KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 1322/2014,

19. september 2014,

millega täiendatakse ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 167/2013 põllu- ja metsamajanduslike sõidukite konstruktsiooni ja üldise tüübikinnituse nõuete osas

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. veebruari 2013. aasta määrust (EL) nr 167/2013 põllu- ja metsamajanduslike sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta, (1) eriti selle artikli 18 lõiget 4, artikli 20 lõiget 8, artikli 27 lõiget 6, artikli 28 lõiget 6, artikli 49 lõiget 3, artikli 53 lõiget 12, artikli 60 lõiget 1 ning artikleid 61 ja 70,

ning arvestades järgmist:

Käesoleva määruse eesmärk on kehtestada põllu- ja metsamajanduslike sõidukite koostamise tehnilised nõuded ja katsemeetodid, et minimeerida sõidukil või sõidukiga töötavate inimeste vigastuste ohtu.

Nõukogu otsusega 97/836/EÜ (2) ühines liit ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehniliste nõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel antud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi (edaspidi: „1958. aasta muudetud kokkulepe”). Oma teatises „CARS 2020: Euroopa konkurentsivõimelise ja jätkusuutliku autotööstuse tegevuskava” rõhutas komisjon, et 1958. aasta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppes kehtestatud rahvusvaheliste eeskirjade heakskiitmine on parim viis mittetariifsete kaubandustõkete kõrvaldamiseks.

Võimalus kohaldada ELi sõidukite tüübikinnituseks ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirju on ette nähtud määrusega (EL) nr 167/2013. Kui ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjad moodustavad ELi sõidukite tüübikinnituse nõuete osa, siis aitab see vältida mitte ainult tehniliste nõuete, vaid ka sertifitseerimis- ja haldusmenetluste dubleerimist. Lisaks peaks otse rahvusvaheliselt kokkulepitud standarditel põhinev tüübikinnitus parandama turulepääsu kolmandates riikides, eelkõige 1958. aasta muudetud kokkuleppe osalisriikides, edendades nii liidu tootmisharu konkurentsivõimet.

Selguse, prognoositavuse, otstarbekuse ja lihtsustamise huvides ning selleks, et vähendada tootjate, tüübikinnitusasutuste ja tehniliste teenistuste koormust, sätestatakse määruses (EL) nr 167/2013 Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) katsestandardite alusel koostatud katsearuannete tunnustamine ELi tüübikinnituse saamiseks alternatiivina selle määruse või määruse alusel vastuvõetud delegeeritud õigusaktide alusel koostatud katsearuannetele. Seega on kohane koostada nimekiri OECD katsestandarditest, mille reguleerimisese jääb käesoleva määruse kohaldamisalasse ja mis võivad olla ELi tüübikinnituse osas tunnustatud katsearuannete aluseks.

Virtuaalseid meetodeid ei tohi kasutada toodangu vastavuse kontrollimiseks, isegi kui neid on kasutatud tüübikinnituse saamise eesmärgil, kuna selles etapis ei too olemasoleva auto füüsiline katse tootja jaoks kaasa tarbetut koormust.

Eelkõige on asjakohane kehtestada sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes erinõuded ja -menetlused seoses väikesemahulise tootmisega, et vältida ebaproportsionaalset koormust. Samuti on asjakohane kehtestada sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes erimenetlus seoses mitmeetapilise tüübikinnitusega, võtmaks arvesse asjaolu, et see puudutab rohkem kui ühte tootjat.

Seoses R- ja S-kategooria sõidukitüüpidega tuleks väikesemahuliste tootjate kategoriseerimiseks esitatud arvnäitajate puhul arvesse võtta asjaolu, et määruses (EL) nr 167/2013 ei nähta selliste sõidukitüüpide väikeseeriate jaoks ette riiklikke tüübikinnitusi ning selliseid sõidukikategooriaid ei saa täielikult välja jätta käesolevas määruses sätestatud kohustusest anda teavet sõidukite remontimise ja hooldamise kohta. Kui käesoleva määruse II lisa muudetakse selliselt, et riikliku tüübikinnituse andmine laieneb ka R- ja S-kategooria väikeseeriatele, siis kaalub komisjon nende arvnäitajate vähendamist.

Sõiduki pardadiagnostika ning remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse ühtlustatud eeskirjad on vajalikud selleks, et parandada konkurentsivõimet siseturul ja siseturu toimimist, eelkõige seoses kaupade vaba liikumise ja asutamisvabadusega ning sõltumatute sõiduki remondi- ja hooldusteenuse pakkujate teenuste osutamise vabadusega. Suur osa sellest teabest käsitleb pardadiagnostika (OBD) seadet ja selle koostoimet sõiduki muude süsteemidega. Tootjate veebisaitide suhtes tuleks kehtestada tehnilised tingimused koos sihtmeetmetega mõistliku juurdepääsu tagamiseks väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele.

Elektrooniliste juhtseadmete ümberprogrammeerimise ühtsed standardid, mis on kokku lepitud asjaomaste sidusrühmadega, võivad lihtsustada tootjate ja teenuseosutajate teabevahetust. Seega peaksid tootjad kasutama neid ühtseid standardeid. Siiski sätestatakse käesolevas määruses kohane üleminekuaeg nende eeskirjade rakendamiseks, et vähendada sõidukitootjate halduskoormust.

Selleks et vähendada vigastuste ja surmaga lõppevate õnnetuste arvu, mis tulenevad sellest, et potentsiaalselt ohtlikes olukordades ei saa kitsarööpmelistel traktoritel üles tõsta esiossa paigaldatavat kokkukäivat ümbermineku kaitsekonstruktsiooni, tuleks IX lisasse lisada ergonoomilisel lähenemisviisil põhinevad uued nõuded, et lihtsustada ja ergutada ümbermineku kaitsekonstruktsiooni vajaduse korral üles tõstmist.

Kuna direktiivi 80/720EMÜ (5) reguleerimisala ei hõlma T2 kategooria traktoreid ja T.4.3 kategooria traktoreid, mille kabiini nihe on rohkem kui 100 mm, siis tuleks juhtimisruumi ja avariiväljapääsude arvu puudutavad nõuded kohandada selliselt, et need hõlmaksid kõiki traktorite kategooriaid.

Sadula ja juhtrauaga varustatud traktorite puhul tuleks lubada alternatiivseid nõudeid ja katsemeetodeid, et võtta arvesse nende spetsiifilisi tehnilisi omadusi, tingimusel et säilitatakse sama ohutustase. See puudutab järgmisega seotud nõudeid ja katsemeetodeid: juhiiste, kontrollseadised ja ajami osiste kaitse.

Selleks et võimaldada tüübikinnitusasutustel hinnata vastavust käesolevas määruses sätestatud ohtlike ainetega seotud nõuetega, peaksid need nõuded põhinema vastava traktori liigi puhul ette nähtud kaitse tasemel, mitte selle sõiduki võimalikul kasutamisel. Iga ohtliku aine erikasutamiseks nõutud kaitse tase tuleks kindlaks määrata kooskõlas asjaomaste ELi ja/või riiklike õigusaktidega.

Määruse (EL) nr 167/2013 I lisa mitmeid kirjeid tuleks muuta nii, et need võimaldaksid kehtestada vajaduse korral nõuded täiendavate sõidukite kategooriate jaoks.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

REGULEERIMISESE JA MÕISTED

Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesolevas määruses sätestatakse põllu- ja metsamajanduslike sõidukite ja nende süsteemide, osiste või eraldi seadmestike kinnituse saamiseks vajalikud sõidukite projekteerimise, ehituse ja komplekteerimise üksikasjalikud tehnilised nõuded ja katsemenetlused; tüübikinnitusmenetluste, virtuaalse katsetamise ja tootmise vastavuse üksikasjalikud nõuded ja kord, remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse tehnilised spetsifikatsioonid ning tulemusstandardid ja tehniliste teenuste hindamise kriteeriumid kooskõlas määrusega (EL) nr 167/2013.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „istme võrdluspunkt S”– istme keskpikitasandi punkt, kus istumistasapinnal lõikuvad polsterdatud seljatoe puutetasand ja horisontaaltasand. Nimetatud horisontaaltasand omakorda lõikab istumistasapinda 150 mm istme võrdluspunktist S eespool, nagu on kindlaks määratud XIV lisa liites 8;

2) „kontrollseadis”– mis tahes seadis, mille otsene käivitamine võimaldab muuta traktori või sellega ühendatud seadmete seisundit või toimingut;

3) „kaitsekilp”– ohutusseadis, mis asub vahetult ohtliku osa ees ja mis hoiab kas üksi või koos masina muude osadega ära kokkupuutumise ohtliku osaga;

4) „piire”– ohutusseadis, mis tagab reelingu, võre või muu sarnase seadise abil vajaliku ohutu kauguse, mis hoiab ära kokkupuutumise ohtliku osaga;

5) „kate”– ohutusseadis, mis asub ohtliku osa ees ja hoiab kaetud küljel ära kokkupuutumise ohtliku osaga;

6) „tugevasti kinnitatud”– tähendab seda, et selliste seadiste eemaldamine on võimalik üksnes tööriistade abil;

7) „kuumad pinnad”– tähendab igasugust traktori metallpinda, mis tootja ettenähtud normaalse kasutuse puhul kuumeneb üle 85 °C või igasugust plastpinda, mis kuumeneb üle 100 °C.

II PEATÜKK

SÕIDUKI KONSTRUKTSIOONI JA ÜLDISE TÜÜBIKINNITUSE NÕUDED

Artikkel 3

Tootjate üldkohustused seoses sõidukite konstruktsiooniga

1. Tootja peab varustama põllu- ja metsamajanduslikud sõidukid kasutusohutust mõjutavate süsteemide, osiste ja eraldi seadmestikega, mis on projekteeritud, ehitatud ja komplekteeritud nii, et sõiduk vastaks tavapärase kasutamise ja tootja eeskirjade kohase hoolduse korral artiklites 4–32 sätestatud üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele.

2. Tootjad peavad füüsiliste näidiskatsetega tõestama kinnitusasutusele, et turul kättesaadavaks tehtud, registreeritud või liidus kasutusele võetud põllu- ja metsamajanduslikud sõidukid vastavad artiklites 4–32 sätestatud üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele.

3. Tootja peab tagama, et turul kättesaadavaks tehtud või liidus kasutusele võetud varuosad ja seadmed vastavad kõnealuses määruses sätestatud üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele. Sellise varuosa või seadmega varustatud põllu- ja metsamajanduslik sõiduk peab vastama originaalosaga varustatud sõidukiga võrreldes samadele katsenõuetele ja tulemuslikkuse piirväärtusele.

4. Tootjad tagavad, et toodangu vastavuse kontrollimise tüübikinnitusmenetlustes järgitakse käesolevas määruses sätestatud üksikasjalikke sõiduki konstruktsiooninõudeid.

Artikkel 4

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade kohaldamine

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirju ja käesoleva määruse I lisas sätestatud muudatusi kohaldatakse käesolevas määruses sätestatud tingimustega hõlmatud põllu- ja metsamajanduslike sõidukite suhtes.

Artikkel 5

OECD katsestandardite alusel esitatavate katsearuannete tunnustamine ELi tüübikinnituse andmisel

Kooskõlas määruse (EL) nr 167/2013 artikliga 50 tunnustatakse käesoleva määruse II lisas sätestatud OECD katsestandardite alusel koostatud katsearuandeid ELi tüübikinnituse kontekstis alternatiivina käesoleva määruse alusel koostatud katsearuannetele.

Artikkel 6

Tüübikinnitusmenetluste kord, sealhulgas nõuded virtuaalse katsetamise kohta

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 20 lõikes 8 nimetatud tüübikinnitusmenetluste kord ja selle määruse artikli 27 lõikes 6 nimetatud virtuaalse katsetamisega seotud nõuded sätestatakse käesoleva määruse III lisas.

Artikkel 7

Toodangu vastavuse tagamise kord

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 28 lõikes 6 nimetatud toodangu vastavuse tagamise kord sätestatakse käesoleva määruse IV lisas.

Artikkel 8

Remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 53 lõikes 12 nimetatud remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse nõuded sätestatakse käesoleva määruse V lisas.

Artikkel 9

Ümbermineku korral kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded (dünaamilised katsed)

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis a nimetatud ümbermineku korral kaitsvate konstruktsioonide suhtes seoses T1-, T4.2- ja T4.3-kategooria sõidukite dünaamiliste katsetega kohaldatavaid menetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VI lisa kohaselt.

Artikkel 10

Ümbermineku korral kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded (roomiktraktorid)

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis a nimetatud roomiktraktorite C1-, C2-, C4.2- ja C4.3-kategooria sõidukite ümbermineku korral kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VII lisa kohaselt.

Artikkel 11

Ümbermineku korral kaitsvate struktuuride suhtes kohaldatavad nõuded (staatilised katsed)

Artiklites 9 ja 10 sätestatud nõuete alternatiivina võivad tootjad valida vastavuse käesoleva artikliga, kui sõiduki liik langeb käesoleva määruse VIII lisas sätestatud kohaldamisalasse. Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis a nimetatud T1/C1-, T4.2/C4.2- ja T4.3/C4.3-kategooria sõidukite staatiliste katsetega seoses tuleb ümbermineku korral kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VIII lisa kohaselt.

Artikkel 12

Ümbermineku korral kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded (kitsarööpmeliste traktorite esiossa paigaldatavad ümbermineku korral kaitsvad konstruktsioonid)

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis a nimetatud kitsarööpmeliste traktorite esiossa paigaldatavate konstruktsioonidega T2-, T3- ja T4.3-kategooria sõidukite ümbermineku korral kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse IX lisa kohaselt.

Artikkel 13

Ümbermineku korral kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded (kitsarööpmeliste traktorite tagaossa paigaldatavad ümbermineku korral kaitsvad konstruktsioonid)

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis a nimetatud kitsarööpmeliste traktorite tagaossa paigaldatavate konstruktsioonidega T2/C2-, T3/C3- ja T4.3/C4.3-kategooria sõidukite ümbermineku korral kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse X lisa kohaselt.

Artikkel 14

Langevate esemete eest kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis b nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite langevate esemete eest kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XI lisa kohaselt.

Artikkel 15

Kaassõitjaistmete suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis c nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite kaassõitjaistmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XII lisa kohaselt.

Artikkel 16

Juhi tajutava mürataseme suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis d nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite juhi tajutava mürataseme suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XIII lisa kohaselt.

Artikkel 17

Juhiistme suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis e nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite juhiistme suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XIV lisa kohaselt.

