Komisjoni määrus (EÜ) nr 1091/94, 29. aprill 1994, milles sätestatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 3528/86 ühenduse metsade kaitse kohta õhusaaste eest üksikasjalikud rakenduseeskirjad



Euroopa Liidu Teataja L 125 , 18/05/1994 Lk 0001 - 0044

Soomekeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 13 Lk 0141

Rootsikeelne eriväljaanne: Peatükk 15 Köide 13 Lk 0141

CS.ES Peatükk 03 Köide 16 Lk 117 - 160

ET.ES Peatükk 03 Köide 16 Lk 117 - 160

HU.ES Peatükk 03 Köide 16 Lk 117 - 160

LT.ES Peatükk 03 Köide 16 Lk 117 - 160

LV.ES Peatükk 03 Köide 16 Lk 117 - 160

MT.ES Peatükk 03 Köide 16 Lk 117 - 160

PL.ES Peatükk 03 Köide 16 Lk 117 - 160

SK.ES Peatükk 03 Köide 16 Lk 117 - 160

SL.ES Peatükk 03 Köide 16 Lk 117 - 160



Komisjoni määrus (EÜ) nr 1091/94, 29. aprill 1994, milles sätestatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 3528/86 ühenduse metsade kaitse kohta õhusaaste eest üksikasjalikud rakenduseeskirjad EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 17. novembri 1986. aasta määrust (EMÜ) nr 3528/86 ühenduse metsade kaitse kohta õhusaaste eest [1] (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 2157/92, [2] eriti selle artiklit 3, võttes arvesse Euroopa metsade kaitset käsitleva esimese ministrite konverentsi otsust nr 1 [3] ja selle tulemusel võetud meetmeid ning arvestades, et: määruse (EMÜ) nr 3528/86 artikli 2 lõike 1 alapunktide 3 ja 4 kohaselt on ühenduse tegevuskava eesmärgiks aidata liikmesriikidel: - teostada metsa ökosüsteemide pidevat intensiivseiret, - kooskõlastatud ja ühtlustatud viisil sisse seada selliseks pidevaks intensiivseireks vajalik püsiproovitükkide võrk või seda laiendada; vastavalt määruse (EMÜ) nr 3528/86 artikli 2 lõikele 2 peavad liikmesriigid edastama komisjonile andmed, mis on kogutud pidevaks intensiivseireks mõeldud proovitükkide võrgu kaudu; kõnesolev proovitükkide võrk rajatakse selleks, et koguda üksikasjalikke andmeid ühenduse metsade ökosüsteemide arenemise kohta; see lähenemisviis võimaldab luua seoseid keskkonnategurite, eelkõige õhusaaste muutuste ja neist tulenevate reaktsioonide vahel metsa ökosüsteemides; selle kaudu kogutud andmed võimaldavad komisjoni määruses (EMÜ) nr 1696/87 [4] (viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 836/94 [5], nimetatud proovitükkide süstemaatilisest võrgust saadud informatsiooni paremini tõlgendada; määruse (EMÜ) nr 3528/86 kohaselt esitatud abitaotlused artikli 2 lõikes 1 nimetatud pidevaks intensiivseireks peavad sisaldama kogu informatsiooni, mida on vaja nende meetmete läbivaatamiseks kõnesoleva määruse eesmärkide ja kriteeriumide alusel; see informatsioon tuleb esitada standardkujul, et hõlbustada taotluste läbivaatamist ja võrdlemist; käesolevas määruses ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise metsakomitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 1. Liikmesriigid seavad sisse püsiproovitükkide võrgu. Pidevaks intensiivseireks mõeldud püsiproovitükkide võrgu loomise ühiseid meetodeid (vaata I lisa) rakendades lõpetatakse 30. juuniks 1994 proovitükkide valimine ja seatakse sisse üle 50 % proovitükkidest. Kõik proovitükid peavad olema rajatud 30. juuniks 1995. Liikmesriigid esitavad komisjonile 15. detsembriks 1994 proovitükkide valimise kriteeriumid ning väljavalitud proovitükkide tervikloendi, mis sisaldab kõige olulisemaid andmeid, näiteks proovitüki asukoht (pikkus- ja laiuskraadid, kõrgus merepinnast) ja puuliigid, ning üldandmeid iga rajatud proovitüki kohta lisas VIIa nimetatud standardvormis. 2. Püsiproovitükkidel toimub metsa ökosüsteemide pidev intensiivseire. See hõlmab puuvõrade, mulla, okaste ja lehtede seisundi pidevat seiret, juurdekasvu muutuste ja depositsiooniastmetega seotud mõõtmisi ning meteoroloogilisi mõõtmisi, kasutades objektiivseid proovivõtumeetodeid ja ettenähtud analüüsimeetodeid. 3. 31. detsembriks 1996 esitavad liikmesriigid komisjonile 1991.–1996. aastal toimunud seire ajal iga püsiproovitüki kohta kogutud andmed standardkujul ning hinnangut nende kohta vastavalt VII lisale. 4. Käesoleva artikli sätetega seonduvad tehnilised üksikasjad on esitatud III–VI lisas. Artikkel 2 1. Taotlused saada ühenduse abi: - pidevaks intensiivseireks vajaliku püsiproovitükkide võrgu sisseseadmiseks või laiendamiseks, - puuvõrade seisundi seireks, - mullaseireks, - okaste ja lehtede seireks, - juurdekasvu muutuste mõõtmisteks, - depositsiooni mõõtmiseks ja - meteoroloogilisteks mõõtmisteks määruse (EMÜ) nr 3528/86 artikli 2 lõike 1 kohaselt peavad sisaldama käesoleva määruse II lisas nimetatud andmeid ja dokumente. Taotlused esitatakse kolmes eksemplaris II lisas sätestatud korras. Järgneva aasta taotlused esitavad liikmesriigid komisjonile iga aasta 1. novembriks. 