, vajaduse korral koostöös toidukäitlejatega, klassi A, B või C koos-
kõlas määrusega (EÜ) nr 854/2004.
2. Toidukäitlejad võivad A klassi tootmispiirkondadest kogutud elusaid kahepoolmelisi molluskeid turule viia otsetar-
bimiseks üksnes siis, kui need vastavad V peatüki nõuetele.03/46. kd 369 Euroopa Liidu Teataja ET
3. Toidukäitlejad võivad B klassi tootmispiirkondadest kogutud elusaid kahepoolmelisi molluskeid turule viia inimtoi-
duks üksnes pärast töötlemist puhastuskeskuses või pärast ülekandmist.
4. Toidukäitlejad võivad C klassi tootmispiirkondadest kogutud elusaid kahepoolmelisi molluskeid turule viia inim-
toiduks üksnes pärast pikaajalist ülekandmist kooskõlas käesoleva peatüki C osaga.
5. Pärast puhastamist või ülekandmist peavad elusad kahepoolmelised molluskid B või C tootmispiirkondadest
vastama kõikidele V peatüki nõuetele. Sellistest piirkondadest pärit elusad kahepoolmelised molluskid, mille puhul
ei ole toimunud puhastamist ega ülekandmist, võib siiski saata töötlemisettevõttesse, kus need peavad läbi tegema
töötlemise e patogeensete mikroorganismide kõrvaldamiseks (vajaduse korral pärast liiva, muda või lima eemalda-
mist samas või teises ettevõttes). Lubatud töötlemismeetodid on:
a) steriliseerimine hermeetiliselt suletud pakendites
ja
b) kuumtöötlused, sealhulgas:
i) asetamine keevasse vette kuni molluski liha sisetemperatuur on vähemalt 90 °C ja sellel temperatuuril
hoidmine vähemalt 90 sekundit;
ii) kuumtöötlemine 3–5 minutit suletud ruumis temperatuuril 120–160 °C ja rõhuga 2–5 kg/cm2 ning
seejärel liha vabastamine kojast ja külmutamine sisetemperatuurini –20 °C
ja
iii) rõhu all aurutamine suletud mahutis, tingimusel et täidetakse nõudeid keetmise aja ja molluski liha sisetem-
peratuuri kohta, mis on märgitud alapunktis i. Tuleb kasutada valideeritud metoodikat. Paika peavad olema
pandud HACCP põhimõtetel tuginevad toimingud kuumuse ühtlase jaotuse kontrollimiseks.
6. Toidukäitlejad ei tohi toota elusaid kahepoolmelisi molluskeid või neid koguda aladelt, mida pädev asutus pole
liigitanud või mis selleks ei sobi tervishoiuga seotud põhjustel. Toidukäitlejad peavad arvesse võtma mis tahes asja-
kohast teavet, mis on seotud alade kõlblikkusega tootmiseks ja kogumiseks, sealhulgas enesekontrolli tulemusel ja
pädevalt asutuselt saadud teave. Nad peavad seda teavet, eelkõige teavet keskkonna- ja ilmastikutingimuste kohta,
kasutama kogutud partiidele sobiva töötlemise määratlemiseks.
B. NÕUDED KOGUMISELE JA KOGUMISJÄRGSELE KÄSITSEMISELE
Elusaid kahepoolmelisi molluskeid koguvad või neid vahetult pärast kogumist käsitsevad toidukäitlejad peavad
tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Kogumistehnoloogiad ja edasine käsitsemine ei tohi põhjustada täiendavat saastumist või ulatuslikke kahjustusi
elusate kahepoolmeliste molluskite kodadele ega kudedele ning selle tulemuseks ei tohi olla muudatused, mis oluli-
selt kahjustavad nende sobivust käsitsemiseks puhastamise, töötlemise või ülekandmise abil. Toidukäitlejad peavad
eelkõige:
a) piisavalt kaitsma elusaid kahepoolmelisi molluskeid muljumise, kriimustamise või vibratsiooni eest;
b) mitte rakendama elusatele kahepoolmelistele molluskitele äärmuslikke temperatuure;
c) mitte laskma kahepoolmelisi molluskeid tagasi vette, mis võiks põhjustada täiendavat saastumist;
ja
d) looduslikes asukohtades seisundi parandamist läbi viies kasutama üksnes alasid, mille pädev asutus on liigi-
tanud klassi A.03/46. kd 370 Euroopa Liidu Teataja ET
2. Transpordivahend peab võimaldama piisavat äravoolu, olema varustatud parimaid võimalikke ellujäämistingimusi
tagavalt ja pakkuma efektiivset kaitset saastumise vastu.
C. NÕUDED ELUSATE KAHEPOOLMELISTE MOLLUSKITE ÜLEKANDMISELE
Toidukäitlejad, kes elusaid kahepoolmelisi molluskeid üle kannavad, peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Toidukäitlejad võivad kasutada üksnes alasid, mida pädev asutus on elusate kahepoolmeliste molluskite ülekand-
miseks heaks kiitnud. Asukohtade piirid peavad olema selgelt tähistatud poide, vaiade või muude kinnitatud
vahenditega. Ülekandealade ning ülekandealade ja tootmispiirkondade vahele peab jääma miinimumvahemaa, et
maksimaalselt vähendada saastumise leviku riski.
2. Ülekandetingimused peavad tagama puhastamiseks optimaalsed tingimused. Eelkõige peavad toidukäitlejad:
a) kasutama ülekandmiseks ettenähtud elusate kahepoolmeliste molluskite käsitsemiseks tehnoloogiaid, mis
võimaldavad filtrimistegevuse jätkumist pärast loodusvetesse laskmist;
b) elusaid kahepoolmelisi molluskeid mitte üle kandma puhastamist välistava tihedusega;
c) laskma elusad kahepoolmelised molluskeid merevette asjakohaseks ajavahemikuks, mis määratakse vee tempe-
ratuurist sõltuvalt, kuid peab kestma vähemalt kaks kuud, välja arvatud kui pädev asutus nõustub lühema
perioodiga toidukäitleja riskianalüüsi põhjal;
ja
d) tagama ülekandealale jäävate asukohtade piisava eraldatuse partiide segunemise vältimiseks: kasutada tuleb
süsteemi kõik sisse, kõik välja, et uut partiid ei saaks sisse tuua enne, kui kogu eelmine partii on eemaldatud.
3. Ülekandealasid haldavad toidukäitlejad peavad pidama pädevale asutusele kontrollimiseks alalisi registreid elusate
kahepoolmeliste molluskite allika, ülekandeperioodide, kasutatud ülekandealade ja partii järgmise sihtkoha kohta
pärast ülekandmist.
III PEATÜKK: STRUKTUURINÕUDED VÄLJASTUS- JA PUHASTUSKESKUSTELE
1. Maismaal asuvad rajatised peavad olema kaitstud hariliku kõrgvee või ümbritsevatelt aladelt äravoolava vee eest.2. Mahutid või veenõud peavad vastama järgmistele nõuetele:
a) Sisepinnad peavad olema siledad, vastupidavad, veekindlad ja kergesti puhastatavad.
b) Nende konstruktsioon peab võimaldama vee täielikku dreenimist.
c) Mis tahes veevõtuava peab paiknema veevarude saastamist vältivalt.
3. Lisaks peavad puhastuskeskuste puhastusmahutid sobima puhastatavate toodete koguse ja liigiga.
IV PEATÜKK: HÜGIEENINÕUDED PUHASTUS- JA VÄLJASTUSKESKUSTELE
A. NÕUDED PUHASTUSKESKUSTELE
Toidukäitlejad, kes elusaid kahepoolmelisi molluskeid puhastavad, peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Enne puhastamise algust tuleb elusaid kahepoolmelisi molluskeid pesta muda ja kogunenud prahi eemaldamiseks,
kasutades puhast vett.03/46. kd 371 Euroopa Liidu Teataja ET
2. Puhastussüsteemi käitamine peab võimaldama elusatel kahepoolmelistel molluskitel kiiresti taastada filtrimistege-
vuse ja seda säilitada, kõrvaldada roiskveega saastumine, vältida uuestisaastumist ning võimaldama ellujäämine
pärast puhastamist enne turuleviimist pakkimiseks, ladustamiseks ja transportimiseks sobivas olekus.
3. Puhastatavate elusate kahepoolmeliste molluskite kogus ei tohi ületada puhastuskeskuse võimsust. Elusaid kahe-
poolmelisi molluskeid tuleb pidevalt puhastada ajavahemikul, mis on piisav vastavuse saavutamiseks V peatüki
tervishoiustandarditega ja kooskõlas määrusega (EÜ) nr 852/2004 kehtestatud mikrobioloogiliste kriteeriumitega.
4. Kui puhastusmahuti peaks sisaldama mitut partiid elusaid kahepoolmelisi molluskeid, peavad nad olema sama liiki
ning töötlemise kestuse aluseks tuleb võtta pikimat puhastusperioodi vajavale partiile vajalik aeg.
5. Mahutid, milles elusaid kahepoolmelisi molluskeid puhastuskeskustes hoitakse, peavad olema puhta merevee läbi-
voolu võimaldava konstruktsiooniga. Elusate kahepoolmeliste molluskite kihtide paksus ei tohi takistada kodade
avamist puhastamise ajal.
6. Puhastusmahutis, kus toimub elusate kahepoolmeliste molluskite puhastamine, ei tohi hoida koorikloomi, kalu
või muid merelisi liike.
7. Puhastatud elusaid kahepoolmelisi molluskeid sisaldav iga pakend, mis saadetakse väljastuskeskusse, tuleb varus-
tada märgisega, mis tõendab, et kõik molluskid on puhastatud.
B. NÕUDED VÄLJASTUSKESKUSTELE
Toidukäitlejad, kes käitavad väljastuskeskusi, peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Elusate kahepoolmeliste molluskite käsitsemine, eelkõige seisundi parandamine, kalibreerimine, pakendamine ja
pakkimine ei tohi põhjustada toote saastumist ega kahjustada molluskite elujõudu.
