ET Euroopa Liidu Teataja L 7/6

KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2018/45,

20. oktoober 2017,

millega kehtestatakse tagasiheitekava teatava põhjalähedase püügi puhul Põhjameres ja ICESi IIa rajooni liidu vetes 2018. aastaks

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ, (1) eriti selle artikli 15 lõiget 6,

võttes arvesse nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrust (EÜ) nr 850/98 kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu, (2) eriti selle artiklit 18a,

ning arvestades järgmist:

(1) Määruse (EL) nr 1380/2013 eesmärk on kaotada järk-järgult tagasiheide kogu liidu kalanduses, kehtestades selliste liikide püügi lossimise kohustuse, mille suhtes kohaldatakse püügi piirnorme.

(2) Selleks et rakendada lossimiskohustust, on nimetatud määruse artikli 15 lõikega 6 antud komisjonile õigus võtta delegeeritud õigusaktidega kuni kolmeks aastaks vastu tagasiheitekavad, mis põhinevad ühistel soovitustel, mille on välja töötanud liikmesriigid koos asjaomaste nõuandekomisjonidega.

(3) Belgial, Taanil, Saksamaal, Prantsusmaal, Madalmaadel, Rootsil ja Ühendkuningriigil on otsene huvi kalavarude majandamiseks Põhjamerel. Pärast Põhjamere nõuandekomisjoniga konsulteerimist esitasid need liikmesriigid 3. juunil 2016 komisjonile ühise soovituse, milles käsitletakse tagasiheitekava põhjalähedase püügi puhul Põhjameres. Kõnealuse ühise soovituse alusel kehtestati komisjoni delegeeritud määruses (EL) 2016/2250 (3) tagasiheitekava, mida kohaldatakse asjaomase püügi suhtes.

(4) Pärast Põhjamere nõuandekomisjoniga konsulteerimist esitasid Belgia, Taani, Saksamaa, Prantsusmaa, Madalmaad, Rootsi ja Ühendkuningriik 31. mail 2017 komisjonile uue ühise soovituse, milles käsitletakse uut tagasiheitekava põhjalähedase püügi puhul Põhjameres. Asjaomased teadusasutused andsid teadusliku panuse, mille vaatas läbi kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF). 8. septembril toimus asjaomaste meetmete arutamiseks ekspertide töörühma koosolek, kus osalesid 28 liikmesriigi esindajad ja komisjon ning vaatlejana Euroopa Parlament.

(5) Uue ühise soovituse kohaselt on asjakohane tunnistada delegeeritud määrus (EL) 2016/2250 kehtetuks.

(6) Uue ühise soovituse kohased meetmed on kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 18 lõikega 3.

(7) Kõnealuse määruse kohaldamisel hõlmab Põhjameri ICESi IIIa ja IV püügipiirkonda. Kuna teatavaid kavandatava tagasiheitekavaga seotud põhjalähedasi kalavarusid leidub ka ICESi IIa rajooni liidu vetes, soovitavad liikmesriigid hõlmata tagasiheitekavaga ka kõnealuse rajooni.

(8) Uus 2018. aasta tagasiheitekava peaks hõlmama delegeeritud määruse (EL) 2016/2250 sätteid lossitavate liikide kohta ning selles tuleks kindlaks määrata täiendavad liigid ja püük, mille suhtes tuleks 2018. aastal kohaldada lossimiskohustust.

(9) Delegeeritud määrusega (EL) 2016/2250 kehtestati ellujäämismääral põhinevad erandid, mis on sätestatud määruse (EL) nr 1380/2013 (4) artikli 15 lõike 4 punktis b, teatavate sortimisseadmetega lõkspüüniste ja traalidega ICESi IIIa rajoonis püütava norra salehomaari saagi suhtes. Liikmesriigid esitasid teaduslikud tõendid, mis näitasid põhjatraalidega püütud norra salehomaari kõrget ellujäämismäära. Teave edastati ja STECF jõudis järeldusele, et see on piisav. Uue ühise soovituse kohaselt tuleks nende erandite kohaldamist jätkata. Seepärast tuleks need lisada uude 2018. aasta tagasiheitekavasse.