2. Taotlusi, mis ei vasta lõikes 1 sätestatud nõuetele, ei arvestata. Artikkel 3 Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist EuroopaÜhenduste Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 29. aprill 1994 Komisjoni nimel komisjoni liige René Steichen [1] EÜT L 326, 21.11.1986, lk 2. [2] EÜT L 217, 31.7.1992, lk 1. [3] Detsember 1990, Strasbourg. [4] EÜT L 161, 10.6.1987, lk 1. [5] EÜT L 97, 15.4.1994, lk 4. -------------------------------------------------- I LISA PIDEVAKS INTENSIIVSEIREKS MÕELDUD PÜSIPROOVITÜKKIDE SISSESEADMISE ÜHISED MEETODID (Määruse (EMÜ) nr 3528/86 artikli 2 lõige 1 ja selle muudatused) I. Üldised märkused Määruse (EMÜ) nr 3528/86 artikli 2 lõikes 1 ja selle määruse muudatustes nimetatud tegevuskava eesmärgiks on püsiproovitükkide võrgu sisseseadmine ühenduse liikmesriikides ja andmete kogumine pideva intensiivseire kaudu. Tegevuskaval on järgmised eesmärgid: - teha metsa ökosüsteemide pidevat intensiivseiret, pidades silmas õhusaaste ja muude metsa seisundit mõjutavate tegurite põhjustatud kahjustusi, - luua mõistetavam põhjuslik seos metsa ökosüsteemide muutuste ja neid põhjustavate tegurite, eelkõige õhusaaste vahel, koondades mitmesugused mõõtmised ning metsa ökosüsteemide ja nende koostisosade seire ühte paika, - saada asjakohast informatsiooni paljude ühenduse metsa ökosüsteemide arenemise kohta. II. Püsiproovitükkide võrgu sisseseadmine II.1. Proovitükkide valimine 30. juuniks 1994 valivad liikmesriigid oma riigi territooriumil välja piisavalt suure hulga püsiproovitükke. Nende arv ei tohi ületada 20 % riigi vaatluspunktide arvust, mis kuuluvad ühenduse 16x16 kilomeetriste ruutudega võrku (määrus (EMÜ) nr 1696/87). Liikmesriigid, kellel on ühenduse võrgus piiratud hulk vaatluspunkte, võivad valida suurema hulga püsiproovitükke, kuid mitte üle 15. Püsiproovitükkide valimise eest vastutab liikmesriik ning valimisel tuleb lähtuda järgmistest kriteeriumidest: - valitud proovitükid peavad hõlmama kõnesoleva liikmesriigi peamisi metsapuuliike ja kõige tüüpilisemaid kasvutingimusi, - proovitüki suurus peab horisontaalselt mõõdetuna olema vähemalt 0,25 hektarit, - ümbritsevatel aladel toimuva tegevuse mõju võimalikuks vähendamiseks tuleb proovitükk ümbritseda puhvervööndiga. Vööndi laius oleneb metsa liigist ja vanusest. Kui metsa kõrgus ja vanusestruktuur on proovitükil ja selle ümbruses ühesugune, võib puhvervööndi laius piirduda 5-10 meetriga. Kui metsaala, kus proovitükk asub, koosneb segapuistutest või eri puuliikidest või on erineva vanusestruktuuriga, laiendatakse puhvervööndit kuni viiekordselt proovitükil kasvava metsa potentsiaalsest maksimaalkõrgusest, - kuna proovitükil tehakse pikaajalist seiret, tuleb selle nurgad ja piirid selgelt märgistada ja kõik vaatluspuud kustutamatult nummerdada, - proovitükid peavad olema alati kergesti ligipääsetavad, neile pääsemist ja proovivõtmist ei tohi midagi takistada, - proovitüki, puhvervööndi ja ümbritseva metsa majandamises ei tohi olla mingeid erinevusi (st majandustegevus peab olema võrreldav ning seire häirivat mõju tuleb võimalikult vähendada), - otsest saastet teadaolevatest kohalikest allikatest tuleb vältida. Proovitükid ei tohi asuda põllumajandusettevõtete, maanteede ja saastavate tööstusettevõtete vahetus läheduses, - proovitükil või selle läheduses peab olema piisav hulk proovipuid, - proovitükk ja puhvervöönd peavad olema puuliikide või nende segunemise, puude vanuse ja kasvu ning mullaliigi ja kallakuse poolest võimalikult sarnased, - proovitükid peavad asuma metsaservast piisavalt kaugel. On soovitatav valida proovitükid, kus eelnenud aastatel on tehtud seiret vastavalt määrusele (EMÜ) nr 3528/86 või teiste programmide raames. Uued proovitükid peaksid kattuma ühenduse 16x16 kilomeetriste ruutudega võrgu vaatluspunktidega või paiknema nende läheduses nii, et oleks võimalik kasutada muudest allikatest (nt meteoroloogiajaamast) saadud informatsiooni. II.2. Proovitükkide sisseseadmine ja omadused 30. juuniks 1994 seavad liikmesriigid sisse soovitatavalt kõik, kuid kindlasti üle 50 % püsiproovitükkidest. Teatavatel juhtudel võib viimaste proovitükkide rajamise ühe aasta võrra edasi lükata. Iga proovitükki tuleb üksikasjalikult kirjeldada. Üldised andmed tuleb koguda ja edastada enne 15. detsembrit 1994. Proovitüki üksikasjalik kirjeldus sisaldab proovitüki täpset asukohta, skeemi, millel on näidatud proovitüki nurkade ja/või piiride püsimärgistused, puude arvu proovitükil ning muid asjassepuutuvaid püsitegureid proovitükil või selle ümbruskonnas (nt sinna viiv tee, jõed jne). Edaspidi märgitakse kõnesolevale kaardile ka proovivõtukohtade (nt mullaprofiili kaevete) täpsed asukohad. II.3. Prooviruudu määratlus Põhimõtteliselt võib puude hindamisel (nt võra seire, juurdekasvu muutuste hindamine) kasutada proovipuudena kõiki proovitükil kasvavaid puid. Kui proovitükil on palju puid (nt tihe puistu), tehakse hindamisi väiksemal proovialal. Väiksem prooviala peab proovitüki rajamisel olema piisavalt suur, et tagada usaldusväärsed hindamistulemused vähemalt 20 aasta jooksul, kuid eelistatavalt kogu puistu eluaja jooksul. Kõnesoleva aja jooksul peab väiksemal proovialal olema vaatlusteks kasutada vähemalt 20 puud. II.4. Üldandmed proovitükkide kohta Püsiproovitükkide sisseseadmisel intensiivseireks ja esimeste uuringute ajal kogutakse iga püsiproovitüki kohta järgmised üldandmed: | Sisseseadmine | Esimesed uuringud | Kirjeldav kood | Riik Proovitüki number Täpsed laius- ja pikkuskraadid | | Kasvukoha andmed | Kõrgus merepinnast Ekspositsioon Proovitüki kogupindala Puude arv proovitükil Väiksem prooviala (vajaduse korral) | Vee kättesaadavus peamistele puuliikidele Huumuse liik Mullaliik (hinnanguline) | Puistu andmed | Esimese rinde keskmine vanus Peamised puuliigid Tootlikkus (hinnang) | | Muud märkused | Proovitüki taust ja päritolu Muud lähedalasuvad seirejaamad | | 15. detsembriks 1994 edastavad liikmesriigid komisjonile iga sisseseatud proovitüki kohta selle rajamise ajal kogutud andmed andmefailina (vt VIIa lisa, vorm 1a) ja aruandena (vt VIIb lisa, vorm 1b). Seireaastate ajal saadud olulised andmed edastatakse aastakaupa, kasutades vorme 1a ja 1b (VII lisa). Ülejäänud andmed esitatakse kohe pärast esimest asjassepuutuvat uuringut ja vajaduse korral need ajakohastatakse. II.5. Püsiproovitükkide asendamine Püsiproovitükkidel peab saama teha pikaajalist seiret. Ettenägematute asjaolude tõttu (puude hukkumine proovitükil tulekahju või tormi tõttu) võib osutuda vajalikuks proovitükk välja vahetada. Liikmesriigid edastavad komisjonile olulised andmed asendusproovitüki kohta käesolevas lisas sätestatud korras. -------------------------------------------------- II LISA TAOTLUS SAADA ÜHENDUSE ABI MEETMETE VÕTMISEKS VASTAVALT MÄÄRUSE (EMÜ) nr 3528/86 ARTIKLILE 2 JA SELLE MÄÄRUSE MUUDATUSTELE Abitaotlused tuleb esitada vastavalt komisjoni määruse (EMÜ) nr 526/87 [1] A lisale ning need peavad sisaldama järgnevalt esitatud andmeid ja käesoleva lisa vormis 2a esitatud tabelit täidetud kujul. Kõigi vastavalt artiklile 2 võetavate meetmete puhul tuleb esitada järgmised andmed: 1) Meetmete lühikirjeldus 2) Taotleja Taotleja seotus meetmetega 3) Meetmete võtmise eest vastutav asutus Asutuse põhitegevusalade eesmärk ja ulatus 4) Meetmete üksikasjalik kirjeldus Kui: a) meetmed on seotud pidevaks intensiivseireks kasutatavate püsiproovitükkide võrgu sisseseadmise või laiendamisega, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus, 2. asjassepuutuva(te) piirkonna/piirkondade geograafiline asukoht ja pindala (koos kaardiga), 3. püsiproovitükkide arv; b) meetmed on seotud võraseisundi seire sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus, 2. võraseisundi seireks kasutatavate proovitükkide arv (vorm 2a), 3. proovitükkidel kasutatavate proovivõtumeetodite üksikasjalik kirjeldus (puude arv, märgistus jne.), 4. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); c) meetmed on seotud mullaseire sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus, 2. mullaseireks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a), 3. proovitükkidel kasutatavate proovivõtumeetodite üksikasjalik kirjeldus (üksikproovide arv, mullaprofiili kirjeldus jne), 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus ettenähtud meetodite järgi saadud analüüsitulemustega, 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); d) meetmed on seotud okaste ja lehtede seire sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus, 2. okaste ja lehtede seireks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a), 3. proovitükkidel kasutatavate proovivõtumeetodite üksikasjalik kirjeldus (üksikproovide arv, kirjeldus jne), 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus, 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); e) meetmed on seotud juurdekasvu muutuste mõõtmise sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus, 2. juurdekasvu muutuste mõõtmiseks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a), 3. proovitükkidel kasutatavate mõõtmismeetodite üksikasjalik kirjeldus (mõõtmiste arv, kirjeldus jne), 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja tulemuste võrreldavuse tagamiseks heakskiidetud meetodite järgi saadud analüüsitulemustega, 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); f) meetmed on seotud depositsiooniastme mõõtmise sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus, 2. depositsiooniastme mõõtmiseks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a), 3. proovitükkidel kasutatavate mõõtmismeetodite üksikasjalik kirjeldus (mõõtmiste arv, kirjeldus jne), 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus heakskiidetud meetodite järgi saadud analüüsitulemustega, 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b); g) meetmed on seotud meteoroloogiliste mõõtmiste sisseseadmise ja tegemisega püsiproovitükkidel, tuleb esitada järgmised andmed: 1. praeguse olukorra kirjeldus, 2. meteoroloogilisteks mõõtmisteks kasutatavate püsiproovitükkide arv (vorm 2a), 3. proovitükkidel kasutatavate mõõtmismeetodite üksikasjalik kirjeldus (mõõtmiste arv, kirjeldus jne), 4. määratavate parameetrite ja kasutatavate analüüsimeetodite üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kaliibrimine, korrektuur ja/või ümberarvutused, mida on vaja selleks, et tagada tulemuste võrreldavus heakskiidetud meetodite järgi saadud analüüsitulemustega, 5. kavandatud meetmete elluviimise ajakava (vorm 2b). 