2. Enne lähetamist tuleb elusate kahepoolmeliste molluskite kojad põhjalikult puhta veega pesta.
3. Elusaid kahepoolmelised molluskid peavad olema pärit:
a) A klassi tootmispiirkonnast;
b) ülekandealalt;
c) puhastuskeskusest
või
d) teisest väljastuskeskusest.
4. Punktides 1 ja 2 sätestatud nõuded kehtivad ka laevade pardal asuvatele väljastuskeskustele. Sellistes keskustes
käsitsetavad molluskid peavad tulema A klassi tootmispiirkonnast või ülekandealalt.
V PEATÜKK: ELUSATE KAHEPOOLMELISTE MOLLUSKITE TERVISHOIUSTANDARDID
Lisaks kooskõlas määrusega (EÜ) nr 852/2004 vastu võetud mikrobioloogiliste kriteeriumite järgimisega peavad toidu-
käitlejad tagama, et inimtoiduks turule viidavad elusad kahepoolmelised molluskid vastavad käesolevas peatükis kehtes-
tatud standarditele.
1. Neil peavad olema värskuse ja elujõulisusega seotud organoleptilised tunnusjooned, sealhulgas mustusevabad kojad,
asjakohane reaktsioon koputamisele ja normaalses koguses valvulaarvedelikku.03/46. kd 372 Euroopa Liidu Teataja ET
2. Need ei tohi sisaldada merelisi biotoksiine summaarsetes kogustes (mõõdetuna terves keres või mis tahes söödavates
osades eraldi), mis ületavad järgmisi piirväärtusi:
a) paralüütilise i koorikloomamürgi(PSP) puhul 800 mikrogrammi kilogrammi kohta;
b) amnestilise koorikloomamürgi (ASP) puhul 20 milligrammi domoiinhapet kilogrammi kohta;
c) okadaiinhappe, dinofüsistoksiinide ja pekteentoksiinide puhul kokku 160 mikrogrammi okadaiinhappe ekvivalente
kilogrammi kohta;
d) jessotoksiinide puhul 1 milligramm jessotoksiini ekvivalenti kilogrammi kohta
ja
e) asaspiratsiidide puhul 160 mikrogrammi asaspiratsiidiekvivalente kilogrammi kohta.
VI PEATÜKK: ELUSATE KAHEPOOLMELISTE MOLLUSKITE PAKENDAMINE JA PAKKIMINE
1. Austrid tuleb pakendada või pakkida nii, et nõgus pool jääb allapoole.
2. Elusate kahepoolmeliste molluskite individuaalsed jaesuuruses pakendid tuleb sulgeda ja suletuna hoida pärast väljas-
tuskeskusest lahkumist ja kuni lõpptarbijale müügiks pakkumiseni.
VII PEATÜKK: IDENTIFITSEERIMISMÄRK JA MÄRGISTAMINE
1. Märgis, sealhulgas identifitseerimismärk, peab olema veekindel.2. Lisaks I jao II lisas sisalduvatele identifitseerimismärgistuse üldnõuetele tuleb märgisel esitada järgmine teave:
a) kahepoolmelise molluski liik (üldnimetus ja teaduslik nimetus)
ja
b) pakkimiskuupäev, mis koosneb vähemalt päevast ja kuust.
Erandina direktiivist 2000/13/EÜ võib vähima säilivuskuupäeva asendada kandega “need loomad peavad müümisel
elus olema”.
3. Jaeettevõtja peab märgist hoidma elusate kahepoolmeliste molluskite pakendi külge kinnitatuna, kui pole tegemist
individuaalsete jaesuuruses pakenditega, vähemalt 60 päeva pärast sisu jaotamist.
VIII PEATÜKK: MUUD NÕUDED
1. Toidukäitlejad, kes ladustavad ja transpordivad elusaid kahepoolmelisi molluskeid peavad tagama, et neid hoitakse
temperatuuril, mis ei kahjusta toiduohutust või nende elujõulisust.
2. Elusaid kahepoolmelisi molluskeid ei tohi uuesti vette asetada või veega pritsida pärast jaemüügiks pakendamist ja
väljastuskeskusest lahkumist.
IX PEATÜKK: ERINÕUED VÄLJASPOOL KLASSIFITSEERITUD TOOTMISPIIRKONDI KOGUTUD KAMMKARPIDELE
Kammkarpe väljaspool klassifitseeritud tootmispiirkondi koguvad või selliseid kammkarpe käsitsevad toidukäitlejad
peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Kammkarpe on lubatud turule viia üksnes siis, kui need on kogutud kooskõlas II peatüki B osaga ja vastavad V
peatükis sätestatud standarditele, mis on tõendatud enesekontrollisüsteemiga.03/46. kd 373 Euroopa Liidu Teataja ET
2. Lisaks kui ametlike kontrolliprogrammide andmed võimaldavad pädeval asutusel klassifitseerida kalastuspiirkondi,
vajaduse korral koostöös toidukäitlejatega, rakendatakse II peatüki A osa sätteid analoogia põhjal kammkarpidele.
3. Kammkarpe on lubatud jaemüügiks turule viia üksnes läbi kalaoksjoni, väljastuskeskuse või töötlemisettevõtte.
Kammkarpe käsitsedes peavad selliseid ettevõtteid käitavad toidukäitlejad teavitama pädevat asutust ja väljastuskes-
kuste osas vastama III ja IV peatüki asjaomastele nõuetele.
4. Kammkarpe käsitsevad toidukäitlejad peavad vastama järgmisele:
a) I peatüki punktide 3–7 dokumendinõuetele, kui neid kohaldatakse. Sel juhul peab registreerimisdokument selgelt
näitama kammkarpide kogumisala asukoha;
või
b) pakendatud kammkarpide puhul ja pakitud kammkarpide puhul, kui pakkimine võimaldab pakendamisega
võrdväärset kaitset, VII peatüki nõuetele identifitseerimismärgi ja märgistamise suhtes.
VIII JAGU: KALANDUSTOOTED
1. Käesolevat jagu ei kohaldata elusalt turule viidavate kahepoolmeliste molluskite, okasnahksete, mantelloomade ja
meritigude suhtes. Välja arvatud I ja II peatükk, kohaldatakse seda selliste loomade suhtes siis, kui neid ei viida turule
elusalt, millisel juhul peavad need olema hangitud kooskõlas VII jaoga.
2. III peatükki, A, C ja D osa, IV peatükki ja V peatükki kohaldatakse jaetegevuse suhtes.
3. Käesoleva jao nõuded täiendavad määruses (EÜ) nr 852/2004 sätestatuid:
a) Esmatootmise ja seotud toimingutega tegelevate ettevõtete puhul, sealhulgas laevad, täiendavad need nimetatud
määruse I lisa nõudeid.
b) Muude ettevõtete puhul, sealhulgas laevad, täiendavad need nimetatud määruse II lisa nõudeid.
4. Kalandustoodete suhtes:
a) esmatootmine hõlmab eluskalakasvatamist, püüdmist ja kogumist turule viimise eesmärgil
ja
b) seotud toimingud hõlmavad mis tahes järgmisi toiminguid, kui neid viiakse läbi kalalaevade pardal: tapmine, vere-
tustamine, pea äralõikamine, rookimine, uimede eemaldamine, külmutamine ja pakkimine; samuti järgmist:
1. oluliselt muutmata iseloomuga kalandustoodete, sealhulgas eluskala, transport ja ladustamine maismaa kalafar-
mides
ja
2. oluliselt muutmata iseloomuga kalandustoodete, sealhulgas eluskala, transport tootmiskohast esimesse sihtko-
haettevõttesse.
I PEATÜKK: NÕUDED LAEVADELE
Toidukäitlejad peavad tagama, et:
1. laevad, mida kasutatakse kalandustoodete kogumiseks nende looduslikust keskkonnast või nende kogumisjärgseks
käsitsemiseks või töötlemiseks, vastavad I osas sätestatud nõuetele struktuuri ja sisseseade osas
ja
2. laevade pardal sooritatavad toimingud viiakse läbi kooskõlas II osas sätestatud reeglitega.03/46. kd 374 Euroopa Liidu Teataja ET
I. NÕUDED STRUKTUURILE JA SISSESEADELE
A.Nõuded kõikidele laevadele
1. Laevad peavad olema projekteeritud ja konstrueeritud selliselt, et vältida toodete saastumist pilsivee, reovee,
suitsugaasi, kütuse, nafta, määrdeainete ja muude ebasoovitavate ainetega.
2. kalandustoodetega kokku puutuvad pinnad peavad olema sobivast korrosioonikindlast materjalist, mis on sile
ja mida on lihtne puhastada. Pinnakatted peavad olema vastupidavad ja mittetoksilised.
3. Tööks kalandustoodetega kasutatavad seadmed ja materjal peavad olema korrosioonikindlast materjalist, mida
on hõlbus puhastada ja desinfitseerida.
4. Kui laevadel on veevõtuava kalandustoodete puhul kasutatava vee jaoks, peab see paiknema veevarude saasta-
mist vältivalt.
B.Nõuded laevadele, mis on projekteeritud ja sisustatud värskete kalandustoodete säilitamiseks kauem kui
24 tundi
1. Laevad, mis on projekteeritud ja sisustatud värskete kalandustoodete säilitamiseks kauem kui 24 tundi, peavad
olema varustatud trümmide või mahutitega kalandustoodete ladustamiseks VII peatükis sätestatud temperatuu-
ridel.
2. Trümmid tuleb eristada mootoriruumidest ja meeskonnaruumidest vaheseintega, mis on piisavad ladustatavate
kalandustoodete mis tahes saastamise ärahoidmiseks. kalandustoodete ladustamiseks kasutatavad trümmid ja
mahutid peavad tagama nende säilimise rahuldavatel hügieenitingimustel ja vajaduse korral tagama, et sula-
misvesi ei jääks toodetega kokkupuutesse.