Artikkel 18

Juhtimisruumi ja juhtimiskohale ligipääsu suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis f nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite juhtimisruumi ja juhtimiskohale ligipääsu suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XV lisa kohaselt.

Artikkel 19

Käitusvõllide suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis g nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite käitusvõllide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XVI lisa kohaselt.

Artikkel 20

Ajami osiste kaitse suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis h nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite ajami osiste kaitse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XVII lisa kohaselt.

Artikkel 21

Turvavööde kinnituspunktide suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis i nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite turvavööde kinnituspunktide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XVIII lisa kohaselt.

Artikkel 22

Turvavööde suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis j nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite turvavööde suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XIX lisa kohaselt.

Artikkel 23

Läbistavate esemete eest ette nähtud kaitse suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis k nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite läbistavate esemete eest ette nähtud kaitse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XX lisa kohaselt.

Artikkel 24

Väljalaskesüsteemide suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis l nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite väljalaskesüsteemide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXI lisa kohaselt.

Artikkel 25

Kasutusjuhendi suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktides l, n ja q nimetatud T-, C-, R ja S-kategooria sõidukite kasutusjuhendi, sealhulgas ohtlike ainete vastase kaitse ning sõiduki toimimise ja hooldamisega seotud aspektide suhtes kohaldatavaid nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXII lisa kohaselt.

Artikkel 26

Kontrollseadiste, sealhulgas juhtsüsteemide, hädaseiskamisseadiste ja automaatsete seiskamisseadiste ohutuse ja töökindluse suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis o nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite kontrollseadiste, sealhulgas juhtsüsteemide, hädaseiskamisseadiste ja automaatsete seiskamisseadiste ohutuse ja töökindluse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXIII lisa kohaselt.

Artikkel 27

Mehhaaniliste ohtude eest ette nähtud kaitse suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis p nimetatud T-, C-, R ja S-kategooria sõidukite mehhaaniliste ohtude eest ette nähtud kaitse, sealhulgas kaitse karedate pindade, teravate servade ja nurkade ning vedelikku sisaldavate torude ja sõiduki kontrollimatu liikumise eest, mida ei ole nimetatud artiklites 9 kuni 14, 19 ja 23, suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXIV lisa kohaselt.

Artikkel 28

Kaitsepiirete ja kaitseseadiste suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis r nimetatud T-, C-, R ja S-kategooria sõidukite kaitsepiirete ja kaitseseadiste suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXV lisa kohaselt.

Artikkel 29

Teabe, hoiatuste ja märgiste suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis s nimetatud T-, C-, R ja S-kategooria sõidukite teabe, hoiatuste ja märgiste, sealhulgas seotud pidurdamisega hoiatussignaalide ning sõiduki toimimise ja hooldamisega seotud aspektide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXVI lisa kohaselt.

Artikkel 30

Materjalide ja toodete suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis t nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite materjalide ja toodete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXVII lisa kohaselt.

Artikkel 31

Akude suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis u nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite akude suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXVIII lisa kohaselt.

Artikkel 32

Ohtlike ainete eest ette nähtud kaitse suhtes kohaldatavad nõuded

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 18 lõike 2 punktis l nimetatud T- ja C-kategooria sõidukite ohtlike ainete eest ette nähtud kaitse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XXIX lisa kohaselt.

III PEATÜKK

TEHNILISTELE TEENISTUSTELE ESITATAVAD NÕUDED

Artikkel 33

Tehniliste teenistuste tulemusstandardid ja hindamine

Tehnilised teenistused peavad vastama määruse (EL) nr 167/2013 artiklis 61 nimetatud tulemusstandarditele ja nende hindamise korrale, mida kontrollitakse käesoleva määruse XXX lisa kohaselt.

Artikkel 34

Tootjapoolsete katsete lubatavus

Määruse (EL) nr 167/2013 artikli 60 lõikes 1 nimetatud ettevõttesisene tehniline teenistus võib tootjapoolseid katseid läbi viia üksnes juhul, kui see on käesoleva määruse III lisas lubatud.

IV PEATÜKK

SÕIDUKITE, SÜSTEEMIDE, OSISTE VÕI ERALDI SEADMESTIKE RIIKLIK TÜÜBIKINNITUS

Artikkel 35

Sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike riiklik tüübikinnitus

Riigiasutused ei tohi konstruktsiooninõuetega seotud põhjustel keelduda andmast sõidukitele, süsteemidele, osistele või eraldi seadmestikele riiklikku tüübikinnitust, kui sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik vastab käeolevas määruss sätestatud nõuetele.

V PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 36

Määruse (EL) nr 167/2013 I lisa muudatused

Määruse (EL) nr 167/2013 I lisa muudetakse järgmiselt:

Artikkel 37

Jõustumine ja kohaldamine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.

(1) ELT L 60, 2.3.2013, lk 1.

(2) Nõukogu otsus 97/836/EÜ, 27. november 1997, Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe”) (EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78).

(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 595/2009, 18. juuni 2009, mis käsitleb mootorsõidukite ja mootorite tüübikinnitust seoses raskeveokite heitmetega (Euro VI) ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 715/2007 ja direktiivi 2007/46/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 80/1269/EMÜ, 2005/55/EÜ ja 2005/78/EÜ (ELT L 188, 18.7.2009, lk 1).

(4) Komisjoni määrus (EL) nr 582/2011, 25. mai 2011, millega rakendatakse ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 595/2009 seoses raskeveokite heidetega (Euro VI) ja millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ I ja III lisa (ELT L 167, 25.6.2011, lk 1).

(5) Nõukogu 24. juuni 1980. aasta direktiiv 80/720/EMÜ põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite juhtimisruumi, ligipääsu juhtimiskohale ning uksi ja aknaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 194, 28.7.1980, lk 1).

(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/42/EÜ, 17. mai 2006, mis käsitleb masinaid ja millega muudetakse direktiivi 95/16/EÜ (ELT L 157, 9.6.2006, lk 24).

(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiiv 2003/37/EÜ põllu- või metsamajanduslike traktorite, nende haagiste ja pukseeritavate vahetatavate masinate, ja nende masinate jaoks mõeldud süsteemide, nende osade ja eraldi seadmestike tüübikinnituse andmise kohta ja direktiivi 74/150/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 171, 9.7.2003, lk 1).

LISAD

Lisa number Lisa pealkiri Lk nr Sõiduki konstruktsiooni- ja üldise tüübikinnituse nõuded I ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade kohaldamine 12 II ELi tüübikinnituse andmisel kasutatavate OECD katsestandardite alusel esitatavate katsearuannete tunnustamine 13 III Tüübikinnitusmenetluste üksikasjalikud eeskirjad, sealhulgas nõuded virtuaalse katsetamise kohta 14 IV Toodangu vastavuse tagamise üksikasjalikud eeskirjad 18 V Remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes kohaldatavad nõuded 22 VI Ümbermineku kaitsekonstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded (dünaamilised katsed) 30 VII Ümbermineku kaitsekonstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded (roomiktraktorid) 51 VIII Ümbermineku kaitsekonstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded (staatilised katsed) 78 IX Kitsarööpmeliste traktorite esiossa paigaldatavate ümbermineku kaitsekonstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded 105 X Kitsarööpmeliste traktorite tagaossa paigaldatavate ümbermineku kaitsekonstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded 182 XI Langevate esemete eest kaitsvate konstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded 214 XII Kaassõitjaistmete suhtes kohaldatavad nõuded 223 XIII Juhi tajutava mürataseme suhtes kohaldatavad nõuded 224 XIV Juhiistme suhtes kohaldatavad nõuded 228 XV Juhtimisruumi ja juhtimiskohale ligipääsu suhtes kohaldatavad nõuded 265 XVI Käitusvõllide suhtes kohaldatavad nõuded 275 XVII Ajami osiste kaitse suhtes kohaldatavad nõuded 276 XVIII Turvavööde kinnituspunktide suhtes kohaldatavad nõuded 288 XIX Turvavööde suhtes kohaldatavad nõuded 292 XX Läbistavate esemete eest ette nähtud kaitse suhtes kohaldatavad nõuded 293 XXI Väljalaskesüsteemide suhtes kohaldatavad nõuded 294 XXII Kasutusjuhendi suhtes kohaldatavad nõuded 295 XXIII Kontrolliseadmete, sealhulgas juhtsüsteemide, hädaseiskamisseadiste ja automaatsete seiskamisseadiste ohutuse ja töökindluse suhtes kohaldatavad nõuded 300 XXIV Mehhaaniliste ohtude eest ette nähtud kaitse suhtes kohaldatavad nõuded 308 XXV Kaitsepiirete ja kaitseseadiste suhtes kohaldatavad nõuded 310 XXVI Teabe, hoiatuste ja märgiste suhtes kohaldatavad nõuded 311 XXVII Materjalide ja toodete suhtes kohaldatavad nõuded 312 XXVIII Akude suhtes kohaldatavad nõuded 313 XXIX Ohtlike ainete eest ette nähtud kaitse suhtes kohaldatavad nõuded 314 Nõuded tehniliste teenuste suhtes XXX Tehniliste teenuste tulemusstandardid ja hindamine 315

II LISA ELi tüübikinnituse andmisel kasutatavate OECD katsestandardite alusel esitatavate katsearuannete tunnustamine OECD katse-standardi nr […] alusel esitatav katsearuanne Valdkond Väljaanne Kohaldatavus Alternatiivne katsearuanne ELi katsearuandele, mis esitatakse järgmise alusel 3 Põllu- ja metsamajanduslike traktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ametlikud katsed (dünaamiline katse) 2015. aasta väljaanne -2014. aasta juuli- T1, T4.2 ja T4.3 VI lisa ja XVIII lisa (kui turvavöö kinnituspunkte on katsetatud) 4 Põllu- ja metsamajanduslike traktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ametlikud katsed (staatiline katse) 2015. aasta väljaanne -2014. aasta juuli- T1/C1, T4.2/C4.2 ja T4.3/C4.3 VIII lisa ja XVIII lisa (kui turvavöö kinnituspunkte on katsetatud) 5 Põllu- ja metsamajandustraktorite juhtimiskoha (-kohtade) müra ametlikud katsed 2015. aasta väljaanne -2014. aasta juuli- T ja C XIII lisa 6 Kitsarööpmeliste põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite esiossa paigaldatavate ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ametlikud katsed 2015. aasta väljaanne -2014. aasta juuli- T2, T3 ja T4.3 IX lisa ja XVIII lisa (kui turvavöö kinnituspunkte on katsetatud) 7 Kitsarööpmeliste põllu- ja metsamajanduslike ratastraktorite tagaossa paigaldatavate ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ametlikud katsed 2015. aasta väljaanne -2014. aasta juuli- T2/C2, T3/C3 ja T4.3/C4.3 X lisa ja XVIII lisa (kui turvavöö kinnituspunkte on katsetatud) 8 Põllu- ja metsamajanduslike roomiktraktorite ümbermineku kaitsekonstruktsioonide ametlikud katsed 2015. aasta väljaanne -2014. aasta juuli- C1, C2, C4.2 ja C4.3 VII lisa ja XVIII lisa (kui turvavöö kinnituspunkte on katsetatud) 10 Põllu- ja metsamajanduslike traktorite langevate esemete eest kaitsvate konstruktsioonide ametlikud katsed 2015. aasta väljaanne -2014. aasta juuli- T ja C XI lisa C osa

