ET Euroopa Liidu Teataja C 275/3

KOMISJONI ARVAMUS

27. oktoober 2004

seoses nõukogu direktiiviga 73/23/EMÜ teatavates pingevahemikes kasutatavaid elektriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta

Kosmeetiliste päevitusseadmete ohutus

(2004/C 275/03)

(EMPs kohaldatav tekst)

Nõukogu 19. veebruari 1973. aasta direktiivi 73/23/EMÜ (teatavates pingevahemikes kasutatavaid elektriseadmeid käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta) (1) artikliga 9 on ette nähtud protseduur juhuks, kui liikmesriik keelab ohutusnõuetest lähtuvalt teatava elektriseadme pääsu turule või takistab selle vaba liikumist. Sellisel juhul teatab kõnealune liikmesriik sellest teistele liikmesriikidele ja komisjonile, näidates ära oma otsuse põhjused ning eriti selle, kas mittevastavus on tingitud puudusest kõnealuse direktiivi artiklis 5 osutatud ühtlustatud standardites, ühtlustatud standardi ebakorrektsest rakendamisest või direktiivi artiklis 2 osutatud hea inseneritava järgimata jätmisest.

Kõnealuse direktiivi artiklis 5 on sätestatud presumptsioon, mille kohaselt Euroopa standardiorgani CENELEC vastu võetud ühtlustatud standardid vastavad direktiivile 73/23/EMÜ. Teavitamise eesmärgil avaldab Euroopa Komisjon viited nendele standarditele Euroopa Liidu Teatajas.

Seoses sellega, et Hispaania ja Soome valitsus on teatanud kaitsemeetme kasutamisest madalpingedirektiivi artikli 9 alusel, on Euroopa Komisjoni tähelepanu juhitud puudusele ühtlustatud standardis EN 60335-2-27:1997.

See puudus on seotud ohtudega, mis tulenevad kokkupuutest ultraviolettkiirgusega (UV-kiirgus). (2) Ülemäärane kokkupuude UV-kiirgusega võib põhjustada päikesepõletust, silma sarv- ja sidekesta kahjustusi. Samuti võib see viia naha kiirema vananemiseni ja suurendada nii mittemelanoomse kui ka melanoomse nahavähi ohtu.

Vastavalt direktiivi 73/23/EMÜ artiklile 5 avaldati Euroopa Liidu Teatajas (3) viide ühtlustatud standardile EN 60335-2-27:1997.

Selle Euroopa standardiorgani CENELEC vastu võetud standardi pealkiri on:

— EN 60335-2-27:1997 “Majapidamismasinate ja nende sarnaste elektriseadmete ohutus. – Osa 2-27: Erinõuded seadmetele, mille abil nahal on kokkupuude ultraviolett- ja infrapunakiirgusega”.

Kõnealuses standardis on määratletud nelja eri tüüpi päevitusseadmed, mis emiteerivad UV-kiirgust:

— UV-1 tüüpi seadmed on need, mis emiteerivad UV-kiirgust nii, et bioloogilist mõju tekitab kiirgus, mille lainepikkus on suurem kui 320 nm ja mida iseloomustab suhteliselt suur võimsusvoo tihedus (≥ 0,15 W/m-2) diapasoonis 320–400 nm. Kiirgusemissioon lainepikkustel alla 320 nm ei ületa 0,5 mW/m-2,

— UV-2 tüüpi seadmed on need, mis emiteerivad UV-kiirgust nii, et bioloogilist mõju tekitab kiirgus, mille lainepikkused on UV-A ja UV-B diapasoonides ja mida iseloomustab suhteliselt suur võimsusvoo tihedus (≥ 0,15 W/m-2) diapasoonis 320–400 nm. Võimsusvoo tihedus lainepikkustel alla 320 nm jääb vahemikku 0,5–150 mW/m-2,

— UV-3 tüüpi seadmed on need, mis emiteerivad UV-kiirgust nii, et bioloogilist mõju tekitab kiirgus, mille lainepikkused on UV-A ja UV-B diapasoonides ja mida iseloomustab piiratud võimsusvoo tihedus (≤ 0,15 W/m-2) igas UV-kiirguse alas,

— UV-4 tüüpi seadmed on need, mis emiteerivad UV-kiirgust nii, et bioloogilist mõju tekitab peamiselt kiirgus lainepikkusega alla 320 nm (võimsusvoo tihedusega üle 0,15 W/m-2, ning diapasoonis 320-400 nm ei ületa võimsusvoo tihedus 0,5 mW/m-2).