3. Laevades, mis on sisustatud kalandustoodete jahutamiseks jahutatud puhtas merevees, peavad mahutid olema
varustatud mahutis läbivalt ühtlase temperatuuri tagamise seadmetega. Sellised seadmed peavad saavutama
jahutamistempo, mis tagab, et kala ja puhta merevee segu ei ületa 3 °C kuus tundi pärast laadimist ja ei ületa
0 °C pärast 16 tunni möödumist ning võimaldama temperatuuride jälgimist ja vajaduse korral registreerimist.
C.Nõuded külmutuslaevadele
Külmutuslaevadel peavad olema:
1. külmutusseadmed, millel on piisav võimsus temperatuuri kiireks langetamiseks, et saavutada sisetemperatuur
mitte üle –18 °C;
2. külmaseadmed, millel on piisav võimsus kalandustoodete hoidmiseks ladustustrümmides temperatuuril mitte
üle –18 °C; Ladustustrümmid peavad olema varustatud temperatuuri registreerimise seadeldisega kohas, kus
seda on hõlbus lugeda. Lugeja temperatuuriandur peab paiknema kohas, kus trümmi temperatuur on kõrgeim
ja
3. vastama värskete kalandustoodete säilitamiseks kauem kui 24 tundi projekteeritud ja sisustatud laevadele esita-
tavatele nõuetele, mis on sätestatud B osa punktis 2.
D.Nõuded tehaslaevadele
1. Tehaslaevadel peavad olema vähemalt:
a) vastuvõtuala, mida kasutatakse üksnes kalandustoodete pardalevõtmiseks, mis on projekteeritud selliselt, et
iga järgmist püüki oleks võimalik eraldada. See ala peab olema hõlpsasti puhastatav ja projekteeritud
kaitsma tooteid päikese või ilmastikuelementide ja mis tahes saasteallika eest;
b) hügieeniline süsteem kalandustoodete üleviimiseks vastuvõtualalt tööalale;03/46. kd 375 Euroopa Liidu Teataja ET
c) tööalad, mis on piisavalt suured kalandustoodete hügieeniliseks ettevalmistamiseks ja töötlemiseks, hõlpsad
puhastada ja desinfitseerida ning projekteeritud ja korraldatud toodete mis tahes saastamist vältivalt;
d) ladustamisalad valmistoodetele, mis on piisavalt suured ja projekteeritud hõlpsasti puhastatavateks. Kui
pardal toimib jäätmekäitlusüksus, tuleb selliste jäätmete ladustamiseks määrata eraldi trümm;
e) pakkematerjalide ladustamiskoht, mis on eraldatud toodete ettevalmistamis- ja töötlemisaladest;
f) eriseadmed jäätmete või inimtoiduks kõlbmatute kalandustoodete kõrvaldamiseks otse merre või, asjaolude
nõudmisel, selleks otstarbeks reserveeritud veekindlasse mahutisse. Kui jäätmeid ladustatakse ja töödeldakse
pardal eesmärgiga neid kanaliseerida, tuleb selleks määrata eraldi alad;
g) veevõtuava kohas, mis paikneb veevarude saastamist vältivalt,
ja
h) lahtisi kalandustooteid käsitseva personali jaoks kätepesuseadmed, mille kraanid on kavandatud nii, et need
aitavad vältida saastumise levimist.
2. Tehaslaevad, mille pardal kuumtöödeldakse, jahutatakse ja pakendatakse koorikloomi ja molluskeid, ei pea
siiski punkti 1 nõuetele vastama, kui selliste laevade pardal ei toimu muud käsitsemist ega töötlemist.
3. Kalandustooteid külmutavatel tehaslaevadel peavad olema C osa punktides 1 ja 2 sätestatud nõuetele vastavad
seadmed.
II. HÜGIEENINÕUDED
1. Laevade osi või mahuteid, mis on reserveeritud kalandustoodete ladustamiseks, ja on kasutusel, tuleb hoida
puhtana ning heas korras. Eelkõige ei tohi nad olla saastatud kütuse või pilsiveega.
2. Võimalikult kiiresti pärast pardalevõtmist tuleb kalandustooteid kaitsta saastamise eest ning päikese või muude
kuumusallikate mõju eest. Nende pesemiseks tuleb kasutada kas joogivett või vajadusel puhast vett.
3. Kalandustooteid tuleb käsitseda ja ladustada vigastamist vältivalt. Käsitsejad võivad suurte kalade või neid kahjus-
tada võivate kalade liigutamiseks kasutada teravaid vahendeid tingimusel, et ei kahjustata toodete liha.
4. Kalandustooted, välja arvatud eluskala, tuleb pärast laadimist võimalikult kiiresti jahutada. Kui jahutamine pole
võimalik, tuleb kalandustooted võimalikult kiiresti lossida.
5. kalandustoodete jahutamiseks kasutatav jää peab olema valmistatud joogiveest või puhtast veest.
6. Kui kalade pead eemaldatakse ja kalad roogitakse pardal, tuleb sellised toimingud teostada hügieeniliselt võimali-
kult kiiresti pärast püüki, ning tooted tuleb viivitamata ja põhjalikult pesta joogivee või puhta veega. Sellisel juhul
tuleb siseelundid ja rahvatervist ohustada võivad osad eemaldada võimalikult kiiresti ja hoida neid eraldi inimtoi-
duks mõeldud toodetest. Inimtoiduks ettenähtud kalamaksa, -marja tuleb säilitada jääga kaetult jää sulamisele
lähedasel temperatuuril või külmutada.03/46. kd 376 Euroopa Liidu Teataja ET
7. Konserveerimiseks ettenähtud tervete kalade külmutamisel soolvees tuleb sellise toote puhul saavutada tempera-
tuur mitte üle –9 °C. Soolvesi ei tohi põhjustada kalade saastumist.
II PEATÜKK: NÕUDED LOSSIMISE AJAL JA JÄREL
1. Kalandustoodete mahalaadimise ja lossimise eest vastutavad toidukäitlejad peavad:
a) tagama, et kalandustoodetega kokku puutuvad mahalaadimis- ja lossimisseadmed on hõlpsasti puhastatavast ja
desinfitseeritavast materjalist ning neid hoitakse heas tehnilises ja sanitaarkorras
ja
b) vältima kalandustoodete saastumist mahalaadimise ja lossimise ajal, eelkõige järgmiselt:
i) kiirete mahalaadimis- ja lossimistoimingute abil;
ii) kalandustoodete viivitamatu asetamisega kaitstud keskkonda VII peatükis täpsustatud temperatuuril
ja
iii) mitte kasutades seadmeid ja töötavasid, mis asjatult kahjustavad kalandustoodete söödavaid osi.
2. Oksjonite ja hulgiturgude või nende selliste osade eest, kus kalandustooted müügiks välja pannakse, vastutavad toidu-
käitlejad peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
a) i) Peavad olema lukustatavad hoidlad arestitud kalandustoodete jahutatud ladustamiseks ja eraldi lukustatavad
hoidlad inimtoiduks kõlbmatuks kuulutatud kalandustoodete ladustamiseks.
ii) Pädeva asutuse nõudmisel peab neil olema piisava sisseseadega lukustatav rajatis või vajaduse korral ruum
pädeva asutuse ainukasutuseks.
b) kalandustoodete väljapaneku või ladustamise ajal:
i) ei tohi neid ruume kasutada muuks otstarbeks;
ii) kalandustoodete kvaliteeti kahjustada võivaid heitgaase eraldavate sõidukite pääs territooriumile tuleb sulgeda;
iii) ruumidele juurdepääsu omavad isikud ei tohi sisse tuua muid loomi
ja
iv) ametliku kontrolli läbiviimise hõlbustamiseks peavad ruumid olema hästi valgustatud.
3. Kui jahutamine polnud võimalik laeva pardal, tuleb värsked kalandustooted välja arvatud eluskala, pärast lossimist
võimalikult kiiresti jahutada ja ladustada jää sulamistemperatuuri lähedasel temperatuuril.
4. Toidukäitlejad peavad tegema koostööd asjakohaste pädevate asutustega, et lubada neil läbi viia ametlikke kontrolli-
misi kooskõlas määrusega (EÜ) nr 854/2004, eriti mis käsitleb kalandustoodete lossimisega seotud teavitamistoimin-
guid, mida selle liikmesriigi pädev asutus, kelle lipu all laev sõidab, või kalandustoodete lossimise liikmesriigi pädev
asutus võivad vajalikuks pidada.03/46. kd 377 Euroopa Liidu Teataja ET
III PEATÜKK: NÕUDED KALANDUSTOOTEID KÄSITSEVATELE ETTEVÕTETELE, SEALHULGAS LAEVADELE
Toidukäitlejad peavad kalandustooteid käsitsevates ettevõtetes tagama vastavuse järgmistele nõuetele vastavalt nende asja-
kohasusele.
A. NÕUDED VÄRSKETELE KALANDUSTOODETELE
1. Kui jahutatud, pakendamata tooteid ei jaotata, väljastata, valmistata ette ega töödelda viivitamata pärast maismaal
asuvasse ettevõttesse jõudmist, tuleb need ladustada vastavates rajatistes jääga kaetult. Jääd tuleb lisada nii tihti kui
vaja. Pakendatud värskeid kalandustooteid tuleb säilitada jää sulamisele lähedasel temperatuuril.
2. Pea eemaldamine ja rookimine tuleb sooritada hügieeniliselt. Kui rookimine on tehnilisest ja kaubanduslikust
seisukohast võimalik, tuleb see teostada võimalikult kiiresti pärast toodete püüdmist või lossimist. Pärast neid
toiminguid tuleb tooted põhjalikult pesta joogivee või laevade pardal puhta veega.