(10) Delegeeritud määrusega (EL) 2016/2250 kehtestati kõrgel ellujäämismääral põhinev erand norra salehomaari püügi puhul ICESi IV alapiirkonnas teatavate püügivahenditega tingimusel, et kasutatakse sortimisrestiga sortimisseadet. Kõnealuse delegeeritud määruse kohaselt pidid liikmesriigid, kellel on Põhjamerel otsene majandamishuvi, esitama komisjonile täiendava teadusliku teabe, mis toetaks kindlaks määratud põhjatraalide suhtes erandi kehtestamist. Asjaomane teave on esitatud ning STECF on jõudnud järeldusele, et sellega on põhjendatud vaid erand, mis kohaldub talvekuude ja teatavate piirkondade suhtes (ICESi funktsionaalsed üksused). Seepärast tuleks kõnealune erand lisada uude 2018. aasta tagasiheitekavasse, kuid see peaks piirduma vaid talvekuude ja teatavate ICESi funktsionaalsete üksustega.

(11) Uus ühine soovitus hõlmab ellujäämismääral põhineva erandi kehtestamist kaaspüügina lõkspüüniste ja mõrdadega püütud kalade ning traallaudadega traalidega püütud hariliku merikeele suhtes.

(12) Uues ühises soovituses esitatud ja STECFi läbi vaadatud teaduslike tõendite alusel ning võttes arvesse kasutavate püügivahendite, -meetodite ja ökosüsteemi omadusi, tuleks need ellujäämismääral põhinevad erandid lisada uude 2018. aasta tagasiheitekavasse.

(13) Delegeeritud määrusega (EL) 2016/2250 kehtestati vähese tähtsusega erand seoses järgmisega: — hariliku merikeele püük abarate ja nakkevõrkudega ICESi IIIa rajoonis, ICESi IV alapiirkonnas ning ICESi IIa alapiirkonna liidu vetes; — hariliku merikeele püük flaami paneeliga varustatud teatavate piimtraalidega ICESi IV alapiirkonnas; — norra salehomaari püük teatavate põhjatraalidega ICESi IV alapiirkonnas ja ICESi IIa rajooni liidu vetes. Uue ühise soovituse kohaselt tuleks nende vähese tähtsusega erandite kohaldamist jätkata. Seepärast on asjakohane lisada need erandid uude tagasiheitekavasse.

(14) Uue ühise soovituse kohaselt tuleks kehtestada vähese tähtsusega erand hariliku merikeele, kilttursa, merlangi, tursa ja põhjaatlandi süsika kombineeritud püügi puhul teatavate põhjatraalidega ICESi IIIa rajoonis, vähese tähtsusega erand hariliku merikeele, kilttursa, merlangi, tursa ja põhjaatlandi süsika kombineeritud püügi puhul mõrdadega ICESi IIIa rajoonis, vähese tähtsusega erand merlangi ja tursa püügi puhul põhjatraalidega ICESi IVc rajoonis ning vähese tähtsusega erand merlangi püügi puhul teatavate põhjatraalidega ICESi IIIa rajoonis.

(15) Tuginedes liikmesriikide esitatud veenvatele tõenditele seoses eranditega, mille STECF on läbi vaadanud ja mille kohta teinud järelduse, et need erandid sisaldasid põhjendatud argumente selle kohta, et selektiivsust on keeruline täiendavalt suurendada või soovimatu püügi käitlemise kulud on ebaproportsionaalselt suured, on asjakohane kehtestada vähese tähtsusega erand kooskõlas uues ühises soovituses kavandatud protsendimääraga, järgides määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 5 punktis c sätestatud piiranguid.

(16) Määruse (EÜ) nr 850/98 artikliga 18a antakse komisjonile õigus kehtestada tagasiheitekavade vastuvõtmise eesmärgil ja lossimiskohustusega hõlmatud liikidele kalavarude kaitseks alammõõdud, et tagada mereorganismide noorisendite kaitse. Kalavarude kaitseks kehtestatav alammõõt võib vajaduse korral erineda määruse (EÜ) nr 850/98 XII lisas kehtestatud mõõtudest. Norra salehomaari püügil ICESi IIIa rajoonis on asjakohane säilitada delegeeritud määruses (EL) 2015/2440 (5) kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdud, st kogupikkus 105 mm ja seljakilbi pikkus 32 mm. Vastavalt uuele ühisele soovitusele tuleks lisada saba pikkuse miinimummõõt 59 mm, mis STECFi hinnangu kohaselt vastab kogupikkuse ja seljakilbi pikkuse kehtivatele mõõtudele.

(17) Tagasiheitekavad võivad sisaldada ka tehnilisi meetmeid lossimiskohustusega hõlmatud püügi või liikide jaoks. Et suurendada püügivahendite selektiivsust ja vähendada soovimatut püüki Skagerrakis, on asjakohane säilitada mitu tehnilist meedet, milles Euroopa Liit ja Norra leppisid kokku 2011. (6) ja 2012. (7) aastal, ning lubada SepNepi sortimisseadme kasutamine.

