ET Euroopa Liidu Teataja L 332/17

NÕUKOGU OTSUS 2009/968/JSK,

30. november 2009,

millega võetakse vastu Europoli teabe konfidentsiaalsust käsitlevad eeskirjad

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse nõukogu 6. aprilli 2009. aasta otsust 2009/371/JSK, millega asutatakse Euroopa Politseiamet (EUROPOL) (1) (edaspidi „Europoli otsus”), eelkõige selle artiklit 40,

võttes arvesse haldusnõukogu esitatud eeskirjade kavandit,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust

ning arvestades, et vastavalt Europoli otsusele võtab Europoli saadud või Europoliga vahetatava teabe konfidentsiaalsust käsitlevad rakenduseeskirjad (edaspidi „eeskirjad”) kvalifitseeritud häälteenamusega ja pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist vastu nõukogu,

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

I PEATÜKK

MÕISTED JA KOHALDAMISALA

Artikkel 1

Mõisted

Käesolevates eeskirjades kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „teabe töötlemine” või „töötlemine” – mis tahes automaatne või mitteautomaatne toiming või toimingud, mis sooritatakse isikuandmetega või isikustamata andmetega, näiteks andmete kogumine, salvestamine, korrastamine, säilitamine, kohandamine või muutmine, otsing, konsulteerimine, kasutamine, edastamise teel avalikustamine, levitamine või muul viisil kättesaadavaks tegemine, ühtlustamine või ühendamine, sulgemine, kustutamine või hävitamine;

b) „kolmas isik” – Europoli otsuse artikli 22 lõikes 1 ja artikli 23 lõikes 1 osutatud üksus;

c) „julgeolekukomitee” – artiklis 4 kirjeldatud komitee, mis koosneb liikmesriikide ja Europoli esindajatest;

d) „julgeolekukoordinaator” – asedirektor, kellele direktor vastavalt Europoli otsuse artikli 38 lõikele 2 annab tema muude ülesannete kõrval koordineerimise ja kontrolli ülesande julgeoleku küsimustes;

e) „julgeolekuametnikud” – Europoli töötajad, kelle nimetab ametisse direktor ja kes vastutavad julgeolekuküsimuste eest vastavalt artiklile 6;

f) „julgeoleku käsiraamat” – käesolevate eeskirjade rakendamiseks vastavalt artiklile 7 koostatud käsiraamat;

g) „salastatuse kategooria” – artiklis 10 osutatud viisil Europoli poolt või kaudu töödeldavatele dokumentidele lisatav turvamärge;

h) „julgeolekumeetmete pakett” – nende julgeolekumeetmete täpselt määratletud kombinatsioon, mida tuleb kohaldada artiklis 10 osutatud Europoli salastatuse kategooriaga hõlmatud teabe puhul;

i) „kaitse põhitase” – kaitse tase, mida kohaldatakse kogu Europoli poolt või Europoli kaudu töödeldud teabe suhtes, välja arvatud sellise teabe suhtes, mille puhul on selgesti märgitud või arusaadav, et tegemist on avaliku teabega, nagu on osutatud artikli 10 lõikes 1;

j) „töötajaskond” – ajutised ja lepingulised töötajad, nagu see on määratletud Europoli otsuse artikli 39 lõikes 4;

k) „Europoli salastatud teave” – igasugune mis tahes kujul teave ja materjal, mille ilma loata avaldamine võib eri määral kahjustada Europoli või ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve ning mis nõuab asjakohaste julgeolekumeetmete kohaldamist, nagu see on määratletud artikli 7 lõike 2 punktis b.

Artikkel 2

Kohaldamisala

1. Käesolevate eeskirjadega kehtestatakse julgeolekumeetmed, mida tuleb kasutada kogu Europoli poolt või kaudu töödeldava teabe puhul.