3. Selliseid toimingud nagu fileerimine ja viilutamine tuleb läbi viia fileede ja viilude saastamist vältivalt. Fileed ja
viilud ei tohi jääda töölaudadele kauemaks kui nende valmistamiseks vajalik aeg. Fileed ja viilud tuleb pakkida ja
vajadusel pakendada ning jahutada võimalikult kiiresti pärast nende valmistamist.
4. Jääga kaetult ladustatavate pakendamata värskete ettevalmistatud kalandustoodete väljastamiseks või ladustamiseks
kasutatavad mahutid peavad tagama, et sulamisvesi ei jää toodetega kokkupuutesse.
5. Terveid ja roogitud kalu võib laevade pardal transportida ja ladustada jahutatud vees. Neid võib transportida jahu-
tatud vees jätkuvalt ka pärast lossimist ning transportida akvakultuurettevõtetest, kuni esimesse maismaaettevõt-
tesse jõudmiseni, mis tegeleb muu kui transportimise või sorteerimisega.
B. NÕUDED KÜLMUTATUD TOODETELE
Kalandustooted külmutavatel maismaaettevõtetel peavad olema VIII jao I peatüki I C osa punktides 1 ja 2 külmutus-
laevadele sätestatud nõuetele vastavad seadmed.
C. NÕUDED MEHAANILISELT ERALDATUD KALANDUSTOODETELE
Mehaaniliselt eraldatud kalandustooteid valmistavad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Kasutatavad toorained peavad vastama järgmistele nõuetele:
a) Mehaaniliselt eraldatud kalandustoodete valmistamiseks on lubatud kasutada üksnes terveid kalu ja luid pärast
fileerimist;
b) Kõik toorained peavad olema sisikonnast puhastatud.
2. Valmistamisprotsess peab vastama järgmistele nõuetele:
a) Mehaaniline eraldamine peab toimuma põhjendamata viivituseta pärast fileerimist.
b) Tervete kalade kasutamisel tuleb need eelnevalt rookida ja pesta.
c) Pärast valmistamist tuleb mehaaniliselt eraldatud kalandustooted võimalikult kiiresti külmutada või lisada
külmutamiseks või stabiliseerimistoiminguks ettenähtud tootesse.03/46. kd 378 Euroopa Liidu Teataja ET
D. PARASIITE KÄSITLEVAD NÕUDED
1. Järgmisi kalandustooted tuleb läbinisti külmutada temperatuuril mitte üle –20 °C vähemalt 24 tundi; seda
toimingut tuleb kohaldada toortootele või valmistootele:
a) toorelt või peaaegu toorelt tarbimiseks ettenähtud kalandustoodete puhul;
b) järgmistest liikidest kalandustoodete puhul, kui need on ette nähtud külmsuitsutamisprotsessiks, mille puhul
kalatoote sisetemperatuur ei ületa 60 °C:
i) heeringas;
ii) makrell;
iii) kilu
iv) (looduslik) Atlandi ja Vaikse ookeani lõhe
ja
c) marineeritud ja/või soolatud kalandustooted kui sellest töötlemisest ei piisa ümarussivastsete hävitamiseks.
2. Toidukäitlejad võivad loobuda punktis 1 nõutud toimingust, kui:
a) kättesaadaval on epidemioloogilised andmed, mis näitavad, et päritolukoha kalastamispiirkond ei kujuta endast
ohtu tervisele parasiitide esinemise osas,
ja
b) pädev asutus annab vastava loa.
3. Punktis 1 osutatud kalandustoodete turuleviimisel, välja arvatud tarnimisel lõpptarbijale, peab nendega kaasas
olema dokument tootjalt, millel näidatakse neile kohaldatud protsess.
IV PEATÜKK: NÕUDED TÖÖDELDUD KALANDUSTOODETELE
Toidukäitlejad, kes koorikloomi ja molluskeid kuumtöötlevad, peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Kuumtöötlemisele peab järgnema kiire jahutamine. Selleks kasutatav vesi peab olema joogivesi või laevade pardal
puhas vesi. Kui ei kasutada muid säilitusmeetodeid, tuleb jahutamist jätkata kuni jää sulamisele lähedase temperatuuri
saavutamiseni.
2. Kodadest või kestadest vabastamine peab toimuma hügieeniliselt toote saastamist vältides. Kui selliseid toiminguid
sooritatakse käsitsi, peavad töötajad pöörama erilist tähelepanu kätepesule.
3. Pärast kodadest või kestadest vabastamist tuleb kuumtöödeldud tooted viivitamata külmutada või võimalikult kiiresti
jahutada VII peatükis sätestatud temperatuurini.
V PEATÜKK: KALANDUSTOODETE TERVISHOIUSTANDARDID
Lisaks kooskõlas määrusega (EÜ) nr 852/2004 vastu võetud mikrobioloogiliste kriteeriumite järgimisele peavad toidu-
käitlejad olenevalt toote või liigi iseloomust tagama, et inimtoiduks turule viidavad kalandustooted vastavad käesolevas
peatükis kehtestatud standarditele.
A. KALANDUSTOODETE ORGANOLEPTILISED OMADUSED
Toidukäitlejad peavad läbi viima kalandustoodete organoleptilise kontrolli. Eelkõige peab see kontroll tagama kalan-
dustoodete vastavuse mis tahes värskuskriteeriumitele.03/46. kd 379 Euroopa Liidu Teataja ET
B. HISTAMIIN
Toidukäitlejad peavad tagama, et histamiini piirmäärasid ei ületataks.
C. KOGU LENDUV LÄMMASTIK
Töötlemata kalandustooteid pole lubatud turule viia, kui keemilised testimised paljastavad, et TVB-N või TMA-N piir-
määrasid on ületatud.
D. PARASIIDID
Toidukäitlejad peavad tagama, et kalandustooteid on enne turule viimist visuaalselt kontrollitud, et avastada silmaga
nähtavaid parasiite. Nad ei tohi ilmselgelt parasiitidega saastatud kalandustooteid inimtarbimiseks turule viia.
E. INIMTERVISELE KAHJULIKUD TOKSIINID
1. Järgmiste perekondade mürgiseid kalu pole lubatud turule viia: Tetraodontidae, Molidae, Diodontidae jaCanthigaste-
ridae .
2. Kalandustooteid, mis sisaldavad biotoksiine, nagu ciguatera-toksiinid või lihaseid halvavad toksiinid, pole lubatud
turule viia. Kahepoolmelistest molluskitest, okasnahksetest, mantelloomadest ja meritigudest saadud kalandustoo-
teid võib turule viia, kui need on toodetud kooskõlas VII jaoga ning vastavad nimetatud jao V peatüki punktis 2
sätestatud standarditele.
VI PEATÜKK: KALANDUSTOODETE PAKENDAMINE JA PAKKIMINE
1. Mahutid, milles värskeid kalandustooteid jääga kaetult ladustatakse, peavad olema veekindlad ja tagama, et sulamisvesi
ei jää toodetega kokkupuutesse.
2. Laevade pardal valmistatavad külmutatud plokid tuleb enne lossimist vajalikul määral pakkida.3. Kui kalandustooteid pakendatakse laeva pardal, peavad toidukäitlejad tagama, et pakkematerjal:
a) pole saasteallikas;
b) on ladustatud saastumisohtu vältivalt;
c) korduvkasutamiseks ettenähtult on hõlpsasti puhastatav ja vajaduse korral desinfitseeritav.
VII PEATÜKK: KALANDUSTOODETE LADUSTAMINE
Kalandustooteid ladustavad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Värskeid kalandustooteid, sulatatud töötlemata kalandustooteid ning kuumtöödeldud ja jahutatud tooteid koorikloo-
madest ja molluskitest tuleb säilitada jää sulamisele lähedasel temperatuuril.
2. Külmutatud kalandustooteid tuleb säilitada temperatuuril mitte üle –18 °C toodet läbivalt; terveid külmutatud kalu
soolvees, mis on ettenähtud konservtoitude valmistamiseks, võib hoida temperatuuril mitte üle –9 °C.
3. Elusalt säilitatavaid kalandustooteid tuleb hoida temperatuuril ja viisil, mis ei kahjusta toiduohutust või nende
elujõudu.03/46. kd 380 Euroopa Liidu Teataja ET
VIII PEATÜKK: KALANDUSTOODETE TRANSPORT
Kalandustooteid transportivad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Transpordi ajal tuleb kalandustooteid hoida ettenähtud temperatuuril. Eelkõige:
a) värskeid kalandustooteid, sulatatud töötlemata kalandustooteid ning kuumtöödeldud ja jahutatud tooteid koori-
kloomadest ja molluskitest tuleb hoida jää sulamisele lähedasel temperatuuril;
b) külmutatud kalandustooted, välja arvatud külmutatud kalu soolvees, mis on ettenähtud konservtoitude valmistami-
seks, tuleb transpordi ajal hoida ühtlasel temperatuuril mitte üle –18 °C toodet läbivalt, võimalike lühiajaliste
temperatuuritõusudega mitte üle 3 °C.
2. Toidukäitlejad ei pea järgima punkti 1 b, kui külmutatud kalandustooteid transporditakse külmhoonest tunnustatud
ettevõttesse sulatamiseks kohalejõudmisel valmistamise ja/või töötlemise eesmärgil, kui teekond on lühike ja pädev
asutus seda lubab.
3. Kui kalandustooteid hoitakse jääga kaetult, ei tohi sulamisvesi toodetega kokkupuutesse jääda.4. Elusalt turuleviidavaid kalandustooteid tuleb transportida viisil, mis ei kahjusta toiduohutust ega nende elujõudu.
IX JAGU: TOORPIIM JA PIIMATOOTED
I PEATÜKK: TOORPIIM – ESMATOOTMINE
Toorpiima tootvad või vajaduse korral koguvad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse järgmistele käesolevas peatükis
sätestatud nõuetele.