(18) Nõuetekohase kontrolli tagamiseks tuleks sätestada konkreetsed nõuded käesoleva määrusega hõlmatud laevade nimekirjade koostamiseks.

(19) Kuna käesoleva määrusega ettenähtud meetmed mõjutavad otseselt liidu laevade kalapüügihooaja kavandamist ja seonduvat majandustegevust, peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast selle avaldamist. Seda tuleks kohaldada 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2018, et järgida määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 15 sätestatud ajaraamistikku,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Lossimiskohustuse rakendamine

Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1 sätestatud lossimiskohustust kohaldatakse ICESi IV alapiirkonnas (Põhjameri), ICESi IIIa rajoonis (Kattegat ja Skagerrak) ning ICESi IIa rajooni liidu vetes (Norra meri) põhjalähedase püügi suhtes vastavalt käesolevale määrusele.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid.

1) „Selektiivtraali paneel“ (ingl seltra panel)– seade, mis on:

— nelja paneeliga sortimisseadme ülemine paneel, mille võrgusilma suurus on vähemalt 270 mm (rombsilm) ning mis on paigaldatud nii, et ühe 270 mm võrgusilma kohta on ühendatud kolm 90 mm võrgusilma, või ülemine paneel, mille võrgusilma suurus on vähemalt 140 mm (ruutsilm);

— vähemalt 3 m pikk;

— asetseb noodapärasulgurist mitte kaugemal kui 4 m ning

— on sama lai kui traali ülemise võrgulina laius (st jamuõmblusest jamuõmbluseni).

2) „Sortimisrestiga sortimisseade“ (ingl netgrid selectivity device)– kahe paneeliga traali sisse paigaldatav nelja paneeliga sortimisseade, kuhu on kaldu paigaldatud rombikujuliste silmadega võrgusein, mille võrgusilma suurus on vähemalt 200 mm, ning mille tulemusena tekib traali ülemisse ossa väljapääsuava.

3) „Flaami paneel“ (ingl Flemish panel)– piimtraali viimase silmarea kokkutõmmatud osa, mille:

— eesmine pool on noodapära külge vahetult kinnitatud;

— ülemine ja alumine võrguosa koosneb vähemalt 120 mm võrgusilmast mõõdetuna sõlmede vahelt;

— pinguletõmmatud pikkus on vähemalt 3 m.

4) „SepNep“ (ingl SepNep)– traallaudadega traal, mis:

— koosneb võrgusilmast suurusvahemikus 80–99 +≥ 100 mm;

— on varustatud mitme noodapäraga, mille võrgusilma suurus jääb vähemalt vahemikku 80–120 mm ja mis on kinnitatud ühe võrgupikenduse külge; kõige ülemise noodapära võrgusilma suurus on vähemalt 120 mm ning see on varustatud eralduspaneeliga, mille võrgusilma suurus on kuni 105 mm, ning

— võib olla varustatud ka valikulise sortimisvõrega, mille võresamm on vähemalt 17 mm, tingimusel, et see on ehitatud sellisel viisil, mis võimaldab väikestel norra salehomaaridel välja pääseda.

Artikkel 3

Lossimiskohustusega hõlmatud liigid

Lossimiskohustus kehtib käesoleva määruse lisas osutatud liikide suhtes, võttes arvesse artiklites 4–7 sätestatud erandeid.

Artikkel 4

Ellujäämismääral põhinevad erandid norra salehomaari puhul

1. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 4 punktis b osutatud ellujäämismääral põhinevat erandit kohaldatakse norra salehomaari järgmise püügi suhtes:

a) lõkspüünistega (FPO) (8) püütud saak;

b) ICESi IIIa rajoonis selliste põhjatraalidega (OTB, TBN) püütud saak, mille võrgusilma suurus on vähemalt 70 mm ja mis on varustatud sortimisvõrega (võresammuga kuni 35 mm);

c) ICESi IIIa rajoonis selliste põhjatraalidega (OTB, TBN) püütud saak, mille võrgusilma suurus on vähemalt 90 mm ja mis on varustatud selektiivtraali paneeliga;

d) talvekuudel (oktoobrist märtsini) funktsionaalsetes üksustes Farne'i sügavik (FÜ 6), Firth of Fourth (FÜ 8) ja Moray Firth (FÜ 9) selliste põhjatraalidega (OTB, TBN) püütud saak, mille võrgusilma suurus on vähemalt 80 mm ja mis on varustatud sortimisrestiga sortimisseadmega.

2. Lõikes 1 osutatud juhtudel püütud norra salehomaari tagasiheitmisel lastakse isendid viivitamata tervena vette tagasi piirkonnas, kus see püüti.

