KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,

5. november 2012,

sagedusvahemike 1 920–1 980 MHz ja 2 110–2 170 MHz ühtlustamise kohta maapealsete süsteemide jaoks, millega on võimalik pakkuda elektroonilisi sideteenuseid Euroopa Liidus

(teatavaks tehtud numbri C(2012) 7697 all)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2012/688/EL)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta otsust nr 676/2002/EÜ Euroopa Ühenduse raadiospektripoliitika reguleeriva raamistiku kohta (raadiospektrit käsitlev otsus), (1) eriti selle artikli 4 lõiget 3,

ning arvestades järgmist:

14. detsembril 1998. aastal võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu otsuse nr 128/1999/EÜ kolmanda põlvkonna mobiilside ja traadita side süsteemi (UMTS) kooskõlastatud kasutuselevõtmise kohta ühenduses, (2) (UMTS-otsus), mis hõlmab sagedusalasid 1 900–1 980 MHz, 2 010–2 025 MHz ja 2 110–2 170 MHz („maapealne 2 GHz sagedusala”). Selle otsuse kohaselt pidid liikmesriigid võtma kõik vajalikud meetmed, et võimaldada UMTS-teenuste kooskõlastatud ja järkjärgulist kasutuselevõtmist oma territooriumil hiljemalt 1. jaanuariks 2002, ja eelkõige kehtestama lubade andmise süsteemi universaalse mobiilsidesüsteemi jaoks hiljemalt 1. jaanuariks 2000. See otsus muutus kehtetuks 22. jaanuaril 2003, kuid spektri ühtlustamine on jäänud kehtima.

Komisjon on sellest ajast alates toetanud paindlikumat spektrikasutust oma teatises „Traadita elektroonilise side teenuste kiire juurdepääs raadiospektrile suurema paindlikkuse kaudu”, (3) milles muu hulgas käsitleti ka maapealset 2 GHz sagedusala ja püüti vältida turuhäireid. Tehnoloogia ja teenuse neutraalsuse põhimõtted on kinnitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiviga 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (4) .

Paarissagedusvahemike 1 920–1 980 MHz ja 2 110–2 170 MHz (edaspidi „maapealne 2 GHz paarissagedusala”) eraldamine süsteemidele, mis võimaldavad osutada elektroonilisi sideteenuseid, on tähtis samm, millega võetakse arvesse mobiilside-, paikse side ja ringhäälingusektori lähenemist üksteisele ja mis kajastab tehnilist innovatsiooni. Maapealses 2 GHz paarissagedusalas kasutatavad süsteemid peaksid peamiselt olema ette nähtud selleks, et võimaldada lõppkasutajatele juurdepääsu lairibateenustele.

Selliste traadita lairibateenuste kasutajad, milleks praegu ühes liikmesriigis juba kasutatakse maapealset 2 GHz paarissagedusala, võivad saada juurdepääsu samaväärsetele teenustele ka kõigis teistes liikmesriikides. Siiski on paaritu sagedusvahemik 1 900–1 920 MHz suuresti kasutamata, kuigi paljudes riikides on operaatoritel selle litsents, ning paaritu sagedusvahemiku 2 010–2 025 MHz litsents on operaatoritel ainult vähestes riikides ja seda ei kasutata.

Selle ülesande täitmiseks esitas CEPT aruande (CEPTi aruanne nr 39), mis sisaldab kõige vähem piiravaid tehnilisi tingimusi ja suuniseid nende kohaldamiseks baas- ja terminaljaamadele, mis töötavad maapealsel 2 GHz sagedusalal. Maapealsel 2 GHz paarissagedusalal on need tehnilised tingimused sobivad, vältimaks ohtu, et naabervõrgud hakkavad teineteist riiklikul ja piiriülesel tasandil häirima; samas ei kohusta nad kasutama mis tahes konkreetset liiki tehnoloogiat ning põhinevad sagedusala kõige tõenäolisema kasutamise optimeeritud parameetritel. Paaritutes sagedusvahemikes 1 900–1 920 MHz ja 2 010–2 025 MHz („maapealne 2 GHz paaritu sagedusala”) on CEPTi aruandes nr 39 sisalduvad tehnilised tingimused siiski mobiilsidevõrkudele piiravamad, kui on sätestatud kehtivates olemasolevates riigisisestes kasutusõigustes.

