ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele stabiilsusprogrammi hindamisele, on nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Nõukogu tühistas 4. detsembril 2012 oma otsuse ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Maltal, (5) kuna see kõrvaldati 2011. aastal. Eelarvepuudujääk näis olevat püsivalt kõrvaldatud ka komisjoni talituste 2012. aasta sügisprognoosi kohaselt. Siiski registreeriti Maltal 2012. aastal valitsemissektori eelarve puudujääk, mis ulatus 3,3 %-ni SKPst, ületades jälle kontrollväärtust 3 % SKPst. Stabiilsusprogrammis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on järk-järgult vähendada puudujääki 3,3 %-lt SKPst 2012. aastal 0,8 %-le SKPst 2016. aastal, mis tähendab järkjärgulist liikumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Stabiilsusprogrammis kinnitatakse keskpika perioodi eesmärgiks struktuurse eelarvepositsiooni saavutamine, mis on stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutust palju kaugemale pürgiv eesmärk, kuid seda ei plaanita saavutada stabiilsusprogrammi perioodi jooksul. Stabiilsusprogrammis püstitatud 2013. aasta eelarvepuudujäägi eesmärk tugineb maksutulude suhteliselt suurele kasvule, mida aluseks olev makromajanduslik stsenaarium ei näi täielikult selgitavat. Lisaks ei toeta seda eesmärki piisavalt üksikasjalikud meetmed ja sama kehtib ka järgnevate aastate kohta. Seega on kavandatud (ümberarvutatud) struktuurse eelarvepositsiooni muutus palju suurem komisjoni prognoosist. Selle kohaselt paraneb struktuurne tasakaal 2013. aastal vaid ¼ protsendipunkti võrra SKPst ja 2014. aastal üksnes pisut, eeldusel et poliitikat ei muudeta.

Ennustuse kohaselt jääb valitsemissektori koguvõla tase kogu programmiperioodi vältel üle kontrollväärtuse 60 % SKPst. Riiklikud ametiasutused prognoosivad 2014. aastaks võla suurenemist 74,2 %-ni SKPst ning seejärel selle langust 70 %-ni 2016. aastaks. Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks võla suhe SKPsse kasvama veidi kiiremini – 74,9 %-ni 2014. aastal –, kuna on oodata esmase puudujäägi suurenemist. Kuna ülemäärane puudujääk kõrvaldati 2011. aastal, on Maltal 2012. aastast alates kolmeaastane üleminekuperiood seoses võla vähendamise sihttaseme kohaldamisega. Malta ei teinud 2012. aastal piisavalt edusamme võlakriteeriumi täitmise poole ega tee neid ka eeldatavasti 2013. ja 2014. aastal. Kuigi Malta eelarveraamistik on üsna paindlik, ei toeta tugeva eelarvepositsiooni saavutamist selle mittesiduv olemus ja asjaolu, et eelarvepoliitikat planeeritakse lühikeses perspektiivis. Eelarveraamistikke käsitlev direktiiv 2011/85/EL (6) ei ole veel üle võetud ning riigi õiguses ei ole veel kehtestatud struktuurse eelarvepositsiooni reeglit, mis on ette nähtud 2. märtsil 2012 Brüsselis alla kirjutatud majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepinguga. Stabiilsusprogrammis osutatakse valitsuse kavatsusele luua eelarvenõukogu, kuid konkreetsed plaanid puuduvad.
(13)