2. Sidekanalid Europoli ja liikmesriikide Europoli otsuse artiklis 8 osutatud siseriiklike üksuste vahel võimaldavad sellise tasemega kaitset, mis on samaväärne kõnealuste meetmete tasemega. Ühise standardi nende sidekanalite jaoks kiidab heaks julgeolekukomitee.

3. Lisas esitatakse ülevaade Europoli salastatuse kategooriatest, nagu on osutatud artiklis 10, ja samaväärsetest tähistustest, mida liikmesriigid kasutavad nendesse salastatuse kategooriatesse kuuluva teabe suhtes. Kui liikmesriik teavitab teisi liikmesriike ja Europoli oma siseriiklike salastatuse kategooriate või samaväärsete tähistuste sätete muudatustest, koostab Europol lisas esitatud ülevaate muudetud versiooni. Vähemalt kord aastas teeb julgeolekukomitee kindlaks, kas ülevaade on ajakohane.

II PEATÜKK

JULGEOLEKUALASED ÜLESANDED

Artikkel 3

Liikmesriikide ülesanded

1. Liikmesriigid kohustuvad tagama, et nende territooriumil kohaldatakse Europoli teabe suhtes sellist kaitsetaset, mis on samaväärne kaitsetasemega, mida pakuvad käesoleva otsuse alusel kehtestatud julgeolekumeetmed.

2. Liikmesriigid kohustuvad teavitama julgeolekukoordinaatorit kõigist julgeolekunõuete rikkumistest, mis võivad ohustada Europoli või liikmesriikide huve. Viimasel juhul teavitatakse ka asjaomast liikmesriiki otse siseriikliku üksuse kaudu.

Artikkel 4

Julgeolekukomitee

1. Moodustatakse julgeolekukomitee, mis koosneb liikmesriikide ja Europoli esindajatest ja mis tuleb kokku vähemalt kaks korda aastas.

2. Julgeolekukomitee ülesanne on nõustada haldusnõukogu ja Europoli direktorit küsimustes, mis on seotud julgeolekupoliitikaga, sealhulgas julgeoleku käsiraamatu kohaldamisega.

3. Julgeolekukomitee kehtestab oma töökorra. Julgeolekukomitee koosolekuid juhatab julgeolekukoordinaator.

Artikkel 5

Julgeolekukoordinaator

1. Julgeolekukoordinaator vastutab üldiselt kõikide julgeolekuga seotud küsimuste eest, sealhulgas käesolevates eeskirjades ja julgeoleku käsiraamatus sätestatud julgeolekumeetmete eest. Julgeolekukoordinaator jälgib julgeolekunõuete täitmist ja teavitab kõikidest julgeolekunõuete rikkumistest direktorit. Tõsiste juhtumite puhul teavitab direktor haldusnõukogu. Kui sellised rikkumised võivad seada ohtu mõne liikmesriigi huvid, teavitatakse ka asjaomast liikmesriiki.

2. Julgeolekukoordinaator on Europoli direktori otseses alluvuses.

3. Julgeolekukoordinaator läbib julgeolekukontrolli kõige kõrgemal tasemel, vastavalt selles liikmesriigis kehtivatele õigusnormidele, mille kodanik julgeolekukoordinaator on.

Artikkel 6

Julgeolekuametnikud

1. Julgeolekuametnikud aitavad direktoril rakendada käesolevates eeskirjades ja julgeoleku käsiraamatus sätestatud julgeolekumeetmeid. Julgeolekuametnikud on julgeolekukoordinaatori otseses alluvuses. Julgeolekuametnike konkreetsed ülesanded on järgmised:

a) juhendada, abistada ja nõustada kõiki isikuid Europolis ning kõiki teisi isikuid, kes on seotud Europoli tegevusega ja kelle puhul kehtib teatav vaikimis- või konfidentsiaalsuskohustus, et nad saaksid täita oma kohustusi kooskõlas käesolevate eeskirjade ja julgeoleku käsiraamatuga;

b) nõuda julgeolekunõuete täitmist, uurida nende rikkumisi ja teatada nendest viivitamata julgeolekukoordinaatorile;