Artikkel 5

Ellujäämismääral põhinev erand hariliku merikeele puhul

1. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 4 punktis b osutatud ellujäämismääral põhinevat erandit kohaldatakse selliste hariliku merikeele isendite püügi suhtes, mis on kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksemad ja mis on püütud ICESi IVc püügipiirkonnas kuue meremiili piires rannikust ja väljaspool kindlaks tehtud noorkala kasvualasid traallaudadega põhjatraaliga (OTB), mille võrgusilma suurus noodapäras on 80–99 mm.

2. Lõikes 1 osutatud erandit kohaldatakse üksnes selliste laevade suhtes, mille pikkus on kuni 10 meetrit ja mootorivõimsus on kuni 221 kW, kui nad püüavad kala vetes, mille sügavus on 30 meetrit või vähem ja traalimise kestus on kuni 1,5 tundi.

3. Lõikes 1 osutatud juhtudel püütud hariliku merikeele tagasiheitmisel lastakse isendid viivitamata vette tagasi.

Artikkel 6

Ellujäämismääral põhinev erand lõkspüüniste ja mõrdadega kaaspüütud kalade puhul

1. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 4 punktis b osutatud ellujäämismääral põhinevat erandit kohaldatakse tursa, kilttursa, merlangi, atlandi merilesta, hariliku merikeele ja põhjaatlandi süsika lõkspüüniste ja mõrraga (FPO, FYK) püügi suhtes.

2. Lõikes 1 osutatud juhtudel püütud kalade tagasiheitmisel lastakse isendid viivitamata allpool merepinda vette tagasi.

Artikkel 7

Vähese tähtsusega erandid

Erandina määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikest 1 võib kõnealuse määruse artikli 15 lõike 4 punkti c kohaselt tagasi heita järgmised kogused:

a) ICESi IIIa rajoonis, ICESi IV alapiirkonnas ja ICESi IIa rajooni liidu vetes abaraid ja nakkevõrkusid (GN, GNS, GND, GNC, GTN, GTR, GEN, GNF) kasutavate laevadega püügi puhul: hariliku merikeele puhul kuni 3 % kõnealuse liigi aastasest kogupüügist;

b) ICESi IV alapiirkonnas piimtraale (TBB) (võrgusilma suurus 80–119 mm ning suurendatud võrgusilmad piimtraali pikendusel ehk flaami paneel) kasutavate laevadega püügi puhul: kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksema hariliku merikeele puhul kuni 6 % kõnealuse liigi aastasest kogupüügist;

c) ICESi IV alapiirkonnas ja ICESi IIa rajooni liidu vetes põhjatraale (OTB, OTT, TB, TBN) (võrgusilma suurus 80–99 mm) kasutavate laevadega püügi puhul: kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksema norra salehomaari puhul kuni 2 % kõnealuse liigi aastasest kogupüügist;

d) ICESi IIIa rajoonis norra salehomaari puhul, mis on püütud liike sortiva võrega (võresammuga kuni 35 mm) varustatud põhjatraale (OTB, TBN) (võrgusilma suurus 70 mm või rohkem) kasutavate laevadega: kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksema hariliku merikeele, kilttursa, merlangi, tursa ja põhjaatlandi süsika kombineeritud püügi puhul kuni 4 % norra salehomaari, hariliku merikeele, kilttursa, merlangi, hariliku süvameregarneeli, tursa ja põhjaatlandi süsika aastasest kogupüügist;

e) ICESi IIIa rajoonis hariliku süvameregarneeli puhul, mis on püütud liike sortiva võrega (võresammuga kuni 19 mm) varustatud põhjatraale (OTB) (võrgusilma suurus 35 mm või rohkem) kasutavate laevadega: kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksema hariliku merikeele, kilttursa, merlangi, tursa, atlandi merilesta ja põhjaatlandi süsika kombineeritud püügi puhul kuni 1 % norra salehomaari, hariliku merikeele, kilttursa, merlangi, tursa, põhjaatlandi süsika, atlandi merilesta ja hariliku süvameregarneeli aastasest kogupüügist;

f) ICESi IVc rajoonis põhjatraale (OTB, OTT, SDN, SSC) (võrgusilma suurus 70–99 mm) kasutavate laevadega püütud hariliku merikeele, merlangi, atlandi merilesta ja püügi piirnormideta liikide segapüügi puhul: kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksema merlangi ja tursa kombineeritud püügi puhul kuni 6 % norra salehomaari, kilttursa, hariliku merikeele, hariliku süvameregarneeli, merlangi, atlandi merilesta, põhjaatlandi süsika ja tursa aastasest kogupüügist; vette tagasi heidetava tursa kogus on kuni 2 % selle aastasest kogupüügist;

g) ICESi IIIa rajoonis selliste laevadega püügi puhul, mis kasutavad võrgusilma suurusega 90–119 mm ja selektiivtraali paneeliga varustatud või 120 mm või suurema võrgusilma suurusega põhjatraale (OTB, OTT, TBN): kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksema merlangi püügi puhul kuni 2 % norra salehomaari, tursa, kilttursa, merlangi, põhjaatlandi süsika, hariliku merikeele, atlandi merilesta ja euroopa merluusi aastasest kogupüügist.