Vastavalt CEPTi aruandele nr 39 oleksid asjakohased sagedusploki ääremaskid (Block Edge Masks, BEM), st tehnilised parameetrid, mis kehtivad konkreetse kasutaja kogu sagedusploki kohta, sõltumata kanalite arvust, mida kasutaja valitud tehnoloogia kasutab. Kava kohaselt on need maskid osa sagedusloa tingimustest. Need hõlmavad nii kiirgusi ühe sagedusploki sees (plokisisene võimsus) kui ka sagedusplokiväliseid kiirgusi (plokiväline kiirgus). Tegemist on regulatiivsete nõuetega, millega püütakse vältida riski, et naabervõrgud hakkavad teineteist häirima, ja need ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 1999. aasta direktiiviga 1999/5/EÜ (raadioseadmete ja telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete ning nende nõuetekohasuse vastastikuse tunnustamise kohta) aluste seadmestandardite piirnormide kohaldamist (5) .

Arvestades siiski maapealse 2 GHz paaritu sagedusala puhul ülekandevõimsusega seotud piiravaid tehnilisi tingimusi, mis on sätestatud CEPTi aruandes nr 39, et kaitsta maapealse 2 GHz paarissagedusala toimimist ja tagada mitme TDD-võrgustiku kooseksisteerimist, ning ka maapealse 2 GHz paaritu sagedusala piiratud üldist ribalaiust, on traadita lairibateenuste kasutuselevõtmine praeguste sagedusloa tingimuste juures takistatud. See olukord nõuab alternatiivsete ühtlustamismeetmete uurimist maapealsete 2 GHz paaritute sagedusalade jaoks ja võib kaasa tuua olemasolevate sageduslubade muutmise. Et mitte takistada kasutuspaindlikkuse kiiret kasutuselevõttu maapealsel 2 GHz paarissagedusalal, on vajalikud eraldi ühtlustamismeetmed maapealsete 2 GHz paaris- ja paaritute sagedusalade puhul.

Tehnilised ühtlustamistingimused tuleks kasutusele võtta üksnes maapealse 2 GHz paarissagedusala puhul, ilma et see piiraks liikmesriikide õigust korraldada maapealse 2 GHz sagedusala kasutusõiguste andmist, võttes arvesse olemasolevaid kasutusõigusi nende jurisdiktsiooni all ja kooskõlas liidu õigusega ning võttes eriti arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv) (6) ning direktiivi 2002/21/EÜ artikleid 9 ja 9a.

Juhul kui see on õigustatud ja arvestades olemasolevaid kasutusõigusi, ei tohiks käesoleva otsuse raames toimuv ühtlustamine välistada liikmesriigi jaoks võimalust taotleda üleminekuperioode, mis võivad hõlmata otsuse nr 676/2002/EÜ artikli 4 lõike 5 kohast raadiospektri jagamise korda.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Käesoleva otsuse eesmärk on ühtlustada kättesaadavuse ja tõhusa kasutamise tingimusi sagedusvahemikes 1 920–1 980 MHz ja 2 110–2 170 MHz (edaspidi „maapealne 2 GHz paarissagedusala”) selliste maapealsete süsteemide jaoks, millega on võimalik osutada elektroonilisi sideteenuseid Euroopa Liidus.

Artikkel 2

1. Hiljemalt 30. juuniks 2014 või kohaldades direktiivi 2002/21/EÜ artiklit 9a mis tahes varasemal kuupäeval olemasolevale õigusele või väljastades uusi kasutusõigusi osa või terve maapealse 2 GHz paarissagedusala kasutamiseks, määravad liikmesriigid ja muudavad ainuõiguseta kättesaadavaks maapealse 2 GHz paarissagedusala maapealsete süsteemide jaoks, millega on võimalik pakkuda elektroonilisi sideteenuseid kooskõlas lisas sätestatud parameetritega.

2. Erandina lõikest 1 ja vastavalt otsuse nr 676/2002/EÜ artikli 4 lõikele 5 võivad liikmesriigid taotleda üleminekuperioode, mis võivad sisaldada raadiospektri ühiskasutuse korraldust ning kaotavad kehtivuse hiljemalt 24. mail 2016.

3. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 osutatud süsteemide puhul on tagatud naabersagedusaladel olevate süsteemide vajalik kaitse.

4. Liikmesriigid aitavad kaasa piiriülestele koordineerimislepingutele eesmärgiga võimaldada lõikes 1 osutatud süsteemide käitamist, võttes arvesse olemasolevaid regulatiivseid menetlusi ja õigusi.

Artikkel 3

Liikmesriigid jälgivad hoolikalt maapealse 2 GHz sagedusala kasutamist ning teatavad oma tähelepanekutest komisjonile, et võimaldada käesoleva otsuse korrapärast ja õigeaegset läbivaatamist.

Artikkel 4

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

(1) EÜT L 108, 24.4.2002, lk 1.

(2) EÜT L 17, 22.1.1999, lk 1.