I. TERVISENÕUDED TOORPIIMA TOOTMISELE
1. Toorpiim peab olema pärit loomadelt:
a) kes ei ilmuta inimestele piima kaudu kanduda võivate nakkushaiguste sümptomeid;
b) kelle üldine tervislik seisukord on hea, kes ei ilmuta piima saastata võiva taudi sümptomeid ja eelkõige ei põe
mistahes suguelundite eritistega nakkust, enteriiti koos kõhulahtisuse ja palavikuga või äratuntavat udarapõle-
tikku;
c) kellel pole piima kahjustada võivaid udarahaavu;
d) kellele pole manustatud keelatud aineid ega tooteid ning kes pole saanud keelatud ravi direktiivi 96/23/EÜ
tähenduses
ja
e) kelle suhtes, kui neile on manustatud lubatud tooteid või aineid, on järgitud nende toodete või ainete puhul
ettenähtud keeluaegu.
2. a) Eelkõige brutselloosi arvestades peab toorpiim olema pärit:
i) lehmadelt või pühvlitelt, kes kuuluvad karja, mis direktiivi 64/432/EMÜ (
1) tähenduses on brutselloosivaba
või ametlikult brutselloosivaba;03/46. kd 381 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) Nõukogu 26. juuni 1964. aasta direktiiv 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu
probleemide kohta (EÜT 121, 29.07.1964, lk 1977/64). Direktiivi on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.
ii) lammastelt või kitsedelt, kes kuuluvad ettevõttele, mis direktiivi 91/68/EMÜ (1) tähenduses on ametlikult
brutselloosivaba või brutselloosivaba
või
iii) teiste liikide emasloomad, kes brutselloosile vastuvõtlike liikide puhul kuuluvad karjadesse, mida regulaar-
selt selle taudi suhtes kontrollitakse pädeva asutuse heakskiidetud kontrollkava alusel.
b) Tuberkuloosi arvestades peab toorpiim olema pärit:
i) lehmadelt või pühvlitelt, kes kuuluvad karja, mis direktiivi 64/432/EMÜ tähenduses on ametlikult tuberku-
loosivaba
või
ii) ii)teiste liikide emasloomad, kes tuberkuloosile vastuvõtlike liikide puhul kuuluvad karjadesse, mida regu-
laarselt selle taudi suhtes kontrollitakse pädeva asutuse heakskiidetud kontrollkava alusel.
c) Kui kitsi peetakse lehmadega koos, tuleb selliseid kitsi kontrollida ja testida tuberkuloosi suhtes.
3. Toorpiima, mis on pärit punktile 2 mittevastavatelt loomadelt, võib siiski kasutada pädeva asutuse loal:
a) lehmade või pühvlite puhul, mis ei näita positiivset reaktsiooni tuberkuloosi- või brutselloositestidele ega
selliste taudide sümptomeid, pärast kuumtöötlemist, et näidata negatiivset reaktsiooni fosfataastestile;
b) lammaste või kitsede puhul, mis ei näita positiivset reaktsiooni brutselloositestidele või mida on brutselloosi
vastu vaktsineeritud tunnustatud tõrjeprogrammi raames ja mis ei ilmuta selle taudi sümptomeid, kas:
i) vähemalt kahekuuse laagerdamisperioodiga juustu valmistamiseks
või
ii) pärast kuumtöötlemist, et näidata negatiivset reaktsiooni fosfataastestile;
ja
c) teiste liikide emasloomade puhul, mis ei näita positiivset reaktsiooni tuberkuloosi- või brutselloositestidele, ega
selliste taudide sümptomeid, kuid kuuluvad karjadesse, kus on tuvastatud brutselloosi või tuberkuloosi pärast
punkti 2 alapunkti a alapunktis iii või punki 2 alapunkti b alapunktis ii osutatud kontrollimisi, kui seda
töödeldakse ohutust tagavalt.
4. Toorpiima mis tahes loomalt, mis ei vasta punktide 1–3 nõuetele, eelkõige mis tahes loom, kes individuaalselt
näitab positiivset reaktsiooni profülaktilistele tuberkuloosi- v ői brutselloositestidele, nagu on sätestatud direktiivis
64/432/EMÜ ja direktiivis 91/68/EMÜ, ei tohi kasutada inimtoiduks.
5. Punktis 1 või 2 osutatud mis tahes tõvega nakatunud või nakatumiskahtlusega loomad tuleb tõhusalt isoleerida,
et vältida mis tahes kahjulikku mõju teiste loomade piimale.
II. HÜGIEEN PIIMATOOTMISETTEVÕTETELE
A.Nõuded ruumidele ja seadmetele
1. Lüpsiseadmed ja ruumid, kus piima hoitakse, käsitsetakse või jahutatakse, peavad olema paigutatud ja
ehitatud piima saastamisriski maksimaalselt piiravalt.03/46. kd 382 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) Nõukogu 28. jaanuari 1991. aasta direktiiv 91/68/EMÜ ühendusesisest lammaste ja kitsedega kauplemist reguleerivate loomatervishoiu
nõuete kohta (EÜT L 46, 19.02.1991, lk 19). Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 806/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk1).
2. Piima hoidmise ruumid peavad olema kaitstud kahjurite eest, olema piisavalt eraldatud ruumidest, kus
hoitakse loomi, ja kui see on vajalik B osas sätestatud nõuete täitmiseks, omama sobilikke külmaseadmeid.
3. Piimaga kokku puutuda võivate seadmete pinnad (lüpsmiseks, kogumiseks või transpordiks ettenähtud
seadmed, mahutid jne) peavad olema kergesti puhastatavad ja vajaduse korral desinfitseeritavad ning neid
tuleb hoida heas korras. See eeldab siledate, pestavate ja mittetoksiliste materjalide kasutamist.
4. Sellised pinnad tuleb pärast kasutamist puhastada ja vajaduse korral desinfitseerida; Pärast iga teekonda või
pärast iga teekondade seeriat, kui ajavahemik mahalaadimise ja järgmise laadimise vahel on väga lühike,
kuid igal juhul vähemalt kord päevas tuleb toorpiima transpordiks kasutatavaid mahuteid enne uuestikasu-
tamist nõuetekohaselt puhastada ja desinfitseerida.
B.Hügieen lüpsi, toorpiima kogumise ja transpordi ajal
1. Lüpsmine tuleb sooritada hügieeniliselt, eelkõige tagades järgmist:
a) et enne lüpsi alustamist on nisad, udar ja külgnevad osad puhtad;
b) et lüpsja või samu tulemusi saavutava meetodi abil kontrollitakse iga looma piima organoleptiliste või
füüsilis-keemiliste anomaaliate suhtes ning piima, milles sellised anomaaliad esinevad, ei kasutata inim-
toiduks;
c) et nende loomade piima, kellel on udarapõletiku kliinilisi ilminguid, ei kasutata inimtoiduks muul viisil
kui vastavalt veterinaararsti juhistele;
d) loomad, kellele rakendatakse raviprotseduure, mille kaudu piimasse võivad kanduda jääkained, on eral-
dusmärgistatud ja sellistelt loomadelt saadud piima ei kasutata inimtoiduks enne ettenähtud keeluaja
lõppu;
ja
e) et nisatilku või spreisid kasutatakse üksnes siis, kui pädev asutus on need heaks kiitnud, ning viisil, mis
ei jäta piimasse vastuvõetamatus koguses jääkaineid.
2. Vahetult pärast lüpsi tuleb piima hoida puhtas kohas, mis on projekteeritud ja varustatud saastamist välti-
valt. Piim tuleb viivitamata jahutada mitte üle 8 °C igapäevase kogumise puhul või temperatuurini mitte
üle 6 °C, kui kogumine ei toimu iga päev.
3. Transpordi ajal tuleb külmaahel säilitada ja sihtkoha ettevõttesse saabumisel ei tohi piima temperatuur olla
kõrgem kui 10 °C.
4. Toidukäitlejad ei pea järgima punktides 2 ja 3 sätestatud temperatuurinõudeid, kui piim vastab III osas
sätestatud kriteeriumitele ja:
a) piim töödeldakse kahe tunni jooksul alates lüpsmisest
või
b) kõrgem temperatuur on vajalik teatavate piimatoodete valmistamisega seotud tehnoloogilistel põhjustel
ja pädev asutus lubab seda.
C.Töötajate hügieen
1. Lüpsi teostavad ja/või toorpiima käsitsevad isikud peavad kandma sobivaid puhtad rõivaid.2. Lüpsi sooritavad isikud peavad hoidma kõrget personaalset puhtustaset. Lüpsikoha lähedal peavad olema
sobivad rajatised, et lüpsjad ja toorpiima käsitsejad saaksid pesta käsi ja käsivarsi.03/46. kd 383 Euroopa Liidu Teataja ET
III. TOORPIIMA KRITEERIUMID
1. Toorpiimale kohaldatakse järgmisi kriteeriume kuni standardite kehtestamiseni piima ja piimatoodete kvaliteeti
käsitlevate spetsiifilisemate õigusaktide kontekstis.
2. Piimatootmisettevõtetest kogutud esinduslikul arvul juhuvaliku alusel võetud toorpiimaproove tuleb kontrollida
punktidele 3 ja 4 vastavuse suhtes
Kontrollide teostaja või tellija võib olla:
a) toidukäitleja, kes piima toodab;
b) toidukäitleja, kes piima kogub või töötleb;
c) rühm toidukäitlejaid
või
d) siseriikliku või piirkondliku kontrollikava kontekstis.
3. a) Toidukäitlejad peavad algatama toiminguid veendumaks, et toorpiim vastab järgmistele kriteeriumitele:
i) lehmatoorpiima puhul:
mikroorganismide arv temperatuuril 30 Ċ
(ml kohta)≤100 000 (1)
Somaatiliste rakkude arv (ml kohta) ≤400 000 (2)
(1) Libisev geomeetriline keskmine üle kahe kuu, vähemalt kaks proovi kuu kohta.