c) vaadata korrapäraselt läbi julgeolekumeetmete piisavus riskianalüüsi põhjal; sel eesmärgil annavad nad julgeolekukoordinaatorile aru üldjuhul vähemalt kord kuus ja erandjuhtudel siis, kui seda vajalikuks peetakse, ning annavad asjakohaseid soovitusi ja nõuandeid;

d) täita neile käesolevate eeskirjadega või julgeoleku käsiraamatuga pandud ülesandeid ja

e) täita kõiki muid neile julgeolekukoordinaatori poolt pandud ülesandeid.

2. Julgeolekuametnikud läbivad julgeolekukontrolli asjakohasel tasemel, mida nõuavad nende ülesanded, ja vastavalt selles liikmesriigis kehtivatele õigusnormidele, mille kodanikud nad on.

Artikkel 7

Julgeoleku käsiraamat, menetlus ja sisu

1. Julgeoleku käsiraamatu võtab vastu haldusnõukogu pärast julgeolekukomiteega konsulteerimist.

2. Julgeoleku käsiraamat pakub juhtkonnale suuniseid ja abi julgeolekuküsimustes kooskõlas talitusnõuetega ning sätestab Europoli lähenemisviisi julgeoleku juhtimisele. Julgeoleku käsiraamat sisaldab järgmist:

a) nende julgeolekumeetmete üksikasjalikud eeskirjad, mida kohaldatakse Europolis, et pakkuda käesolevate eeskirjade artikli 10 lõikes 1 osutatud kaitse põhitaset; need meetmed põhinevad Europoli otsuse artiklil 35 ja artikli 41 lõikel 2 ning neis võetakse arvesse kõnealuse otsuse artikli 40 lõiget 3;

b) nende julgeolekumeetmete üksikasjalikud eeskirjad, mis on seotud artikli 10 lõigetes 2 ja 3 osutatud erinevate Europoli salastatuse kategooriatega ja asjakohaste julgeolekumeetmete pakettidega; julgeoleku käsiraamatus võetakse samuti arvesse Europoli otsuse artiklit 46.

3. Julgeoleku käsiraamat vaadatakse läbi regulaarselt või oluliste muutuste ilmnemisel, et tagada selle jätkuv sobivus, adekvaatsus ja mõju.

4. Julgeoleku käsiraamatu muudatused võetakse vastu vastavalt lõikes 1 kirjeldatud menetlusele.

Artikkel 8

Süsteemide turvalisuse akrediteerimise

1. Haldusnõukogu akrediteerib kõik Europoli salastatud teabe töötlemiseks kasutatavad Europoli süsteemid pärast konsulteerimist julgeolekukomiteega ja pärast kinnituse saamist süsteemispetsiifilistest julgeolekunõuetest, teaberiski registrist ja mis tahes muudest asjakohastest dokumentidest tulenevate nõutud julgeolekumeetmete tõhusa rakendamise kohta. Alamsüsteemid ja terminalid või tööjaamad akrediteeritakse selle süsteemi osana, millega nad on ühendatud.

2. Süsteemispetsiifilised julgeolekunõuded võtab vastu ja neid muudab haldusnõukogu pärast julgeolekukomiteega konsulteerimist. Süsteemispetsiifilised julgeolekunõuded vastavad julgeoleku käsiraamatu asjakohastele sätetele.

Artikkel 9

Julgeolekumeetmete järgimine

1. Käesolevates eeskirjades ja julgeoleku käsiraamatus sätestatud julgeolekumeetmeid järgivad kõik isikud Europolis ning kõik teised Europoli tegevusega seotud isikud, kelle puhul kehtib teatav vaikimis- või konfidentsiaalsuskohustus.

2. Direktor, kontaktbürood ja Europoli siseriiklikud üksused vastutavad käesolevate eeskirjade ja julgeoleku käsiraamatu järgimise tagamise eest vastavalt lõikele 1.

