ET Euroopa Liidu Teataja L 187/42

NÕUKOGU OTSUS 2006/475/ÜVJP,

12. juuni 2006,

lepingu sõlmimise kohta Euroopa Liidu ja Gaboni Vabariigi vahel Euroopa Liidu juhitavate vägede staatuse kohta Gaboni Vabariigis

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 24,

võttes arvesse eesistujariigi soovitust,

ning arvestades järgmist:

(1) ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 25. aprillil 2006 vastu resolutsiooni 1671 (2006), millega antakse luba Euroopa Liidu väeüksuse (EUFOR RD Congo) ajutiseks paigutamiseks Kongo Demokraatlikku Vabariiki, et valimiste perioodil toetada ÜRO missiooni MONUC. Lisaks palus ÜRO Julgeolekunõukogu kõiki ÜRO liikmesriike, eelkõige Kongo Demokraatliku Vabariigi naaberriike, osutada kogu vajalikku toetust, et hõlbustada EUFOR RD Congo väeüksuse kiiret paigutamist ning eelkõige tagada selle personali, samuti üksnes personali ametlikuks kasutuseks ettenähtud varustuse, varude, vahendite ja muu kauba, sealhulgas sõidukite ja nende varuosade vaba, takistamatu ja kiire liikumine Kongo Demokraatlikku Vabariiki.

(2) Nõukogu võttis 27. aprillil 2006 vastu ühismeetme 2006/319/ÜVJP Kongo Demokraatlikus Vabariigis tegutsevat ÜRO missiooni (MONUC) valimisprotsessi ajal toetava Euroopa Liidu sõjalise operatsiooni kohta (1) (operatsioon EUFOR RD Congo).

(3) Peasekretäri/kõrge esindaja 27. aprillil 2006 esitatud taotluse peale andis Gaboni Vabariigi valitsus oma 18. mai 2006. aasta kirjas nõusoleku Euroopa Liidu juhitavate vägede paigutamiseks Gaboni Vabariigi territooriumile kõnealuse operatsiooni jaoks.

(4) Olles saanud nõukogult 23. mail 2005 volitused kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikliga 24, pidas eesistujariik, keda abistas peasekretär/kõrge esindaja, läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Gaboni Vabariigi vahelise lepingu üle Euroopa Liidu juhitavate vägede staatuse kohta Gaboni Vabariigis.

(5) Kõnealune leping tuleks heaks kiita,

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

Käesolevaga kiidetakse Euroopa Liidu nimel heaks Euroopa Liidu ja Gaboni Vabariigi vaheline leping Euroopa Liidu juhitavate vägede staatuse kohta Gaboni Vabariigis.

Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

Artikkel 2

Nõukogu eesistujat volitatakse määrama isikut, kellel on õigus Euroopa Liidu suhtes siduvale lepingule alla kirjutada.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Artikkel 4

Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

Luxembourg, 12. juuni 2006 Nõukogu nimel eesistuja J. PRÖLL

(1) ELT L 116, 29.4.2006, lk 98.

ET Euroopa Liidu Teataja L 187/43

TÕLGE

Euroopa Liidu ja Gaboni Vabariigi vaheline

LEPING

Euroopa Liidu juhitavate vägede staatuse kohta Gaboni Vabariigis

EUROOPA LIIT, edaspidi “EL”

ühelt poolt ja

GABONI VABARIIK, edaspidi “vastuvõttev riik”,

teiselt poolt,

edaspidi koos “pooled”,

VÕTTES ARVESSE:

— ÜRO Julgeolekunõukogu 25. aprilli 2006. aasta resolutsiooni 1671 (2006);

— nõukogu 27. aprilli 2006. aasta ühismeedet 2006/319/ÜVJP Kongo Demokraatlikus Vabariigis tegutsevat ÜRO missiooni (MONUC) valimisprotsessi ajal toetava Euroopa Liidu sõjalise operatsiooni kohta (1) (EUFOR RD Congo);

— et käesolev leping ei mõjuta rahvusvahelisi kohtuid asutavatest rahvusvahelistest lepingutest ja muudest meetmetest, sealhulgas Rahvusvahelise Kriminaalkohtu põhikirjast, tulenevaid poolte õigusi ja kohustusi,

ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

Artikkel 1

Reguleerimisala ja mõisted

1. Käesolevat lepingut kohaldatakse Euroopa Liidu juhitavate vägede ja nende personali suhtes.

2. Käesolevat lepingut kohaldatakse üksnes vastuvõtva riigi territooriumil.

3. Käesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) Euroopa Liidu juhitavad väed (EUFOR)– EL sõjaline peakorter, operatsioonis osalevad riiklikud kontingendid, nende varustus ja transpordivahendid;

b) operatsioon– ÜRO Julgeolekunõukogu 25. aprilli 2006. aasta resolutsiooniga 1671 (2006) antud volitusest tuleneva sõjalise missiooni ettevalmistamine, käivitamine, läbiviimine ja toetamine;

c) EL relvajõudude juhataja– väejuhataja operatsiooni toimumiskohas või vastuvõtva riigis;

d) EL sõjaline peakorter– operatsiooni sõjalist juhtimist või kontrolli teostavale EL väejuhatusele alluvatel kaitsealadel asuv sõjaline peakorter ja selle osad;

e) riiklikud kontingendid– Euroopa Liidu liikmesriikidele ja teistele operatsioonis osalevatele riikidele kuuluvad üksused ja osad;

f) EUFORi personal– EUFORi koosseisu määratud tsiviilisikud ja sõjaväelased, samuti operatsiooni ettevalmistamiseks missioonile lähetatud isikud ning lähetajariigi või EL institutsiooni poolt missioonil osalev personal, kes viibib, kui lepingus ei ole sätestatud teisiti, operatsiooni raames vastuvõtva riigi territooriumil, välja arvatud kohapealt palgatud personal ja rahvusvaheliste tööettevõtjate palgatud personal;

g) kohapealt palgatud personal– personali liikmes, kes on vastuvõtva riigi kodanikud või seal alaliselt elavad isikud;

h) rajatised– EUFORile ja EUFORi personalile vajalikud valdused, majutuskohad ja maa-alad;

i) lähetajariik– EUFORi oma riikliku kontingendi lähetanud riik.

Artikkel 2

Üldsätted

1. EUFOR ja selle personal peavad kinni vastuvõtva riigi õigusaktidest ning hoiduvad mis tahes tegudest või tegevusest, mis on vastuolus operatsiooni eesmärkidega.

2. EUFOR teatab regulaarselt vastuvõtva riigi valitsusele selle territooriumile paigutatud EUFORi personali liikmete arvu.

Artikkel 3

Tuvastamine

1. EUFORi personal peab igal ajal kaasas kandma passi või sõjaväelase isikutunnistust.

2. EUFORi sõidukitel, lennukitel, laevadel ja muudel transpordivahenditel on selgesti eristatav EUFORi identifitseeriv märgistus ja/või registreerimismärk, millest teavitatakse asjakohaseid vastuvõtva riigi ametiasutusi.

3. EUFORil on õigus kasutada oma rajatistel, sõidukitel ja muudel transpordivahenditel Euroopa Liidu lippu ning märgistusi, nagu näiteks sõjaväeline sümboolika, auastmed ja ametlikud sümbolid. EUFORi vormiriietusel on selgesti eristatav EUFORi embleem. Operatsioonis osalevate riiklike kontingentide lippe või sümboolikat võib kasutada EUFORi rajatistel, sõidukitel ja muudel transpordivahenditel ning vormiriietusel vastavalt EL relvajõudude juhataja otsustele.

Artikkel 4

Piiri ületamine ja liikumine vastuvõtva riigi territooriumil

1. EUFORi personal siseneb vastuvõtva riigi territooriumile üksnes artikli 3 lõikes 1 sätestatud dokumentide esitamisel või esimese sisenemise korral EUFORi poolt välja antud individuaalse või kollektiivse liikumiskäsu esitamisel. EUFORi personali liikmed vabastatakse vastuvõtva riigi territooriumile sisenemisel, seal viibides ja sealt lahkudes passi- ja viisaeeskirjade täitmisest ning immigratsiooni- ja tollikontrollist.

2. EUFORi personal vabastatakse välismaalaste registreerimist ja kontrolli käsitlevatest vastuvõtva riigi eeskirjade täitmisest, kuid ei omanda mingit õigust alalisele asukohale või elukohale vastuvõtva riigi territooriumil.

3. Operatsiooni toetamise raames vastuvõtva riigi territooriumile sisenevad, seda läbivad või sealt väljuvad EUFORi vahendid ja transpordivahendid vabastatakse kõigist nõuetest esitada inventarinimestikke või muid tollidokumente ning mis tahes kontrollist.