(2) Libisev geomeetriline keskmine üle kolme kuu, vähemalt üks proov kuu kohta, välja arvatud kui pädev asutus määrab
teistsuguse metoodika, et võtta arvesse hooajalisi kõikumisi tootmistasemetes.
ii) teiste liikide toorpiima puhul:
mikroorganismide arv temperatuuril 30 Ċ(ml
kohta)≤1 500 000 (1)
(1) Libisev geomeetriline keskmine üle kahe kuu, vähemalt kaks proovi kuu kohta.
b) Kui toorpiim muudelt liikidelt, välja arvatud lehmad, on ettenähtud toorpiima abil valmistatavate toodete
valmistamiseks protsessi abil, mis ei hõlma kuumtöötlust, peavad toidukäitlejad võtma meetmeid tagamaks, et
toorpiim vastab järgmisele kriteeriumile:
mikroorganismide arv temperatuuril 30 Ċ(ml kohta) ≤500 000 (1)
(1) Libisev geomeetriline keskmine üle kahe kuu, vähemalt kaks proovi kuu kohta.
4. Ilma et see piiraks direktiivi 96/23/EÜ, peavad toidukäitlejad algatama toiminguid tagamaks, et toorpiima ei viida
turule, kui:
a) see sisaldab antibiootikumide jääke koguses, mis määruse (EMÜ) nr 2377/90 (1) I ja III lisades osutatud mis
tahes aine suhtes ületab nimetatud määrusega lubatud tasemeid;
või
b) antibiootikumide jääkide kombineeritud summa ületab mis tahes lubatud maksimumväärtuse.03/46. kd 384 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) Nõukogu 26. juuni 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 2377/90, milles sätestatakse ühenduse menetlus veterinaarravimijääkide piirnormide
kehtestamiseks loomsetes toiduainetes (EÜT L 224, 18.8.1990, lk 1). Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ)nr 546/2004 (EÜT L 87, 25.3.2004, lk 13).
5. Kui toorpiim ei vasta punktidele 3 või 4, peab toidukäitleja teavitama pädevat asutust ja rakendama asjakohaseid
meetmeid olukorra parandamiseks.
II PEATÜKK: NÕUDED PIIMATOODETELEI. TEMPERATUURINÕUDED
1. Toidukäitlejad peavad tagama, et töötlemisettevõttesse vastuvõtmisel piim jahutatakse kiiresti mitte kõrgema
temperatuurini kui 6 °C ja piima hoitakse sel temperatuuril kuni töötlemiseni.
2. Toidukäitlejad võivad siiski hoida piima kõrgemal temperatuuril, kui:
a) töötlemine algab vahetult pärast lüpsmist või nelja tunni jooksul pärast töötlemisettevõttesse vastuvõtmist
või
b) pädev asutus lubab kõrgemat temperatuuri teatavate piimatoodete valmistamisega seotud tehnoloogilistel
põhjustel.
II. NÕUDED KUUMTÖÖTLUSELE
1. Kui toorpiima või piimatooteid kuumtöödeldakse, peavad toidukäitlejad tagama, et see vastab määruse (EÜ)
nr 852/2004 II lisa XI peatüki nõuetele.
2. Kaaludes, kas kohaldada toorpiimale kuumtöötlust, peavad toidukäitlejad:
a) võtma arvesse kooskõlas HACCP põhimõtetega vastavalt määrusele (EÜ) nr 854/2004 väljatöötatud protse-
duure
ja
b) järgima mis tahes nõudeid, mida pädev asutus võib selles suhtes kehtestada ettevõtteid tunnustades või soori-
tades kontrollimisi kooskõlas määrusega (EÜ) nr 854/2004.
III. LEHMATOORPIIMA KRITEERIUMID
1. Piimatooteid tootvad toidukäitlejad peavad algatama toiminguid tagamaks, et vahetult enne töötlemist:
a) piimatoodete valmistamiseks kasutatava lehmatoorpiima mikroorganismide arv temperatuuril 30 °C on
väiksem kui 300 000 ml kohta
ja
b) b)piimatoodete valmistamiseks kasutatava töödeldud lehmapiima mikroorganismide arv temperatuuril 30 °C
on väiksem kui 100 000 ml kohta.
2. Kui piim ei vasta punktis 1 sätestatud kriteeriumitele, peab toidukäitleja teavitama pädevat asutust ja rakendama
meetmeid olukorra parandamiseks.
III PEATÜKK: PAKENDAMINE JA PAKKIMINE
Jaepakendid tuleb sulgeda viivitamata pärast täitmist ettevõttes, kus vedelate piimatoodete viimane kuumtöötlus aset
leiab, saastumist vältivate sulgemisseadeldiste abil. Sulgemissüsteem peab olema selliselt kavandatud, et pärast avamist
jääb avamisest selge ja hõlpsasti kontrollitav tõendus.03/46. kd 385 Euroopa Liidu Teataja ET
IV PEATÜKK: MÄRGISTAMINE
1. Lisaks direktiivi 2000/13/EÜ nõuetele, välja arvatud selle direktiivi 13 lõigetes 4 ja 5 ettenähtud juhtudel, peab
märgistus selgelt näitama järgmist:
a) otsetarbimiseks ettenähtud toorpiima puhul sõna “toorpiim”;
b) toodete puhul, mis on valmistatud toorpiimast ja mille valmistamisprotsess ei hõlma mis tahes viisil kuumtöötle-
mist ega füüsilist või keemilist töötlemist, sõnad “valmistatud toorpiimast”.
2. Punkti 1 nõudeid kohaldatakse jaemüügiks ette nähtud toodetele. Mõiste märgistamine hõlmab sellise tootega kaasa-
solevat või tootele viitavat mis tahes pakendit, dokumenti, teatist, etiketti, rõngaskinnist vm kraetüüpi kinnist.
V PEATÜKK: IDENTIFITSEERIMISMÄRK
Erandina II lisa I jao nõuetest:
1. ettevõtte tunnustamise numbri näitamise asemel võib identifitseerimismärk sisaldada viidet selle kohta, kus ümbrisel
või pakendil ettevõtte tunnustamise number näidatud on;
2. taaskasutatavate pudelite puhul võib identifitseerimismärk näidata üksnes saatjariigi initsiaale ja ettevõtte tunnusta-
mise numbrit
X JAGU: MUNAD JA MUNATOOTED
I PEATÜKK: MUNAD
1. Tootja tööruumides ja kuni tarbijale müügini tuleb mune hoida puhtalt, kuivalt, lõhnavabalt, löökide eest efektiivselt
kaitstult ja otsese päikese eest varjus.
2. Mune tuleb ladustada ja transportida soovitavalt püsivtemperatuuril, mis kõige paremini sobib nende hügieenioma-
duste optimaalseks säilitamiseks.
3. Munad tuleb tarbijale tarnida hiljemalt 21 päeva jooksul alates munemisest.
II PEATÜKK: MUNATOOTEDI. NÕUDED ETTEVÕTETELE
Toidukäitlejad peavad tagama, et munatoodete valmistamise ettevõtted on konstrueeritud, kavandatud ja seadmes-
tatud järgmiste toimingute eraldatust tagavalt:
1. määrdunud munade pesemine, kuivatamine ja desinfitseerimine, kui seda tehakse;2. munade purustamine, nende sisu kogumine ning koore- ja kestaosade eemaldamine
ja
3. punktides 1 ja 2 nimetamata toimingud.
II. MUNATOODETE VALMISTAMISE TOORAINED
Toidukäitlejad peavad tagama, et munatoodete valmistamiseks kasutatavad toorained vastavad järgmistele nõuetele.
1. Munatoodete valmistamiseks kasutatavate munade koored peavad olema täielikult välja arenenud ja pragudeta.
Koorepragudega mune võib siiski kasutada munatoodete valmistamiseks, kui tootmisettevõte või pakkimiskeskus
tarnib neid otse töötlemisettevõttele, kus need tuleb purustada võimalikult kiiresti.03/46. kd 386 Euroopa Liidu Teataja ET
2. Tunnustatud ettevõttest omandatud vedelas olekus mune võib toormaterjalina kasutada. Vedelas olekus munad
peavad olema saadud kooskõlas III osa punktide 1, 2, 3, 4 ja 7 nõuetega.
III. MUNATOODETE VALMISTAMISE HÜGIEENI ERINÕUDED
Toidukäitlejad peavad tagama, et tehakse kõik toimingud mis tahes saastamise vältimiseks munatoodete tootmise,
käsitsemise ja ladustamise ajal, eelkõige tagades vastavuse järgmistele nõuetele.
1. Purustada tohib üksnes puhtaid ja kuivi mune.2. Munad tuleb purustada saastamist maksimaalselt ärahoidvalt, eelkõige tagades asjakohase eraldatuse muudest
toimingutest. Koorepragudega munad tuleb töödelda võimalikult kiiresti.
3. Mune, mis pole kana-, kalkuni- või pärlkanamunad, tuleb eraldi käsitseda ja töödelda. Kõik seadmed tuleb puhas-
tada ja desinfitseerida enne kana-, kalkuni ja pärlkanamunade töötlemise jätkamist.
4. Munasisu pole lubatud saada munade tsentrifuugimise ega puruksmuljumise abil, samuti pole lubatud tsentrifuu-
gimist kasutada inimtoiduks kasutatavate munavalgejääkide kättesaamiseks tühjadest koortest.
5. Purustamise järel tuleb munatoote kõik osad võimalikult kiiresti töödelda, et vältida mikrobioloogilisi saastumise
ohte või neid vähendada vastuvõetavale tasemele. Ebapiisavalt töödeldud partiid võib samas ettevõttes otsekohe
uuesti töödelda, kui selline töötlemine muudab selle inimtoiduks kõlblikuks. Kui partii leitakse olevat inimtoiduks
kõlbmatu, tuleb see denatureerida, et tagada, et seda ei kasutata inimtoiduks.
6. Töötlemist ei nõuta munavalgete puhul, mis on ettenähtud kuivatatud või kristalliseeritud albumiini valmistami-
seks, mis on seejärel ette nähtud kuumtöötlemiseks.