Rootsis on noorte ning rändetaustaga ja madala kvalifikatsiooniga inimeste töötuse protsent üldiselt tunduvalt suurem kui ülejäänud tööealise elanikkonna hulgas ja ka üle ELi keskmise taseme. Rootsi on võtnud suure hulga uusi asjakohaseid meetmeid, et see probleem lahendada. Meetmed, mis on suunatud rändetaustaga inimeste tööturule lõimimisele, on juba andnud esimesi tulemusi töötuse määra langemise näol, kuid on vaja jätkuvaid pingutusi, et vähendada lõhet nende ja ülejäänud elanikkonna vahel. Noortele ei ole nimetatud meetmetest seni märgatavat kasu olnud. Siiski on kehtestatud või kehtestamisel hulk paljutõotavaid meetmeid: nende hulka kuuluvad tööharjutuslepingute toetamine Rootsi mudeli raames, kus palku kujundavad täiesti sõltumatud sotsiaalpartnerid. Pingutused õpipoisiõppe ja muud tüüpi töökohapõhise kutseõppe tugevdamiseks on samuti täiesti asjakohased, aga et need saavutaksid soovitud mõju, tuleb neile seada kõrgelennulisemaid sihte. Töösuhte kaitset käsitlevate õigusaktide läbivaatamise ja noortele töökoha garanteerimise kavade eeliste ärakasutamise osas võiks veel pingutada. Üldistele subsiidiumidele tuleks eelistada kitsamalt piiritletud meetmeid, mis on suunatud enim abi vajajatele, Rootsi töökohtade garanteerimise kava alusel pakutakse noortele, kes otsivad tööd riigi tööturuasutuse kaudu ja kes on juba olnud tööta 90 päeva, sihtotstarbelisi teenuseid, et aidata parandada nende võimalusi leida tööd ja haridusvõimalusi. Praegu aga tundub, et see garantii ei ole nii tulemuslikult suunatud noortele, kes ei õpi ega ole registreeritud riiklikus tööturuasutuses. Kooskõlas 2012. aasta soovitusega on Rootsi tellinud ülevaate restoranide ja toitlustuskohtade vähendatud käibemaksu mõju kohta hindadele, palkadele ja noorte tööhõivele, mis peaks andma esimesi tulemusi jaanuaris 2014 ning lõppjäreldused peaksid valmima aastal 2016. Ülevaade on oluline, arvestades, et selle meetme kulutõhususe kohta on tõstatatud küsimusi.
(11)

Rumeenia eelarvepositsioon on paranenud, eelarve puudujääk vähenes aastal 2012 alla 3 % piiri ja aastaks 2013 on oodata eelarve edasist konsolideerimist. Rumeenia maksusüsteemi üks suuremaid probleeme on vähene maksukuulekus, eelkõige käibemaksu ja tööjõu maksustamise valdkondades. Keskkonnamaksud on alla ELi keskmise. Kuigi Rumeenias ei ole lühemas või keskmises perspektiivis oodata eelarve pingestumist, on see risk pikas perspektiivis vananemisega seotud kulutuste tõttu mõõdukas. Pensionisüsteemi jätkusuutlikkus ja piisavus on muret tekitav, sest töötavaid sissemaksetegijaid on pensionisaajatega võrreldes vähe. Rumeenia on praegu üks kahest liikmesriigist, kes ei ole veel otsustanud võrdsustada meeste ja naiste pensioniiga ning eakamate töötajate tööhõive määr (2012. aastal 41,4 %) on oluliselt allpool ELi keskmist. Rumeenia valitsus on otsustanud jätkata pensionireformi elluviimist ja kaasata sotsiaalpartnereid reformi kujundamisse ning suurendada isevastutust. Rumeenia valitsus on otsustanud jätkata pensionireformi ja kaasata sotsiaalpartnereid, et kavandada kõnealust reformi ja suurendada selle omalust.
(9)

Määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu seisukohal, et programmis esitatud eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium aastateks 2013–2014 on realistlik, kui SKP oodatav keskmine reaalkasv püsib 3,3 % ringis. Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt kasvab SKP 2013.–2014. aastal 3,5 %. Eesti valitsemissektori eelarvepuudujääk 2012. aastal oli 0,3 % SKP-st. Stabiilsusprogrammis kinnitatakse eelmist keskpika perioodi eelarve-eesmärki saavutada struktuurne ülejääk. See eesmärk on ambitsioonikam kui stabiilsuse ja kasvu paktis nõutud eesmärk. Kuna Eesti struktuurne eelarvepositsioon oli 2012. aastal ülejäägis, saavutas Eesti oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi üks aasta varem võrreldes ajavahemikuks 2012–2015 vastu võetud stabiilsusprogrammis ettenähtuga. Ajavahemikuks 2012–2017 vastu võetud stabiilsusprogrammis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada jätkusuutlik eelarvepoliitika, millega toetatakse tasakaalustatud majanduskasvu ja peetakse kinni keskpika perioodi eelarve-eesmärgist, võimaldades piisavaid eelarvepuhvreid ja vähendades tööjõu maksukoormust. Stabiilsusprogrammi kohaselt 2013. aastaks planeeritud valitsemissektori eelarve puudujääk (0,5 % SKP-st) paraneb prognoosihorisondi jooksul, saavutades 2014. aastal tasakaalu ja olles järgnevatel aastatel ülejäägis. Ümberarvutatud struktuurse eelarvepositsiooni üldise hinnangu, sealhulgas stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgi analüüsi põhjal võib täheldada, et Eesti ei kaldu 2013. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgist oluliselt kõrvale ning saavutab 2014. aastal taas struktuurse ülejäägi. Valitsemissektori võla suhe SKPsse on tublisti alla 60 % ning stabiilsusprogrammi kohaselt hakkab see näitaja tõenäoliselt pärast 2013. aastat vähenema, kahanedes 2015.–2016. aastaks umbes 9 protsendini. Eestil on kavas kehtestada 2013. aastal kooskõlas 2. märtsil 2012 Brüsselis allakirjutatud majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu nõuetega struktuurse eelarvetasakaalu reegel. Niipea kui struktuurse eelarvetasakaalu reegel on paigas, peaks seda täiendama mitmeaastaste kulueesmärkide siduvamaks muutmisega.
(10)

Määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele lähenemisprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu seisukohal, et programmis esitatud eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Stsenaariumi kohaselt suureneb SKP 2013. aastal 0,7 % ja 2014. aastal 1,6 %, mis on üldjoontes kooskõlas komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosiga, mille kohaselt on need määrad vastavalt 0,7 % ja 1,7 %. Lähenemisprogrammis on visandatud eelarvestrateegia, mille eesmärk on kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk ja saavutada keskpika perioodi eesmärk – struktuurne eelarvepuudujääk, mis ei ole 2013. aastaks suurem kui 0,5 % SKPst, mis kajastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Lähenemisprogrammis kavandatakse valitsemissektori eelarve puudujäägiks 1,7 % SKPst 2013. aastal ja 1,8 % 2014. aastal, mis vastab komisjoni poolt pakutud ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtajale. Keskmine iga-aastane eelarvepositsiooni tugevdamine ajavahemikul 2011–2013 lähtuvalt struktuurse eelarvepositsiooni arvutustest on kooskõlas nõukogu soovitusega ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames. Lähenemisprogrammis esitatud kaalutlusõiguse raames võetud meetmed tagavad prognooside kohaselt konsolideerimise taseme, mis on üldjoontes kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovitusega. Valitsemissektori tegelikud kulud (sealhulgas kaalutlusõiguse alusel võetavad tulusid puudutavad meetmed) ei kasva hinnanguliselt 2013. aastal üldse ning 2014. aastal on 0,4 % tasemel, täites seega stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgid mõlemal aastal. Riigi rahanduse olukord on üldiselt hea ja riik on oma keskpika perioodi eesmärgi juba saavutanud. Kuid arvestades muu hulgas seda, et riigi elanikkond vananeb ning Taani sotsiaalpoliitika on ambitsioonikas, on väga tähtis, et riik säilitab fiskaalpoliitika usaldusväärse ja jätkusuutliku raamistiku ning hoiab eelarvepuudujäägi allpool aluslepingus sätestatud kontrollväärtusest 3 % SKP-st.
(9)

