Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/9/EÜ,

3. märts 1997,

investeeringute tagamise skeemide kohta

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 57 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1]

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]

võttes arvesse Euroopa Rahainstituudi arvamust, [3]

toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras [4] vastavalt lepituskomitees 18. detsembril 1996 heakskiidetud ühistekstile

ning arvestades, et:

(1) 10. mail 1993 võttis nõukogu vastu direktiivi 93/22/EMÜ väärtpaberiturul pakutavate investeerimisteenuste kohta; [5] see direktiiv on oluline vahend siseturu rajamiseks investeerimisühingute osas;

(2) direktiiviga 93/22/EMÜ kehtestatakse usaldusnormatiivid, mida investeerimisühingud peavad pidevalt täitma, sealhulgas eeskirjad, mille eesmärk on võimalust mööda kaitsta investorite õigusi neile kuuluvale rahale või instrumentidele;

(3) ükski järelevalvesüsteem ei suuda siiski pakkuda täielikku kaitset, eriti pettuste korral;

(4) investorite kaitse ja usalduse säilitamine rahandussüsteemi vastu on olulised tegurid siseturu väljakujundamisel ja nõuetekohasel toimimisel selles valdkonnas; seetõttu on oluline, et igal liikmesriigil oleks investeeringute tagamise skeem, mis tagab vähemalt väikeinvestoritele ühtlustatud miinimumtasemega kaitse, kui investeerimisühing ei suuda täita oma kohustusi oma investoritest klientide ees;

(5) seetõttu saavad väikeinvestorid osta investeerimisteenuseid ühenduse investeerimisühingute filiaalidelt või piiriüleselt osutatavate teenustena sama turvaliselt kui kodumaistelt investeerimisühingutelt, teades, et neile on tagatud ühtlustatud miinimumtasemega kaitse, kui investeerimisühing ei suuda täita oma kohustusi oma investoritest klientide ees;

(6) sellise ühtlustatud miinimumtaseme puudumisel võib vastuvõtjaliikmesriik investorite kaitsmiseks pidada õigustatuks nõuda tema tagatisskeemiga liitumist, kui filiaali kaudu või teenuste osutamise vabaduse alusel tegutsev ühenduse investeerimisühing ei kuulu ühtegi investeeringute tagamise skeemi oma päritoluliikmesriigis või kuulub skeemi, mida ei käsitleta samaväärset kaitset pakkuvana; selline nõue võib takistada siseturu toimimist;

(7) kuigi enamikul liikmesriikidest on olemas investeeringute tagamise kord, ei hõlma see tavaliselt kõiki investeerimisühinguid, kellel on direktiivis 93/22/EMÜ sätestatud ühtne tegevusluba;

(8) seetõttu peaks igas liikmesriigis olema investeeringute tagamise skeem või skeemid, millesse kuuluks iga selline investeerimisühing; iga skeem peab hõlmama seoses investori investeerimistoimingutega investeerimisühingute valduses olevat raha ja instrumente, mida ei saa investorile tagastada, kui investeerimisühing ei suuda täita oma kohustusi oma investoritest klientide ees; see ei piira mingil juhul igas liikmesriigis investeerimisühingu maksejõuetuse või lõpetamise korral tehtavaid otsuseid käsitlevate kehtivate eeskirjade ja menetluste kohaldamist;

(9) investeerimisühingu mõiste hõlmab krediidiasutusi, kellel on lubatud osutada investeerimisteenuseid; iga selline krediidiasutus peab samuti kuuluma investeeringute tagamise skeemi, et hõlmata tema investeerimistegevust; sellistelt krediidiasutustelt ei ole siiski vaja nõuda kuulumist kahte erinevasse skeemi, kui üks skeem vastab nii käesoleva direktiivi kui ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 1994. aasta hoiuste tagamise skeeme käsitleva direktiivi 94/19/EÜ [6] nõuetele; krediidiasutusteks olevate investeerimisühingute puhul võib siiski teatavatel juhtudel olla raske eristada direktiiviga 94/19/EÜ hõlmatud hoiuseid ja seoses investeerimistegevusega nende valduses olevat raha; liikmesriikidel tuleks lubada otsustada, kumba direktiivi selliste nõuete suhtes kohaldada;

(10) direktiiv 94/19/EÜ lubab liikmesriigil vabastada krediidiasutus kohustusest kuuluda hoiuste tagamise skeemi, kui kõnealune krediidiasutus kuulub süsteemi, mis kaitseb krediidiasutust ennast ja tagab eelkõige tema maksevõime; kui sellisesse süsteemi kuuluv krediidiasutus on samas investeerimisühing, tuleks liikmesriigil samuti lubada teatavatel tingimustel vabastada see asutus kohustusest kuuluda investeeringute tagamise skeemi;