Standardis EN 60335-2-27:1997 on tuvastatud järgmised puudused:

— UV-1 ja UV-2 tüüpi seadmete suhtes ei ole ette nähtud UV-A diapasoonis kiirguse otsese võimsusvoo tiheduse ülemmäära,

— UV-4 tüüpi seadmete suhtes ei ole ette nähtud UV-B diapasoonis kiirguse otsese võimsusvoo tiheduse ülemmäära,

— UV-1, UV-2, UV-3 ja UV-4 tüüpi seadmete suhtes ei ole ette nähtud UV-C diapasoonis kiirguse otsese võimsusvoo tiheduse ülemmäära.

Direktiivi 73/23/EMÜ I lisa punktides 2 b ja c sätestatud ohutuseesmärgid nõuavad, et elektriseadmeid tuleks kujundada ja valmistada nii, et oleks tagatud:

— kaitse kiirgusest tuleneda võivate ohtude eest,

— kaitse elektriseadmetest tuleneda võivate mitte-elektriliste ohtude eest.

Kõnealuse standardi olemasolevas redaktsioonis ei ole piisavalt käsitletud UV-kiirgusega kokkupuutumisest tulenevaid ohte, sest standard ei näe ette kõiki vajalikke UV-kiirguse otsese võimsusvoo tiheduse piirväärtusi eri päevitusseadmetele.

Sellest tulenevalt ollakse seisukohal, et standard EN 60335-2-27:1997, mis on loetletud eespool osutatud Euroopa Liidu Teataja väljaandes, ei taga vastavuspresumptsiooni UV-kiirgusega kokkupuutumisest tulenevate ohtude suhtes, sest seal puuduvad UV-A, UV-B ja UV-C diapasoonides kiirguse võimsusvoo tiheduse ülemmäärad.

Neid järeldusi on toetanud siseriiklike administratsioonide saadetud eksperdid halduskoostöö toimkonna koosolekul 1. oktoobril 2003 ning siseriiklike administratsioonide saadetud eksperdid madalpingeseadmete töörühma koosolekul 24. ja 25. veebruaril 2004.

Euroopa Komisjon on palunud Euroopa standardiorganisatsioonilt CENELEC kõnealune standard uuesti läbi vaadata, et tagada eespool mainitud ohtude piisav käsitlemine.

Uuesti läbi vaadatud ühtlustatud standardi puududes tuleb valmistajal hinnata kosmeetiliste päevitusseadmetega seotud ohtusid, et tagada UV-kiirgusega kokkupuutumisest tulenevate ohtude piisav käsitlemine, tehes kindlaks nende seadmete vastavust madalpingedirektiivi nõuetele.

Sellest tulenevalt on komisjon seisukohal, et:

— EN 60335-2-27:1997, mis on loetletud eespool osutatud Euroopa Liidu Teataja väljaandes, ei rahulda madalpingedirektiivile 73/23/EMÜ vastavuse presumptsiooni, sest standardis puuduvad võimsusvoo tiheduse ülemmäärad järgmistele seadmetele ja UV-kiirguse liikidele: — UV-1 ja UV-2 tüüpi seadmetele UV-A diapasoonis kiirgusega kokkupuutumisest tulenevate ohtude suhtes, — UV-4 tüüpi seadmetele UV-B diapasoonis kiirgusega kokkupuutumisest tulenevate ohtude suhtes, — UV-1, UV-2, UV-3 ja UV-4 tüüpi seadmetele UV-C diapasoonis kiirgusega kokkupuutumisest tulenevate ohtude suhtes,

— liikmesriikide ametivõimudel tuleb käesolevat arvamust turujärelevalve kontekstis arvesse võtta. Liikmesriigid peaksid rajama oma turujärelevalvemeetmed iga üksikjuhtumi eraldi hindamisele ning järgima proportsionaalsuse põhimõtet.

(1) Nõukogu direktiiv 73/23/EMÜ (EÜT L 77, 26.3.1973), muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ (EÜT L 220, 30.8.1993).

(2) Rahvusvaheline Valgustuskomisjon (CIE) määratleb ultraviolettkiirgust (UV-kiirgust) kui optilist kiirgust diapasoonis 100–400 nm. See spektriala on jaotatud kolmeks fotobioloogiliseks spektridiapasooniks: UV-C (100–280 nm), UV-B (280–315 nm) ja UV-A (315–400 nm).

(3) ELT C 103, 29.4.2004, lk 2.