Lähtudes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohaselt stabiilsusprogrammile antud hinnangust, on nõukogu arvamusel, et Slovakkia on vähendanud valitsemissektori eelarve puudujääki 7,7 prostendist SKPst 2010. aastal 4,3 protsendini SKPst 2012. aastal tänu eelarve ulatuslikule konsolideerimisele ning praeguste ootuste kohaselt püsib riik ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisel graafikus. Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Komisjoni prognoosidega võrreldes eeldavad ametiasutused sarnast SKP kasvumäära, üksnes veidi erinevaid kasvutegureid. Stabiilsusprogrammis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on saavutada eelarvepositsioon, mis tagaks riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse. Selle saavutamiseks kinnitab valitsus eesmärki viia valitsemissektori eelarve puudujääk 2013. aastal allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst, mis on kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase nõukogu soovitusega. Ajavahemiku 2010–2013 kohandatud keskmine aastane eelarve konsolideerimine ulatub 1,4 prostendini SKPst, mis ületab tublisti nõutavat konsolideerimist mahus 1 % SKPst, mida on soovitanud nõukogu. Suur osa 2013. aasta kulude kokkuhoiust peaks tulema kohalikelt omavalitsustelt ja muudelt valitsemissektori üksustelt, mida keskvalitsus ei saa otseselt mõjutada. Eesmärgi saavutamine võib seega olla ohus, pidades ka silmas varasemalt registreeritud ülekulusid. Stabiilsusprogrammis kinnitatakse varasemat keskpika perioodi eelarve-eesmärki -0,5 %, mis tuleb saavutada 2018. aastaks. Keskpika perioodi eesmärk vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Ülemäärase eelarvepuudujäägi eeldatavale kõrvaldamisele järgnevateks aastateks prognoositud (ümberarvutatud) struktuurse eelarvepositsiooni parandamine on asjakohane 2014. ja 2015. aastal (vastavalt 0,6 ja 0,7 protsendipunkti SKPst), kuid sellest ei piisaks 2016. aastal (0,3 protsendipunkti SKPst). Slovakkialt oodatakse stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgi täitmist. Programmiga nähakse ette, et valitsemissektori võlatase jääb kuni 2016. aastani allapoole kontrollväärtust 60 % SKPst. Komisjoni talitusten 2013. aasta kevadprognoosis ennustatakse võla suhte kasvu 54,6 protsendini SKPst 2013. aastal ja 56,7 protsendini SKPst 2014. aastal. Selleks et saavutada valitsemissektori eelarve puudujäägi ulatuslik vähendamine alates 2011. aastast, on ametiasutused tuginenud ka valitsemissektori eelarvest rahastatavate investeeringute vähendamisele, mis ei pruugi olla jätkusuutlik ega soovitav ei keskmises ja pikas perspektiivis ega ka ühekordse meetmena. Tulevikku vaadates peab käimasolev konsolideerimis- ja lähenemisprotsess tagama rahastamise majanduskasvu soodustavatele sektoritele nagu haridus, innovatsioon ja transporditaristu.
Määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu seisukohal, et Soome riigi rahandus on üldjoontes olnud usaldusväärne ning et tulude suurendamiseks ja kulude kontrollimiseks on tehtud jõupingutusi, eesmärgiga liikuda keskpika perioodi eesmärgi saavutamise suunas. Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Kasvuprognoos aastaks 2013 on sarnane komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosiga, samal ajal kui kasvuprognoos aastaks 2014 on 0,6 protsendipunkti võrra komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosist kõrgem. Stabiilsusprogrammis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada keskvalitsuse rahanduse tasakaal ja vähendada keskvalitsuse võla suhet SKPsse aastaks 2015. Keskpika perioodi eesmärki on programmis muudetud 0,5 protsendilt - 0,5 protsendile. Uus keskpika perioodi eesmärk vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Stabiilsusprogrammiga nähakse ette keskpika perioodi eesmärgi saavutamine aastaks 2014 ja seal püsimist kuni aastani 2017. Vastavalt (ümberarvutatud) struktuursele eelarvepositsioonile ei täitnud Soome stabiilsusprogrammis esitatud teabe alusel 2012. aastal varasemat keskpika perioodi eesmärki ning ei täida uut keskpika perioodi eesmärki 2013. aastal.