5. Punktides 4a–4g nimetatud meetmete maksumus (vorm 2a) 1. Võrgu sisseseadmis- või laiendamiskulud (4a) 1.1. Kulud ühe proovitüki kohta 1.2. Kogukulud 1.3. Ühenduselt taotletav abi 2. Sisseseadmise, vaatluste või proovide võtmise maksumus ühe uuringu kohta 2.1. Kulud ühe proovitüki kohta 2.2. Kogukulud 2.3. Ühenduselt taotletav abi 3. Analüüsi- ja hindamiskulud ühe uuringu kohta (4b–4g) 3.1. Kulud ühe proovitüki kohta 3.2. Kogukulud 3.3. Ühenduselt taotletav abi 4. Projekti kogumaksumus (punktide 1.2 (sisseseadmine), 2.2 (vaatlused ja/või proovide võtmine) ning 3.3 (analüüs ja hindamine) maksumuse summa) 5. Ühenduselt taotletava abi suurus (punktide 1.3 (sisseseadmine), 2.3 (vaatlused ja/või proovide võtmine) ning 3.3 (analüüs ja hindamine) maksumuse summa) 6. Täita vormid 2a ja 2b. … Kuupäev ja allkiri +++++ TIFF +++++ [1] EÜT L 53, 21.2.1987, lk 14. -------------------------------------------------- III LISA VÕRASEIRE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL I. Üldised märkused Seiret tehakse kõigil püsiproovitükkidel 1994. aastal ja igal aastal pärast seda. II. Seire metoodika II.1. Vaatluspuude valimine Seire hõlmab kõiki proovitükil kasvavaid ülevalitsevaid, valitsevaid ja kaasvalitsevaid puid (Krafti klassid 1-3). Kui proovitükil on palju puid (nt tihe puistu), võib võra seisundi hindamiseks valida vähem vaatluspuid väiksemal proovialal (vt I lisa punkt II.3). Väiksema prooviala kasutamise korral peab seire hõlmama kõiki proovialal kasvavaid ülevalitsevaid, valitsevaid ja kaasvalitsevaid puid (Krafti klassid 1-3). Teatavatel juhtudel on lubatud kasutada teistsugust süsteemi vaatluspuude väljavalimiseks või nende arvu vähendamiseks tingimusel, et see on objektiivne ja erapooletu. Igal aastal tuleb kasutada samu meetodeid ning iga seire käigus tuleb hinnata vähemalt 20 puud. II.2. Hindamise aeg Seire tuleb teha pärast uute okaste ja lehtede moodustumist ning enne lehtede värvuse muutust sügisel. II.3. Üldinformatsioon Esitada tuleb järgmised andmed: - proovitüki number, - puu number, - puuliigid, - hindamise aeg. II.4. Vaatluspuude hindamine 1. Defoliatsiooni visuaalne hindamine Defoliatsiooni hinnatakse 5 % kaupa võrrelduna kohalikes tingimustes kasvava täislehtse või täielikult okastatud puuga. Puud klassifitseeritakse defoliatsioonimäära järgi vaatluste ajal 5 % kaupa. 2. Värvusemuutuse visuaalne hindamine Puud klassifitseeritakse värvusemuutuse astme järgi pärast vaatluste lõppu. Värvusemuutuse astmed on järgmised: klass | värvusemuutus | värvust muutnud lehtede/okaste protsent | 0 | puudub või vaevumärgatav | 0—10 | 1 | nõrk | 11—25 | 2 | keskmine | 26—60 | 3 | tugev | > 60 | 4 | surnud puud | | 3. Täiendavad parameetrid Täiendavad parameetrid on järgmised: - kergesti kindlakstehtavatel põhjustel (putukad, seened, abiootilised tegurid jne) tekkinud kahjustused, - kahjustuse liik, - märkused proovitüki puude kohta. II.5. Andmete edastamine Igal aastal edastavad liikmesriigid komisjonile need andmed kõigi proovitükkide kohta standardkujul (vt VII lisa, vorm 3a ja 3b). -------------------------------------------------- IV LISA MULLASEIRE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL I. Üldised märkused Seire toimub kõigil püsiproovitükkidel ajavahemikus 1994-1996. Kui on rakendatud allpool kirjeldatud meetodeid, võib kasutada ka enne 1994. aastat, kuid pärast 1. jaanuari 1991 kogutud ja analüüsitud andmeid mulla seisundi kohta. Kõnesolevat seiret korratakse kõigil proovialadel iga kümne aasta järel. Käesolev lisa põhineb ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni õhusaaste poolt metsale avaldatava mõju hindamist ja seiret käsitleva rahvusvahelise koostööprogrammi (ICP Forests) raames tegutseva mullaekspertide rühma töö tulemustel. Lisas viidatakse ka juhendile (1992), mis nimetatud ekspertide rühm on välja töötanud. Pärast kahte proovivõtuperioodi otsustatakse, milliseid mullaproovide parameetreid edaspidi analüüsitakse. II. Seire metoodika II.1. Proovitükkide valimine Mullaproovid peavad andma statistiliselt esinduslikud andmed proovitüki seisundi kohta. Mullaproovid võetakse mullaprofiili põhikaevest ja/või mullapuuride abil. Vaatluspuude juuri ei tohi mingil viisil vigastada. II.2. Üldandmed Esitada tuleb järgmised andmed: - proovitüki number, - proovide võtmise ja analüüsi kuupäev. II.3. Proovitükkide pedoloogilised ja füüsilised omadused Määratletakse iga proovitüki pedoloogilised omadused. Profiilikirjeldused on soovitatav teha puhvertsoonis vastavalt ÜRO Toitlus- ja Põllumajandusorganisatsiooni juhendile (FAO Guidelines for Soil Description, 3., täiendatud trükk, Rooma, 1990). Profiilikirjeldus(t)e tegemiseks tuleb valida tegelikku proovivõtupiirkonda esindavad kohad. Kuivlasuvustihedust on soovitatav määrata puutumata mulla põhjal, et oleks võimalik arvutada toitainete kogusisaldust mullas. Kui kuivlasuvustihedust ei määrata, tuleb esitada selle parameetri tõenäoline hinnanguline väärtus. Mullalõimise määramine on kohustuslik. Osakeste läbimõõdu järgi eristatakse järgmisi fraktsioone: < 2 μm, 2-63 μm, 63–2000 μm (FAO). Kui