7. Kui töötlemist ei viida läbi vahetult pärast purustamist, tuleb vedelas olekus muna ladustada kas külmutatult või
temperatuuril mitte üle 4 °C. Töötlemiseelne ladustamisaeg temperatuuril 4 °C ei tohi ületada 48 tundi. Neid
nõudeid ei kohaldata siiski toodete suhtes, millest on ette nähtud eemaldada suhkur, kui suhkru eemaldamine
toimub võimalikult kiiresti.
8. Tooted, mida pole stabiliseeritud toatemperatuuril hoidmiseks, tuleb jahutada maksimaalse temperatuurini 4 °C.
Külmutamiseks ettenähtud tooted tuleb külmutada vahetult pärast töötlemist.
IV. ANALÜÜTILISED TÄPSUSTUSED
1. 3-hüdroksüvõihappe kontsentratsioon ei tohi ületada 10 mg/kg modifitseerimata munatoote kuivaine massist.2. Munatoodete valmistamiseks kasutatava tooraine piimhappesisaldus ei tohi ületada 1 g/kg kuivainest. Fermentee-
ritud toodete puhul peab see väärtus olema registreeritud enne fermenteerimisprotsessi.
3. Munakoorejääkide, munakestade ja mis tahes muude osakeste kogus töödeldud munatootes ei tohi ületada
100 mg/kg munatootest.
V. MÄRGISTAMINE JA IDENTIFITSEEERIMISMÄRK
1. Lisaks lisa II jaos sätestatud üldnõuetele identifitseerimismärgi suhtes peab munatoodete saadetistel, mis pole ette-
nähtud jaemüügiks, vaid koostisaineks teise toote valmistamisel, olema etikett, mis näitab, millisel temperatuuril
munatooteid tuleb hoida, ja ajavahemikku, mille jooksul võidakse niimoodi säilimine tagada.
2. Vedelas olekus munade puhul peab punktis 1 osutatud etikett samuti kandma sõnu: “pastöriseerimata muna-
tooted – töötlemiseks sihtkohas” ning näitama purustamise kuupäeva ja kellaaja.03/46. kd 387 Euroopa Liidu Teataja ET
XI JAGU: KONNAKOIVAD JA TEOD
Toidukäitlejad, kes tegelevad konnakoibade või tigude valmistamisega inimtoiduks, peavad tagama vastavuse järgmistele
nõuetele.
1. Konnad ja teod tuleb tappa sel otstarbel ehitatud, kavandatud ja seadmestatud ettevõttes.
2. Ettevõttes, kus konnakoibi ette valmistatakse, peab olema eluskonnade ladustamiseks ja pesemiseks ning nende tapmi-
seks ja veretustamiseks reserveeritud ruum. See ruum peab olema ette valmistamisruumist füüsiliselt eraldatud.
3. Konni ja tigusid, mis surevad muul viisil kui ettevõttes tapmise läbi, ei tohi inimtoiduks ette valmistada.
4. Konnadele ja tigudele tuleb rakendada organoleptilist kontrolli proovivõtumeetodil. Kui see kontroll näitab, et nad
võivad kujutada endast ohtu, ei tohi neid inimtoiduks kasutada.
5. Vahetult pärast valmistamist tuleb konnakoivad täies ulatuses pesta voolava joogiveega ja vahetult seejärel jahutada
jää sulamisele lähedase temperatuurini, külmutada või töödelda.
6. Tapmise järel tuleb tigude hepatopankreas, kui see võib kujutada endast ohtu, eemaldada ja seda mitte kasutada inim-
toiduks.
XII JAGU: SULATATUD LOOMARASVAD JA KÕRNED
I PEATÜKK: TOORAINEID KOGUVATELE VÕI TÖÖTLEVATELE ETTEVÕTETELE KOHALDATAVAD NÕUDED
Toidukäitlejad peavad tagama, et sulatatud loomarasvade ja kõrnete tootmiseks tooraineid koguvad või töötlevad
ettevõtted vastavad järgmistele nõuetele.
1. Keskused toormaterjalide kogumiseks ja edasiseks transpordiks töötlusettevõtetesse peavad olema varustatud hoidla-
tega toormaterjalide ladustamiseks temperatuuril mitte üle 7 °C.
2. Igal töötlemisettevõttel peavad olema:
a) külmhoidlad;
b) väljastusruum, välja arvatud kui ettevõte väljastab sulatatud loomarasva üksnes tankerites;
ja
c) vajaduse korral sobiv seade selliste toodete valmistamiseks, mis koosnevad sulatatud loomarasvast segatuna muude
toiduainete ja/või maitseainetega.
3. Punktis 1 ja punkti 2 alapunktis a nõutavad külmhoidlad pole siiski vajalikud, kui toorainega varustamise korraldu-
sega tagatakse, et neid ei ladustata ega transpordita kunagi muul viisil kui on sätestatud II peatüki punkti 1 alapunktis
d.
II PEATÜKK: HÜGIEENINÕUDED SULATATUD LOOMARASVA JA KÕRNETE TOOTMISEL
Toidukäitlejad, kes valmistavad sulatatud loomarasva ja kõrneid, peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.1. Toorained peavad olema:
a) saadud tapamajas tapetud loomadelt, kes on tapaeelse ja -järgse kontrolli tulemusel tunnistatud inimtoiduks kõlbli-
kuks;03/46. kd 388 Euroopa Liidu Teataja ET
b) koosnevad rasvkudedest või kontidest, mis on põhjendatud määral vabad verest ja lisanditest;
c) pärit vastavalt määrusele (EÜ) nr 852/2003 või kooskõlas käesoleva määrusega registreeritud või tunnustatud
ettevõtetest
ja
d) transporditakse ja ladustatakse kuni sulatamiseni hügieenilistes tingimustes ja sisetemperatuuril mitte üle 7 °C.
Toormaterjale võib siiski transportida ja ladustada neid aktiivselt jahutamata, kui need sulatatakse 12 tunni jooksul
arvates saamispäevast.
2. Lahustite kasutamine sulatamisel on keelatud.3. Kui rafineerimiseks ettenähtud rasv vastab punktis 4 sätestatud standarditele, võib kooskõlas punktidega 1 ja 2
valmistatud sulatatud loomarasva rafineerida samas ettevõttes või teises ettevõttes eesmärgiga parandada selle füüsilis-
keemilist kvaliteeti.
4. Sulatatud loomarasv peab sõltuvalt tüübist vastama järgmistele standarditele:
Mäletsejalised Sead Muu loomarasv
Söödav sulatatud rasvRafineeri-
miseks ette
nähtud
sulatatud
rasvToiduks kasutatav rasv Seapekk ja
muu
rafineerim-
iseks
ettenähtud
rasvSöödavRafineeri-
miseks Premier
jus (1)Muu Seapekk (2) Muu
FFA (m/m %
oleiinhape)
maksimaalselt0,75 1,25 3,0 0,75 1,25 2,0 1,25 3,0
Peroksiid
maksimaalselt4 meq/kg 4 meq/kg 6 meq/kg 4 meq/kg 4 meq/kg 6 meq/kg 4 meq/kg 10 meq/kg
Kokku lahusta-
matuid lisan-
deidKuni 0,15 % Kuni 0,5 %
Lõhn, maitse,
värvusNormaalne
(1) Madalal temperatuuril veiste südamest, rasvikust, neerudest ja soolekinnistist tuleva värske rasva sulatamisel ning lõikamisruumi-
dest saadud sulatatud loomarasv.
(2) Sea rasvkudede sulatamisel saadud rasv.
5. Inimtoiduks ettenähtud kõrneid tuleb ladustada kooskõlas järgmiste temperatuurinõuetega.
a) Kui kõrned sulatatakse temperatuuril mitte üle 70 °C, tuleb need ladustada:
i) temperatuuril mitte üle 7 °C mitte üle 24 tunni
või
ii) temperatuuril mitte üle –18 °C;
b) Kui kõrned sulatatakse temperatuuril üle 70 °C ja nende niiskusesisaldus on 10 % (m/m) või enam, tuleb need
ladustada:
i) temperatuuril mitte üle 7 °C mitte üle 48 tunni või aja/temperatuuri suhtega, mis pakub samaväärse garantii;
või
ii) temperatuuril mitte üle –18°C.03/46. kd 389 Euroopa Liidu Teataja ET
c) Kui kõrned sulatatakse temperatuuril üle 70 °C ja nende niiskusesisaldus on alla 10 % (m/m), erinõuded
puuduvad.
XIII JAGU: TÖÖDELDUD MAOD, PÕIED JA SOOLED
Magusid, põisi ja sooli töötlevad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse järgmistele nõuetele.1. Loomamagusid, -põisi ja -sooli võib turule viia üksnes järgmistel tingimustel:
a) need on saadud tapamajas tapetud loomadelt, kes on tapaeelse ja -järgse kontrolli tulemusel tunnistatud inimtoi-
duks kõlblikuks;
b) need on soolatud, kuumutatud või kuivatatud
ja
c) pärast punktis b sätestatud töötlemist on võetud tõhusad meetmed teisese saastumise vältimiseks.
2. Töödeldud magusid, põisi ja sooli, mida ei saa hoida ümbritseva õhu temperatuuril, tuleb kuni nende väljastamiseni
ladustada jahutatult selleks ette nähtud ruumides. Eelkõige soolamata või kuivatamata tooteid tuleb hoida tempera-
tuuril mitte üle 3 °C.
XIV JAGU: ŽELATIIN
1. Želatiini valmistavad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse käesoleva jao nõuetele.2. Käesolevas jaos tähendab parkimine nahkade kõvendamist taimse päritoluga parkainete, kroomisoolade või muude
ainete, näiteks alumiiniumsoolade, rauasoolade, ränisoolade, aldehüüdide ja kinoonide või muude sünteetiliste kõven-
dusainete abil.