4. EUFORi personal võib vastuvõtva riigi territooriumil juhtida mootorsõidukeid, laevu ja lennukeid tingimusel, et neil on vastavalt vajadusele kas kehtiv riiklik, rahvusvaheline või sõjaväeline juhiluba, laevakapteni tunnistus või pilooditunnistus.

5. Operatsiooni eesmärkide täitmiseks annab vastuvõttev riik EUFORile ja EUFORi personalile liikumis- ja reisimisvabaduse oma territooriumil, sealhulgas territoriaalmerel ja õhuruumis. Vastuvõtva riigi territoriaalmerel kehtiv liikumisvabadus hõlmab peatumist ja ankrusse jäämist mis tahes tingimustel.

6. Operatsiooni eesmärkide täitmiseks võib EUFOR vastuvõtva riigi territooriumil, sealhulgas territoriaalmerel ja õhuruumis, läbi viia õppusi või manöövreid relvade kasutamisega ning laevalt startida, laevale maandada või pardale võtta mis tahes õhusõidukeid ja sõjalisi seadmeid.

7. Operatsiooni eesmärkide täitmisel ei pea EUFORi allveelaevad vastuvõtva riigi territoriaalmerel sõitma veepinnal ega panema välja oma lippu.

8. Operatsiooni eesmärkide täitmiseks võib EUFOR kasutada avalikke teid, sildu, parvlaevu, lennujaamu ja sadamaid, ilma et nad maksaksid tollimakse, tasusid, teemakse, lõive ega muid sarnaseid tasusid. EUFOR ei ole vabastatud taotletud ja kasutatud teenuste eest mõistlike tasude maksmisest.

Artikkel 5

Vastuvõtva riigi poolt EUFORile antud privileegid ja immuniteedid

1. EUFORi rajatised on puutumatud. Vastuvõtva riigi esindajad ei või nendesse siseneda ilma EL relvajõudude juhataja nõusolekuta.

2. EUFORi rajatiste, nende sisustuse ja muude vahendite ning samuti transpordivahendite suhtes ei saa rakendada läbiotsimist, rekvireerimist, arestimist ega sundtäitmist.

3. EUFORil, selle omandil ja vahenditel, olenemata nende asukohast ja haldajast, on täielik kohtulik puutumatus.

4. EUFORi arhiivid ja dokumendid on puutumatud igal ajal, olenemata nende asukohast.

5. EUFORi ametlik kirjavahetus on puutumatu. Ametlik kirjavahetus tähendab operatsiooni ja selle funktsioonidega seotud kogu kirjavahetust.

6. EUFOR on operatsiooni eesmärkide täitmisel vabastatud kõikidest riiklikest, piirkondlikest ja kohalikest maksudest, lõivudest ja sarnastest tasudest seoses ostetud ja imporditud kaupadega, EUFORile osutatud teenustega ja kasutatud rajatistega. EUFOR ei ole vabastatud osutatud teenuste eest makstavatest maksudest, lõivudest ja kuludest.

7. Vastuvõttev riik lubab riiki sisse tuua operatsiooniks vajalikud vahendid ja vabastab need kõikidest tollimaksudest, tasudest, teemaksudest, lõivudest ja muudest sarnastest tasudest, välja arvatud maksudest, mis on seotud ladustamise, veo ja muude osutatud teenustega.

Artikkel 6

Vastuvõtva riigi poolt EUFORi personalile antud privileegid ja immuniteedid

1. EUFORi personali ei või ühelgi viisil vahistada ega kinni pidada.

2. EUFORi personali dokumendid, kirjavahetus ja omand on puutumatu, välja arvatud lõike 6 kohaselt lubatud täitemeetmete puhul.

3. EUFORi personal omab vastuvõtvas riigis kõikidel asjaoludel kriminaalkohtulikku puutumatust.

Lähetajariik või asjaomane EL institutsioon võib lähtuvalt olukorrast EUFORi personali kriminaalkohtulikust puutumatusest loobuda. Selline loobumine peab alati olema selgelt väljendatud.