tolmu- ja liivafraktsiooni eristuspiiriks on 50 μm, tuleb uueks piiriks võtta 63 μm. II.4. Proovivõtumeetod Mullaproovid võetakse sügavuskihtide või mullahorisontide kaupa. Iga kihi või horisondi puhul võetakse üks liitproov või mitu proovi; aruandes tuleb esitada osaproovide arv liitproovis ja proovivõtu kuupäev. Orgaaniliste kihtide (O-kiht ja H-kiht) [1] puhul võetakse eraldi proovid. Kui proovid võetakse kindlalt sügavusastmelt, tuleb kasutada järgmist jaotust: - 0— 0 cm (soovitatavalt eraldi proovid 0—5 cm ja 5—10 cm kohta), - 10—20 cm, - 20—40 cm, - 40—80 cm. II.5. Transport, ladustamine ja ettevalmistamine Proove transporditakse ja ladustatakse nii, et neis toimuks minimaalselt keemilisi muutusi. Transpordi- ja ladustusviisid (sealhulgas ooteajad) tuleb märkida aruandesse. Vajaduse korral tuleb aruandes üksikasjalikult kirjeldada ka nende ladustusviisidega seotud probleeme ja kõrvalekaldeid. Osa mullaproove on soovitatav säilitada mullaandmepangas, et neid oleks võimalik võrrelda järgmiste proovidega (näiteks 10 aasta pärast). Enne proovide analüüsimist tuleb need ette valmistada. Suuremõõtmelised osised (> 2 mm) tuleb eraldada ning proovid kuivatada (maksimaalselt 40 °C juures) ja jahvatada või sõeluda. II.6. Analüüsimeetodid Heakskiidetud meetodid mulla parameetrite analüüsimiseks on esitatud rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) mullaekspertide rühma ettevalmistatud ja vastava töökonna koosolekul heakskiidetud juhendis metsamullaproovide võtmise ja analüüsimise metoodika kohta. Soovitatav on rakendada heakskiidetud meetodeid. Kui rakendatakse muid (siseriiklikke) meetodeid, esitatakse aruandes koos analüüsi tulemustega ka üksikasjalik ülevaade nende tulemuste võrreldavuse kohta. Metsade mullaseires eristatakse kohustuslikke ja valikparameetreid (vt loend). Kohustuslikud ja valikparameetrid ning vastavad heakskiidetud analüüsimeetodid: parameeter | ühik | H-kiht/ O-kiht | Min | Heakskiidetud meetod | Märkused | pH (CaCl2) | | Kohustuslik | Kohustuslik | Labex 8703–01–1–1 ja ISO/TCI90/SC3/GT8 | | Orgaaniline süsinik (C-org) | (g/kg) | Kohustuslik | Kohustuslik | Kuivtuhastamine | | Lämmastik (N) | (g/kg) | Kohustuslik | Kohustuslik | Kuivtuhastamine | | Fosfor (P) | (mg/kg) | Kohustuslik | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Kaalium (K) | (mg/kg) | Kohustuslik | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Kaltsium (Ca) | (mg/kg) | Kohustuslik | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Magneesium (Mg) | (mg/kg) | Kohustuslik | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Orgaaniline kiht | (kg/m2) | Kohustuslik | | Maht/kuivkaal | | Kaltsiumkarbonaat (CaCO3) | (g/kg) | Valikuline | Kohustuslik | AFNOR X 3-105 | kui pH (CaCl2) >6 | Asendushappesus (Ac-Exc) | (cmol./kg) | Valikuline | Kohustuslik | Tiitrimine | | Neeldunud alused (BCE) | (cmol./kg) | Valikuline | Kohustuslik | Ekstraheerija: BaCl2 | | Asendatavad happelised katioonid (ACE) | (cmol./kg) | Valikuline | Kohustuslik | Ekstraheerija: BaCl2 | | Katioonide neelamismahutavus (CEC) | (cmol./kg) | Valikuline | Kohustuslik | Bascomb | | Küllastusaste (BaseSat) | (%) | Valikuline | Kohustuslik | Labex L8703–26–1–1 | | Naatrium (Na) | (mg/kg) | Valikuline | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Alumiinium (Al) | (mg/kg) | Valikuline | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Raud (Fe) | (mg/kg) | Valikuline | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Kroom (Cr) | (mg/kg) | Valikuline | | Ekstraheerija: kuningvesi | | Nikkel (Ni) | (mg/kg) | Valikuline | | Ekstraheerija: kuningvesi | | Mangaan (Mn) | (mg/kg) | Valikuline | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Tsink (Zn) | (mg/kg) | Valikuline | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Vask (Cu) | (mg/kg) | Valikuline | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Plii (Pb) | (mg/kg) | Valikuline | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Kaadmium (Cd) | (mg/kg) | Valikuline | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | Elavhõbe (Hg) | (mg/kg) | Valikuline | | Ekstraheerija: kuningvesi | | Väävel (S) | (mg/kg) | Valikuline | Valikuline | Ekstraheerija: kuningvesi | | pH (H2O) | | Valikuline | Valikuline | pH-elektrood | | Elektrijuhtivus (EC) | (mS/m) | Valikuline | Valikuline | Elektrijuhtivusmõõtur | | Liikmesriigid võivad analüüsida kõiki valikparameetreid või osa neist ning lisada muid parameetreid. II.7. Andmete edastamine Liikmesriigid edastavad need andmed komisjonile standardkujul (vt VII lisa, vorm 4a, 4b ja 4c) kõigi proovitükkide kohta. [1] ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni rahvusvahelise koostööprogrammi mullaekspertide rühm on otsustanud kasutada FAO mullakirjelduste juhendis (1990) esitatud mõisteid. Orgaaniliste kihtide (O-kiht ja H-kiht) mõisted on järgmised: - H-horisondid ehk -kihid: peamiselt orgaanilistest ainetest koosnevad kihid, mis on moodustunud lagunemata või osaliselt lagunenud orgaaniliste ainete kuhjumisest mulla pinnale, mis võib olla veega kaetud. Kõik