(11) ühtlustatud miinimumhüvitis summas 20000 eküüd investori kohta peaks olema piisav, et kaitsta väikeinvestori huve, kui investeerimisühing ei suuda täita oma kohustusi oma investoritest klientide ees; seetõttu oleks mõistlik määrata ühtlustatud miinimumhüvitise suuruseks 20000 eküüd; sarnaselt direktiiviga 94/19/EÜ võib vaja olla piiratud üleminekusätteid, et tagatisskeemidega oleks võimalik kõnealust summat katta, sest seda summat kohaldatakse võrdselt ka nende liikmesriikide suhtes, kus käesoleva direktiivi vastuvõtmise ajal selline skeem puudub;

(12) seesama summa võeti vastu direktiiviga 94/19/EÜ;

(13) ergutamaks investoreid investeerimisühinguid piisavalt hoolikalt valima, on mõistlik lubada liikmesriikidel nõuda, et investor kannaks osa võimalikust kahjust; investori kaitse peab olema vähemalt 90 % võimalikust kahjust, kui makstav hüvitis on väiksem kui ühenduse miinimum;

(14) teatavate liikmesriikide skeemid pakuvad kaitset, mille tase on kõrgem kui käesoleva direktiivi kohane ühtlustatud miinimumkaitsetase; ei tundu siiski olevat soovitav nõuda nende skeemide muutmist selles osas;

(15) ühtlustatud miinimumtasemest suuremat kaitset pakkuvate skeemide säilitamine ühenduses võib ühes ja samas piirkonnas põhjustada erinevusi hüvitiste suuruses ning konkurentsitingimuste ebavõrdsust siseriiklike investeerimisühingute ja teiste liikmesriikide ühingute filiaalide vahel; nende ebasoodsate tingimuste kõrvaldamiseks tuleks filiaalidel lubada liituda nende vastuvõtjariikide skeemidega, et nad saaksid pakkuda oma investoritele samasugust kaitset kui nende asukohariigi skeemid; on asjakohane, et oma aruandes käesoleva direktiivi kohaldamise kohta teatab komisjon, kui suures ulatuses on filiaalid seda võimalust kasutanud, ja osutab võimalikele raskustele, mis neil filiaalidel või investeeringute tagamise skeemidel on olnud nende sätete rakendamisel; ei välistata võimalust, et päritoluliikmesriikide skeemid võivad pakkuda sellist lisakaitset vastavalt nende sätestatud tingimustele;

(16) muudes liikmesriikides kui oma päritoluliikmesriigis asuvate investeerimisühingute filiaalid, kes pakuvad suuremat kaitset kui nende vastuvõtjaliikmesriikides tegevusloa saanud investeerimisühingud, võivad põhjustada turuhäireid; tagatisskeemide pakutava kaitse tase ega ulatus ei tohiks muutuda konkurentsivahendiks; seetõttu on vaja vähemalt algperioodiks sätestada, et mõne päritoluliikmesriigi skeemi pakutava kaitse tase ega ulatus, mida pakutakse investoritele teises liikmesriigis asuvates filiaalides, ei tohiks ületada maksimumtaset või -ulatust, mida pakub vastuvõtjaliikmesriigi vastav skeem; igasuguseid turuhäireid tuleks uurida varakult, tuginedes omandatud kogemustele ja pidades silmas rahandussektori arengut;

(17) liikmesriik peab saama teatavat liiki eraldi loetletud investeeringuid või investoreid investeeringute tagamise skeemide võimaldatavast kaitsest ilma jätta, kui ta leiab, et need ei vaja erilist kaitset;

(18) teatavates liikmesriikides vastutavad investeeringute tagamise skeemide eest kutseorganisatsioonid; teistes liikmesriikides on seadusjärgselt sisseseatud ja reguleeritavad skeemid; sellised erinevused süsteemide seisundis põhjustavad probleeme üksnes seoses kohustusliku liitumisega süsteemi ja sellest väljaarvamisega; seetõttu on vaja võtta meetmeid skeemide õiguste piiramiseks selles valdkonnas;

(19) investor peab saama hüvitise ülemäärase viivituseta, kui tema nõude kehtivus on kindlaks tehtud; tagatisskeem peab suutma ise määrata nõuete esitamiseks mõistliku tähtaja; asjaolule, et selline tähtaeg on möödunud, ei tohi siiski tugineda investori vastu, kes ei saanud oma nõuet lubatud tähtaja jooksul mõjuva põhjuse tõttu esitada;

(20) investoritele hüvitamiskorrast teatamine on investorite kaitse oluline osa; direktiivi 93/22/EMÜ artikkel 12 nõuab, et investeerimisühingud teataksid investoritele tagatisskeemi võimalikust kohaldamisest enne nendega ärisuhetesse astumist; seetõttu peaks käesolev direktiiv kehtestama eeskirjad võimalikele investoritele nende investeerimistegevust hõlmavatest tagatisskeemidest teatamise kohta;