Stabiilsusprogrammis prognoositakse (ümberarvutatud) struktuurse eelarvepositsiooni paranemist - 1 protsendilt SKPst 2012. aastal - 0,9 protsendile SKPst 2013. aastal. Aastatel 2014-2017 jääb see vahemikku - 0,6 % ja - 0,7 % SKPst. 2012. aastal suurenesid Soome netokulud 0,4 % võrra ja see jääb allapoole stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgile kohaldatavat viitemäära. SKP negatiivse reaalkasvu tõttu 2012. aastal peetakse vähest struktuurilist kohandamist piisavaks. 2013. aastal paraneb Soome (ümberarvutatud) struktuurne eelarvepositsioon ja Soome netokulud peaksid kulueesmärgist kõrvale kalduma vaid 0,1 % võrra SKPst. Seda peetakse Soome SKP suure negatiivse lõhe taustal asjakohaseks. 2014. aastal peaks Soome (ümberarvutatud) struktuurne eelarvepositsioon veelgi paranema (- 0,6 % SKPst), jõudes seega piisavalt lähedale keskpika perioodi eesmärgile (ja vastavalt komisjoni 2013. aasta kevadprognoosile saavutab Soome selle eesmärgi 2014. aastal). See peaks tagama vastavuse stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osaga. Valitsemissektori konsolideeritud koguvõlg oli 2012. aastal 53 % SKPst ja jääb vastavalt stabiilsusprogrammile alla 60 % SKPst kogu programmiperioodi jooksul. Stabiilsusprogrammis nähakse ette võlataseme vähendamine 2016. ja 2017. aastal. Pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamine on eelarvepoliitika puhul jätkuvalt kõige olulisem ülesanne. Elanikkonna vananemisega seotud mahajäämus jätkusuutlikkuses (hõlmates pensione, tervishoidu ja pikaajalist hooldust) on teatavaks võetud ja see vajab pidevat jälgimist.
(6)

Nõukogu otsustas 10. juulil 2012 kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikega 5, et on võetud tõhusaid meetmeid, kuid pärast nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituse vastuvõtmiston esinenud ootamatuid majandust kahjustavaid sündmusi, millel on riigi rahandusele suur negatiivne mõju. Eelkõige on eelarvele suur negatiivne mõju majanduskasvu väljavaadete halvenemisel ja väiksemat maksutulu andvate kasvutegurite osakaalu suurenemisel. Seetõttu võttis nõukogu vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 7 vastu muudetud soovituse („nõukogu 10. juuli 2012. aasta soovitus”) selle kohta, et Hispaania kõrvaldaks ülemäärase eelarvepuudujäägi hiljemalt 2014. aastaks. Selleks et viia valitsemissektori eelarve puudujääk allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst 2014. aastaks, soovitati Hispaanial lähtudes komisjoni talituste 2012. aasta ajakohastatud kevadprognoosist parandada struktuurset eelarvepositsiooni 2012. aastal 2,7 % SKPst, 2013. aastal 2,5 % SKPst ja 2014. aastal 1,9 % SKPst. Valitsemissektori eelarve puudujäägi eesmärgiks kehtestati 2012. aastaks 6,3 % SKPst, 2013. aastaks 4,5 % SKPst ja 2014. aastaks 2,8 % SKPst. Veel soovitati Hispaanial rakendada 2012. aasta eelarve ja autonoomsete piirkondade tasakaalustamiskavade raames vastu võetud meetmeid ning võtta 2012. aasta juuli lõpuks vastu väljakuulutatud mitmeaastane eelarvekava aastateks 2013-2014, sealhulgas keskpika perioodi eelarvestrateegia, milles on üksikasjalikult esitatud struktuurimeetmed, mida on vaja ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2014. aastaks.
(7)