(3) KOM(2007) 50.

(4) EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33.

(5) EÜT L 91, 7.4.1999, lk 10.

(6) EÜT L 108, 24.4.2002, lk 21.

LISA

ARTIKLI 2 LÕIKES 1 OSUTATUD PARAMEETRID

Käesolevas lisas esitatud tehnilised tingimused on sagedusjaotuse ja sagedusploki ääremaskide (Block Edge Masks, BEM) vormis. BEM on kiirgusmask, mis on kindlaks määratud sageduse funktsioonina ja on seotud sellise sagedusploki äärega, mille kohta operaatorile on antud kasutusõigused. BEM koosneb plokisisesest ja plokivälisest kiirgusest, millega on määratud kindlaks lubatud kiirgustasemed sagedusloas osutatud sagedusploki igal sagedusel nii ploki sees kui ka sellest väljaspool.

BEMi tasemete moodustamiseks kombineeritakse järgmistes tabelites loetletud väärtusi niimoodi, et piirväärtus iga sageduse jaoks on esitatud kõige suurema (kõige vähem piirava) väärtusena, mis tuleneb a) põhinõuetest, b) üleminekunõuetest ja c) plokisisestest nõuetest (kui neid kohaldatakse). BEMid esitatakse keskmise ekvivalentse isotroopse kiirgusvõimsuse (Equivalent Isotropically Radiated Power, EIRP) või kogu kiirgusvõimsuse (Total Radiated Power, TRP) (1) ülempiirina teatava keskmistamiseks kasutatava ajavahemiku jooksul ja kogu mõõdetavas ribalaiuses. EIRP või TRP määramiseks keskmistatakse ajaliselt signaalide aktiivsed osad ja see vastab ühele võimsuse reguleerimise seadistusele. EIRP või TRP määratakse mõõtmisel ribalaiuses, mis on kindlaks määratud punkti B(2), tabelites 1, 2 ja 3 (2). Üldiselt, kui ei ole kindlaks määratud teisiti, vastavad BEMide tasemed asjaomase seadme kiiratavale koguvõimsusele, sealhulgas kõik saateantennid, välja arvatud juhul, kui baasjaamade põhi- ja üleminekunõuded on esitatud antenni kohta.

BEMe kohaldatakse kui tehniliste tingimuste olulist osa, mis on hädavajalik teenuste pakkumise süsteemide kooseksisteerimiseks riigi tasandil. Samas tuleks mõista, et tuletatud BEMid alati ei taga ohustatud teenistuste jaoks vajalikku kaitsetaset ja et tarvis läheks veel täiendavaid häirevähendamismeetmeid, mida tuleb riigi tasandil kohaldada vastavalt vajadusele, et lahendada kõik veel esinevad häirete juhud, ka naabersagedusalade puhul.

Liikmesriigid tagavad ka, et elektroonilise side teenuseid osutada võimaldavate maapealsete süsteemide operaatorid võivad kasutada allpool punktides A, B ja C esitatust leebemaid tehnilisi parameetreid, kui selliste parameetrite kasutamine on kooskõlastatud kõigi asjaosaliste vahel ja kui operaatorid täidavad seejuures tehnilisi tingimusi, mis on vajalikud muude teenistuste, rakenduste või võrkude kaitseks, ning kohustusi, mis tulenevad piiriülesest koordineerimisest.

Kõnealuses sagedusalas töötavate seadmete puhul võib kasutada ka allpool esitatud piirväärtustest erinevaid piirväärtusi, kui kasutatakse sobivaid häirevähendamismeetmeid, mis vastavad direktiivile 1999/5/EÜ ja pakuvad vähemalt samaväärset kaitset kui siin esitatud tehnilised parameetrid.

A. Üldised parameetrid

Maapealsel 2 GHz paarissagedusalal on sagedusjaotus järgmine.

1) Dupleksrežiim on sagedustihenduse dupleks (Frequency Division Duplex, FDD). Dupleksvahe on 190 MHz; terminaljaama saatesagedus (FDD üleslüli) asub alumises sagedusribas 1 920–1 980 MHz ning baasjaama saatesagedus (FDD allalüli) asub ülemises sagedusribas vahemikus 2 110–2 170 MHz.

2) Sagedusploki äär, mis on lähim 1 920 MHz-le, algab 1 920,3 MHz-st või üle selle (3). Sagedusploki äär, mis on lähim 1 980 MHz-le, lõpeb 1 979,7 MHz juures või alla selle (4). Sagedusploki äär, mis on lähim 2 110 MHz-le, algab 2 110,3 MHz-st või üle selle (5). Sagedusploki äär, mis on lähim 2 170 MHz-le, lõpeb 2 169,7 MHz juures või alla selle (6).