III PEATÜKK

PÕHIMÕTTED

Artikkel 10

Kaitse põhitase, salastatuse kategooriad ja julgeolekumeetmete paketid

1. Europolis ja liikmesriikides kehtib kaitse põhitase kogu Europoli poolt või Europoli kaudu töödeldud teabe suhtes, välja arvatud sellise teabe suhtes, mille puhul on selgesti märgitud või arusaadav, et tegemist on avaliku teabega.

2. Vastavalt artiklile 3 tagavad liikmesriigid lõikes 1 osutatud kaitse põhitaseme kohaldamise erinevate meetmete abil kooskõlas siseriiklike õigusnormidega, sealhulgas vaikimis- ja konfidentsiaalsuskohustuse järgimine, teabele juurdepääsu võimaldamine üksnes volitatud töötajatele, isikuandmete kaitse nõuded ning teabeturbe üldised tehnilised ja menetlusmeetmed, võttes arvesse Europoli otsuse artikli 41 lõiget 2.

3. Täiendavaid julgeolekumeetmeid vajava teabe suhtes kohaldatakse Europoli salastatuse kategooriat, mis tähistatakse konkreetse märkega. Teabele määratakse salastatuse kategooria üksnes äärmise vajaduse korral ja üksnes vajalikuks ajaks.

4. Kasutatakse järgmisi Europoli salastatuse kategooriaid:

a) „RESTREINT UE / EU RESTRICTED”: seda kategooriat kasutatakse sellise teabe ja materjali puhul, mille loata avaldamine võib mõjutada ebasoodsalt Europoli, ELi või ühe või mitme liikmesriigi huve;

b) „CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL”: seda kategooriat kasutatakse sellise teabe ja materjali puhul, mille loata avaldamine võib kahjustada Europoli, ELi või ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve;

c) „SECRET UE / EU SECRET”: seda kategooriat kasutatakse sellise teabe ja materjali puhul, mille loata avaldamine võib tõsiselt kahjustada Europoli, ELi või ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve;

d) „TRÈS SECRET UE / EU TOP SECRET”: seda kategooriat kasutatakse sellise teabe ja materjali puhul, mille loata avaldamine võib väga tõsiselt kahjustada Europoli, ELi või ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve.

Selline salastatud teave ja materjal kannavad salastatuse märke all lisamärget („EUROPOL”), et märkida selle pärinemist Europolist.

Iga Europoli salastatuse kategooria on seotud konkreetse julgeolekumeetmete paketiga, mida tuleb Europolis kohaldada. Julgeolekumeetmete paketid võimaldavad kohaldada erinevaid kaitsetasemeid, olenevalt teabe sisust ning arvestades, millist kahjulikku mõju võiks Europoli või liikmesriikide huvidele avaldada volitamata juurdepääs asjaomasele teabele, selle omavoliline levitamine või kasutamine.

Erinevate salastatuse kategooriatega teabe kogumisel tuleb selle teabe suhtes kohaldada vähemalt sama kõrget salastatuse kategooriat, mida kohaldatakse kõige kõrgemal tasemel kaitstud teabe suhtes. Igal juhul võib teabekogumile omistada kõrgema kaitsetaseme kui igale kogumi osale.

Salastatud dokumendi tõlkele omistatakse sama salastatuse kategooria mis originaaldokumendile ja seda kaitstakse samal viisil nagu originaaldokumenti.

5. Hoiatusmärget võib kasutada lisatingimuste määratlemiseks, näiteks konkreetsete teabevahetuskanalitega piiratud teabe levitamine, embargo ja eraldi levitamine teadmisvajaduse põhjal. Sellised hoiatusmärked määratletakse julgeoleku käsiraamatus.

6. Julgeolekumeetmete paketid sisaldavad mitmesuguseid füüsilisi, tehnilisi, korralduslikke ja haldusmeetmeid, vastavalt julgeoleku käsiraamatus sätestatule.