III LISA Tüübikinnitusmenetluste üksikasjalikud eeskirjad, sealhulgas nõuded virtuaalse katsetamise kohta 1. Tüübikinnitusprotsess Sõiduki tüübikinnitustaotluse saamisel peab kinnitusasutus: 1.1. kontrollima, et kõik ELi tüübikinnitustunnistused ja katsearuanded, mis on väljastatud sõiduki tüübikinnituse suhtes kohaldatava määruse (EL) nr 167/2013 või selle delegeeritud õigusaktide või rakendusaktide alusel, hõlmavad sõiduki tüüpi ja vastavad ettenähtud nõuetele; 1.2. kontrollima esitatud dokumentide läbivaatamisel, kas sõiduki teatise tehnilised jm andmed sisalduvad määrusest (EL) nr 167/2013 või selle delegeeritud õigusaktidest või rakendusaktidest tulenevas infopaketis ja nende alusel välja antud ELi tüübikinnitustunnistustes; 1.3. kontrollima või laskma kontrollida kinnitatavasse tüüpi kuuluvate sõidukite valimi põhjal sõiduki osi ja süsteeme, et teha kindlaks, kas sõiduk(id) on valmistatud kõigi määruse (EL) nr 167/2013 ning selle delegeeritud õigusaktide või rakendusaktide alusel vastavalt kinnitatud teabepaketi asjaomastele andmetele; 1.4. vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida eraldi seadmestike paigaldust; 1.5. vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida määruse (EL) nr 167/2013 I lisas sätestatud omaduste olemasolu; 2. Tehniliste kirjelduste kombinatsioon Esitatavate sõidukite arv peab olema piisav, et võimaldada mitmesuguste tüübikinnitust taotlevate kombinatsioonide nõuetekohast kontrollimist järgmiste kriteeriumide alusel: 2.1. Mootor 2.2. Ülekanne 2.3. veoteljed (arv, asukoht, ühendusviis) 2.4. juhtteljed (arv ja asukoht) 2.5. pidurisüsteemid ja pidurdatavad teljed (arv) 2.6. ümbermineku kaitsekonstruktsioon 2.7. kaitse ohtlike ainete eest 3. Erisätted Kui määruse (EL) nr 167/2013, selle delegeeritud õigusaktide või rakendusaktidega hõlmatud valdkondadega seotud tüübikinnitustunnistused või katsearuanded ei ole kättesaadavad, peab kinnitusasutus: 3.1. korraldama määruse (EL) nr 167/2013, selle delegeeritud õigusaktide või rakendusaktidega nõutud katsed ja kontrollimised; 3.2. kontrollima, kas sõiduk vastab sõiduki teatmikus esitatud andmetele ja kas need vastavad kõigis määruses (EL) nr 167/2013, selle delegeeritud õigusaktides või rakendusaktides esitatud tehnilistele nõuetele; 3.3. vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida osiste ja eraldi seadmestike paigaldust; 4. Mitmeastmeline ELi tüübikinnitusmenetlus 4.1. Üldsätted 4.1.1. Mitmeastmelise ELi tüübikinnitusmenetluse edukaks läbiviimiseks on vajalik kõigi asjaomaste tootjate ühine tegevus. Selleks peavad kinnitusasutused enne esimese etapi ja edasiste etappide tüübikinnitus(t)e andmist veenduma, et asjaomaste tootjate vahel on olemas kohased kokkulepped dokumentide ja teabe edastamiseks ja omavaheliseks vahetamiseks, et tagada komplekteeritud sõiduki tüübi vastavus kõigile määruses (EL) nr 167/2013, selle delegeeritud õigusaktides ja rakendusaktides kehtestatud tehnilistele nõuetele. Selline teave peab sisaldama üksikasjalikke andmeid süsteemidele, osistele ja eraldi seadmestikele antud tüübikinnituste ning nende sõidukiosade kohta, mis on mittekomplektse sõiduki osaks, kuid millele ei ole veel tüübikinnitust antud. 4.1.2. Punkti 4 kohased ELi tüübikinnitused antakse vastavalt sõidukitüübi komplekteerituse astmele ja need peavad hõlmama kõiki varasemate etappide tüübikinnitusi. 4.1.3. Mitmeastmelises ELi tüübikinnitusmenetluses vastutab iga tootja kõigi tema toodetud või tema poolt varasemale komplekteerimisastmele lisatud süsteemide, osiste või eraldi seadmestike tüübikinnituse ja toodangu vastavuse eest. Ta ei vastuta varasemal etapil tüübikinnituse saanud sõidukiosade eest, välja arvatud juhul, kui ta muudab nimetatud osi sedavõrd, et varem antud tüübikinnitus muutub kehtetuks. 4.2. Menetlused. Kinnitusasutus peab: 4.2.1. kontrollima, et määruse (EL) nr 167/2013, selle delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide kohaselt välja antud ELi tüübikinnitustunnistused katavad sõiduki tüüpi selle komplekteerituse astmes ja vastavad ettenähtud nõuetele; 4.2.2. veenduma, et teatmikus on olemas kõik vajalikud andmed, arvestades sõiduki komplekteerituse astet; 4.2.3. kontrollima esitatud dokumentide läbivaatamisel, kas sõiduki teatise tehnilised jm andmed sisalduvad määruse (EL) nr 167/2013 kohaselt vastu võetud rakendusaktidest tulenevas infopaketis ja selle alusel välja antud ELi tüübikinnitustunnistustes; ning kas komplekteeritud sõiduki korral mõni teatmikus mainitud jaotis ei sisaldu ühegi õigusakti infopaketis, ning kontrollima, kas asjakohane osa või parameeter vastab teatmikus esitatud andmetele; 4.2.4. kontrollima või laskma kontrollida kinnitatavasse tüüpi kuuluvate sõidukite valimi põhjal sõiduki osi ja süsteeme, et teha kindlaks, kas sõiduk(id) on valmistatud kõigi määruse (EL) nr 167/2013, selle delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide alusel vastavalt kinnitatud teabepaketi asjaomastele andmetele; 4.2.5. vajaduse korral kontrollima või laskma kontrollida eraldi seadmestike paigaldust; 4.3. Punktis 4.2.4 nimetatud eesmärgil kontrollitavate sõidukite arv peab olema piisav, et võimaldada erinevate kinnitatavate kombinatsioonide nõuetekohast kontrollimist vastavalt sõiduki komplekteerituse astmele ja punktis 2 sätestatud kriteeriumidele. 5. Virtuaalsete katsete tingimused ja nõuded, millega seoses võib olla vajalik virtuaalseid katseid teha 5.1. Eesmärgid ja reguleerimisala Punkti 5 asjakohased sätted käsitlevad virtuaalset katsetamist kooskõlas määruse (EL) nr 167/2013 artikli 27 lõikega 6. Seda ei saa kohaldada artikli 27 lõike 3 teise alapunkti suhtes. 5.2. Nõuded, millega seoses võib olla vajalik virtuaalseid katseid teha Tabel 1 Loetelu nõuetest, millega seoses võib olla vajalik virtuaalseid katseid teha Delegeeritud õigusakti viide Lisa nr Nõue Piirangud/märkused RVCR IX juhiistme ette monteeritud kaitseraamiga küljeli ümberpaiskuva kitsarööpmelise traktori pidev või katkestatud rullumine Jaotis B4 6. Virtuaalsete katsete tingimused 6.1. Virtuaalsete katsete skeem Virtuaalsete katsete kirjeldamisel ja läbiviimisel peab lähtuma järgmisest põhiskeemist: 6.1.1. eesmärk, 6.1.2. struktuuri mudel, 6.1.3. piirtingimused, 6.1.4. eeldatav koormus, 6.1.5. arvutused, 6.1.6. hinnang, 6.1.7. dokumentatsioon. 6.2. Arvutisimulatsiooni ja arvutuste alused 6.2.1. Matemaatiline mudel Matemaatilise mudeli esitab tootja. See kajastab katsetatava sõiduki, süsteemi ja osiste konstruktsiooni keerukust vastavalt kehtestatud nõuetele. Samad sätted on kohaldatavad mutatis mutandis osiste või seadmestiku katsetamise korral sõidukist eraldi. 6.2.2. Matemaatilise mudeli valideerimise menetlus Matemaatiline mudel tuleb valideerida võrreldes tegelike katsetingimustega. Selleks tuleb läbi viia füüsiline katse, et võrrelda matemaatilist mudelit kasutades saadud tulemusi füüsilise katse tulemustega. Katsetulemuste võrreldavust tuleb tõendada. Tootja või tehniline teenistus koostab valideerimisaruande ja esitab selle kinnitusasutusele. Kõigist matemaatilises mudelis või tarkvaras tehtud muudatustest, mis võivad valideerimisaruande kehtetuks muuta, tuleb teatada kinnitusasutusele, kes võib nõuda uue valideerimise läbiviimist. Valideerimisprotsessi skeem on esitatud punkti 7 joonisel 1. 6.2.3. Dokumentatsioon Tootja peab tegema kättesaadavaks simulatsiooniks ja arvutusteks kasutatavad andmed ning lisavahendid ja need asjakohasel viisil dokumenteerima. 6.2.4. Vahendid ja tugi Tehnilise teenistuse taotlusel esitab tootja vajalikud vahendid, sealhulgas asjakohase tarkvara, või võimaldab neile juurdepääsu. 6.2.5. Lisaks peab tootja pakkuma tehnilisele teenistusele asjakohast tuge. 6.2.6. Tehnilisele teenistusele juurdepääsu ja toe võimaldamine ei vabasta tehnilist teenistust kohustustest seoses personali oskuste, litsentsitasude maksmise ja konfidentsiaalsusnõude järgimisega. 7. Virtuaalse katsetamise valideerimisprotsess Joonis 1 Virtuaalse katsetamise valideerimisprotsessi skeem

IV LISA Toodangu vastavuse tagamise üksikasjalikud eeskirjad 1. Mõisted Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid: 1.1. „kvaliteedijuhtimissüsteem” – omavahel seotud ja üksteist mõjutavate elementide kogum, mida organisatsioonid kasutavad kvaliteedipoliitika rakendamise ja kvaliteedieesmärkide saavutamise juhtimiseks ja kontrollimiseks; 1.2. „audit” – tõendite kogumise protsess, mida kasutatakse auditikriteeriumidele vastavuse hindamiseks ning mis peab olema objektiivne, erapooletu ja sõltumatu ning lisaks süstemaatiline ja dokumenteeritud; 1.3. „parandusmeetmed” – probleemi lahendamise protsess ning sellele järgnev mittevastavuse või mittesoovitava olukorra põhjuste kõrvaldamine ja nende kordumise vältimise kavandamine; 2. Eesmärk 2.1. Toodangu vastavuse kontrollimise korra eesmärk on tagada, et iga toodetud sõiduk, süsteem, osis, eraldi seadmestik, osa või lisaseade vastab tüübikinnituse tehnilist kirjeldust, toimimist ja märgistamist käsitlevatele nõuetele. 2.2. Kõnealuse korra lahutamatuks osaks on kvaliteedijuhtimissüsteemide hindamine, mis on sätestatud punktis 3 ja mida nimetatakse esmaseks hindamiseks, ning tootmisega seotud kontrollid, mis on sätestatud punktis 4 ja mida nimetatakse toodangu vastavuse tagamise korraks. 3. Esmane hindamine 3.1. Kinnitusasutus peab enne tüübikinnituse andmist kontrollima, et tootja on ette näinud piisavad meetmed ja menetlused, mis tagavad tõhusa kontrolli tootmises olevate sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike kinnitatud tüübile vastavuse üle. 3.2. Esmase hindamise suhtes kehtib standard EN ISO 19011:2011 – „Kvaliteedi- ja/või keskkonnajuhtimissüsteemide auditeerimise juhised”. 3.3. Punktis 3.1 osutatud nõuete täitmise peab heaks kiitma tüübikinnitusasutus. Kinnitusasutus peab heaks kiitma esmase hindamise ja toodangu vastavuse tagamise korra vastavalt punktile 4, rakendades vajaduse korral ühte punktides 3.3.1–3.3.3 kirjeldatud meetmetest või nimetatud meetmete kombinatsiooni vastavalt vajadusele kas tervikuna või osaliselt. 3.3.1. Esmase hindamise ja/või toodangu vastavuse tagamise meetmete kontrollimise viib läbi tüübikinnitust väljastav tüübikinnitusasutus või tüübikinnitusasutuse poolt selleks määratud organ. 3.3.1.1. Läbiviidava esmase hindamise ulatuse määramisel võib kinnitusasutus kasutada järgmist kättesaadavat teavet: 3.3.1.1.1. punktis 3.3.3 kirjeldatud tootja sertifikaat, mida kõnealuse punkti alusel ei tunnustata ega peeta vastuvõetavaks; 3.3.1.1.2. osiste või eraldi seadmestike tüübikinnituste korral osise või eraldi seadmestiku tootja ruumides sõiduki tootja(te) poolt läbi viidud kvaliteedisüsteemi hindamised ühe või mitme tööstusharu eeskirjade kohaselt, mis vastavad harmoneeritud standardile EN ISO 9001:2008. 3.3.2. Alghinnangu võib anda ja/või toodangu vastavuse tagamise meetmeid kontrollida ka mõne teise liikmesriigi tüübikinnitusasutus või tüübikinnitusasutuse poolt selleks määratud organ. 3.3.2.1. Sellisel juhul koostab teise liikmesriigi kinnitusasutus vastavusavalduse, kus piiritletakse hinnangus hõlmatud valdkonnad ja tootmisüksused, mis on seotud sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestikega, millele tüübikinnitus antakse. 3.3.2.2. Saades tüübikinnitust andva liikmesriigi tüübikinnitusasutuselt vastavusavalduse taotluse, saadab teise liikmesriigi tüübikinnitusasutus viivitamata vastavusavalduse või teatab, et tal ei ole võimalik niisugust avaldust väljastada. 3.3.2.3. Vastavusavaldus peab sisaldama vähemalt järgmist: 3.3.2.3.1. kontsern või ettevõte (nt autotehas XYZ); 3.3.2.3.2. konkreetne organisatsioon (nt Euroopa osakond), 3.3.2.3.3. tehased/tootmisüksused (nt 1. mootoritehas (Ühendkuningriigis) – 2. sõidukitehas (Saksamaal)); 3.3.2.3.4. sõidukite/osiste valik (nt kõik T1-kategooria mudelid); 3.3.2.3.5. hinnatavad valdkonnad (nt mootorite koostamine, kerede stantsimine ja koostamine, sõidukite koostamine); 3.3.2.3.6. kontrollitud dokumendid (nt ettevõtte ja tehaste kvaliteedikäsiraamat ja kvaliteedi tagamise kord); 3.3.2.3.7. hindamise kuupäev (nt 18.–30.5.2013 korraldatud audit); 3.3.2.3.8. kavandatud kontrollkäik (nt oktoober 2014). 3.3.3. Tüübikinnitusasutus peab arvestama punkti 3.3 alghinnangu nõuetele vastavana ka sobivaid harmoneeritud standardi EN ISO 9001:2008 või muu samaväärse harmoneeritud standardi kohaseid tootja sertifikaate. Tootja peab esitama sertifitseerimise kohta täpsed andmed ja kohustuma teatama tüübikinnitusasutusele kõigist sertifitseerimise kehtivuse või kohaldamisalaga seotud muudatustest. 3.4. Sõiduki süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike tüübikinnituse eesmärgil tehtud esmaseid hindamisi ei ole sõiduki tüübikinnituse taotlemisel vaja korrata, vaid neid täiendatakse nende tootmisüksuste ja valdkondade hindamistega, mis on seotud kogu sõiduki koostamisega ja mida varasemates hinnangutes ei käsitletud. 4. Toodangu vastavuse tagamise kord 4.1. Iga sõiduk, süsteem, osis või eraldi seadmestik, mis on kooskõlas määruse (EL) nr 167/2013, selle delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktidega ning 1958. aasta muudetud kokkuleppele lisatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjadega, aga ka käesoleva määruse II lisas esitatud OECD katsestandardite põhjal koostatud täieliku katsearuandega, peab olema valmistatud selliselt, et see vastaks kinnitatud tüübile, täites käesolevas lisas, määruses (EL) nr 167/2013, selle delegeeritud õigusaktides ja rakendusaktides, ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja(de)s ja OECD katsestandardites esitatud nõuded. 4.2. Liikmesriigi kinnitusasutus peab enne määrusele (EL) nr 167/2013 ja nimetatud määruse kohaselt vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidele ning 1958. aasta muudetud kokkuleppele lisatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjale või OECD katsestandardile vastava tüübikinnituse andmist veenduma, et on olemas adekvaatne hindamiskord ja dokumenteeritud kontrollimiskavad, mis tuleb iga tüübikinnituse korral tootjaga kooskõlastada, et viia kindlaksmääratud ajavahemike järel läbi katsed või nendega seonduvad kontrollimised, sh vajaduse korral määruses (EL) nr 167/2013, ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas või OECD katsestandardis ette nähtud katsed, mis on vajalikud, et tõendada jätkuvat vastavust kinnitatud tüübile. 4.3. Tüübikinnituse omanik peab eelkõige: 4.3.1. tagama, et on olemas tõhus toodangu (sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike) vastavuse kontrollimise kord ja et seda kohaldatakse; 4.3.2. omama juurdepääsu katseseadmetele või muudele asjakohastele seadmetele, mis on vajalikud igale kinnitatud tüübile vastavuse kontrollimiseks; 4.3.3. tagama katse- või kontrollitulemuste registreerimise ja lisatud dokumentide kättesaadavuse kuni 10 aasta pikkuse perioodi vältel, mis määratakse täpsemalt kindlaks kokkuleppel kinnitusasutusega; 4.3.4. analüüsima iga liiki katsete või kontrollimiste tulemusi, et kontrollida tootekarakteristikuid ning tagada nende stabiilsus, võttes arvesse tööstustoodangu korral lubatud kõikumisi; 4.3.5. tagama, et iga tootetüübi puhul viiakse läbi vähemalt määruses (EL) nr 167/2013 ja selle delegeeritud ja rakendusaktides ning ka asjakohases ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjas või OECD katsestandardis ette nähtud kontrollid ja katsed; 4.3.6. tagama, et kui kõnealust liiki katsetuse käigus ilmneb mis tahes näidise või katseeksemplari mittevastavus nõuetele, valitakse uued näidised ja katsetust või kontrollimist korratakse. Tuleb astuda kõik vajalikud sammud, et taastada tootmisprotsess, mis tagab vastavuse kinnitatud tüübile. 4.3.7. Sõiduki tüübikinnituse korral kontrollitakse punktis 4.3.5 osutatud kontrollide puhul vähemalt konstruktsiooni tehniliste andmete korrektsust seoses tüübikinnitusega ja vastavustunnistuse jaoks nõutava teabega. 4.4. Järkjärgulise, sega- või mitmeastmelise tüübikinnitusmenetluse puhul võib kogu sõiduki tüübikinnituse andjaks olev kinnitusasutus nõuda igalt asjakohasele süsteemile, osisele või eraldi seadmestikule tüübikinnituse andnud kinnitusasutuselt spetsiifilisi üksikasju käesolevas lisas sätestatud toodangu vastavuse nõuete järgimise kohta. 4.5. Kui kogu sõiduki tüübikinnituse andjaks olevat kinnitusasutust ei rahulda punkti 4.4 kohaselt esitatud teave ja ta on sellest kirjalikult teatanud kõnealusele tootjale ning süsteemile, osisele või eraldi seadmestikule tüübikinnituse andnud kinnitusasutusele, peab kogu sõiduki tüübikinnituse andnud kinnitusasutus nõudma toodangu vastavuse täiendavat kinnitamist auditite või kontrollide abil, mis viiakse läbi kõnealuste süsteemide, osiste või eraldi seadmestike tootja(te) tehas(t)es ning mille tulemused tehakse viivitamata asjaomasele kinnitusasutusele kättesaadavaks. 4.6. Kui kohaldatakse punkte 4.4 ja 4.5 ning kogu sõiduki tüübikinnituse andnud kinnitusasutuse arvates ei ole täiendava auditi või kontrolli tulemused rahuldavad, peab tootja tagama võimalikult kiiresti toodangu vastavuse taastamise parandusmeetmete abil, mis rahuldavad süsteemi, osise või eraldi seadmestiku tüübikinnituse andnud kinnitusasutust. 5. Jätkuva vastavustõendamise kord 5.1. Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid, kasutades selleks korralisi auditeid. Selleks peab tootja võimaldama juurdepääsu tootmise, kontrolli, katsetamise, ladustamise ja turustamisega seotud tegevuskohtadele ning esitama kogu kvaliteedijuhtimissüsteemi dokumentatsiooni ja aruannetega seotud vajaliku teabe. 5.1.1. Selliste korraliste auditite abil teostatakse tavaliselt käesoleva lisa punktides 3 ja 4 (esmane hindamine ja toodangu vastavuse tagamise kord) sätestatud menetluste jätkuva tõhususe seiret. 5.1.1.1. Tehniliste teenistuste (kvalifitseeritud või tunnustatud vastavalt punkti 3.3.3 nõuetele) sooritatud järelevalvetoimingud tuleb alghinnangu menetluste suhtes lugeda punkti 5.1.1 nõuetele vastavaks. 5.1.1.2. Kinnitusasutus viib neid tõendamisi (muid kui punktis 5.1.1.1 nimetatud) läbi nii sageli, et see võimaldab tagada punktide 3 ja 4 kohaselt läbiviidavate asjakohaste vastavuse tõendamise menetluste läbivaatamise ajavahemike järel, mille määrab kinnitusasutus varasemate kogemuste põhjal. 5.2. Iga läbivaatamise ajal tuleb kontrollijale kättesaadavaks teha katsete ja kontrollide protokollid ja tootmisaruanded, eriti käesoleva lisa punktis 4.2 nõutud katsete ja kontrollide protokollid. 5.3. Kontrollija võib pisteliselt valida välja näidised katsetamiseks tootja laboris või tehnilise teenistuse ruumides, kus sel juhul viiakse läbi vaid füüsilisi katseid. Näidiste väikseima arvu kindlaksmääramisel võib arvesse võtta tootja tehtud kontrolli tulemusi. 5.4. Kui kontrollimise tase osutub ebarahuldavaks või kui on vaja kontrollida punkti 5.2 alusel tehtud katsete kehtivust, peab kontrollija valima välja näidised, mis saadetakse tehnilisele teenistusele selliste füüsiliste katsete tegemiseks, mis vastavad punktis 4 ja määruses (EL) nr 167/2013 või selle delegeeritud ja rakendusaktides, asjakohastes ÜRO Euroopa Majandusnõukogu eeskirjas või OECD katsestandardites kehtestatud nõuetele. 5.5. Kui selliste kontrollimiste või seireandmete läbivaatamise ajal saadakse ebarahuldavaid tulemusi, peab kinnitusasutus tagama, et toodangu nõuetele vastavuse võimalikult kiireks taastamiseks astutakse kõik vajalikud sammud. 5.6. Kui määruses (EL) nr 167/2013 nõutakse vastavust ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja sätetele või lubatakse määruse delegeeritud õigusaktides sätestatud nõuete alternatiivina kasutada OECD katsestandardite põhjal koostatud täielikke katsearuandeid, võib tootja omal valikul järgida käesoleva lisa sätteid, mis on alternatiiviks vastava ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja toodangu vastavust käsitlevatele nõuetele. Kui aga kohaldatakse punkte 4.5 või 4.6, tuleb kõiki ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjades või OECD katsestandardites toodangu vastavusele esitatud üksiknõudeid täita kinnitusasutust rahuldaval viisil seni, kuni kinnitusasutus otsustab, et vastavus nõuetele on taastatud.