4. EUFORi personal omab vastuvõtvas riigis tsiviil- ja halduskohtulikku puutumatust ametiülesannete täitmisel tehtud suuliste ja kirjalike avalduste ning ametiülesannete täitmisel sooritatud kõikide tegude suhtes. Kui EUFORi personali suhtes on vastuvõtva riigi mis tahes kohtus algatatud tsiviilasi, teatatakse sellest kohe EL relvajõudude juhatajale ja lähetajariigi pädevale asutusele või EL institutsioonile. Enne kohtumenetluse algatamist tõendavad EL relvajõudude juhataja ja lähetajariigi pädev asutus või EL institutsioon kohtule, kas EUFORi personal pani kõnealuse teo toime oma ametiülesannete täitmisel.

Kui tegu pandi toime ametiülesannete täitmisel, kohtumenetlust ei algatata ja kohaldatakse artikli 15 sätteid. Kui tegu ei pandud toime ametiülesannete täitmisel, võib kohtumenetlust jätkata. Juhataja ja lähetajariigi pädeva asutuse või EL institutsiooni tõend on vastuvõtva riigi jurisdiktsioonile siduv ja seda ei või vaidlustada.

EUFORi personali poolt kohtumenetluse algatamine jätab kõnealuse personali ilma kohtulikust puutumatusest põhihagiga otseselt seotud mis tahes vastuhagi suhtes.

5. EUFORi personal ei ole kohustatud esinema kohtus tunnistajana.

6. EUFORi personali suhtes ei või võtta ühtegi täitemeedet, välja arvatud juhul, kui nende vastu on algatatud nende ametiülesannetega mitteseotud tsiviilmenetlus. EUFORi personali omand, mis on EL relvajõudude juhataja poolt antud tõendi kohaselt vajalik nende ametiülesannete täitmiseks, ei saa kohtulahendi täitmiseks arestida. Tsiviilkohtumenetluse puhul ei rakendata EUFORi personali suhtes mingisuguseid isikliku vabaduse piiranguid ega muid piiravaid meetmeid.

7. EUFORi personali puutumatus vastuvõtva riigi jurisdiktsiooni suhtes ei vabasta selle liikmeid asjakohase lähetajariigi jurisdiktsioonist.

8. EUFORi personal on EUFORile osutatud teenuste osas vabastatud vastuvõtvas riigis kehtivatest võimalikest sotsiaalkindlustuse sätetest.

9. EUFORi personal on vabastatud neile EUFORi või lähetajariigi poolt makstava palga ja tasude ning samuti väljaspool vastuvõtvat riiki saadud tulude mis tahes vormis maksustamisest vastuvõtvas riigis.

10. Vastuvõttev riik lubab vastavalt õigus- ja haldusnormidele, mida ta võib vastu võtta, EUFORi personali isiklikuks kasutamiseks mõeldud esemeid riiki tuua ja vabastab need kõikidest tollimaksudest, lõivudest ja muudest vastavatest tasudest, välja arvatud maksudest, mis on seotud ladustamise, veo ja muude sarnaste teenustega.

EUFORi personali isiklik pagas ei kuulu kontrollimisele, välja arvatud juhul, kui on tõsiselt alust arvata, et pagasis on esemeid, mis ei ole mõeldud EUFORi personali isiklikuks kasutamiseks, või kaupu, mille import või eksport on vastuvõtva riigi seadusega keelatud või mis kuuluvad vastuvõtva riigi karantiinieeskirjade kohaselt kontrollimisele. Sellist kontrolli võib läbi viia üksnes asjaomase EUFORi personali liikme või EUFORi volitatud esindaja juuresolekul.

Artikkel 7

Kohapealt palgatud personal

Kohapealt palgatud personali suhtes kehtivad privileegid ja immuniteedid üksnes vastuvõtva riigi poolt lubatud ulatuses. Vastuvõttev riik teostab oma jurisdiktsiooni nimetatud personali suhtes siiski selliselt, et mitte ülemäära häirida operatsiooni ülesannete täitmist.

Artikkel 8

Kriminaaljurisdiktsioon

Lähetajariigi pädevatel asutustel on õigus teostada vastuvõtva riigi territooriumil neile lähetajariigi seadustega antud kogu kriminaal- ja distsiplinaarjurisdiktsiooni kõigi EUFORi personali liikmete suhtes, kes alluvad lähetajariigi asjakohastele õigusaktidele.