Vastavalt määrusele (EÜ) nr 1467/97 peaks ülemäärane eelarvepuudujääk olema kõrvaldatud puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud eriasjaolude korral. Seetõttu on ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamine hiljemalt 2014. aastaks põhjendatud. Eelkõige eeldaks usaldusväärne ja jätkusuutlik kohandamiskava, et Malta saavutaks valitsemissektori eelarve puudujäägi eesmärgi 3,4 % SKPst 2013. aastaks ja 2,7 % SKPst 2014. aastal, mis on kooskõlas struktuurse eelarvepositsiooni aastase parandamisega 0,7 % SKPst 2013. aastal ja 0,7 % SKPst 2014. aastal. 2014. aasta eesmärgiga tagatakse, et võla ja SKP suhte ning aluslepingu kohase kontrollväärtuse 60 % SKPst vahelise erinevuse nõutud vähenemine toimub kahe aasta jooksul pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist. Kõnealuste struktuursete eesmärkide saavutamiseks peaks Malta võtma täiendavaid konsolideerimismeetmeid, mis lisanduksid juba lähtestsenaariumis sisalduvatele meetmetele ja mille maht oleks 2013. aastal ligikaudu 0,4 % SKPst ning 2014. aastal umbes ¾ % SKPst. Nende eesmärkide puhul võetakse arvesse vajadust korvata negatiivne järelmõju, mida eelarve konsolideerimine SKP kasvu mõjutades avaldab riigi rahandusele. Kohandamiskava aluseks olevas lähtestsenaariumis võetakse arvesse komisjoni 2013. aasta kevadprognoosi ning pikendatakse seda kuni 2016. aastani, lähtudes tavapärastest eeldustest seoses SKP lõhe kõrvaldamise ning eelarve tundlikkusega majandustsükli suhtes; selles ei võeta siiski arvesse täiendavat kapitalisüsti äriühingusse Air Malta, mida on kavandatud 2013. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt teha 2015. aastal. Seega oletatakse, et kapitalisüsti ei toimu või selle mõju nullitakse vastupidise mõjuga meetmete abil.
(4)

Kahtlustataval või süüdistataval on kriminaalmenetluses õigus kaitsjale alates ajast, kui liikmesriigi pädevad asutused on sellele isikule ametliku teate saatmisega või muul moel teatavaks teinud, et teda kahtlustatakse või süüdistatakse kuriteo toimepanemises, ning olenemata sellest, kas asjaomaselt isikult võetakse vabadus. See kehtib kuni menetluse lõpetamiseni, mille all mõistetakse lõpliku otsuse tegemist küsimuses, kas kahtlustatav või süüdistatav on kuriteo toime pannud, sealhulgas asjakohasel juhul süüdimõistmist ja edasikaebuse lahendamist. Sama ajaline kohaldamisala peaks olema ka õigusel saada tasuta õigusabi.
(5)

Käesoleva soovituse viiteid kahtlustatavatele või süüdistatavatele, kellelt on võetud vabadus, tuleks käsitada viidetena ükskõik millisele olukorrale, kus kahtlustatavalt või süüdistatavalt on võetud kriminaalmenetluse käigus vabadus Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 5 lõike 1 punkti c tähenduses, nagu seda on tõlgendanud Euroopa Inimõiguste Kohus oma praktikas.
(8)

Kehalise aktiivsuse edendamist ja liidu kodanikele kehalise tegevusega tegelema hakkamiseks uute võimaluste pakkumist võivad toetada mitu poliitikavaldkonda, eelkõige sport ja tervis. Selleks et kõnealune potentsiaal realiseeruks täielikult ja kehalise aktiivsuse tase seeläbi tõuseks, on tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamise valdkonnas tingimata vaja strateegilist sektoritevahelist lähenemisviisi, sealhulgas kõikide asjakohaste ministeeriumite, asutuste ja organisatsioonide, eelkõige spordiliikumise osalemist ning olemasoleva ja kohaldatava poliitika arvessevõtmist. Ülitähtis element selle protsessi toetamiseks on suurema hulga ja täpsemate kehalise aktiivsuse tasemeid ning tervist tugevdava kehalise aktiivsuse edendamise poliitikat käsitleva põhjalikuma teabe ja andmete kättesaadavus; see on vajalik ka tegevuspõhimõtete hindamiseks, mille eesmärk on asjakohase poliitika tõhusam väljatöötamine ja rakendamine tulevikus.
ET Euroopa Liidu Teataja L 294/44

KOMISJONI SOOVITUS,

4. november 2013,

millega muudetakse soovitust 2006/576/EÜ seoses toksiinide T-2 ja HT-2 esinemisega kassitoidus

(EMPs kohaldatav tekst)

(2013/637/EL)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,

ning arvestades järgmist:

(1) Toksiinid T-2 ja HT-2 on mükotoksiinid, mida toodavad mitmesugused Fusarium i liigid. Toksiin T-2 lagundatakse ainevahetuses kiiresti ja sellest tekib palju ainevahetussaadusi, millest peamine on toksiin HT-2.