H-horisondid on pikka aega veest küllastunud või on kunagi olnud veest küllastunud ja nüüd kuivendatud. H-horisont võib paikneda mineraalmuldade peal või, kui see on kaetud, ükskõik kui sügaval mullapinna all. - O-horisondid ehk -kihid: peamiselt orgaanilistest ainetest koosnevad kihid, mis koosnevad mullapinnale kuhjunud lagunemata või osaliselt lagunenud metsavarisest, näiteks lehtedest, okastest, raagudest, samblast ja samblikest. O-horisondid võivad paikneda mineraalmuldade või orgaaniliste muldade peal. Need ei ole olnud pikka aega veest küllastunud. Mineraalid moodustavad ainult väikese osa materjali koostisest ja tavaliselt alla poole selle kaalust. O-kiht võib paikneda mineraalmulla pinnal või, kui see on kaetud, ükskõik kui sügaval mullapinna all. Horisonti, mis on moodustunud orgaanilise materjali sisseuhte teel mineraalsesse alusmulda, ei peeta O-horisondiks, kuigi paljud sel viisil tekkinud horisondid sisaldavad orgaanilisi aineid. -------------------------------------------------- V LISA OKASTE JA LEHTEDE SEIRE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL I. Üldised märkused Seire toimub kõigil püsiproovitükkidel. Esimene ühisseire tuleb teha enne 1996. aasta suve. Okastiku ja lehestiku seire soovitatakse teha ettenähtud ajavahemikes 1995. suvel ja 1995/1996. aasta talvel, kuid seire aja võib jaotada ka kahele aastale. Seiret korratakse kõigil proovitükkidel iga kahe aasta järel. Järgnevalt esitatud tehnilised üksikasjad põhinevad rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) okka- ja leheekspertide rühma töö tulemustel. Lisas viidatakse ka juhendile (1993), mis nimetatud ekspertide rühm on välja töötanud. II. Seire metoodika II.1. Proovivõtuaeg Heitlehised liigid (sealhulgas lehis): proovid võetakse pärast uute lehtede moodustumist ning enne lehtede värvuse muutust ja langemist sügisel. Igihaljad liigid: proovid võetakse puhkeperioodil. Liikmesriikidel soovitatakse iga piirkonna puhul ning selle siseselt ka tasandike ja mägialade puhul määrata eri puuliikidelt proovide võtmiseks ja nende analüüsimiseks sobivaim aeg ning sellest kinni pidada. II.2. Vaatluspuude valimine Igal teisel aastal võetakse proovid vähemalt viielt puult iga proovitüki peamise puuliigi kohta. Proovivõtmiseks vajalikud puud valitakse nii, et: - puid ei ole kasutatud puuvõrade hindamiseks, et järjestikune proovivõtmine ei põhjustaks okaste või lehtede kaotust, - kui puude elujõulisuse seire toimub väiksemal proovialal, valitakse okka-/leheproovide võtmiseks puud proovitüki ülejäänud osalt. Kui väiksemat prooviala ei kasutata, valitakse proovivõtupuud puhvervööndist. Sel juhul antakse puhvervööndi proovivõtupuudele erinumbrid (vt VII lisa), - puud kuuluvad ülevalitsevasse või valitsevasse klassi (võrastiku liitusega mets) või on nende keskmine kõrgus ± 20 % (võrastiku liituseta mets), - puud asuvad nende paikade läheduses, kust on analüüsimiseks võetud mullaproove; tuleb siiski silmas pidada, et mullaproovide võtmisel ei ole proovivõtupuude peajuuri vigastatud, - puud on vastava proovitüki keskmise defoliatsiooniastmega (± 5 % keskmisest okaste/lehtede kaotusest), - puud esindavad proovitüki sanitaarseisundit. Järgmistel aastatel kasutatakse samu vaatluspuid ja need tuleb nummerdada. Väikese võraga ja ühe aasta kohta liiga väheste okastega (lehtedega) liikide puhul on lubatud (kuid mitte soovitatav) kasutada vaheldumisi kaht viiest puust koosnevat rühma, et vältida vaatluspuude kahjustamist. Mõlemad rühmad peavad vastama eespool esitatud tingimustele. Proove võetakse ainult ühenduse peamistesse puuliikidesse kuuluvatelt puudelt (vt VII lisa, punkt 15). Proovivõtmiseks valitud puudel hinnatakse ka võra seisundit (vt III lisa), kasutades juba olemasolevaid numbreid või selleks pandud erinumbreid. II.3. Üldandmed Esitada tuleb järgmised andmed: - proovitüki number, - proovivõtmise ja analüüsi tegemise aeg, - puuliik. II.4. Okaste ja lehtede valimine ning kogus Proovitükil ei tohi puid langetada, sest see võib avaldada mõju proovivõtumeetoditele. Proovilehed ja -okkad peavad olema moodustunud täielikus päevavalguses. Toitumistaseme analüüsimisel on tavaliselt kõige otstarbekam kasutada igihaljaste liikide jooksval aastal moodustunud okkaid ja lehti, kuid teatavate elementide puhul on huvitav võrrelda toiteelementide kontsentratsiooni vanades okastes ja jooksval aastal moodustunud okastes. Proovilehed ja -okkad võetakse puuvõra ülemisest kolmandikust, kuid okaspuude puhul mitte kõige ülemistest männastest; puistutes, kus männased on selgelt eristatavad, on soovitatav võtta proove seitsmendast kuni viieteistkümnendast männasest. Heitlehiste liikide puhul võetakse proovid jooksva aasta lehtedest ja okastest. Igihaljaste liikide puhul on soovitatav võtta proove nii jooksva kui eelmise aasta okastest ja lehtedest. Kõigi liikide, eelkõige aasta jooksul korduvalt lehtivate liikide (näiteks Pinus halepensis, Pseudotsuga menziesii, Eucalyptus sp. ja Quercus sp.) puhul tuleb jälgida, et proovilehed ja -okkad oleksid täielikult välja arenenud. Larix sp. ja Cedrus sp. puhul