Artikkel 9

Vormiriietus ja relvad

1. Vormiriietust kantakse vastavalt EL relvajõudude juhataja poolt vastuvõetud eeskirjadele.

2. EUFORi sõjaväelased võivad kanda relvi ja laskemoona tingimusel, et neile on antud selleks käsu alusel volitused.

Artikkel 10

Vastuvõtva riigi toetus ja lepingute sõlmimine

1. Vastuvõttev riik nõustub taotluse korral EUFORi abistama sobivate rajatiste leidmisel.

2. Vastuvõttev riik annab oma võimaluste piires tasuta kasutada tema omanduses olevad rajatised, kui neid taotletakse EUFORi haldus- ja operatiivtegevuse läbiviimiseks.

3. Vastuvõttev riik annab oma vahendite ja võimete piires abi operatsiooni ettevalmistamisel, käivitamisel, läbiviimisel ja toetamisel.

4. Vastuvõtvas riigis EUFORi sõlmitud lepingute suhtes kohaldatav õigus määratakse kindlaks asjakohase lepinguga.

5. Lepingus võidakse sätestada, et lepingu kohaldamisest tulenevate vaidluste suhtes kohaldatakse artikli 15 lõigetes 3 ja 4 osutatud vaidluste lahendamise korda.

Artikkel 11

Rajatistes tehtavad muudatused

1. EUFOR võib vastavalt operatiivvajadustele rajatisi ehitada, muuta või muul moel kohandada.

2. Sellise ehitamise, muutmise või kohandamise eest ei taotle vastuvõttev riik EUFORilt kompensatsiooni.

Artikkel 12

EUFORi personali liikme surm

1. EL relvajõudude juhatajal on õigus võtta EUFORi personali surnud liige enda hoolde ning teha sobivad korraldused kõnealuse isiku ja samuti tema isikliku vara kodumaale tagasi toimetamiseks.

2. EUFORi personali surnud liikmeid ei lahata ilma asjaomase riigi nõusoleku ning EUFORi ja/või asjaomase riigi esindaja juuresviibimiseta.

3. Vastuvõttev riik ja EUFOR teevad võimalikult ulatuslikku koostööd, et EUFORi personali surnud liige kiiresti kodumaale tagasi toimetada.

Artikkel 13

EUFORi julgeolek ja sõjaväepolitsei

1. EUFORil on lubatud võtta vajalikke meetmeid, et tagada oma rajatiste, sealhulgas õppusteks kasutatavate rajatiste kaitse mis tahes rünnaku või välise sissetungi vastu.

2. EL relvajõudude juhataja võib EUFORi rajatistes korra tagamiseks moodustada sõjaväepolitsei üksuse.

3. Sõjaväepolitsei üksus võib EUFORi personali seas korra ja distsipliini tagamiseks tegutseda ka väljaspool kõnealuseid rajatisi, pidades nõu ja tehes koostööd vastuvõtva riigi sõjaväepolitsei või politseiga.

Artikkel 14

Side

1. EUFOR võib paigaldada ja kasutada raadiosaatjaid ja -vastuvõtjaid, samuti satelliitsidesüsteeme. EUFOR teeb koostööd vastuvõtva riigi pädevate asutustega, et vältida konflikte asjakohaste sageduste kasutamisel. Vastuvõttev riik võimaldab sagedusaladele juurdepääsu tasuta.

2. EUFORil on õigus pidada piiramatult sidet raadio (sealhulgas satelliit-, mobiil- ja käsiraadio), telefoni, telegraafi, telefaksi ja muude vahendite abil ning samuti õigus paigaldada selliseks sidepidamiseks EUFORi rajatistesse või nende vahele vajalikud vahendid, sealhulgas vedada kaableid ja maaliine operatsiooni jaoks.

3. Oma rajatiste piires võib EUFOR teha vajalikke korraldusi EUFORile ja/või EUFORi personalile saabuva ja neilt väljuva posti edastamiseks.

Artikkel 15

Kahjunõuded surma, vigastuse, kahju või kaotsimineku korral

1. EUFOR ja EUFORi personal ei vastuta era- või riigiomandile tekkinud mis tahes kahju või selle omandi kaotsimineku eest, kui selle põhjuseks EUFORi vägede kaitsega seotud tegevus.