Artikkel 11

Salastatuse kategooria valik

1. Europolile teavet edastav liikmesriik vastutab selle teabe jaoks asjakohase salastatuse kategooria valimise eest vastavalt artiklile 10. Edastades teabe Europolile, omistavad liikmesriigid sellele vajaduse korral artikli 10 lõikes 4 nimetatud Europoli salastatuse kategooria.

2. Salastatuse kategooriat valides võtab liikmesriik arvesse teabe salastatuse kategooriaid oma siseriiklikes eeskirjades, Europoli nõuetekohaseks toimimiseks vajalikku paindlikkust ja nõuet, et õiguskaitsealase teabe salastamine peaks olema erandlik, ning seda, et kui selline teave peab olema salastatud, tuleks sellele määrata võimalikult madal salastatuse kategooria.

3. Kui Europol jõuab enda käsutuses oleva teabe põhjal järeldusele, et salastatuse kategooriat on vaja muuta (näiteks salastatuse kategooria alandamine või suurendamine või salastatuse kategooria suurendamine dokumendi puhul, mille suhtes kohaldati varem kaitse põhitaset), teavitab ta sellest asjaomast liikmesriiki ja püüab jõuda kokkuleppele asjakohase salastatuse kategooria suhtes. Europol ei täpsusta, muuda, alanda ega suurenda salastatuse kategooriat ilma sellise kokkuleppeta.

4. Kui Europoli koostatud teave põhineb liikmesriigi edastatud teabel või sisaldab sellist teavet, otsustab Europol kokkuleppel asjaomase liikmesriigiga, kas kaitse põhitase on piisav või nõutakse Europoli salastatuse kategooria kohaldamist.

5. Kui teabe on koostanud Europol ise ja see teave ei põhine liikmesriigi edastatud teabel ega sisalda sellist teavet, määrab Europol kindlaks selle teabe jaoks asjakohase salastatuse kategooria, kasutades julgeolekukomitee kehtestatud kriteeriume. Vajaduse korral lisab Europol teabele asjakohase märke.

6. Kui teave puudutab ka teise liikmesriigi olulisi huve, konsulteerivad liikmesriigid ja Europol selle liikmesriigiga, kas asjaomasele teabele tuleks omistada salastatuse kategooria ning kui jah, siis millist salastatuse kategooriat tuleks kohaldada.

Artikkel 12

Salastatuse kategooria muutmine

1. Europolile teabe edastanud liikmesriik võib igal ajal nõuda valitud salastatuse kategooria muutmist, sealhulgas sellise kategooria alandamist või suurendamist. Europol on kohustatud muutma, alandama või suurendama salastatuse kategooriat vastavalt asjaomase liikmesriigi soovidele.

2. Niipea kui asjaolud seda võimaldavad, palub asjaomane liikmesriik kõnealuse salastatuse kategooria alandamist või täielikku kõrvaldamist.

3. Europolile teabe edastanud liikmesriik võib kindlaks määrata ajavahemiku, mille jooksul salastatuse kategooriat kohaldatakse, ning samuti võimalikud salastatuse kategooria muudatused, mis pärast seda ajavahemikku tehakse.

4. Kui Europol on vastavalt artikli 11 lõikele 4 kaitse põhitaseme või salastatuse kategooria kindlaks määranud, saab Europol kaitse põhitaset või salastatuse kategooriat muuta ainult kokkuleppel asjaomase liikmesriigiga.

5. Kui Europol on vastavalt artikli 11 lõikele 5 salastatuse kategooria kindlaks määranud, võib Europol salastatuse kategooriat muuta või selle kõrvaldada millal iganes ta seda vajalikuks peab.

6. Kui teave, mille salastatuse kategooriat käesoleva artikli kohaselt muudetakse, on juba edastatud teistele liikmesriikidele, teavitab Europol teabe saajaid salastatuse kategooria muutmisest.