võetakse proovid eelmise aasta lühikestelt okstelt. Proovivõtmiseks kasutatavad vaatluspuud tuleb tavaliselt valida kõigist ilmakaartest. Vajaduse korral võib võtta valimisse kuuluvalt vaatluspuult proove eri ilmakaartest. Eritingimustega kasvukohtades, kus ühe ilmakaare mõju on ilmne (näiteks järsud nõlvad või valdavalt ühest suunast puhuv tugev tuul), võetakse proovid alati ainult ühest ilmakaarest. Sel juhul tuleb märkida, et proov on võetud sellest ilmakaarest. Põhielementide ning Fe, Mn, Zn ja Cu määramiseks on soovitatav igas vanuseklassis analüüsida 30 grammi värskeid okkaid või lehti. Liikmesriigid võivad võtta proove suuremast lehtede ja okaste kogusest, kui seda nõuavad nende analüüsimeetodid või kui nad soovivad proove säilitada edaspidisteks analüüsideks. II.5. Proovivõtumeetodid Kuna puude langetamine on keelatud, võib puistu laadi arvesse võttes kasutada kõiki sobivaid proovivõtumeetodeid, tingimusel et need ei põhjusta proovide saastumist, raskeid kahjustusi puudele ega ohusta proovivõtmises osalevaid inimesi. II.6. Proovide töötlemine enne laborisse saatmist Proovid võetakse vähemalt viielt puult igast peamisest puuliigist proovitükil; kõik viis proovi säilitatakse eraldi kottides. Analüüsimiseks valmistatakse liitproov, segades omavahel võrdsed kogused kõigist viiest proovist (kui kõnesolevat viit puud analüüsitakse eraldi, arvutatakse iga elemendi puhul keskmine väärtus). Lehtpuudel on soovitatav lehed okstest (teatavate liikide puhul isegi väikesed lehed pearootsust) eraldada, okaspuude puhul ei ole vaja okkaid eraldada. Jooksva ja eelmise aasta võsud eraldatakse üksteisest ja säilitatakse eraldi kottides. Soovitatav on kasutada suure tihedusega polüetüleenist valmistatud mulgustatud kotte. Proove kuivatatakse võimaluse korral puhtas ruumis ning säilitatakse mulgustatud polüetüleenkottides jahedas kohas. Enne laborisse saatmist tuleb kõik proovid korralikult märgistada (mets, proovitüki number, puuliik, okaste vanus jne). Need andmed märgitakse koti peale (kustutamatu tindiga otse koti pinnale või koti külge kinnitatud etiketile). Ka koti sisse on soovitatav lisada paberileht, millele on kustutamatu tindiga kirjutatud samad andmed. See paberileht tuleb kokku voltida, et lehed ja okkad ei saastuks tindiga. II.7. Analüüsieelne töötlemine Püsiproovitükkidel tehtavaks pidevaks intensiivseireks ja jooksva aasta võrsete seireks on soovitatav määrata kindlaks 100 lehe või 1000 okka mass ning võrsete mass. Leherootse ei ole vaja lehtede küljest ära lõigata, kuid liitlehtede puhul on siiski soovitatav väikesed lehed pearootsust eraldada, kui seda pole metsas tehtud. Proovide saastumise vältimiseks ei tohi kasutada talgitatud kummikindaid. Kõiki proove ei ole vaja alati pesta, kuid seda on soovitatav teha suure õhusaastega või mereäärsetest piirkondadest võetud proovide puhul. Proove pestakse veega, kuhu ei lisata mingeid lisaaineid. Proove kuivatatakse kuivatusahjus vähemalt 24 tundi maksimaalselt 80 °C juures. Okkad eemaldatakse okstest sama ettevaatlikult nagu väikesed lehed pearootsust. Kuivatatud proovid jahvatatakse võimalikult ühtlaseks peeneks pulbriks. Puuliigist sõltuvalt jääb alati järele teatav hulk kiude, kuid need ei põhjusta probleeme, kui kiud on väikesed ning kui enne analüüsiks proovi võtmist pulbrit hoolikalt segatakse. Mn, Fe, Cu, Cd, Al ja Pb määramisel tuleb tagada, et jahvatist ei satuks proovidesse saasteaineid. Jahvati puhtust saab kontrollida, jahvatades seal kuivatatud kiudtselluloosi ning analüüsides eespool nimetatud elementide sisaldust selles enne ja pärast jahvatamist. II.8. Keemiline analüüs Määratakse ainult elementide kogusisaldus. Eri okka- ja leheparameetrite analüüsimise näidismeetodid on esitatud rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) okka- ja leheekspertide rühma juhendis okka- ja leheproovide võtmise ja analüüsi metoodika kohta. Iga riik võib kasutada oma siseriiklikke meetodeid, kuid elementide kogusisaldust, mis on saadud riigi meetodite järgi, tuleb siiski võrrelda standardproovide abil kindlakstehtud sisaldusega. Okastiku ja lehestiku seires eristatakse kohustuslikke ja valikparameetreid. Parameetrid Kohustuslikud parameetrid | Valikparameetrid | Lämmastik (N) Naatrium (Na) Väävel (S) Tsink (Zn) Fosfor (P) Mangaan (Mn) | Kaltsium (Ca) Raud (Fe) Magneesium (Mg) Vask (Cu) Kaalium (K) Plii (Pb) Alumiinium (Al) Boor (B) | Liikmesriigid võivad analüüsida kõiki valikparameetreid või osa neist ning lisada muid parameetreid. II.9. Andmete edastamine Liikmesriigid edastavad need andmed komisjonile standardkujul (vt VII lisa, vorm 5a, 5b ja 5c) kõigi proovitükkide kohta. -------------------------------------------------- VI LISA JUURDEKASVUMUUTUSTE MÕÕTMISE ÜHISED MEETODID PÜSIPROOVITÜKKIDEL I. Üldised märkused Esimene mõõtmine kõigil püsiproovitükkidel peab toimuma ajavahemikus 1994-1996. Kasvuparameetreid mõõdetakse kahes osas: - puu parameetrite perioodiline mõõtmine, - aastarõngaanalüüs puursüdamike ja tüve läbilõikepinna kaudu (valikuline). Perioodilisi mõõtmisi korratakse kõigil proovitükkidel 1999.