Baasjaama ja terminaljaama ülekanne maapealsel 2 GHz paarissagedusalal on kooskõlas selle lisa BEMidega.

B. FDD-baasjaamade tehnilised tingimused

1) Plokisisesed nõuded

Baasjaama plokisisese kiirguse EIRP-piir ei ole kohustuslik. Samas võivad liikmesriigid kehtestada EIRP-piiri vahemikus 61 dBm / 5 MHz kuni 65 dBm / 5 MHz FDD allalüli sagedusalal, pidades silmas, et seda piiri saab suurendada konkreetsete rakenduste puhul, nt väikese rahvastikutihedusega aladel, tingimusel et see ei suurenda märkimisväärselt terminaljaama vastuvõtja blokeerimise ohtu.

2) Plokivälise kiirguse nõuded

Tabel 1

Põhinäitajad – baasjaama sagedusploki ääremaski plokivälise EIRP piirid antenni kohta (7)

FDD allalüli plokivälise kiirguse sagedusvahemik Suurim keskmine plokiväline EIRP Ribalaius mõõtmisel Sagedused, mis asuvad kaugemal kui 10 MHz alumisest või ülemisest ploki äärest 9 dBm 5 MHz





Tabel 2

Üleminekunõuded – baasjaama sagedusploki ääremaski plokivälise EIRP piirid antenni kohta (8)

FDD allalüli plokivälise kiirguse sagedusvahemik Suurim keskmine plokiväline EIRP Ribalaius mõõtmisel -10 kuni -5 MHz alumisest ploki äärest 11 dBm 5 MHz -5 kuni 0 MHz alumisest ploki äärest 16,3 dBm 5 MHz 0 kuni +5 MHz ülemisest ploki äärest 16,3 dBm 5 MHz +5 kuni +10 MHz ülemisest ploki äärest 11 dBm 5 MHz

C. FDD-terminaljaamade tehnilised tingimused

Tabel 3

Plokisisesed nõuded – terminaljaama BEMi plokisisese kiirguse piir FDD üleslüli sagedustel

Suurim keskmine plokisisene võimsus (9) 24 dBm (10)

Liikmesriigid võivad tabelis 3 esitatud piire lõdvendada konkreetsete rakenduste, näiteks maapiirkondades asuvate paiksete terminaljaamade puhul, tingimusel et muid teenistusi, võrke ja seadmeid ei häirita ja et piiriülesed kohustused on täidetud.

(1) Kiiratav koguvõimsus näitab, kui palju võimsust antenn tegelikult kiirgab. TRP on kogu kiirgusväljas eri suundades kiiratava võimsuse integraal. EIRP ja TRP on isotoopsete antennide puhul võrdsed.

(2) Nõude täitmise kontrollimiseks kasutatava mõõteseadme tegelik ribalaius mõõtmistel võib olla kitsam kui tabelites esitatud ribalaius.

(3) Liikmesriigid võivad otsustada vähendada seda sagedust 1 920,0 MHz-le, et see oleks kooskõlas olemasolevate sageduslubade tingimustega.

(4) Liikmesriigid võivad otsustada suurendada seda sagedust 1 980,0 MHz-le, et see oleks kooskõlas olemasolevate sagedusubade tingimustega.

(5) Liikmesriigid võivad otsustada vähendada seda sagedust 2 110,0 MHz-le, et see oleks kooskõlas olemasolevate sageduslubade tingimustega.

(6) Liikmesriigid võivad otsustada suurendada seda sagedust 2 170,0 MHz-le, et see oleks kooskõlas olemasolevate sageduslubade tingimustega.

(7) BEMi tase määratakse antenni kohta ja on kohaldatav kuni nelja antenniga baasjaamale.

(8) BEMi tase määratakse antenni kohta ja on kohaldatav kuni nelja antenniga baasjaamale.

(9) Nimetatud võimsuspiir määratakse kindlaks EIRPna terminaljaamade puhul, mis on kavandatud paikseks kasutuseks või paigaldamiseks, ja TRPna terminaljaamade puhul, mis on kavandatud kantavateks või teisaldatavateks. Isotroopsete antennide puhul on EIRP ja TRP samaväärsed. Kõnealuse väärtuse juures on siiski lubatud kõrvalekalle, mis on määratud harmoneeritud standardites, et võtta arvesse raskusi töötamisel äärmuslikes keskkonnatingimustes ja toodete võimalikke erinevusi.

(10) Terminalide kõrvalkiirguse kindlaksmääramiseks on CEPTi aruandes nr 39 võrdlusmaterjalina kasutatud väljundvõimsuse ülempiiri 23 dBm.