(21) tagatisskeemiga kaetavaid summasid ja selle ulatust käsitlevate viidete reguleerimata kasutamine reklaamis võib vähendada rahandussüsteemi stabiilsust või investorite usaldust; seetõttu peaksid liikmesriigid kehtestama eeskirjad selliste viidete piiramiseks;

(22) põhimõtteliselt nõuab käesolev direktiiv igalt investeerimisühingult investeeringute tagamise skeemiga liitumist; mitteliikmesriigis peakontorit omavate investeerimisühingute pääsu ühendusse reguleerivad direktiivid, eelkõige direktiiv 93/22/EMÜ, lubavad liikmesriikidel otsustada, kas ja millistel tingimustel lubada sellistel investeerimisühingutel tegutseda nende territooriumil; sellistele filiaalidele ei laiene asutamislepingu artikli 59 teises lõigus sätestatud teenuste osutamise vabadus ja neil on asutamisõigus üksnes selles liikmesriigis, kus nad on asutatud; seega peab selliseid filiaale oma territooriumile lubav liikmesriik otsustama, kuidas kohaldada käesoleva direktiivi põhimõtteid selliste filiaalide suhtes kooskõlas direktiivi 93/22/EMÜ artikliga 5 ning vajadusega kaitsta investoreid ja rahandussüsteemi terviklikkust; on oluline, et investorid oleksid selliste filiaalide puhul täiesti teadlikud nende suhtes kohaldatavast hüvitamiskorrast;

(23) investeeringute tagamise skeemide rahastamise viiside ühtlustamine käesoleva direktiivi raames ei ole hädavajalik, ühest küljest seetõttu, et selliste skeemide rahastamise kulud peavad põhimõtteliselt kandma investeerimisühingud ise, ja teisest küljest seetõttu, et selliste skeemide rahastamismahud peavad olema võrdelised nende kohustustega; see ei tohi siiski kahjustada asjaomase liikmesriigi rahandussüsteemi stabiilsust;

(24) käesoleva direktiivi alusel ei või liikmesriike ega nende pädevaid asutusi teha vastutavaks investorite ees, kui nad on taganud ühe või mitme investeeringute tagamise või investorite kaitsmise skeemi sisseseadmise ja ametliku tunnustamise käesoleva direktiiviga ettenähtud tingimustel;

(25) siseturu väljakujundamiseks investeerimisühingute osas on vaja investeeringute tagamise kord ühtlustada miinimumtasemeni, sest see võimaldab investoritel luua usalduslikumaid ärisuhteid selliste ühingutega, eriti teiste liikmesriikide ühingutega, ja vältida igasuguseid raskusi, mida vastuvõtjaliikmesriigid põhjustavad investorite kaitset käsitlevate siseriiklike eeskirjade kohaldamisega, mis on ühenduse tasandil kooskõlastamata; direktiivi 93/22/EMÜ reguleerimisalale vastava investeeringute tagamise korra täielikul puudumisel on siduv ühenduse direktiiv ainus sobiv vahend soovitud eesmärgi saavutamiseks; käesolev direktiiv mõjutab üksnes ühtlustamise nõutavat miinimumtaset ja võimaldab liikmesriikidel soovi korral ette näha ulatuslikumat või suuremat kaitset ning jätab liikmesriikidele vajaliku tegutsemisruumi investeeringute tagamise skeemide rahastamise korraldamisel,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) investeerimisühing — direktiivi 93/22/EMÜ artikli 1 lõikes 2 määratletud investeerimisühing, kellel on:

- direktiivi 93/22/EMÜ artikli 3 kohane tegevusluba või

- krediidiasutuse tegevusluba nõukogu direktiivi 77/780/EMÜ [7] ja nõukogu direktiivi 89/646/EMÜ [8] kohaselt ning kelle tegevusluba hõlmab ühte või mitut direktiivi 93/22/EMÜ lisa A jaos loetletud investeerimisteenust;

2) investeerimistegevus — direktiivi 93/22/EMÜ artikli 1 lõikes 1 määratletud mis tahes investeerimisteenus ja kõnealuse direktiivi lisa C jao punktis 1 nimetatud teenus;

3) instrumendid — direktiivi 93/22/EMÜ lisa B jaos loetletud instrumendid;

4) investor — iga isik, kes on usaldanud raha või instrumente investeerimisühingule seoses investeerimistegevusega;

5) filiaal — äritegevuse koht, mis on investeerimisühingu osa, olemata juriidiline isik, ja pakub investeerimisteenuseid, milleks investeerimisühingul on tegevusluba; kõiki äritegevuse kohti, mis teises liikmesriigis paikneva peakontoriga investeerimisühing on ühes liikmesriigis asutanud, käsitletakse ühe filiaalina;

6) ühisinvesteerimistegevus — investeerimistegevus, mida teostatakse vähemalt kahe isiku nimel või mille suhtes vähemalt kahel isikul on õigusi, mida saab kasutada ühe või mitme kõnealuse isiku allkirja abil;

7) pädevad asutused — direktiivi 93/22/EMÜ artiklis 22 määratletud ametiasutused; vajaduse korral võivad need ametiasutused olla nõukogu 6. aprilli 1992. aasta krediidiasutuste konsolideeritud järelevalvet käsitleva direktiivi 92/30/EMÜ [9] artiklis 1 määratletud ametiasutused.