–2000. aasta puhkeperioodil ning seejärel viieaastase intervalliga. Proovide võtmine puursüdamikest ja tüve läbilõikepindadest ning nende analüüsimine võiksid toimuda proovitüki sisseseadmise ajal või varsti pärast seda. Järgnevalt esitatud tehnilised üksikasjad põhinevad rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) juurdekasvuekspertide rühma töö tulemustel. Lisas on viidatud ka nimetatud ekspertide rühma juhendile. Käesolevas lisas kirjeldatud meetodeid ei kasutata makjate ja muude samalaadsete taimkatteliikide puhul. II. Seire metoodika II.1. Mõõtmisaeg Mõõtmised tuleb teha puhkeperioodil. II.2. Vaatluspuude valimine Seire hõlmab kõiki proovitükil kasvavaid puid. Kui proovitükil on palju puid (nt tihe puistu), võib hindamise (nt võra seisundi hindamine ja juurdekasvu mõõtmine) teha prooviruudul. Sel juhul peab seire hõlmama kõiki prooviruudul kasvavaid puid. Prooviruut peab seire ajal olema piisavalt suur, et oleks võimalik teha usaldusväärseid prognoose puistu juurdekasvu kohta kogu mõõtmisperioodil. Prooviruudu täpne suurus tuleb määrata ja aruandes esitada. II.3. Meetodid Perioodilised mõõtmised Iga viie aasta järel mõõdetakse kõiki proovitükil ja prooviruudul kasvavaid puid. Aastarõngaanalüüs (puursüdamikud ja tüve läbilõikepinnad) Kuna proovide võtmine puursüdamikest võib mõjutada ka teisi mõõtmisi, võetakse need proovid väljaspool proovitükki kasvavatelt puudelt. Kuna tüve läbilõikepinna proovide võtmiseks tuleb puid langetada, peavad väljavalitud puud kasvama proovitükist piisavalt kaugel, et langetamine ei mõjutaks proovitüki vaatluspuid. Samal ajal peavad proovivõtupuud esindama proovitüki puid. Võimaluse korral tuleb langetatud puud tavapärase metsamajandustegevuse käigus maksimaalselt ära kasutada. II.4. Üldandmed Esitada tuleb järgmised andmed: - proovitüki number, - proovivõtmise ja analüüsi tegemise aeg, - puu number. II.5. Mõõdetavad parameetrid | Kohustuslikud parameetrid | Valikparameetrid | Perioodilised mõõtmised | Puuliik Rinnasdiameeter Informatsioon metsamajandustegevuse kohta | Puukoor Puu kõrgus Võra kõrgus Võra laius Mahu hinnang | Aastarõngaanalüüsid | | Aastarõnga laius Puu koorealuse diameetri kujunemine viieaastase intervalliga Rinnaspindala ja mahu hinnang | Liikmesriigid võivad analüüsida kõiki valikparameetreid või osa neist ning lisada muid parameetreid. Liikmesriigid võivad kasutada oma korraldust ja meetodeid. Näidismeetodeid ja mõõtmismenetluse üksikasju on kirjeldatud rahvusvahelise metsakoostööprogrammi (ICP Forests) juurdekasvuekspertide rühma koostatud juurdekasvu käsitlevas juhendis. II.6. Andmete edastamine Liikmesriigid edastavad need andmed komisjonile standardkujul (vt VII lisa, vorm 6a, 6b, 6c ja 6d) kõigi proovitükkide kohta. -------------------------------------------------- VII LISA ÜHINE JUHEND PÜSIPROOVITÜKKIDEL TEHTUD SEIRE TULEMUSTE ESITAMISEKS JA TÕLGENDAMISEKS I. Üldised märkused Püsiproovitükkide võrgu eesmärgiks on koguda üksikasjalikke andmeid ühenduse metsa ökosüsteemide arenemise kohta ning püüda luua seoseid keskkonnategurite, eelkõige õhusaaste muutuste ja metsa ökosüsteemide reaktsioonide vahel. Kõnesolevat eesmärki on võimalik saavutada ainult kõigi proovitükkide kohta kogutud tulemusi hinnates. Püsiproovitükkidelt kogutud andmeid piirkonna või ühenduse tasandil võrreldes tuleb olla väga täpne. Iga seire (või selle teatava lõpuleviidud osa) kontrollitud andmed on soovitatav esitada komisjonile niipea, kui need on olemas, kasutades käesolevas lisas esitatud standardvormi. Liikmesriigid edastavad komisjonile 1991.–1996. aastal tehtud seirete käigus kogutud andmed iga püsiproovitüki kohta ning nende tulemuste tõlgendused proovitükkide kaupa. Kõik standardvormis andmed ja liikmesriikide vastavad tõlgendused peavad olema komisjonile täiendavaks hindamiseks kättesaadavad 31. detsembriks 1996. Pärast 1996. aastat tehtud seirete kontrollitud andmed edastatakse komisjonile pärast seirete lõppu iga viie aasta järel (nt 31. detsember 2001, 2006 jne). Käesolevas lisas on seiretulemuste esitamise ja tõlgendamise üksikasjalik kord. II. Üldine tehniline informatsioon andmete esitamise kohta II.1 Nõutav riistvara Andmete esitamiseks kasutatakse 3,5 diskette (DSDD või HD). Need disketid on standardsed, soodsa hinnaga ja vastupidavad. Kasutada tohib ainult kvaliteetseid diskette. II.2. Nõutav tarkvara Kõik disketid peavad olema IBM-ühilduvad ja need vormindatakse vajaliku tihedusega (DSDD = topelttihedus; HD = kõrgtihedus), kasutades DOS 2.1 või uuemaid operatsioonisüsteemi versioone. Kogu informatsioon salvestatakse ASCII-kooditabelis. II.3. Andmefailid Igal disketil (või disketikomplektil) on proovitüki andmefailid ja tulemusfailid: fail, mis sisaldab kokkuvõtet proovitükkide kohta (proovitüki andmefail) ja fail(id), mis sisaldavad seire tulemusi (tulemusfail). Kõnesolevate failide nimesid ja sisu on üksikasjalikult selgitatud VIIa lisas. II.4. Näidisdiskett Vajaduse korral on võimalik saada failide struktuuri ja sisu tutvustav näidisdiskett. --------------------------------------------------