2. Vaidluste rahumeelseks lahendamiseks edastatakse lõikes 1 käsitlemata nõuded era- või riigiomandile tekitatud kahju või selle kaotsimineku eest ja samuti nõuded isikute surma või vigastuse ja EUFORi omandile tekitatud kahju või selle kaotsimineku eest vastuvõtva riigi pädevate asutuste kaudu EUFORile, kui nõude esitas vastuvõtva riigi juriidiline või füüsiline isik, või vastuvõtva riigi pädevatele asutustele, kui nõude esitas EUFOR.

3. Kui vaidlust ei saa rahumeelselt lahendada, esitatakse nõue nõudeid käsitlevale komisjonile, mis koosneb võrdsetel alustel EUFORi ja vastuvõtva riigi esindajatest. Nõuded lahendatakse ühisel kokkuleppel.

4. Kui nõudeid käsitlevas komisjonis lahendust ei saavutata:

a) lahendatakse kuni ja kaasaarvatud 40 000 EUR suurused nõuded vastuvõtva riigi ja EL esindajate vahel diplomaatiliste vahenditega;

b) esitatakse punktis a viidatud summast suuremad nõuded vahekohtule, mille otsused on siduvad.

5. Vahekohus koosneb kolmest vahekohtunikust, kellest ühe määrab vastuvõttev riik, teise määrab EUFOR ja kolmanda määravad vastuvõttev riik ja EUFOR ühiselt. Kui üks pooltest ei määra vahekohtunikku kahe kuu jooksul või kui vastuvõtva riigi ja EUFORi vahel ei saavutata kolmanda vahekohtuniku määramise suhtes kokkulepet, määrab kõnealuse vahekohtuniku Euroopa Ühenduste Kohtu president.

6. EUFORi ja vastuvõtva riigi haldusasutuste vahel sõlmitakse haldusleping eesmärgiga määrata kindlaks nõudekomisjoni ja vahekohtu pädevus, nendes organites kohaldatav kord ja nõuete esitamise tingimused.

Artikkel 16

Sidepidamine ja vaidlused

1. Kõiki käesoleva lepingu kohaldamisest tulenevaid küsimusi käsitlevad EUFORi esindajad ja vastuvõtva riigi pädevad asutused ühiselt.

2. Varasemate lahenduste puudumise korral lahendatakse käesoleva lepingu tõlgendamist või kohaldamist käsitlevad vaidlused vastuvõtva riigi ja EL esindajate vahel eranditult diplomaatiliste vahenditega.

Artikkel 17

Muud sätted

1. Kui käesolevas lepingus viidatakse EUFORi ja EUFORi personali privileegidele, immuniteetidele ja õigustele, vastutab vastuvõtva riigi valitsus nende rakendamise ja järgimise eest asjakohaste pädevate kohalike ametiasutuste poolt.

2. Ühtegi käesoleva lepingu sätet ei ole kavandatud ega tõlgendata nii, et sellega tehtaks erandeid mis tahes õigustest, mis EL liikmesriigil või muul EUFORis osaleval riigil või selle personalil võivad olla muude lepingute kohaselt.

Artikkel 18

Rakendusmeetmed

Käesoleva lepingu kohaldamiseks võidakse operatiiv-, haldus- või tehnilistes küsimustes sõlmida eraldi lepinguid ELi relvajõudude juhataja ja vastuvõtva riigi haldusasutuste vahel.

Artikkel 19

Jõustumine ja lõpetamine

1. Käeolev leping jõustub sellele allakirjutamise päeval ja jääb jõusse kuupäevani, mil EUFORi teatel lahkub viimane EUFORi üksus ja EUFORi personali viimane liige.

2. Olenemata lõikest 1, loetakse artikli 4 lõike 8, artikli 5 lõigete 1 kuni 3, 6 ja 7, artikli 6 lõigete 1, 3, 4, 6 ja 8 kuni 10, artikli 10 lõike 2 ning artiklite 11 ja 15 sätted kohaldatuteks alates kuupäevast, mil esimene EUFORi personali liige missioonile lähetati, kui see kuupäev on varasem kui käesoleva lepingu jõustumise kuupäev.

3. Käesolevat lepingut võib muuta poolte kirjalikul kokkuleppel.

4. Käesoleva lepingu lõpetamine ei mõjuta õigusi ega kohustusi, mis tulenevad käesoleva lepingu täitmisest enne selle lõpetamist.

Libreville, 16. juuni 2006 neljas prantsuse keeles koostatud originaaleksemplaris. Euroopa Liidu nimel Vastuvõtva riigi nimel

(1) ELT L 116, 29.4.2006, lk 98.