I PEATÜKK: NÕUDED TOORAINETELE
1. Toidus kasutamiseks ettenähtud želatiini tootmiseks võib kasutada järgmisi tooraineid:
a) konte;
b) tehistingimustes peetavate mäletsejaliste nahku;
c) seanahku;
d) kananahka;
e) kõõluseid ja sooni;
f) ulukite nahku
ja
g) kalanahka ja -luid.
2. Keelatud on kasutada mis tahes parkimistöötluse läbinud nahku olenemata sellest, kas protsess lõpetati.
3. Punktides 1 a–e loetletud toorained peavad olema saadud tapamajas tapetud loomadelt, kes on tapaeelse ja -järgse
kontrolli tulemusel tunnistatud inimtoiduks kõlblikuks või, ulukite nahkade puhul, kelle puhul on leitud, et nad on
inimtoiduks kõlblikud.03/46. kd 390 Euroopa Liidu Teataja ET
4. Toorained peavad olema pärit vastavalt määrusele (EÜ) nr 852/2004 või kooskõlas käesoleva määrusega registreeritud
või tunnustatud ettevõttest.
5. Kogumiskeskused ja parkimistöökojad võivad samuti tarnida toorainet inimtoiduks ettenähtud želatiini tootmiseks,
kui nad on saanud pädevalt asutuselt selleks spetsiaalse loa ning vastavad järgmistele nõuetele.
a) Nende käsutuses peavad olema hõlpsasti puhastatavate ja desinfitseeritavate kõvade põrandate ja siledate seintega
laoruumid ning vajaduse korral külmhoidlad.
b) Laoruume tuleb hoida rahuldava puhtusastmega ja heas korrast et nad ei kujutaks endast toorainete jaoks saasteal-
likat.
c) Kui nimetatud ruumides hoitakse ja/või töödeldakse tooraineid, mis ei vasta käesolevas peatükis sätestatud
nõuetele, siis peavad need olema kogu vastuvõtu-, ladustamis-, töötlemis- ja lähetusperioodi jooksul eraldatud
toorainetest, mis vastavad käesoleva peatüki nõuetele.
II PEATÜKK: TOORAINETE TRANSPORT JA LADUSTAMINE
1. II lisa I jaos sätestatud identifitseerimismärgi asemel peab toorainete transportimisel kogumiskeskusse või toimetami-
seks parkimistöökotta või želatiini tootvasse ettevõttesse kaasas olema dokument, mis näitab päritoluettevõtet ja
sisaldab käesoleva lisa liites sätestatud teavet.
2. Kui tooraineid ei töödelda 24 tunni jooksul alates lähetamisest, siis peavad need olema transportimisel ja ladustamisel
jahutatud või külmutatud. Rasvatustatud ja kuivatatud konte või osseiini, soolatud, kuivatatud ja painitud nahku ja
aluse või happega töödeldud nahku võib siiski transportida ja ladustada ümbritseva õhu temperatuuril.
III PEATÜKK: NÕUDED ŽELATIINI VALMISTAMISELE
1. Želatiini tootmisprotsess peab tagama järgmist:
a) kogu mäletsejaliste kondimaterjal, mis on pärit kooskõlas ühenduse õigusaktidega veiste spongioosse entsefalo-
paatia (BSE) osas madala esinemissagedusega riikideks või piirkondadeks liigitatud riikides ja piirkondades
sündinud, kasvatatud või tapetud loomadelt, peab olema korralikult peenestatud, kuuma veega rasvatustatud ja
töödeldud lahjendatud soolhappega (mille minimaalne kontsentratsioon on 4 % ja pH <1,5) vähemalt kahe päeva
jooksul, millele järgneb leeliskäitlus küllastunud lubjalahusega (pH > 12,5) vähemalt 20 päeva jooksul ja sterilisee-
rimine 4 sekundit temperatuuril 138–140 °C, või töödeldud mis tahes heakskiidetud samaväärse meetodiga;
ja
b) muu tooraine töödeldakse happe või leelisega ning seejärel loputatakse üks või rohkem arv kordi. pH peab olema
vastavalt kohandatud. Želatiin tuleb eraldada ühe või mitme järjestikuse kuumutamisega, millele järgneb puhasta-
mine filtreerimise teel ja steriliseerimine.
2. Kui želatiini valmistav toidukäitleja täidab inimtoiduks ettenähtud želatiini suhtes kohaldatavaid nõudeid kogu tema
tootetud želatiini puhul, võib ta inimtoiduks mitte ettenähtud želatiini toota ja ladustada samas ettevõttes.
IV PEATÜKK: NÕUDED VALMISTOODETELE
Toidukäitlejad peavad tagama, et želatiin vastab järgmises tabelis sätestatud saasteaine piimääradele.
Saasteaine Piirmäär
As 1 ppm
Pb 5 ppm
Cd 0,5 ppm
Hg 0,15 ppm
Cr 10 ppm
Cu 30 ppm
Zn 50 ppm
SO2(Reith Williams) 50 ppm
H2O2(European Pharmacopoeia 1986 (V2O2)) 10 ppm03/46. kd 391 Euroopa Liidu Teataja ET
XV JAGU: KOLLAGEEN
1. Kollageeni valmistavad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse käesoleva jao nõuetele.
2. Käesolevas jaos tähendab parkimine nahkade kõvendamist taimse päritoluga parkainete, kroomisoolade või muude
ainete, näiteks alumiiniumsoolade, rauasoolade, ränisoolade, aldehüüdide ja kinoonide või muude sünteetiliste kõven-
dusainete abil.
I PEATÜKK: NÕUDED TOORAINETELE
1. Toidus kasutamiseks ettenähtud kollageeni tootmiseks võib kasutada järgmisi tooraineid:
a) tehistingimustes peetavate mäletsejaliste nahku;
b) seanahku ja -konte;
c) kodulindude nahka ja luid;
d) kõõluseid;
f) ulukite nahku
ja
f) kalanahka ja -luid.
2. Keelatud on kasutada mis tahes parkimistöötluse läbinud nahku olenemata sellest, kas protsess viidi lõpule.
3. Punktides 1 a-d loetletud toorained peavad olema saadud tapamajas tapetud loomadelt, kes on tapaeelse ja -järgse
kontrolli tulemusel tunnistatud inimtoiduks kõlblikuks või, ulukite nahkade puhul, kelle puhul on leitud, et nad on
inimtoiduks kõlblikud.
4. Toorained peavad olema pärit vastavalt määrusele (EÜ) nr 852/2004 või kooskõlas käesoleva määrusega registreeritud
või tunnustatud ettevõtetest.
5. Kogumiskeskused ja parkimistöökojad võivad samuti tarnida toorainet inimtoiduks ettenähtud kollageeni tootmiseks,
kui nad on saanud pädevalt asutuselt selleks spetsiaalse loa ning vastavad järgmistele nõuetele.
a) Nende käsutuses peavad olema hõlpsasti puhastatavate ja desinfitseeritavate kõvade põrandate ja siledate seintega
laoruumid ning vajaduse korral külmhoidlad.
b) Laoruume tuleb hoida rahuldava puhtusastmega ja heas korras, et nad ei kujutaks endast toorainete jaoks saasteal-
likat.
c) Kui nimetatud ruumides hoitakse ja/või töödeldakse tooraineid, mis ei vasta käesolevas peatükis sätestatud
nõuetele, siis peavad need olema kogu vastuvõtu-, ladustamis-, töötlemis- ja lähetusperioodi jooksul eraldatud
toorainetest, mis vastavad käesoleva peatüki nõuetele.
II PEATÜKK: TOORAINETE TRANSPORT JA LADUSTAMINE
1. II lisa I jaos sätestatud identifitseerimismärgi asemel peab toorainete transportimisel kogumiskeskusse või toimetami-
seks parkimistöökotta või kollageeni tootvasse ettevõttesse kaasas olema dokument, mis näitab päritoluettevõtet ja
sisaldab käesoleva lisa liites sätestatud teavet.
2. Kui tooraineid ei töödelda 24 tunni jooksul alates lähetamisest, siis peavad need olema transportimisel ja ladustamisel
jahutatud või külmutatud. Rasvatustatud ja kuivatatud konte või osseiini, soolatud, kuivatatud ja painitud nahku ja
aluse või happega töödeldud nahku võib siiski transportida ja ladustada ümbritseva õhu temperatuuril.03/46. kd 392 Euroopa Liidu Teataja ET
III PEATÜKK: NÕUDED KOLLAGEENI VALMISTAMISELE
1. Kollageen tuleb toota meetodi abil, millega tagatakse tooraine töötlemine, mis hõlmab pesemist, pH korrigeerimist
happe või leelise abil ja sellele järgnevat ühte või mitut loputuskorda, filtreerimist ja väljapressimist või heakskiidetud
samaväärset meetodit.
2. Pärast punktis 1 nimetatud protsessi võib kollageen läbida kuivatusprotsessi.3. Kui kollageeni valmistav toidukäitleja täidab inimtoiduks ettenähtud kollageenile kohaldatavaid nõudeid kogu
omatoodetud kollageeni puhul, võib ta inimtoiduks mitte ettenähtud kollageeni toota ja ladustada samas ettevõttes.
IV PEATÜKK: NÕUDED VALMISTOODETELE
Toidukäitlejad peavad tagama, et kollageen vastab järgmises tabelis sätestatud saasteaine piirmääradele.
Saasteaine Piirmäär
As 1 ppm
Pb 5 ppm
Cd 0,5 ppm
Hg 0,15 ppm
Cr 10 ppm
Cu 30 ppm
Zn 50 ppm
SO2(Reith Williams) 50 ppm
H2O2(European Pharmacopoeia 1986 (V2O2)) 10 ppm
V PEATÜKK: MÄRGISTAMINE
Kollageeni sisaldavatel ümbristel ja pakenditel peab olema märge “Inimtoiduks kõlblik kollageen” ja valmistamise
kuupäev.03/46. kd 393 Euroopa Liidu Teataja ET
III LISA liide
03/46. kd 394 Euroopa Liidu Teataja ET