Artikkel 2

1. Iga liikmesriik tagab ühe või mitme investeeringute tagamise skeemi sisseseadmise ja ametliku tunnustamise oma territooriumil. Teises lõigus ja artikli 5 lõikes 3 nimetatud juhud välja arvatud, ei või ükski kõnealuses liikmesriigis tegevusluba omav investeerimisühing teostada investeerimistegevust, kui ta ei kuulu mõnda sellisesse skeemi.

Liikmesriik võib siiski krediidiasutuse, kelle suhtes kohaldatakse käesolevat direktiivi, vabastada kohustusest kuuluda investeeringute tagamise skeemi, kui see krediidiasutus on direktiivi 94/19/EÜ artikli 3 lõike 1 alusel juba vabastatud kohustusest kuuluda hoiuste tagamise skeemi, tingimusel et hoiustajatele antavat kaitset ja teavet antakse samadel tingimustel ka investoritele, kellele pakutav kaitse on seeläbi vähemalt võrdväärne investeeringute tagamise skeemi pakutavaga.

Iga liikmesriik, kes kasutab seda võimalust, teatab sellest komisjonile; eelkõige avalikustab ta kõnealuste kaitsesüsteemide omadused ja käesoleva direktiivi kohaselt nendesse kuuluvad krediidiasutused ning kõik edasised muudatused esitatud teabes. Komisjon teatab sellest nõukogule.

2. Skeem pakub investoritele kaitset kooskõlas artikliga 4, kui:

- pädevad asutused on otsustanud, et nende arvates ei suuda investeerimisühing otseselt tema rahalise olukorraga seotud põhjustel täita oma kohustusi, mis tulenevad investorite nõuetest, ega suuda seda ilmselt lähitulevikuski teha,

või

- kohtuorgan on otseselt investeerimisühingu rahalise olukorraga seotud põhjustel teinud otsuse, mille tagajärjel ei või investorid esitada nõudeid investeerimisühingu vastu,

olenevalt sellest, kumb otsus tehti enne.

Nõuded, mis tulenevad investeerimisühingu suutmatusest:

- tagasi maksta investoritele võlgnetavat või kuuluvat raha, mida on seoses investeerimistegevusega nende nimel käsutatud,

või

- tagastada investoritele neile kuuluvaid instrumente, mida on seoses investeerimistegevusega nende nimel käsutatud, hallatud või hoitud,

kaetakse kooskõlas kohaldatavate juriidiliste ja lepinguliste tingimustega.

3. Kõik lõike 2 kohased nõuded sellisele krediidiasutusele, kelle suhtes kohaldatakse teatavas liikmesriigis nii käesolevat direktiivi kui ka direktiivi 94/19/EÜ, suunab kõnealune liikmesriik oma äranägemise järgi emma-kumma direktiivi alla kuuluvale skeemile. Ühtki nõuet ei hüvitata nende direktiivide alusel rohkem kui üks kord.

4. Investori nõude summa arvutatakse juriidiliste ja lepinguliste, eelkõige tasaarvestust ja vastunõudeid käsitlevate tingimuste kohaselt, mida kohaldatakse emma-kumma lõikes 2 nimetatud otsuse tegemise päeval investoritele kuuluvate selliste rahade summa või selliste instrumentide võimaluse korral turuväärtuse alusel kindlaksmääratud väärtuse hindamise suhtes, mida investeerimisühing ei suuda tagasi maksta või tagastada.

Artikkel 3

Nõuded, mis tulenevad tehingutest, millega seoses on tehtud süüdimõistev kohtuotsus rahapesu eest nõukogu 10. juuni 1991. aasta rahandussüsteemi rahapesuks kasutamise vältimist käsitleva direktiivi 91/308/EMÜ [10] artiklis 1 määratletud tähenduses, ei saa investeeringute tagamise skeemide kohast hüvitist.

Artikkel 4

1. Liikmesriigid tagavad, et skeemide antav tagatis on artikli 2 lõikes 2 nimetatud nõuete osas vähemalt 20000 eküüd investori kohta.

31. detsembrini 1999 võib iga liikmesriik, kus tagatissumma on käesoleva direktiivi vastuvõtmise ajal väiksem kui 20000 eküüd, säilitada selle väiksema tagatissumma, tingimusel et see ei ole väiksem kui 15000 eküüd. See võimalus on ka liikmesriikidel, kelle suhtes kohaldatakse direktiivi 94/19/EÜ artikli 7 lõike 1 teise lõigu üleminekusätteid.