Artikkel 13

Töötlemine, juurdepääs ja julgeolekukontroll

1. Teabele juurdepääs ja teabe valdamine on Europoli organisatsioonis piiratud nende isikutega, kellel on vaja oma ülesannete või kohustuste tõttu olla sellise teabega kursis või seda käidelda. Isikud, kellele on usaldatud teabe töötlemine, on läbinud asjakohase julgeolekukontrolli ja lisaks saavad nad eriväljaõppe.

2. Kõik isikud, kellel võib olla juurdepääs Europoli töödeldud salastatud teabele, läbivad julgeolekukontrolli vastavalt Europoli otsuse artikli 40 lõikele 2 ja julgeoleku käsiraamatule. Julgeolekukoordinaator annab julgeolekukontrolli tulemuse põhjal ja julgeoleku käsiraamatu sätete kohaselt juurdepääsuloa nendele isikutele, kes on läbinud julgeolekukontrolli asjakohasel riiklikul tasemel ja kellel on vaja oma ülesannete või kohustuste tõttu olla kursis Europoli salastatud teabega. Julgeolekukoordinaator vaatab juurdepääsuloa korrapäraselt läbi. Julgeolekukoordinaator võib loa viivitamata tühistada, kui see on põhjendatud. Samuti vastutab julgeolekukoordinaator lõike 3 rakendamise tagamise eest.

3. Ükski isik ei saa juurdepääsu salastatud teabele ilma asjakohasel tasemel julgeolekukontrolli läbimata. Erandkorras võib julgeolekukoordinaator pärast julgeolekuametnikuga konsulteerimist siiski

a) anda konkreetse ja piiratud juurdepääsuloa isikutele, kes on läbinud julgeolekukontrolli juurdepääsuks kategooriasse „CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL” kuuluvale teabele, et nad saaksid juurdepääsu konkreetsele kuni kategooriasse „SECRET UE / EU SECRET” kuuluvale salastatud teabele, kui neil on vaja oma ülesannete või kohustuste tõttu olla konkreetsel juhul kursis kõrgemasse Europoli salastatuse kategooriasse kuuluva teabega, või

b) anda enne lõikes 2 osutatud julgeolekukontrolli tulemuste selgumist kuni kuueks kuuks ajutise loa juurdepääsuks salastatud teabele, kui see on Europoli huvides ja pärast teatamist pädevatele siseriiklikele asutustele ning tingimusel, et nimetatud asutused ei ole selle teatise kohta kolme kuu jooksul märkusi teinud. Julgeolekukoordinaator teavitab asjaomaseid pädevaid riiklikke asutusi sellise ajutise loa andmisest. Ajutise loa andmine ei võimalda juurdepääsu kategooriasse „SECRET UE / EU SECRET” ja sellest kõrgemasse kategooriasse kuuluvale teabele.

4. Sellist luba ei anta, kui asjakohase teabe edastamisel on liikmesriik täpsustanud, et lõikega 3 julgeolekukoordinaatorile antud diskretsiooniõigust selle teabe suhtes ei kasutata.

Artikkel 14

Kolmandad isikud

Konfidentsiaalsuskokkulepete sõlmimisel kolmandate isikutega või Europoli otsuse artikli 22 lõike 4 ja artikli 23 lõike 7 kohaste kokkulepete sõlmimisel võtab Europol arvesse käesolevates eeskirjades ja julgeoleku käsiraamatus sätestatud põhimõtteid, mida tuleks kohaldada selliste kolmandate isikutega vahetatud teabele.

IV PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 15

Eeskirjade läbivaatamine

Kõik käesolevate eeskirjade muudatusettepanekud vaatab läbi haldusnõukogu, pidades silmas nende vastuvõtmist nõukogu poolt Europoli otsuse artikli 40 lõikes 1 sätestatud korras.

Artikkel 16

Jõustumine

Käesolevad eeskirjad jõustuvad 1. jaanuaril 2010.

Brüssel, 30. november 2009 Nõukogu nimel eesistuja B. ASK

(1) ELT L 121, 15.5.2009, lk 37.