V LISA Remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes kohaldatavad nõuded LIIDETE LOETELU Liite number Liite pealkiri Lehekülg 1 Sõidukite pardadiagnostika andmete ning remondi- ja hooldusteabe kättesaadavus 26 2 Üldiste diagnostikavahendite väljatöötamiseks vajalikud andmed 28 1. Mõiste Käesolevas lisas kasutatakse järgmist mõistet: „sõidukite pardadiagnostika andmete ning remondi- ja hooldusteabe kättesaadavus” – kõikide selliste pardadiagnostika (on-board diagnostic, OBD) seadme andmete ning remondi- ja hooldusandmete kättesaadavus, mis on vajalikud sõiduki kontrollimiseks, diagnostikaks, hoolduseks või remondiks. 2. Vastavus tüübikinnitusmenetluse pardadiagnostika andmete ning remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse nõuetele 2.1. Tootja peab tagama vastavuse käesolevas lisas esitatud tehnilistele nõuetele, mis käsitlevad sõiduki pardadiagnostika andmete ning remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust. 2.2. Kinnitusasutus annab tüübikinnituse alles pärast tootjalt sõiduki pardadiagnostika andmetele ning remondi- ja hooldusteabele juurdepääsu tunnistuse saamist. 2.3. Sõiduki pardadiagnostika andmetele ning remondi- ja hooldusteabele juurdepääsu tunnistus loetakse tõendiks määruse (EL) nr 167/2013 XV peatüki nõuete täitmise kohta. 2.4. Sõiduki pardadiagnostika andmetele ning remondi- ja hooldusteabele juurdepääsu tunnistus koostatakse vastavalt määruse (EL) nr 167/2013 artikli 53 lõike 8 punktis 3 esitatud näidisele. 3. Tasud juurdepääsu eest Lisaks määruse (EL) nr 167/2013 artikli 55 kohasele ajapiiranguga kättesaadavusele võivad tootjad pakkuda tehingupõhist juurdepääsu, mille korral võetakse tasu tehingu kaupa, mitte kasutuskestuse põhjal. Kui tootjad võimaldavad mõlemat liiki juurdepääsu, valivad sõltumatud ettevõtjad vastavalt eelistusele kas aja- või tehingupõhise süsteemi. 4. Varuosad, diagnostikavahendid ja katseseadmed 4.1. Lähtuvalt määruse (EL) nr 167/2013 artikli 53 lõikest 6 peab tootja individuaalse kokkuleppe alusel, kohaldades määruse (EL) nr 167/2013 artiklis 55 sätestatud põhimõtteid ning esitades kontaktandmed oma veebisaidil, muutma huvitatud isikutele kättesaadavaks järgmise teabe: 4.1.1. pardadiagnostikasüsteemi nõuetekohaseks tööks vajalike oluliste varuosade väljatöötamist võimaldavad andmed; 4.1.2. diagnostikavahendite väljatöötamiseks vajalikud 2. liites osutatud andmed. 4.2. Punkti 4.1.1 kohaldamisel ei tohi varuosade väljatöötamist piirata järgmised asjaolud: 4.2.1. asjakohase teabe puudumine; 4.2.2. tõrgete avastamisega seotud tehnilised nõuded pardadiagnostika läviväärtuste ületamise korral või kui pardadiagnostikasüsteemi abil ei saa täita põhilisi käesoleva määrusega kehtestatud pardadiagnostika abil teostatava seire nõudeid; 4.2.3. teatavad muudatused pardadiagnostika teabe kasutuses, et käsitleda vedel- või gaaskütusega sõidukeid eraldi; 4.2.4. mõne väiksema puudusega, gaaskütusel töötavate sõidukite tüübikinnitus. 4.3. Punkti 4.1.2 kohaldamise korral, kui tootjad kasutavad oma frantsiisivõrgustikes standarditele ISO 22900-2:2009 Modular Vehicle Communication Interface (MVCI) ja ISO 22901-2:2011 Open Diagnostic Data Exchange (ODX) vastavaid diagnostika- ja katsetamisvahendeid, peavad ODX-failid olema sõltumatutele ettevõtjatele kättesaadavad tootja veebisaidi kaudu. 5. Mitmeastmeline tüübikinnitus 5.1. Mitmeastmelise tüübikinnituse korral (nagu see on määratletud määruse (EL) nr 167/2013 artiklis 20, on lõpptootja vastutav sõiduki pardadiagnostika andmete ning remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse tagamise eest oma tootmisetapi/-etappide ulatuses ja eelneva etapiga / eelnevate etappidega haakumise osas. 5.2. Lisaks avaldab lõpptootja oma veebilehel sõltumatute ettevõtjate jaoks järgmise teabe: 5.2.1. eelneva etapi / eelnevate etappide eest vastutava(te) tootja(te) veebisaidi aadress; 5.2.2. kõigi eelneva etapi / eelnevate etappide eest vastutavate tootjate nimed ja aadressid; 5.2.3. eelneva etapi / eelnevate etappide tüübikinnituse number / tüübikinnituste numbrid; 5.2.4. mootori number. 5.3. Tüübikinnituse teatava etapi / teatavate etappide eest vastutav tootja tagab, et tema vastutusel oleva(te) tüübikinnituse etapi/etappide kohta on pardadiagnostika andmed ning remondi- ja hooldusteave tema veebisaidil kättesaadav ning samuti on seal link eelmisele etapile / eelmistele etappidele. 5.4. Tüübikinnituse teatava etapi / teatavate etappide eest vastutav tootja annab järgneva etapi eest vastutavale tootjale järgmise teabe: 5.4.1. vastavustunnistus selle etapi / nende etappide kohta, mille eest ta vastutab; 5.4.2. tunnistus (ja selle lisad) sõiduki pardadiagnostika andmetele ning remondi- ja hooldusteabele juurdepääsu kohta; 5.4.3. tüübikinnitusnumber, mis on antud etapis/etappides, mille eest ta vastutab; 5.4.4. punktides 5.4.1, 5.4.2 ja 5.4.3 nimetatud dokumendid, mille esitab/esitavad eelmise etapi / eelmiste etappide tootja(d). 5.5. Iga tootja annab järgneva etapi eest vastutavale tootjale loa anda tema esitatud dokumendid edasi iga järgneva etapi ja lõppetapi eest vastutavale tootjale. 5.6. Lisaks teeb tüübikinnituse teatava etapi / teatavate etappide eest vastutav tootja lepingu alusel järgmist: 5.6.1. tagab, et järgneva etapi eest vastutavale tootjale oleksid kättesaadavad tema etappi/etappe puudutavad andmed sõiduki pardadiagnostika andmete, remondi- ja hooldusteabe ning liideste kohta; 5.6.2. tagab, et tüübikinnituse järgneva etapi eest vastutavale tootjale oleksid nõudmise korral kättesaadavad tema etappi/etappe puudutavad andmed sõiduki pardadiagnostika andmete, remondi- ja hoolduse ning liideste kohta. 5.7. Tootja, sh lõpptootja, võib võtta tasu koosõlas määruse (EL) nr 167/2013 artikliga 55 üksnes selle etapi / nende etappide eest, mille eest ta vastutab. 5.8. Tootja, sealhulgas lõpptootja, ei või võtta tasu teabe avaldamise eest teiste tootjate veebisaidi aadressi või kontaktandmete kohta. 6. Väiketootjad 6.1. Tootjad tagavad sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse, esitades selle ligipääsetavalt ja operatiivselt ning viisil, mis ei ole diskrimineeriv võrreldes võimalustega, mis on antud volitatud edasimüüjatele ja remonditöökodadele määruse (EL) nr 167/2013 artikli 53 lõike 13 alusel, kui nende määrusega hõlmatud sõidukitüübi tootmise maht kogu maailmas aastas on vähem kui: a) T-kategooria: 200 sõidukit, b) C-kategooria: 80 sõidukit, c) R-kategooria: 400 sõidukit, d) S-kategooria: 200 sõidukit. Määrusega hõlmatud süsteemide, osiste või eraldi seadmestike asjakohane arv asjaomase sätte tähenduses on 250 ühikut. 6.2. Punktis 1 määratletud sõidukid, süsteemid, osised või eraldi seadmestikud kantakse tootja remondi- ja hooldusteabe veebisaidile. 6.3. Tüübikinnitusasutus teatab komisjonile igast väiketootjale antud tüübikinnitusest. 7. Sõidukite pardadiagnostika andmete ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavusega seotud kohustuste täitmine 7.1. Kinnitusasutus võib igal ajal oma algatusel, kaebuse alusel või tehnilise teenistuse hinnangust lähtudes kontrollida, kas tootja järgib määruse (EÜ) nr 167/2013 ja käesoleva määruse sätteid ning sõiduki pardadiagnostika andmetele ning remondi- ja hooldusteabele juurdepääsu tunnistuse tingimusi. 7.2. Kui kinnitusasutus leiab, et tootja ei ole täitnud sõidukite pardadiagnostika andmete ning remondi- ja hooldusteabe kättesaadavusega seotud kohustusi, võib vastava tüübikinnituse andnud kinnitusasutus võtta olukorra parandamiseks vajalikke meetmeid. 7.3. Nendeks meetmeteks võivad olla tüübikinnituse tühistamine või peatamine, rahatrahv ja muud määruse (EL) nr 167/2013 kohaselt võetavad meetmed. 7.4. Kui sõltumatu ettevõtja või sõltumatuid ettevõtjaid esindav kaubandusühendus esitab kinnitusasutusele kaebuse, viib kinnitusasutus läbi auditi, et kontrollida tootja tegevuse vastavust sõidukite pardadiagnostika andmetele ning remondi- ja hooldusteabele juurdepääsu käsitlevatele nõuetele. 7.5. Auditi käigus võib tüübikinnitusasutus paluda tehnilisel teenistusel või muul sõltumatul eksperdil hinnata kõnealuste kohustuste täitmist. 7.6. Kui tüübikinnituse taotluse esitamise ajal ei ole sõiduki pardadiagnostika andmed ning hooldus- ja remonditeave kättesaadavad, peab tootja esitama selle teabe kuue kuu jooksul alates tüübikinnituse saamise kuupäevast. 7.7. Kui sõiduk lastakse turule rohkem kui kuus kuud pärast tüübikinnituse saamist, tuleb teave esitada päeval, mil sõiduk turule lastakse. 7.8. Juhul kui kaebusi ei ole esitatud ning tootja on esitanud pardadiagnostika andmetele ning remondi- ja hooldusteabele juurdepääsu tunnistuse punktis 7.7 osutatud ajavahemike jooksul, võib kinnitusasutus esitatud tunnistuse alusel eeldada, et tootja on ette näinud piisavad meetmed ja menetlused sõiduki pardadiagnostika andmete ning remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse tagamiseks. 7.9. Kui vastavustunnistust selle aja jooksul ei esitata, võtab kinnitusasutus täitmise tagamiseks viivitamata meetmed. 8. Sõltumatute ettevõtjate suhtes kohaldatavad nõuded seoses sõiduki turvasüsteemidega mitteseotud teabe kättsaadavusega 8.1. Sõiduki turvasüsteemidega mitteseotud pardadiagnostika andmetele ning remondi- ja hooldusteabele juurdepääsemiseks võib sõltumatult ettevõtjalt nõuda tootja veebisaidi kasutajaks registreerimisel üksnes selliseid andmeid, mis on vajalikud andmete eest tasumise viisi kinnitamiseks. 9. Sõltumatute ettevõtjate suhtes kohaldatavad nõuded seoses sõiduki turvasüsteemidega seotud teabe kättesaadavusega 9.1. Sõiduki turvasüsteemidega seotud pardadiagnostika andmetele ning remondi- ja hooldusteabele juurdepääsemiseks peab sõltumatu ettevõtja saama asjakohase heakskiidu ja volituse dokumentide alusel, mis tõendavad tegelemist õiguspärase majandustegevusega ning seonduvate kriminaalkaristuste puudumist. 9.2. Juurdepääs sõiduki turvaandmetele, mida kasutavad volitatud edasimüüjad ja remonditöökojad, tehakse sõltumatutele ettevõtjatele kättesaadavaks turvatehnoloogiaga kaitstuna, et andmete vahetamisel oleksid tagatud konfidentsiaalsus, terviklikkus ja kaitse kopeerimise eest. 9.3. Määruse (EL) nr 167/2013 artiklis 56 sätestatud sõidukite andmetele juurdepääsu foorum määrab kindlaks nende nõuete täitmiseks vajalikud üldtunnustatud näitajad. 9.4. Sõiduki turvasüsteemidele juurdepääsu käsitleva teabe saamiseks peab sõltumatu ettevõtja enda ja oma organisatsiooni tuvastamiseks esitama ISO 20828:2006 nõuetele vastava tõendi. Tootja peab sellele vastuseks saatma standardile ISO 20828:2006 vastava tõendi, milles ta kinnitab sõltumatule ettevõtjale, et tollele on antud juurdepääs kõnealuse tootja õiguspärasele saidile. Mõlemad pooled peavad nende toimingute kohta päevikut, milles on märgitud sõidukid ning neis käesoleva sätte kohaselt tehtud muudatused. 1. liide Sõidukite pardadiagnostika andmete ning remondi- ja hooldusteabe kättesaadavus 1. Sissejuhatus 1.1. Käesolevas liites on sätestatud sõidukite pardadiagnostika andmete ning remondi- ja hooldusteabe kättesaadavusega seotud tehnilised nõuded. 2. Nõuded 2.1. Sõiduki remondi- ja hooldusteabe esitamiseks peab tootja kasutama üksnes vaba teksti- ja graafikaformaati või -formaate, mida on võimalik näha ja printida vabalt kättesaadavate standardtarkvarasse kuuluvate pistikprogrammide abil, mida on lihtne installeerida ning mida kasutatakse üldlevinud arvutisüsteemides. 2.1.1. Veebisaitide kaudu kättesaadavaks muudetud sõiduki pardadiagnostika andmed ning remondi- ja hooldusteave peavad vastama määruse (EL) nr 167/2013 artikli 53 lõikes 2 osutatud ühtsele standardile. 2.1.2. Võimaluse korral peavad märksõnad ja metaandmed vastama ISO standardile 15031–2:2010. Nimetatud andmed peavad olema alati kättesaadavad, välja arvatud veebisaidi tehnilise hooldusega seotud vajaduste korral. 2.1.3. Isikud, kellel on vaja teha andmetest koopiaid või need uuesti välja anda, peaksid läbi rääkima otse asjaomase tootjaga. 2.1.4. Õppematerjalide jaoks vajalikud andmed peavad olema samuti kättesaadavad, kuid neid võib esitada muude kanalite kaudu kui veebisaidid. 2.2. Teave kõigi sõidukiosade kohta, millega sõiduki tootja on varustanud sõiduki, mis kannab mudeli- ja seerianumbrit või tehasetähist (VIN) ja on identifitseeritav muude tunnuste alusel, nagu telgede pikivahe, mootori võimsus, viimistluse tase või lisavarustus, ning mida võib asendada varuosadega, mida sõiduki tootja pakub oma volitatud remonditöökodadele või edasimüüjatele või kolmandatele isikutele viitega originaalvarustuse osanumbritele, tehakse kättesaadavaks andmebaasis, millele on ka sõltumatutel ettevõtjatel kerge ligi pääseda. 2.3. Andmebaas või alternatiivne kättesaadav formaat peab hõlmama tehasetähist (VIN), originaalvarustuse osanumbreid, originaalvarustuse märgiseid osadel, kehtivuse tunnuseid (kehtivuse algus- ja lõppkuupäev), kinnituse tunnuseid ja kohaldatavuse korral struktuuri omadusi. 2.4. Andmebaasi või mõne muu kättesaadava formaadi teavet tuleb korrapäraselt ajakohastada. Ajakohastatakse eelkõige teavet, mis käsitleb kõiki muudatusi, mida üksiksõidukitele pärast nende tootmist on tehtud, kui see teave on volitatud edasimüüjatele kättesaadav. 2.5. Juhtimisplokkide ümberprogrammeerimine näiteks seoses ümberkalibreerimisega pärast remonti või tarkvara laadimisega elektroonilise juhtimisploki asendamisel või osiste asendusosade salvestamise või taaskäivitamisega peab võimaldama omandiõigusega hõlmamata riistvara kasutamist. 2.5.1. Ümberprogrammeerimine peab olema tehtud standardi ISO 22900-2 või SAE J2534 või TMC RP1210 nõuete kohaselt hiljemalt alates 1. jaanuarist 2018. Järgmiste tootjate puhul on asjaomane kuupäev 1. jaanuar 2020: — R- ja S-kategooria sõidukite tootjad; — T- ja C-kategooria sõidukite tootjad, kelle toodang jääb allapoole käesoleva lisa punktis 6.1 sätestatud piirväärtusi ning — tootjad, kes toodavad süsteeme, osiseid või eraldi seadmestikke ning kelle toodang jääb allapoole käesoleva lisa punktis 6.1 sätestatud piirväärtusi. 2.5.2. Kasutada võib ka Ethernetti, järjestikliidest või kohtvõrku (LAN) ning andmekandjaid, nagu laserplaat (CD), digitaaluniversaalplaat (DVD) ja pooljuhtmäluseade ehk mälupulk auto teabe- ja meelelahutuskeskuste jaoks (nt navigatsioonisüsteemid, telefon), kuid tingimusel, et selleks ei oleks nõutav omandiõigusega kaitstud sidetarkvara (nt draiverid või pistikprogrammid). Tootjaspetsiifilise rakenduse ja andmesideliidese standarditele ISO 22900-2, või SAE J2534 või TMC RP1210 vastavuse valideerimiseks peab tootja pakkuma kas sõltumatult välja töötatud andmesideliideste valideerimist või siis teavet ja ka spetsiaalse riistvara rentimist, mida andmesideliidese tootjalt sellise valideerimise läbiviimiseks nõutakse. Sellise valideerimise või teabe ja riistvara tasude suhtes kehtivad määruse (EL) nr 167/2013 artiklis 55 sätestatud tingimused. 2.5.3. Enne asjaomaste standardite kohaldamist teeb sõiduki tootja kättesaadavaks ärisaladuse alla kuuluva kättesaadava teabe (nt protokolliandmed, tootmismeetod, tunnusnumber) selle kohta, kuidas juhtimisplokke ümber programmeerida. 2.5.4. Sõidukisisese elektrooniliste juhtimisplokkide vahelise või juhtimisplokkide ja diagnostikateenuste vahendite vahelise side tagamise juures on kohaldatavad järgmised standardid: SAE J1939, ISO 11783, ISO 14229 või ISO 27145. ISO 27145 kohaldatakse koos standarditega ISO 15765-4 või ISO 13400. 2.5.5. Kui tootja soovitab traktoritüübi kombineerimist R- või S-kategooria sõidukiga või vastupidi, esitab ta sõltumatutele ettevõtjatele mõlema sõiduki pardadiagnostika andmed ning hooldus- ja remonditeabe seoses nende ühenduvusega. Asjaomase teabe võib esitada ka mitme tootja või tootjate konsortsiumi ühiselt loodud veebisaidil, tingimusel et veebisait on kooskõlas määrusega, nagu on osutatud määruse (EL) nr 167/2013 põhjenduses 23. 2.6. Tootja remonditeabe veebisaitidel peab olema teave mudelite tüübikinnitusnumbrite kohta. 2.7. Tootja peab ette nägema mõistlikud ja proportsionaalsed tunni-, päeva-, kuu- ja aastatasud ning kohaldatavuse korral tehingukohased tasud oma remondi- ja hooldusteabe veebisaitide külastamise eest. 2. liide Üldiste diagnostikavahendite väljatöötamiseks vajalikud andmed 1. Diagnostikaseadmete tootmiseks vajalikud andmed Et soodustada üldiste diagnostikavahendite pakkumist mitme automargi remontijatele, teevad sõidukitootjad remondiandmete veebilehtede kaudu kättesaadavaks punktides 1.1, 1.2 ja 1.3 nimetatud andmed. Need andmed peavad sisaldama kõiki diagnostikavahendite funktsioone ning viiteid remonditeabele ja rikete kõrvaldamise juhistele. Kõnealusele teabele juurdepääsu eest võib võtta mõistlikku tasu. 1.1. Sideprotokollide andmed Esitada tuleb järgmised andmed, mida peab saama otsida sõidukimarkide, mudelite ja variantide järgi või muude asjakohaste tunnuste järgi, nagu näiteks VIN-kood või sõiduki ja süsteemide identifitseerimistunnused: a) infosüsteemi lisaprotokollid, mida lisaks ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 49 9B lisa punktis 4.7.3 sätestatud standarditele on vaja täielikuks diagnostikaks, sealhulgas teave tark- ja riistvaraliste lisaprotokollide, parameetrite identifitseerimise, ülekandefunktsioonide, funktsioonide säilimise nõuete ja veatingimuste kohta; b) üksikasjalikud andmed kõikide ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 49 9B lisa punktis 4.7.3 sätestatud standarditele mittevastavate veakoodide saamise ja tõlgendamise kohta; c) kõikide kättesaadavate muutuvate andmete parameetrite loetelu, sealhulgas skaleerimis- ja juurdepääsuandmed; d) kõikide võimalike toimivuse katsete loetelu, sealhulgas seadme aktiveerimine ja juhtimine, ning katsete tegemise juhised; e) üksikasjalik teave selle kohta, kuidas leida kõikide osiste ja seisundite andmed, ajatemplid, ooteseisundis veakoodid ja hetkeseisundid; f) adaptiivsete õppimisparameetrite, variandikoodide, varuosade seadistuse ja kliendi sisestatud andmete lähtestamine; g) elektroonilise juhtploki identifitseerimis- ja variandikoodid; h) hoolduse märguannete lähtestamise juhised; i) diagnostikaliitmiku ja selle osade asukoht; j) mootori identifitseerimiskood. 1.2. pardadiagnostika abil seiratavate osiste kontroll ja diagnostika Tuleb esitada järgmine teave: a) pardadiagnostika seadme toimivuse kontrollkatsete kirjeldus osise või juhtmestiku tasandil; b) katse käik, sealhulgas katse parameetrid ja andmed osiste kohta; c) ühenduse täpsed andmed, sealhulgas minimaalse ja maksimaalse sisend- ja väljundvõimsuse ning sõidu- ja koormusandmed; d) eeldatavad väärtused konkreetsetes sõiduoludes, sealhulgas tühikäigul; e) osise elektrilised näitajad staatilises ja dünaamilises olekus; f) kõikide eespool nimetatud olukordade kohta rikkeväärtused; g) diagnostikatoimingute järjestus rikke korral, seahulgas diagnostikapuud ja suunav diagnostiline elimineerimine. 1.3. Remonditööde tegemiseks vajalikud andmed Tuleb esitada järgmine teave: a) elektroonilise kontrollploki ja osiste lähtestamine (varuosade paigaldamise korral); b) vajaduse korral uute elektrooniliste kontrollplokkide või asendusseadiste lähtestamine (ümber)programmeerimise sammjuhendite abil.