2. Liikmesriik võib sätestada, et teatavad investorid ei saa skeemide pakutavat kaitset või neile pakutakse madalamat kaitsetaset. Need erandid on loetletud I lisas.

3. Käesolev artikkel ei välista selliste sätete säilitamist või vastuvõtmist, mis pakuvad investoritele suuremat või terviklikumat kaitset.

4. Liikmesriik võib piirata lõikes 1 sätestatud tagatissummat või lõikes 3 nimetatud kaitset kindlaksmääratud protsendimääraga investori nõudest. Tagatismäär peab siiski olema vähemalt 90 % nõudest, kui skeemi alusel makstav summa on vähem kui 20000 eküüd.

Artikkel 5

1. Kui investeerimisühing, kes peab artikli 2 lõike 1 kohaselt kuuluma skeemi, ei täida tal selle skeemi liikmena lasuvaid kohustusi, teatatakse sellest investeerimisühingule tegevusloa väljastanud pädevatele asutustele, kes võtavad koostöös tagatisskeemiga kõik vajalikud meetmed, sealhulgas sanktsioonide kehtestamine, tagamaks et investeerimisühing täidab oma kohustused.

2. Kui need meetmed ei taga, et investeerimisühing täidab oma kohustused, võib skeem, kui siseriiklik õigus lubab liiget välja arvata, pädevate asutuste selgesõnalisel nõusolekul teatada vähemalt 12 kuud ette oma kavatsusest investeerimisühing süsteemist välja arvata. Süsteem pakub artikli 2 lõike 2 teise lõigu kohast kaitset ka kõnealusel ajavahemikul toimunud investeerimistegevusele. Kui etteteatamistähtaja möödumisel ei ole investeerimisühing oma kohustusi täitnud, võib tagatisskeem pärast pädevate asutuste selgesõnalise nõusoleku saamist ühingu välja arvata.

3. Kui siseriiklik õigus seda lubab ja tegevusloa väljastanud pädevad asutused annavad selgesõnalise nõusoleku, võib investeeringute tagamise skeemist väljaarvatud investeerimisühing jätkata investeerimisteenuste osutamist, kui ta seadis enne oma väljaarvamist sisse mõne muu hüvitamiskorra, mis tagab, et investoritele pakutav kaitse on vähemalt võrdväärne ametlikult tunnustatud skeemi pakutavaga ja selle omadused on samaväärsed kõnealuse skeemi omadega.

4. Kui investeerimisühing, kelle väljaarvamiseks on tehtud ettepanek lõike 2 alusel, ei suuda sisse seada mõnda muud korda, mis vastab lõikes 3 kehtestatud tingimustele, tühistavad tegevusloa väljastanud pädevad ametiasutused selle tegevusloa viivitamata.

Artikkel 6

Tühistamishetkeni toimunud investeerimistegevusele pakutakse artikli 2 lõike 2 teise lõigu kohast kaitset ka pärast investeerimisühingu tegevusloa tühistamist.

Artikkel 7

1. Liikmesriigis kooskõlas artikli 2 lõikega 1 sisse seatud ja ametlikult tunnustatud investeeringute tagamise skeemid hõlmavad ka investeerimisühingute teistes liikmesriikides asutatud filiaalide investoreid.

31. detsembrini 1999 ei või pakutava kaitse tase ega ulatus, sealhulgas protsendimäär, ületada vastuvõtjaliikmesriigi territooriumil vastava tagatisskeemi pakutava kaitse maksimumtaset ega -ulatust. Enne seda kuupäeva koostab komisjon käesoleva lõigu ja eespool nimetatud direktiivi 94/19/EÜ artikli 4 lõike 1 põhjal omandatud kogemuste põhjal aruande ning kaalub vajadust nende sätete kohaldamist jätkata. Vajaduse korral esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku direktiivi vastuvõtmiseks, et pikendada nende sätete kehtivusaega.

Kui vastuvõtjaliikmesriigi investeeringute tagamise skeemi pakutava kaitse tase või ulatus, sealhulgas protsendimäär, ületab investeerimisühingule tegevusloa andnud liikmesriigis pakutava kaitse taseme või ulatuse, tagab vastuvõtjaliikmesriik, et tema territooriumil on olemas ametlikult tunnustatud skeem, millega filiaal võib vabatahtlikult liituda, et täiendada kaitset, mida tema investorid juba saavad tänu tema kuulumisele tema päritoluliikmesriigi skeemi.

Mõne kõnealuse skeemiga liitumise korral peab filiaal liituma sellise skeemiga, mis hõlmab sellist liiki asutusi, mille alla filiaal kuulub või millele filiaal oma vastuvõtjaliikmesriigis kõige rohkem vastab.