(2) Toiduahelas olevate saasteainete teaduskomisjon (edaspidi „CONTAM”), mis kuulub Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „toiduohutusamet”) juurde, koostas komisjoni palvel arvamuse ohtudest, mida põhjustab inimeste ja loomade tervisele toksiinide T-2 ja HT-2 esinemine toidus ja söödas (1).

(3) Loomade terviseohtude osas jäi CONTAM seisukohale, et mäletsejaliste, küülikute ja kalade praegune hinnanguline kokkupuude toksiinidega T-2 ja HT-2 ei põhjusta tõenäoliselt terviseprobleemi. Sigade, kodulindude, hobuste ja koerte puhul leitakse, et hinnangulise kokkupuute põhjal toksiinidega T-2 ja HT-2 on kahjuliku mõju oht väike. Kassid on loomade seas kõige tundlikumad. Kuna andmeid on vähe ja ka väikeste annuste korral esineb tõsiseid terviseprobleeme, ei ole olnud võimalik määrata NOAELi (täheldatavat kahjulikku toimet mitteavaldav doos) ega LOAELi (vähim täheldatavat kahjulikku toimet avaldav doos).

(4) Võttes arvesse teaduslikus arvamuses esitatud järeldusi, tuleb teha uuringuid, et koguda andmeid selle kohta, millised tegurid põhjustavad toksiinide T-2 ja HT-2 suurt sisaldust teraviljas ja teraviljatoodetes ning milline on toidu ja sööda töötlemise mõju. Seepärast võeti vastu komisjoni soovitus 2013/165/EL, (2) milles soovitati teha vastavad uuringud.

(5) Arvestades toksiinide T-2 ja HT-2 mürgisust kasside jaoks, on asjakohane kehtestada kassitoidu jaoks eraldi summaarne toksiinide T-2 ja HT-2 kogus, mille alusel hinnata, kas toksiinide T-2 ja HT-2 sisaldus kassitoidus on aktsepteeritav. Seepärast tuleks komisjoni soovitust 2006/576/EÜ (3) vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

Soovituse 2006/576/EÜ lisas lisatakse kande „Fumonisiin B1 + B2” järele järgmine kanne:

„Mükotoksiin Loomasöödaks ettenähtud tooted Piirnorm (mg/kg (ppm)) söötade puhul, mille niiskusesisaldus on 12 % Toksiin T-2 + toksiin HT-2 Kassitoit 0,05”

Brüssel, 4. november 2013 Komisjoni nimel komisjoni liige Tonio BORG

(1) Toiduahelas olevate saasteainetega tegelev Euroopa Toiduohutusameti teaduskomisjon (CONTAM); Scientific Opinion on risks for animal and public health related to the presence of T-2 and HT-2 toxin in food and feed. EFSA Teataja (2011); 9(12):2481. [187 lk] doi:10.2903/j.efsa.2011.2481. Kättesaadav internetis: www.efsa.europa.eu/efsajournal.

(2) Komisjoni soovitus 2013/165/EL, 27. märts 2013, toksiinide T-2 ja HT-2 esinemise kohta teraviljas ja teraviljatoodetes (ELT L 91, 3.4.2013, lk 12).

(3) Komisjoni soovitus 2006/576/EÜ, 17. august 2006, desoksünivalenooli, zearalenooni, ohratoksiin A, T-2 ja HT-2 ja fumonisiinide esinemise kohta loomasöödaks ettenähtud toodetes (ELT L 229, 23.8.2006, lk 7).