VI LISA Ümbermineku kaitsekonstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded (dünaamilised katsed) A. ÜLDSÄTE 1. Ümbermineku kaitsekonstruktsioonide suhtes kohaldatavad liidu nõuded (dünaamilised katsed) on sätestatud punktis B. B. ÜMBERMINEKU KAITSEKONSTRUKTSIOONIDE SUHTES KOHALDATAVAD NÕUDED (DÜNAAMILISED KATSED) (1) 1. Mõisted 1.1. [Ei kohaldata] 1.2. Ümbermineku kaitsekonstruktsioon Ümbermineku kaitsekonstruktsioon (turvakabiin või -raam) (edaspidi ka „kaitsekonstruktsioon”) on traktorile paigaldatud tarind, mille esmane eesmärk on traktori tavakasutamisel vältida või vähendada juhile ümberminekust tingitud ohte. Ümbermineku kaitsekonstruktsioon tagab piisavalt suure liikumisruumi, et kaitsta juhti, kes asub tarindiga piiratud ruumis või ruumis, mis on piiratud sirglõikudega tarindi välisservadest traktori mis tahes osani, mis võib maapinnaga kokku puutuda ning mis suudab traktorit ümbermineku korral sellises asendis toetada. 1.3. Rattarööbe 1.3.1. Esialgne mõiste: ratta kesktasand Ratta kesktasand on võrdsel kaugusel kahest tasandist, kus asuvad rattavelje välispinna välisservad. 1.3.2. Rattarööpme mõiste Rattatelge läbiv vertikaaltasapind lõikub selle kesktasandiga piki sirgjoont, mis puutub teatavas punktis kokku toetuspinnaga. Kui A ja B on sel viisil määratud punktid traktori ühel teljel olevatel ratastel, on rööpmelaius punktide A ja B vaheline kaugus. Sel viisil saab rattarööpme määrata nii esi- kui ka tagarataste puhul. Topeltrataste korral on rattarööbe kummagi rattapaari kesktasapindade vaheline kaugus. Roomiktraktorite puhul on rattarööbe rööbaste kesktasapindade vaheline kaugus. 1.3.3. Lisamõiste: traktori kesktasand Võetakse punktide A ja B piirasendid traktori tagateljel, mis annab rattarööpme maksimaalse võimaliku väärtuse. Traktori kesktasand on sirglõigu AB keskpunktis selle sirglõiguga risti olev vertikaaltasapind. 1.4. Teljevahe Eespool määratletud kahte sirglõiku AB (üks esi- ja teine tagarataste puhul) läbivate vertikaaltasapindade vaheline kaugus. 1.5. Istme indekspunkti kindlaksmääramine; istme asend ja reguleerimine katseks 1.5.1. Istme indekspunkt (2) Istme indekspunkt määratakse kindlaks kooskõlas ISO standardiga 5353:1995. 1.5.2. Istme asend ja reguleerimine katseks: 1.5.2.1. kui seljatoe kalle ja istme asend on reguleeritavad, peavad need olema reguleeritud selliselt, et istme indekspunkt oleks tagumises kõrgeimas asendis; 1.5.2.2. kui istmel on vedrustus, peab see olema fikseeritud keskmisesse asendisse, kui see ei ole vastuolus istme tootja selgete juhistega; 1.5.2.3. kui istme asendit saab reguleerida ainult pikisuunas ja vertikaalselt, peab istme indekspunkti läbiv pikitelg olema paralleelne traktori vertikaalse pikitasapinnaga, mis läbib rooliratta keskpunkti, ja mitte kaugemal kui 100 mm sellest tasapinnast. 1.6. Liikumisruum 1.6.1. Baastasand Liikumisruumi on kujutatud joonistel 3.8–3.10 ja tabelis 3.3. See ruum on kindlaks määratud baastasandi ja istme indekspunkti suhtes. Baastasand on traktori suhtes tavaliselt pikisuunaline vertikaaltasand, mis kulgeb läbi istme indekspunkti ja rooliratta keskpunkti. Tavaliselt ühtib baastasand traktori pikiteljelise kesktasapinnaga. Eeldatakse, et see baastasand liigub koormuse rakendamise ajal koos istme ja roolirattaga horisontaalselt, kuid jääb traktori või ümbermineku kaitsekonstruktsiooni põranda suhtes risti. Liikumisruum määratakse alapunktide 1.6.2 ja 1.6.3 põhjal. 1.6.2. Liikumisruumi kindlaksmääramine mittepööratava istmega traktorite puhul Liikumisruum mittepööratava istmega traktorite puhul on määratletud allpool punktides 1.6.2.1–1.6.2.10 nii, et traktor asetseb horisontaalsel pinnal, reguleeritava istme korral on iste tagumises kõrgeimas asendis (2) ja reguleeritava rooliratta korral on rooliratas istuva sõiduasendi korral keskmises juhtimisasendis; liikumisruum piirneb järgmiste pindadega: 1.6.2.1. horisontaaltasand A1 B1 B2 A2, mis paikneb istme indekspunktist (810 + av) mm kõrgemal, kusjuures sirglõik B1 B2 asub (ah – 10) mm istme indekspunktist tagapool; 1.6.2.2. kaldpind G1 G2 I2 I1, mis on baastasandiga risti ja millel paikneb nii sirglõigust B1 B2 150 mm tagapool asetsev punkt kui ka istme seljatoe kõige tagumine punkt; 1.6.2.3. baastasandiga risti olev silinderpind A1 A2 I2 I1 raadiusega 120 mm, mis on punktides 1.6.2.1 ja 1.6.2.2 määratletud tasanditega tangentsiaalne; 1.6.2.4. baastasandiga risti olev silinderpind B1 C1 C2 B2 raadiusega 900 mm, mis ulatub punktis 1.6.2.1 määratletud tasandist 400 mm ettepoole ja on sellega tangentsiaalne piki sirglõiku B1 B2; 1.6.2.5. baastasandiga risti olev kaldpind C1 D1 D2 C2, mis ühineb punktis 1.6.2.4 kirjeldatud pinnaga ning möödub rooliratta eesmisest välisservast 40 mm kauguselt. Rooliratta kõrge asendi puhul ulatub see tasand sirglõigust B1 B2 tangentsiaalselt ettepoole punktis 1.6.2.4 määratletud pinnani; 1.6.2.6. baastasandiga risti olev vertikaaltasand D1 E1 E2 D2, mis on 40 mm rooliratta välisservast eespool; 1.6.2.7. istme indekspunktist (90 – av) mm allpool asuvat punkti läbiv horisontaaltasand E1 F1 F2 E2; 1.6.2.8. baastasandiga risti olev pind G1 F1 F2 G2, mis vajaduse korral moodustab punktis 1.6.2.2 määratletud tasandi alumisest piirist kuni punktis 1.6.2.7 määratletud horisontaaltasandini kõverpinna ning on kokkupuutes istme seljatoega selle kogupikkuses; 1.6.2.9. vertikaaltasapinnad J1 E1 F1 G1 H1 ja J2 E2 F2 G2 H2. Vertikaaltasapinnad peaksid pikendama tasapinda E1 F1 F2 E2 ülespoole 300 mm; E1 E0 ja E2 E0 kaugused on 250 mm; 1.6.2.10. paralleelsed kaldpinnad A1 B1 C1 D1 J1 H1 I1 ja A2 B2 C2 D2 J2 H2 I2, mille löögi rakendamise küljel asuv kaldpind ei ole liikumisruumi kohal baastasandile lähemal kui 100 mm; 1.6.3. Liikumisruumi kindlaksmääramine pööratava sõidusuunaga traktorite puhul Pööratava sõidusuunaga (pööratava istme ja roolirattaga) traktori puhul on liikumisruum rooli ja istme kahe asendi jaoks määratud kahe liikumisruumi ühendamisel saadud ruum. 1.6.4. Lisaistmed 1.6.4.1. Kui traktorile on võimalik paigaldada lisaistmeid, kasutatakse katsetes ruumi, mis hõlmab istme indekspunkte kõikides võimalikes variantides. Kaitsekonstruktsioon ei tohi ulatuda laiemasse liikumisruumi, mille puhul võetakse arvesse kõiki neid istme indekspunkte. 1.6.4.2. Kui pärast katse tegemist tekib võimalus paigutada iste uude kohta, tehakse kindlaks, kas istme uut indekspunkti ümbritsev liikumisruum jääb eelnevalt kindlaks määratud ruumi piiridesse. Vastasel korral tuleb teha uus katse. 1.6.4.3. Lisaiste ei hõlma istet muule isikule peale juhi ning see ei asu kohas, kust ei ole võimalik traktorit juhtida. Istme indekspunkti kindlaks ei määrata, kuna liikumisruumi kindlaksmääramine toimub seoses juhiistmega. 1.7. Koormamata mass Traktori mass ilma lisaraskusteta, ja kui tegemist on õhkrehvidega traktoriga, siis ilma vedelballastita rehvides. Traktor on töökorras ning tal on paak, vooluringid ja radiaator, keevitatud kaitsekonstruktsioon ja mis tahes rööpmevarustus või harilikuks kasutamiseks nõutavad esiratta ajamiosised. Juht ei ole hõlmatud. 1.8. Mõõtmiste lubatavad tolerantsid Kaugus ± 0,5 mm Võimsus ± 0,1 % (anduri skaala lõppväärtusest) Mass ± 0,2 % (anduri skaala lõppväärtusest) Rehvisurve ± 5,0 % Nurk ± 0,1 1.9. Sümbolid ah (mm) pool istme horisontaalsest reguleerimisulatusest; av (mm) pool istme vertikaalsest reguleerimisulatusest; E (J) sisendenergia katse ajal; F (N) staatiline koormusjõud; H (mm) pendelraskuse raskuskeskme tõusu kõrgus; I (kg.m2) inertsimoment tagateljel, v.a tagumise löögienergia arvutamiseks kasutatavad rattad; L (mm) tagumise löögienergia arvutamiseks kasutatav teljevahe; M (kg) energia ja muljumisjõudude arvutamiseks kasutatav mass 2. Kohaldamisala 2.1. Käesolev lisa on kohaldatav vähemalt kahe teljega õhkrehvidega ning roomikkonstruktsiooniga/roomikkonstruktsioonita traktorite suhtes, mille koormamata mass on suurem kui 600 kg, kuid üldiselt vähem kui 6 000 kg. 2.2. Tagumiste rataste minimaalne rööpmelaius peaks olema üldiselt suurem kui 1 150 mm. Käesolevaga mööndakse, et on olemas sellise ülesehitusega traktoreid (näiteks muruniidukid, kitsarööpmelised viinamarjaistanduste traktorid, madala liikumisruumiga hoonetes või viljapuuaedades kasutatavad madalad traktorid, kõrgkliirenstraktorid ja spetsiaalsed metsamasinad, nagu kokkuveotraktorid ja skiiderid), mille suhtes ei ole käesolev lisa kohaldatav. 3. Eeskirjad ja juhised 3.1. Üldeeskirjad 3.1.1. Kaitsekonstruktsiooni võib valmistada kas traktori tootja või sõltumatu ettevõtja. Mõlemal juhul on katse kehtiv ainult selle traktorimudeli suhtes, mida katses kasutatakse. Kaitsekonstruktsiooni tuleb uuesti katsetada iga traktorimudeli peal, millele see paigaldatakse. Katseüksused võivad siiski kinnitada, et tugevuskatsed on kehtivad ka selliste traktorimudelite puhul, mis on algmudelist tuletatud mootori, jõuülekande ja rooliseadme ning esivedrustuse muutmisega (vt allpool punkt 3.6: „Laiendamine muudele traktorimudelitele”). Teisest küljest võib iga traktorimudeli puhul katsetada mitut kaitsekonstruktsiooni. 3.1.2. Dünaamilise katse jaoks esitatav kaitsekonstruktsioon on tavapärasel viisil paigaldatud traktorimudelile, millel seda kasutatakse. Esitatud traktor on valmis ja töökorras. 3.1.3. Tandemtraktori korral kasutatakse selle osa standardversiooni massi, millele kaitsekonstruktsioon on paigaldatud. 3.1.4. Kaitsekonstruktsioon võib olla ette nähtud ainult juhi kaitsmiseks traktori ümbermineku korral. Juhi jaoks võib konstruktsiooni peale olla võimalik paigaldada vähem või rohkem ajutine ilmastikukaitse. Tavaliselt eemaldab juht selle sooja ilma korral. Siiski on olemas püsikattega kaitsekonstruktsioone ning soe õhk ventileeritakse akende või klappide kaudu. Kuna kõnealune kate võib lisada konstruktsioonile tugevust ning eemaldatav kate ei pruugi õnnetuse toimumise ajal traktorile paigaldatud olla, eemaldatakse katseks kõik osad, mida juht niimoodi ära võtta võib. Avatavad uksed, katuseluuk ja aknad eemaldatakse katse ajaks või kinnitatakse avatud asendisse, et need ei lisaks kaitsekonstruktsioonile tugevust. Kui need võivad kujutada endast sellises asendis ümbermineku korral juhile ohtu, tuleb seda asjaolu arvesse võtta. Käesolevate eeskirjade ülejäänud osas osutatakse ainult kaitsekonstruktsiooniga tehtavatele katsetele. Seda tuleb mõista nii, et selles sisaldub ka traktori alaline kate. Spetsifikatsioonidesse tuleb lisada kõigi ajutiste katete kirjeldus. Enne katset eemaldatakse kõik klaasist või muust haprast materjalist osad. Traktori ja kaitsekonstruktsiooni osad, mis võivad katse ajal asjatult kahjustada saada ning mis ei mõjuta kaitsekonstruktsiooni tugevust ega mõõtmeid, võib tootja soovi korral enne katset eemaldada. Katse ajal ei või teha parandusi ega kohandusi. 