Liikmesriigid tagavad, et filiaalide liitumise suhtes kõikide investeeringute tagamise skeemidega kehtestatakse erapooletud ja üldkohaldatavad tingimused. Liikmeksvõtmine eeldab, et filiaal täidab kõik asjakohased liikmelisusega seotud kohustused, eelkõige kõikide osamaksude ja muude maksude tasumine. Liikmesriigid täidavad käesoleva lõigu rakendamisel II lisas sätestatud juhtpõhimõtteid.

2. Kui filiaal, kes on kasutanud lõike 1 alusel vabatahtliku liitumise võimalust, ei täida tal selle skeemi liikmena lasuvaid kohustusi, teatatakse sellest investeerimisühingule tegevusloa väljastanud pädevatele asutustele, kes võtavad koostöös tagatisskeemiga kõik vajalikud meetmed tagamaks, et investeerimisühing täidab eespool nimetatud kohustused.

Kui need meetmed ei taga, et filiaal täidab käesolevas artiklis nimetatud kohustused, võib tagatisskeem tegevusloa väljastanud pädevate asutuste nõusolekul ja vähemalt 12 kuud ette teatades filiaali välja arvata. Tagatisskeem, kelle vabatahtlik liige filiaal oli, pakub enne väljaarvamiskuupäeva toimunud investeerimistegevusele kaitset ka pärast seda kuupäeva. Investoritele teatatakse täiendava kaitse tühistamisest ja tühistamise jõustumiskuupäevast.

Artikkel 8

1. Artikli 4 lõigetes 1, 3 ja 4 sätestatud kaitset kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel investorite võlanõude kogu summa ulatuses ühe ja sama investeerimisühingu vastu, olenemata kontode arvust, vääringust ja asukohast ühenduses.

Liikmesriigid võivad siiski sätestada, et muudes kui liikmesriikide vääringutes ja eküüdes olevaid vahendeid ei kaitsta või nende suhtes kohaldatakse madalamat kaitsetaset. Seda võimalust ei kohaldata instrumentide suhtes.

2. Artikli 4 lõigetes 1, 3 ja 4 sätestatud kaitse suuruse arvutamisel võetakse arvesse iga investori osa ühisinvesteerimistegevuses.

Erisätete puudumise korral jagatakse nõuded investorite vahel võrdselt.

Liikmesriigid võivad sätestada, et sellise ühisinvesteerimistegevusega seotud nõuded, millele vähemalt kahel isikul on õigusi sellise täisühingu või ühistu või sarnase ühenduse liikmena, mis ei ole juriidiline isik, võib artikli 4 lõigetes 1, 3 ja 4 sätestatud piirmäärade arvutamiseks kokku liita ja käsitleda ühe investori tehtud investeeringust tulenevate nõuetena.

3. Kui investoril ei ole täielikku õigust käsutatavatele summadele või väärtpaberitele, saab hüvitist isik, kellel on täielik õigus, tingimusel et see isik on kindlaks tehtud või teda saab kindlaks teha enne artikli 2 lõikes 2 nimetatud emma-kumma otsuse tegemise kuupäeva.

Kui täielik õigus on vähemalt kahel isikul, võetakse artikli 4 lõigetes 1, 3 ja 4 sätestatud piirmäärade arvutamisel arvesse iga isiku osa selle korra kohaselt, mille alusel summasid või väärtpabereid käsutatakse.

Seda sätet ei kohaldata ühisinvesteerimisettevõtjate suhtes.

Artikkel 9

1. Tagatisskeem võtab asjakohaseid meetmeid, et teatada investoritele artikli 2 lõikes 2 nimetatud emmast-kummast otsusest ja hüvitamise korral neile võimalikult kiiresti hüvitist maksta. Tagatisskeem võib määrata tähtaja, mille jooksul investorid peavad oma nõuded esitama. See tähtaeg ei või olla lühem kui viis kuud alates emma-kumma eespool nimetatud otsuse tegemise või emma-kumma otsuse avalikustamise kuupäevast.

Skeem ei või siiski selle tähtaja möödumisele tuginedes keelduda maksmast hüvitist investorile, kel ei olnud võimalik oma õigust hüvitisele õigeaegselt kasutada.

2. Skeem peab suutma rahuldada investori nõude niipea kui võimalik ja hiljemalt kolme kuu jooksul alates nõude põhjendatuse ja summa kindlakstegemisest.

Täiesti erandlikel asjaoludel ja erijuhtudel võib tagatisskeem taotleda pädevatelt asutustelt tähtaja pikendamist. See pikendus ei või ületada kolme kuud.

3. Olenemata lõikes 2 sätestatud tähtajast, võib tagatisskeem maksed kuni kohtuotsuseni peatada, kui investorit või mõnda teist investeerimistegevusega seotud õigusi või huve omavat isikut süüdistatakse direktiivi 91/308/EMÜ artiklis 1 määratletud rahapesust tulenevas või sellega seotud õigusrikkumises.

