Komisjoni määrus (EMÜ) nr 1767/68,

6. november 1968,

kolmandatesse riikidesse väljaveetavate lillesibulate, juure- ja varremugulate miinimumhindade süsteemi kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 27. veebruari 1968. aasta määrust (EMÜ) nr 234/68 elustaimede ja lillekasvatustoodete turu ühise korralduse kehtestamise kohta, [1] eriti selle artikli 7 lõiget 2,

ning arvestades, et:

väljaveo miinimumhinnad on vaja aegsasti kindlaks määrata, et elukutselised kasvatajad saaksid võtta tarvitusele abinõusid; kõnealuste hindade kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta eelmistel aastatel liikmesriikide poolt vastu võetud väljaveo edendamise meetmeid; lisaks tuleks arvesse võtta hindu rahvusvahelistel turgudel;

kolmandatesse riikidesse väljaveetavate toodete miinimumhindade kindlaksmääramise võimaldamiseks peaksid liikmesriigid esitama vajalikud üksikasjad asjaomaste liikide, sortide ja suuruste kohta; väljaveetud koguste põhjal on soovitatav kontrollida, kas selline teave on esindav;

miinimumhindade süsteemi nõuetekohase toimimise tagamiseks tuleks sätestada selle kohaldamise ja järelevalve eeskirjad;

käesoleva määruse eksperimentaalset iseloomu silmas pidades tuleks seda kohaldada üksnes kuni 31. maini 1971, et saadud kogemust võidaks arvesse võtta uue määruse ettevalmistamisel;

käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas elustaimede korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

1. Määruse (EMÜ) nr 234/68 artikliga 7 ettenähtud väljaveo miinimumhinnad määratakse igal aastal kindlaks hiljemalt 31. oktoobril, välja arvatud begooniate, sinningiate, gladioolide, daaliate ja liiliate puhul, mille miinimumhinnad määratakse kindlaks hiljemalt 31. detsembril. Kõnealuseid hindu kohaldatakse hindade kindlaksmääramise aastale järgneval aastal koristatud toodete suhtes. Kõnealused hinnad võivad erineda iga toote puhul ühelt poolt vastavalt sihtkohariigile ning tootmis- ja turustustingimustele ja teiselt poolt vastavalt suurustele ja muudele tooteomadustele, ning määratakse kindlaks, võttes eriti arvesse:

- mis tahes väljaveo miinimumhindu, mida on vajaduse korral kohaldatud liikmesriikides miinimumhindade kindlaksmääramise aastale eelneva kolme aasta jooksul,

- hinnasuundumusi rahvusvahelistel turgudel miinimumhindade kindlaksmääramise aastale eelneva kolme aasta jooksul,

- vajadust säilitada stabiilne väljaveohindade tase ja vältida häireid maailmaturul.

2. Väljaveo miinimumhinnad määratakse kindlaks laost/eksportijalt ostmise etapil. Kõnealuste hindade puhul ei arvestata pakkimis- ja kindlustuskulusid ning mis tahes lisakulusid.

3. Iga liikmesriik edastab komisjonile ja teistele liikmesriikidele begooniate, sinningiate, gladioolide, daaliate ja liiliate puhul enne iga aasta 1. detsembrit ning teiste väljaveo miinimumhindade süsteemiga hõlmatud toodete puhul enne iga aasta 15. oktoobrit järgmise teabe:

- kogu rahvusvaheliste turgude hinnasuundumuste hindamiseks ja miinimumhindade kindlaksmääramiseks vajalik teave,

- kolmandatesse riikidesse väljaveetud kogused.

Artikkel 2

1. Väljaveo miinimumhindade süsteemiga hõlmatud mis tahes toodet on keelatud pakkuda müügiks, müüa või tarnida väljaveoks kolmandatesse riikidesse kõnealuse toote suhtes kohaldatavast miinimumhinnast madalama hinnaga, kui lõikest 4 ei tulene teisiti.

2. Kui teatava toote teatavale suurusele ei ole määratud miinimumhinda, kohaldatakse kõnealuse suuruse suhtes madalaimat kõnealuse toote väljaveo miinimumhinda.

3. Kui müük toimub laost/eksportijalt ostmise etapist hilisema etapi hinnaga, määratakse kõnealune hind kindlaks sellisel tasemel, et müüja saab pärast pakkimis-, kindlustus- ja transpordikulude ning kõikide lisakulude mahaarvamist summa, mis ei ole väiksem kui miinimumhind.

4. Sularahamakse puhul võib igale tootele määratud miinimumhinda vähendada kuni 2 %.

5. Väljaveo ajal toodetega kaasasolevates arvetes on eelkõige esitatud:

- toodete hind ja suurus,

- pakkimis- ja kindlustuskulud ning kõik lisakulud.

Artikkel 3

Järelevalve väljaveo miinimumhindade süsteemi kohaldamise üle kuulub iga liikmesriigi poolt nimetatud asutuse pädevusse. Iga liikmesriik teatab teistele liikmesriikidele ja komisjonile hiljemalt üks kuu pärast käesoleva määruse jõustumist kõnealuse järelevalve eest vastutava asutuse nime ja aadressi.

Artikkel 4

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolevat määrust kohaldatakse kuni 31. maini 1971.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 6. november 1968

Komisjoni nimel

president

Jean Rey

[1] EÜT L 55, 2.3.1968, lk 1.

--------------------------------------------------