3.1.5. Kui tootja tõhustab traktori kaitsekonstruktsiooni tugevdamisele kaasa aitavaid mis tahes osiseid, nagu näiteks porilaudu, peab ta neid kirjeldama ja esitama vastavas katsearuandes nende mõõdud. 3.2. Seadmed ja katsetingimused 3.2.1. Konstruktsioon peaks saama löögi pendlina toimivalt raskuselt ning läbima esi- ja tagaosa muljumise katse. 3.2.2. Pendlina toimiva raskuse mass (joonis 3.1) on 2 000 kg. Selle löögipinna mõõdud on 680 × 680 mm ± 20. Raskus peab olema selline, et selle raskuskeskme asukoht oleks konstantne (näiteks betooni valatud raudtalad). See riputatakse maapinnast vähemalt 6 m kõrgusel asuvate konksude otsa nii, et pendli kõrgust oleks võimalik mugavalt ja ohutult reguleerida. 3.2.3. Traktorite puhul, mille esiratastele avaldub massist vähem kui 50 % koormust, tuleb esimene löök teha konstruktsiooni tagaosale. Sellele järgneb samuti konstruktsiooni tagaosale tehtav muljumiskatse. Teine löök toimub esiosale ja kolmas küljele. Lõpuks teostatakse teine muljumiskatse – esiosale. Traktorite puhul, mille massist tulenev koormus avaldub 50 % ja enam esiratastele, tuleb esimene löök teha konstruktsiooni esiosale ja teine küljele. Sellele järgneb kaks muljumiskatset – esmalt tagaosale ja siis esiosale. 3.2.4. Pööratava sõidusuunaga (pööratava istme ja roolirattaga) traktori puhul toimub esimene löök pikisuunas traktori raskema otsa poole (millele avaldub rohkem kui 50 % traktori massist tulenevast koormusest). Seejärel toimub muljumiskatse samale osale. Teine löök toimub teisele osale ja kolmas küljele. Lõpuks teostatakse teine muljumiskatse – kergemale osale. 3.2.5. Esirataste rööpmelaius tuleb valida selliselt, et rehvid katse ajal konstruktsiooni ei toetaks. Asjaomast sätet võib eirata juhul, kui rattad on maksimaalse alternatiivse rööpmelaiusega. 3.2.6. Külglöök antakse traktori sellele küljele, mille puhul on tõenäoline suurima deformatsiooni tekkimine. Tagantlöök antakse külglöögist kõige kaugemale nurgale ja eestlöök külglöögile lähimale nurgale. Tagantlöök antakse traktori kesktasandist kahe kolmandiku kauguselt vertikaaltasandi poole ning puudutatakse konstruktsiooni välisserva. Kui konstruktsiooni tagaosa kõver algab aga enne kahte kolmandikku kesktasandist, antakse löök kõvera alguses, st punktis, kus nimetatud kõver on traktori kesktasapinnaga täisnurkselt paikneva joone suhtes tangentsiaalne. 3.2.7. Kui katse käigus mõni kinnitus, tugi või tõkesti liigub või puruneb, tuleb katset korrata. 3.3. Löökkatsed 3.3.1. Tagalöök (joonised 3.2.a ja 3.2.b) 3.3.1.1. Löök tagant ei ole nõutav traktorite puhul, mille massist tulenev koormus avaldub 50 % või rohkem esiratastele (nagu on määratletud eespool). 3.3.1.2. Traktor paigutatakse pendelraskuse suhtes selliselt, et löök tabab konstruktsiooni siis, kui raskuse löögikülg ja tugiketid on vertikaaltelje suhtes 20° nurga all, välja arvatud juhul, kui konstruktsiooni nurk vertikaaltelje suhtes on läbipainde ajal kokkupuutepunktis suurem. Sellisel juhul reguleeritakse raskuse löögikülge lisatoe abil nii, et see oleks maksimaalse läbipainde momendil löögipunktis konstruktsiooniga paralleelne, kusjuures tugiketid jäävad vertikaaltelje suhtes 20° nurga alla. Löögipunktiks peab olema konstruktsiooni see osa, mis traktori tahapoole ümbermineku korral puudutab maapinda tõenäoliselt esimesena (tavaliselt kaitsekonstruktsiooni ülaserv). Pendelraskuse kõrgust reguleeritakse nii, et see ei pöörduks löögipunktis ümber. 3.3.1.3. Traktor kinnitatakse. Kinnituspunktid peavad paiknema ligikaudu 2 m tagateljest tagapool ja 1,5 m esiteljest eespool. Igal teljel on kaks kinnitust, üks traktori kesktasandi mõlemal küljel. Kinnitusteks on 12,5–15 mm läbimõõduga teraskaablid, mille tõmbetugevus on 1 100–1 260 MPa. Traktori rehvid lastakse õhku täis ning kinnitusi pingutatakse, et rehvide rõhk ja läbipaine vastaksid tabelis 3.1 osutatud väärtustele. Kui kinnitused on pingutatud, kinnitatakse tagarataste ette 150 × 150 mm läbimõõduga neljakandiline puitpruss ja surutakse tihedalt rataste vastu. 3.3.1.4. Pendelraskus tõmmatakse tagasi nii, et selle raskuskeskme kõrgus H võrreldes selle kõrgusega löögipunktis vastaks ühele kahest järgmisest valemist tootja valikul: või 3.3.1.5. Pendelraskus vabastatakse ja lastakse sel anda löök struktuurile. Kiirvabastusmehhanism peab olema paigutatud selliselt, et see ei kalluta vabastushetkel selle raskust tugikettide suhtes. Tabel 3.1 Rehvirõhk Rehvirõhk kPa (3) Läbipaine mm Neljarattaveolised traktorid, mille esi- ja tagarattad on ühesuurused: Ees 100 25 Taga 100 25 Neljarattaveolised traktorid, mille esirattad on väiksemad kui tagarattad: Ees 150 20 Taga 100 25 Kaherattaveolised traktorid: Ees 200 15 Taga 100 25 3.3.2. Esilöök (joonised 3.3.a ja 3.3.b) 3.3.2.1. Teostatakse samamoodi nagu tagalöök. Kinnitused on samad, välja arvatud et puitpruss asub tagarataste taga. Pendli raskuskeskme kukkumiskõrgus leitakse järgmise valemiga: 3.3.2.2. Löögipunktiks on ümbermineku kaitsekonstruktsiooni see osa, mis traktori edaspidi liikumise korral külili paiskumisel ilmselt kõige esimesena maad puudutab, tavaliselt eesmine ülemine nurk. 3.3.3. Löök küljelt (joonis 3.4) 3.3.3.1. Traktor paigutatakse raskuse suhtes selliselt, et löök tabab ümbermineku kaitsekonstruktsiooni siis, kui raskuse löögikülg ja tugiketid on vertikaalsed, välja arvatud juhul, kui konstruktsioon ei ole läbipainde ajal puutepunktis vertikaalne. Sellisel juhul reguleeritakse raskuse löögikülge nii, et see oleks maksimaalse läbipainde momendil löögipunktis konstruktsiooniga enam-vähem paralleelne. Reguleerimine toimub lisatugede abil, kusjuures tugiketid jäävad löögi hetkel vertikaalseks. Löögipunktiks on konstruktsiooni see osa, mis traktori küljele ümbermineku korral puudutab maapinda tõenäoliselt esimesena, tavaliselt konstruktsiooni ülaserv. 3.3.3.2. Kui ei ole kindel, et esimesena puudutab maapinda nimetatud serva mis tahes muu osa, paikneb löögipunkt tasandil, mis on traktori kesktasapinnaga risti ja kulgeb istme indekspunkti ees sellest 60 mm kaugusel, kui iste asub oma pikisuunalise reguleerimisvahemiku keskpunktis. Pendelraskuse kõrgust reguleeritakse nii, et see ei pöörduks löögipunktis ümber. 3.3.3.3. Pööratava sõidusuunaga traktorite puhul paikneb löögipunkt tasandil, mis on traktori kesktasapinnaga risti ning istme kahe indekspunkti keskel. 3.3.3.4. Külglöögi saav tagumine ratas toestatakse. Kinnitustrossid pingutatakse samamoodi nagu tagalöögi puhul. Kui kinnitused on pingutatud, kinnitatakse külglöögist kõige kaugemale tagaratta küljele 150 x 150 mm läbimõõduga neljakandiline puitpruss ja surutakse tihedalt ratta vastu. Ratas toestatakse prussiga, mis kinnitatakse põrandale selliselt, et see on löögi hetkel kõvasti ratta küljes. Prussi pikkus tuleb valida selliselt, et see oleks ratta vastu asetatuna horisontaaltelje suhtes 25–40° nurga all. Lisaks peab prussi pikkus ületama paksuse 20–25 korda ja laius paksuse kaks kuni kolm korda. 3.3.3.5. Pendelraskus tõmmatakse eelmiste katsetega sarnaselt tagasi nii, et selle raskuskeskme kõrgus H võrreldes selle kõrgusega löögipunktis vastaks järgmisele valemile: 3.3.3.6. Külglöögi katsel tuleb registreerida maksimaalse läbipainde ja püsiläbipainde vahe (810 + av) mm kõrgusel istme indekspunkti kohal. Selleks võib kasutada seadet, mille puhul on liikuv hõõrdeäärik paigaldatud horisontaalvardale. Selle üks ots seotakse struktuuri ülemise sektsiooni külge, teine ots suunatakse läbi traktori šassii külge kinnitatud vertikaaltoe avause. Hõõrdeäärik paigutatakse traktori šassii külge kinnitatud vertikaaltoe vastu enne löögi andmist ning selle löögijärgne kaugus ongi maksimaalse läbipainde ja püsiläbipainde vahe. 3.4. Muljumiskatsed Tagaosa katse puhul tuleb traktori esiosa vajaduse korral toestada. Tuleb kasutada sobivaid teljetugesid, et traktori rehvid ei peaks muljumisjõudu taluma. Kasutatava risttala laius on umbes 250 mm, mis on universaalliigenditega kinnitatud koormust avaldava mehhanismi külge (joonis 3.5). 3.4.1. Muljumine tagant (joonised 3.6.a ja 3.6.b) 3.4.1.1. Pruss paigutatakse üle traktori tagaosa kõige ülemiste konstruktsioonielementide ja muljumisjõudude resultant paikneb vertikaalsel pikisuunalisel baastasandil. Muljumisjõudu F rakendatakse järgmiselt: F = 20 M Jõudu rakendatakse viis sekundit pärast kaitsekonstruktsiooni silmaga nähtava liikumise lakkamist. 3.4.1.2. Kui kaitsekonstruktsiooni katuse tagaosa täielikule muljumisjõule vastu ei pea (joonised 3.7a ja 3.7.b), rakendatakse jõudu seni, kuni katus paindub tasapinnani, mis ühendab kaitsekonstruktsiooni ülaosa traktori tagakülje selle osaga, mis suudab ümbermineku korral traktorit toetada. Seejärel jõu rakendamine lõpetatakse ning muljumisel kasutatav pruss paigutatakse ümber kaitsekonstruktsiooni selle osa kohale, mis suudab traktorit täielikul ümberminekul toetada. Rakendatakse muljumisjõudu F. 3.4.2. Muljumine eest (joonised 3.6.a ja 3.6.b) 3.4.2.1. Pruss paigutatakse üle traktori esiosa kõige ülemiste konstruktsioonielementide ja muljumisjõudude resultant paikneb vertikaalsel pikisuunalisel baastasandil. Muljumisjõudu F rakendatakse järgmiselt: F = 20 M Jõudu rakendatakse viis sekundit pärast kaitsekonstruktsiooni silmaga nähtava liikumise lakkamist. 