Artikkel 10

1. Liikmesriigid tagavad, et iga investeerimisühing võtab asjakohaseid meetmeid, et anda olemasolevatele ja võimalikele investoritele teavet, mis on vajalik selle investeeringute tagamise skeemi, kuhu investeerimisühing või selle filiaalid ühenduses kuuluvad, või mõne muu artikli 2 lõike 1 teises lõigus või artikli 5 lõikes 3 sätestatud korra äratundmiseks. Investoritele teatatakse investeeringute tagamise skeemi või mõne muu kohaldatava korra sätetest, sealhulgas tagatisskeemi pakutava kaitse suurus ja ulatus ning artikli 2 lõike 3 kohaselt liikmesriikide kehtestatud eeskirjad. See teave esitatakse kergestimõistetavas vormis.

Taotluse korral antakse teavet ka hüvitise tingimuste ja hüvitise saamiseks täidetavate vorminõuete kohta.

2. Lõikes 1 sätestatud teave tehakse kättesaadavaks siseriikliku õigusega ettenähtud viisil filiaali asukohaliikmesriigi riigikeeles või - keeltes.

3. Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad, mis piiravad lõikes 1 nimetatud teabe kasutamist reklaamis, et vältida sellise kasutamise kahjulikku mõju rahandussüsteemile või investorite usaldusele. Eelkõige võib liikmesriik piirata sellist reklaami tõsiasjalise viiteni skeemile, kuhu investeerimisühing kuulub.

Artikkel 11

1. Iga liikmesriik kontrollib, kas väljaspool ühendust asuva peakontoriga investeerimisühingu asutatud filiaalidel on käesoleva direktiiviga ettenähtule vastav kaitse. Sellise kaitse puudumise korral võib liikmesriik direktiivi 93/22/EMÜ artikli 5 kohaselt sätestada, et väljaspool ühendust asuva peakontoriga investeerimisühingu asutatud filiaalid ühinevad tema territooriumil toimiva investeeringute tagamise skeemiga.

2. Väljaspool ühendust asuva peakontoriga investeerimisühingu asutatud filiaalide olemasolevatele ja võimalikele investoritele annab kõnealune investeerimisühing kogu vajaliku teabe nende investeeringuid hõlmava hüvitamiskorra kohta.

3. Lõikes 2 sätestatud teave tehakse kättesaadavaks siseriikliku õigusega ettenähtud viisil filiaali asukohaliikmesriigi riigikeeles või -keeltes ning selges ja arusaadavas vormis.

Artikkel 12

Ilma et see piiraks muid õigusi, mis neil võivad siseriikliku õiguse alusel olla, on investoritele hüvitismakseid tegevatel skeemidel likvideerimismenetluste korral õigus investorite õigustele nende tehtud maksete summa ulatuses.

Artikkel 13

Liikmesriigid tagavad, et investori õigus hüvitisele võib olla hagi aluseks, mille investor esitab tagatisskeemi vastu.

Artikkel 14

Hiljemalt 31. detsembril 1999 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta, lisades vajaduse korral ettepanekud selle läbivaatamiseks.

Artikkel 15

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 26. septembril 1998. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viited käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 16

Direktiivi 93/22/EMÜ artikkel 12 tühistatakse alates artikli 15 lõikes 1 nimetatud kuupäevast.

Artikkel 17

Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Artikkel 18

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 3. märts 1997

Euroopa Parlamendi nimel

president

J. M. Gil-robles

Nõukogu nimel

eesistuja

M. De Boer

[1] EÜT C 321, 27.11.1993, lk 15 ja EÜT C 382, 31.12.1994, lk 27.

[2] EÜT C 127, 7.5.1994, lk 1.

[3] Arvamus on esitatud 28. juulil 1995.

[4] Euroopa Parlamendi 19. aprilli 1994. aasta arvamus (EÜT C 128, 9.5.1994, lk 85), nõukogu 23. oktoobri 1995. aasta ühine seisukoht (EÜT C 320, 30.11.1995, lk 9) ja Euroopa Parlamendi 12. märtsi 1996. aasta otsus (EÜT C 96, 1.4.1996, lk 28). Nõukogu 17. veebruari 1997. aasta otsus ja Euroopa Parlamendi 19. veebruari 1997. aasta otsus (EÜT C 85, 17.3.1997).

[5] EÜT L 141, 11.6.1993, lk 27.

[6] EÜT L 135, 31.5.1994, lk 5.

[7] Esimene nõukogu 12. detsembri 1977. aasta direktiiv 77/780/EMÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigus- ja haldusnormide kohta (EÜT L 322, 17.12.1977, lk 30). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 89/646/EMÜ (EÜT L 386, 30.12.1989, lk 1).

[8] Teine nõukogu 15. detsembri 1989. aasta direktiiv 89/646/EMÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigus- ja haldusnormide ning direktiivi 77/780/EMÜ muutmise kohta (EÜT L 386, 30.12.1989, lk 1). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/30/EMÜ (EÜT L 110, 28.4.1992, lk 52).