Artikkel 8

Kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdud

Erandina määruse (EÜ) nr 850/98 XII lisa kohasest kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust on norra salehomaari kaitseks kehtestatud alammõõt ICESi IIIa rajoonis järgmine:

a) kogupikkus 105 mm;

b) saba pikkus 59 mm;

c) seljakilbi pikkus 32 mm.

Artikkel 9

Tehnilised erimeetmed Skagerrakis

1. Skagerrakis on keelatud pardal hoida või kasutada traali, põhjanoota, piimtraali või samalaadset veetavat võrku, mille võrgusilma suurus on väiksem kui 120 mm.

2. Erandina lõikest 1 võib kasutada järgmisi traale:

a) traalid, mille võrgusilma suurus noodapäras on vähemalt 90 mm, tingimusel et need on varustatud selektiivtraali paneeliga või sortimisvõrega, mille võresamm on kuni 35 mm;

b) traalid, mille võrgusilma suurus (ruutsilm) noodapäras on vähemalt 70 mm ja mis on varustatud sortimisvõrega, mille võresamm on kuni 35 mm;

c) traalid, mille võrgusilma suurus on pelaagilisi või töönduslikke liike püüdes alla 70 mm, tingimusel et saak sisaldab rohkem kui 80 % ühte või enamat pelaagilist või töönduslikku liiki;

d) traalid, mille võrgusilma suurus noodapäras on harilikku süvameregarneeli püüdes vähemalt 35 mm, tingimusel et traalil on sortimisvõre, mille võresamm on kuni 19 mm.

3. Kaaspüügi eraldamise seadet on kooskõlas lõike 2 punktiga d lubatud kasutada harilikku süvameregarneeli püüdes, tingimusel et on olemas piisavad püügivõimalused, et katta kaaspüüki, ja et kaaspüügi eraldamise seade on

a) varustatud ülemise paneeliga, mille ruutsilmade minimaalne suurus on 120 mm;

b) vähemalt 3 m pikk ning

c) vähemalt sama lai kui sortimisvõre.

Artikkel 10

SepNep

Erandina määruse (EÜ) nr 850/98 artiklist 4 on lubatud kasutada SepNepi võrke.

Artikkel 11

Kehtetuks tunnistamine

Määrus (EL) 2016/2250 tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 12

Jõustumine ja kohaldamine

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse 1. jaanuarist 2018 kuni 31. detsembrini 2018.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 20. oktoober 2017 Komisjoni nimel president Jean-Claude JUNCKER

(1) ELT L 354, 28.12.2013, lk 22.

(2) EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1.

(3) Komisoni 4. oktoobri 2016. aasta delegeeritud määrus (EL) 2016/2250, millega kehtestatakse tagasiheitekava teatava põhjalähedase püügi puhul Põhjameres ja ICESi IIa rajooni liidu vetes (ELT L 340, 15.12.2016, lk 2).

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013, 11. detsember 2013, ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

(5) Komisjoni 22. oktoobri 2015. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/2440, millega kehtestatakse tagasiheitekava teatava põhjalähedase püügi puhul Põhjameres ja ICESi IIa rajooni liidu vetes (ELT L 336, 23.12.2015, lk 42).

(6) Euroopa Liidu ja Norra vaheliste kalapüügi reguleerimist Skagerrakis ja Kattegatis 2012. aastal käsitlenud kalandusalaste nõupidamiste lõppotsuste protokoll.

(7) Euroopa Liidu ja Norra vaheliste Skagerraki piirkonnas tagasiheite keelamise rakendamise meetmeid ja kontrollimeetmeid käsitlenud kalandusalaste nõupidamiste 4. juuli 2012. aasta lõppotsuste protokoll.

(8) Käesolevas määruses kasutatud püügivahendite koodid vastavad koodidele, mis on esitatud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 404/2011 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks) üksikasjalikud rakenduseeskirjad) XI lisas. Vähem kui 10-meetrise kogupikkusega laevade puhul vastavad tabelis esitatud püügivahendite koodid FAO püügivahendite klassifikatsiooni koodidele.