3.4.2.2. Kui kaitsekonstruktsiooni katuse esiosa täielikule muljumisjõule vastu ei pea (joonised 3.7.a ja 3.7.b), rakendatakse jõudu seni, kuni katus paindub tasapinnani, mis ühendab kaitsekonstruktsiooni ülaosa traktori esikülje selle osaga, mis suudab ümbermineku korral traktorit toetada. Seejärel jõu rakendamine lõpetatakse ning muljumisel kasutatav pruss paigutatakse ümber kaitsekonstruktsiooni selle osa kohale, mis suudab traktorit täielikul ümberminekul toetada. Seejärel rakendatakse muljumisjõudu F. 3.5. Heakskiitmise tingimused 3.5.1. Pärast katse iga etappi kontrollitakse konstruktsiooni ja traktorit visuaalselt, tuvastamaks pragusid või rebendeid. Struktuur on läbinud katse edukalt juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: 3.5.1.1. konstruktsiooni tugevdavatel konstruktsioonielementidel, paigalduskomponentidel ega traktoriosadel ei esine pragusid (v.a punkti 3.5.1.3 sätete puhul); 3.5.1.2. kaitsekonstruktsiooni või selle paigalduskomponentide tugevusele kaasa aitavatel keevistel ei esine pragusid. Kattepaneelide ühendamiseks kasutatud punkt- või nakkekeevituse kohta nimetatud tingimus tavaliselt ei kehti; 3.5.1.3. energiat neelavad rebendid plekkstruktuurides on vastuvõetavad, eeldusel et katsejaama hinnangul ei ole need vähendanud oluliselt kaitsekonstruktsiooni vastupidavust läbipaindele. Pendelraskuse servade tekitatud rebendeid ei arvestata; 3.5.1.4. mõlema muljumiskatse puhul tuleb tagada nõutav löögijõud; 3.5.1.5. külglöögi katse maksimaalse läbipainde ja püsiläbipainde vahe ei tohi ületada 250 mm (joonis 3.11); 3.5.1.6. kaitsekonstruktsiooni ükski osa ei ole tunginud üheski katse etapis juhiistet ümbritsevasse liikumisruumi. Ükski osa ei ole kriimustanud katse ajal juhiistet. Peale selle ei tohi liikumisruum jääda väljapoole kaitsekonstruktsiooni kaitstavat ala. Siinkohal loetakse liikumisruum kaitsekonstruktsiooni kaitsealast välja jäävaks juhul, kui mõni selle osa puudutaks traktori ümberminekul katsekoormuse rakendamise suunas maapinda. Selle hindamiseks peavad rehvid ning rööpmelaius vastama tootja täpsustatud väikseimale standardmõõdule. 3.5.1.7. Keskliigendiga traktorite puhul eeldatakse, et mõlema osa kesktasapinnad on ühel joonel. 3.5.2. Pärast viimast muljumiskatset registreeritakse kaitsekonstruktsiooni püsiv deformatsioon. Selleks tuleb enne katse alustamist registreerida peamiste osade asendid istme indekspunkti suhtes. Seejärel registreeritakse mis tahes katses kriimustada saanud osade liikumine ning katuse esi- ja tagaosade kõrguse muutumine. 3.6. Laiendamine muudele traktorimudelitele 3.6.1. [Ei kohaldata] 3.6.2. Tehniline laiendamine Kui traktorit, kaitsekonstruktsiooni või kaitsekonstruktsiooni traktorile kinnitamise meetodit tehniliselt muudetakse, võib algse katse teostanud katseüksus anda välja tehnilise laiendamise aruande järgmistel juhtudel: 3.6.2.1. Konstruktsioonikatsete tulemuste laiendamine muudele traktorimudelitele Löögi- ja muljumiskatseid ei ole vaja teha iga traktorimudeliga, kui kaitsekonstruktsioon ja traktor vastavad alltoodud punktides 3.6.2.1.1–3.6.2.1.5 osutatud tingimustele. 3.6.2.1.1. Kaitsekonstruktsioon on katsetamisel kasutatud konstruktsiooniga identne. 3.6.2.1.2. Nõutav energia ei ületa algse katse arvestuslikku energiat rohkem kui 5 % võrra. 5 % piirang kehtib ka laiendamise puhul, kui sama traktori rataste rööpmelaiust on muudetud. 3.6.2.1.3. Kinnitamismeetod ja traktori osad, mille külge konstruktsioon kinnitatakse, on identsed. 3.6.2.1.4. Kõik osad, näiteks porilauad ja kapotikaas, mis võivad kaitsekonstruktsiooni toetada, on identsed. 3.6.2.1.5. Istme asend ja selle olulised mõõtmed kaitsekonstruktsiooni sees ning kaitsekonstruktsiooni suhteline asend traktoril peavad olema sellised, et liikumisruum oleks katsete jooksul alati läbipaindunud konstruktsiooniga kaitstud (selle kontrollimiseks kasutatakse sama liikumisruumi võrdluspunkti kui algses katseprotokollis, vastavalt siis kas istme võrdluspunkti või istme indekspunkti). 3.6.2.2. Konstruktsioonikatsete tulemuste laiendamine kaitsekonstruktsiooni muudetud mudelitele Seda menetlust tuleb järgida juhul, kui punkti 3.6.2.1 nõuded ei ole täidetud, ning seda ei tohi kasutada juhul, kui muutub kaitsekonstruktsiooni traktorile kinnitamise meetodi põhimõte (nt kummist toed asendatakse riputusmehhanismiga). 3.6.2.2.1. Muudatused, mis ei mõjuta algse katse tulemusi (nt konstruktsiooni ebaolulises osas paikneva lisaseadme paigaldusplaadi keeviskinnitus); erineva istme indekspunkti asukohaga istmete lisamine kaitsekonstruktsiooni piires (tingimusel, et kontrollitakse, et uus liikumisruum / uued liikumisruumid on kõikide katsete jooksul läbipaindunud konstruktsiooniga kaitstud). 3.6.2.2.2. Muudatused, mis võivad algse katse tulemusi mõjutada, seadmata kahtluse alla kaitsekonstruktsiooni nõuetele vastavust (nt konstruktsioonielemendi muutmine, kaitsekonstruktsiooni traktorile kinnitamise meetodi muutmine). Teha võib valideerimiskatse ja kanda selle katse tulemused laiendusaruandesse. Sellist liiki laiendamiseks kehtestatakse järgmised piirangud: 3.6.2.2.2.1. Ilma valideerimiskatset korraldamata ei tohi kinnitada rohkem kui viit laiendust. 3.6.2.2.2.2. Valideerimiskatse tulemused kinnitatakse laiendamiseks juhul, kui on täidetud kõik käesoleva lisa nõuetele vastavuse tingimused ja kui pärast iga löögikatset mõõdetud läbipaine ei erine algses katseprotokollis sisalduvast pärast iga löögikatset mõõdetud läbipaindest rohkem kui ±7 %. 3.6.2.2.2.3. Üks laiendusaruanne võib sisaldada rohkem kui ühte kaitsekonstruktsiooni muudatust, kui need kujutavad endast ühe kaitsekonstruktsiooniga seotud erinevaid variante, kuid ühe laiendusaruandega võib kinnitada vaid ühe valideerimiskatse. Katsetamata variante kirjeldatakse laiendusaruande erijaos. 3.6.2.2.3. Juba katsetatud kaitsekonstruktsiooni tootja poolt deklareeritud etalonmassi suurendamine. Kui tootja soovib jätkata sama tüübikinnitusnumbri kasutamist, võib pärast valideerimiskatse tegemist anda välja laiendusaruande (sellisel juhul ei kohaldata punktis 3.6.2.2.2.2 osutatud ±7 % piiranguid). 3.7. [Ei kohaldata] 3.8. Kaitsekonstruktsioonide külmakindlus 3.8.1. Kui kaitsekonstruktsiooni omadused kaitsevad seda väidetavalt külmahapruse eest, esitab tootja selle kohta üksikasjalikud andmed, mis lisatakse aruandele. 3.8.2. Järgmiste nõuete ja menetluste eesmärk on tagada tugevus ja haprusest tingitud murdude vältimine madalal temperatuuril. Kui riikides, kus töötamisel sellist lisakaitset vajatakse, hinnatakse kaitsekonstruktsiooni sobivust madalal temperatuuril käitamiseks, on soovitatav järgida materjali suhtes järgmisi miinimumnõudeid. Tabel 3.2 Minimaalsed löögienergia väärtused Charpy meetodil (V-kujuline soon) Näidise suurus Energia temperatuuril Energia temperatuuril – 30 °C – 20 °C Mm J J (5) 10 × 10 (4) 11 27,5 10 × 9 10 25 10 × 8 9,5 24 10 × 7,5 (4) 9,5 24 10 × 7 9 22,5 10 × 6,7 8,5 21 10 × 6 8 20 10 × 5 (4) 7,5 19 10 × 4 7 17,5 10 × 3,5 6 15 10 × 3 6 15 10 × 2,5 (4) 5,5 14 3.8.2.1. Kaitsekonstruktsiooni traktori külge kinnitamiseks ja kaitsekonstruktsiooni konstruktsiooniosade ühendamiseks kasutatavad poldid ja mutrid peavad olema kontrollitult vastupidavad madalale temperatuurile. 3.8.2.2. Kõik konstruktsioonielementide ja paigaldusaluste valmistamisel kasutatavad keevituselektroodid peavad kokku sobima punktis 3.8.2.3 kirjeldatud kaitsekonstruktsiooni materjaliga. 3.8.2.3. Kaitsekonstruktsiooni konstruktsioonielementides kasutatav terasmaterjal peab olema kontrollitud tugevusega materjal, mis vastab tabelis 3.2 esitatud minimaalsetele nõutavatele löögienergia väärtustele Charpy meetodil (V-kujuline soon). Terase klass ja kvaliteet täpsustatakse vastavalt ISO standardi 630:1995 muudatusele 1:2003. Valtsituna alla 2,5 mm paksune ja väiksema kui 0,2 % süsinikusisaldusega teras loetakse sellele nõudele vastavaks. Kaitsekonstruktsiooni muust materjalist kui terasest valmistatud konstruktsioonielementidel peab madalal temperatuuril olema samaväärne löögikindlus. 3.8.2.4. Charpy meetodil (V-kujuline soon) nõutavat löögienergiat katsetades ei tohi näidise suurus olla väiksem suurimast tabelis 3.2 esitatud suurusest, mida materjal võimaldab. 3.8.2.5. Charpy meetodi (V-kujuline soon) kohased katsed tehakse kooskõlas standardis ASTM A 370-1979 esitatud menetlusega, välja arvatud sellise suurusega näidised, mis vastavad tabelis 3.2 esitatud mõõtmetele. 3.8.2.6. Selle menetluse alternatiivina võib kasutada rahulikku või poolrahulikku terast, mille kohta esitatakse asjakohane spetsifikatsioon. Terase klass ja kvaliteet täpsustatakse vastavalt ISO standardi 630:1995 muudatusele 1:2003. 3.8.2.7. Näidised peavad olema pikisuunalised ning võetud lehtmaterjalist, toru- või konstruktsiooniosadest enne nende survetöötlust või keevitamist kaitsekonstruktsioonis kasutamiseks. Toru- või konstruktsiooniosadest tuleb näidised võtta suurimate mõõtmetega külje keskelt ning need ei tohi sisaldada keeviseid. 3.9. [Ei kohaldata] Joonis 3.1 Pendelraskus ja selle riputusketid või terastrossid (Mõõtmed millimeetrites) Joonis 3.2 Tagalöögi meetod Joonis 3.2.a Kaitsekabiin Joonis 3.2.b Tagumine rullumisvastane kaitseraam Joonis 3.3 Tagalöögi meetod Joonis 3.3.a Kaitsekabiin Joonis 3.3.b Tagumine rullumisvastane kaitseraam Joonis 3.4 Külglöögi meetod Joonis 3.5 Muljumiskatsete korraldamise näidis Joonis 3.6 Prussi asukoht esi- ja tagaosa muljumiskatsete korral Joonis 3.6.a Kaitsekabiin Joonis 3.6.b Tagumine rullumisvastane kaitseraam Joonis 3.7 Prussi asukoht esiosa muljumiskatse korral, kui kogu muljumisjõud ei ole suunatud ette Joonis 3.7.a Kaitsekabiin Joonis 3.7.b Tagumine rullumisvastane kaitseraam Tabel 3.3 Liikumisruumi mõõtmed Mõõtmed Mm Märkused A1 A0 100 miinimum B1 B0 100 miinimum F1 F0 250 miinimum F2 F0 250 miinimum G1 G0 250 miinimum G2 G0 250 miinimum H1 H0 250 miinimum H2 H0 250 miinimum J1 J0 250 miinimum J2 J0 250 miinimum E1 E0 250 miinimum E2 E0 250 miinimum D0 E0 300 miinimum J0 E0 300 miinimum A1 A2 500 miinimum B1 B2 500 miinimum C1 C2 500 miinimum D1 D2 500 miinimum I1 I2 500 miinimum F0 G0 — I0 G0 — sõltuvalt C0 D0 — traktorist E0 F0 — Joonis 3.8 Liikumisruum Märkus. Mõõtmed vt tabelis 3.3 eespool. Joonis 3.9 Liikumisruum Joonis 3.9.a Külgvaade Tagant- või eestvaade Joonis 3.9.b Osa baastasandist 1 – Istme indekspunkt 2 – Jõud 3 – Baastasand Joonis 3.10 Liikumisruum pööratava istme ja roolirattaga traktori puhul Joonis 3.10.a Kaitsekabiin Joonis 3.10.b Tagumine rullumisvastane kaitseraam Joonis 3.11 Elastse läbipainde mõõtmise seadme näide Selgitavad märkused VI lisa kohta (1) Kui ei ole sätestatud teisiti, on punktis B osutatud nõuded ja numeratsioon identsed OECD põllu- ja metsamajanduses kasutatavate traktorite katsetestandardite (dünaamiline test) sisu ja numeratsiooniga (OECD standard 3, 2015. aasta väljaanne, juuli 2014). (2) Kasutajatele tuletatakse meelde, et istme indekspunkt määratakse kindlaks kooskõlas ISO standardiga 5353 ning et see on traktori suhtes fikseeritud punkt, mis ei muutu, kui istet keskasendist eemale reguleeritakse. Liikumisruumi kindlaksmääramiseks on iste tagumises kõrgeimas asendis. (3) Ei kasutata vesiballasti (4) Näitab eelistatavat suurust. Näidis ei tohi olla väiksem suurimast soovitatavast suurusest, mida materjal võimaldab. (5) Nõutav energia temperatuuril –20 °C on 2,5 korda suurem temperatuuri –30 °C kohta täpsustatud energiast. Löögienergiat mõjutavad ka muud tegurid, st valtsimissuund, voolavuspiir, terade orientatsioon ja keevitamine. Terase valimisel ja kasutamisel võetakse neid tegureid arvesse..