[9] EÜT L 110, 28.4.1992, lk 52.

[10] EÜT L 166, 28.6.1991, lk 77.

--------------------------------------------------

I LISA

ARTIKLI 4 LÕIKES 2 NIMETATUD ERANDITE LOEND

1. Kutselised ja institutsioonilised investorid, sealhulgas:

- direktiivi 93/22/EMÜ artikli 1 lõikes 2 määratletud investeerimisühingud,

- direktiivi 77/780/EMÜ artikli 1 esimeses taandes määratletud krediidiasutused,

- direktiivi 89/646/EMÜ artikli 1 lõikes 6 määratletud finantseerimisasutused,

- kindlustusseltsid,

- ühisinvesteerimisettevõtjad,

- pensionifondid.

Muud kutselised ja institutsioonilised investorid.

2. Riigiülesed asutused, valitsus- ja keskhaldusasutused.

3. Maakonna-, piirkondlikud, kohalikud ja munitsipaalorganid.

4. Investeerimisühingute nõukogu ja juhatuse liikmed ning isiklikult vastutavad liikmed, vähemalt 5 % selliste investeerimisühingute kapitalist omavad isikud, investeerimisühingute raamatupidamisdokumentide seadusjärgse auditeerimise eest vastutavad isikud ja investorid, kes on samasuguses seisundis muudes sellesama kontserni äriühingutes.

5. Punktis 4 nimetatud investorite lähisugulased ja investorite nimel tegutsevad kolmandad isikud.

6. Sellesama kontserni muud äriühingud.

7. Investorid, kes vastutavad teatavate selliste asjaolude eest, mis on seotud investeerimisühinguga ja mis on põhjustanud sellele ühingule rahalisi raskusi või kahjustanud selle rahalist olukorda, või kes on selliseid asjaolusid ära kasutanud.

8. Äriühingud, kellel ei ole oma suuruse tõttu lubatud koostada lühendatud bilanssi asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g põhineva ja teatavat tüüpi äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid käsitleva neljanda nõukogu 25. juuli 1978. aasta direktiivi 78/660/EMÜ [1] artikli 11 alusel.

[1] EÜT L 222, 14.8.1978, lk 11. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 94/8/EÜ (EÜT L 82, 25.3.1994, lk 33).

--------------------------------------------------

II LISA

JUHTPÕHIMÕTTED

(artikli 7 lõike 1 viiendas lõigus nimetatud)

Kui filiaal taotleb vastuvõtjaliikmesriigi skeemiga liitumist täiendava kaitse saamiseks, kehtestab vastuvõtjaliikmesriigi skeem kahepoolselt koos päritoluliikmesriigi skeemiga asjakohased eeskirjad selle filiaali investoritele hüvitise maksmiseks ja maksmise korra. Nii selle korra kui ka kõnealusele filiaalile kohaldatavate liitumistingimuste (nimetatud artikli 7 lõikes 1) koostamisel kohaldatakse järgmiseid põhimõtteid:

a) vastuvõtjaliikmesriigi skeemile jäävad täielikud õigused kehtestada osalevate investeerimisühingute suhtes oma erapooletuid ja üldkohaldatavaid eeskirju; ta võib nõuda asjakohase teabe esitamist ja tal on õigus kontrollida seda teavet päritoluliikmesriigi pädevates asutustes;

b) vastuvõtjaliikmesriigi skeem rahuldab täiendava hüvitisega seotud nõuded pärast seda, kui päritoluliikmesriigi pädevad asutused on talle teatanud emmast-kummast artikli 2 lõikes 2 nimetatud otsusest. Vastuvõtjaliikmesriigi skeemile jäävad täielikud õigused kontrollida investori õigusi oma normide ja korra kohaselt enne täiendava hüvitise maksmist;

c) vastuvõtjaliikmesriigi ja päritoluliikmesriigi skeemid teevad teineteisega igakülgset koostööd tagamaks, et investorid saavad hüvitist viivitamata ja õiges summas. Eelkõige lepivad nad kokku, kuidas emma-kumma skeemi raames tasaarvestust põhjustada võiv vastunõue mõjutab hüvitist, mida kumbki skeem investorile maksab;

d) vastuvõtjaliikmesriigi skeemil on õigus nõuda filiaalidelt täiendava kaitse eest põhjendatud tasu, võttes arvesse päritoluliikmesriigi skeemi rahastatavat tagatist. Tasu sissenõudmise hõlbustamiseks on vastuvõtjaliikmesriigi skeemil õigus eeldada, et tema vastutus piirdub igal juhul tema pakutava kaitse ja päritoluliikmesriigi pakutava kaitse vahega, olenemata sellest, kas päritoluliikmesriik rahuldab investori nõuded, mis on esitatud päritoluliikmesriigi territooriumil.

--------------------------------------------------