VII LISA Ümbermineku kaitsekonstruktsioonide suhtes kohaldatavad nõuded (roomiktraktorid) A. ÜLDSÄTE 1. Ümbermineku kaitsekonstruktsioonide suhtes kohaldatavad liidu nõuded (roomiktraktorid) on sätestatud punktis B. B. ÜMBERMINEKU KAITSEKONSTRUKTSIOONIDE SUHTES KOHALDATAVAD NÕUDED (ROOMIKTRAKTORID)(1) 1. Mõisted 1.1. [Ei kohaldata] 1.2. Ümbermineku kaitsekonstruktsioon Ümbermineku kaitsekonstruktsioon (turvakabiin või -raam) (edaspidi ka „kaitsekonstruktsioon”) on traktorile paigaldatud tarind, mille esmane eesmärk on traktori tavakasutamisel vältida või vähendada juhile ümberminekust tingitud ohte. Ümbermineku kaitsekonstruktsioon tagab piisavalt suure liikumisruumi, et kaitsta juhti, kes asub tarindiga piiratud ruumis või ruumis, mis on piiratud sirglõikudega tarindi välisservadest traktori mis tahes osani, mis võib maapinnaga kokku puutuda ning mis suudab traktorit ümbermineku korral sellises asendis toetada. 1.3. Rattarööbe 1.3.1. Ettevalmistav mõiste: rattarööpme kesktasand Rattarööpme kesktasand on võrdsel kaugusel kahest tasandist, kus asuvad rattavelje välisservad. 1.3.2. Rööpmelaiuse mõiste Rööpmelaius on rööbaste kesktasapindade vaheline kaugus. 1.3.3. Lisamõiste: traktori kesktasand Traktori kesktasand on telje keskpunktis selle sirglõiguga risti olev vertikaaltasapind. 1.4. Kaitsekonstruktsioon Traktori konstruktsioonielementide süsteem, mis on korraldatud selliselt, et täita oma põhifunktsiooni ehk vähendada traktori ümberpaiskumise korral juhi vigastada saamise tõenäosust. konstruktsioonielemendid hõlmavad kõiki pealisraame, kronsteine, korpuseid, liitmikke, polte, splinte, vedrustusi või amortisaatoreid, mida kasutatakse süsteemi stabiliseerimiseks traktoriraamil, välja arvatud paigalduskomponendid, mis on traktori raami lahutamatud osad. 1.5. Traktoriraam Traktori peamine šassii või kandetarind (peamised kandetarindid), mis laieneb/laienevad traktori põhiosale ja mille peale kaitsekonstruktsioon vahetult paigaldatakse. 1.6. Kaitsekonstruktsiooni ja traktoriraami agregaat Süsteem, mis kujutab traktoriraamile paigaldatud kaitsekonstruktsiooni. 1.7. Kandur Katsekonstruktsiooni kõige tugevam osa, millele traktoriraam katse läbiviimiseks kinnitatakse. 1.8. Istme indekspunkt (seat index point, SIP) 1.8.1. Istme indekspunkt asub juhiistmele paigaldamise korral mõõteseadme keskpikitasapinnal. Istme indekspunkt on fikseeritud traktori suhtes ega liigu istme