Euroopa Liidu Teataja L 194 , 31/07/2000 Lk 0045 - 0099



Komisjoni määrus (EÜ) nr 1623/2000, 25. juuli 2000, milles sätestatakse veinituru ühist korraldust käsitleva määruse (EÜ) nr 1493/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad turumehhanismide osas EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu määrust (EÜ) nr 1493/1999 veinituru ühise korralduse kohta, [1] eriti selle artikleid 24, 25, 26, 33, 34, 35, 36 ja 80, ning arvestades järgmist: (1) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 III jaotises sätestatakse turumehhanismide üldeeskirjad ja viidatakse komisjoni poolt vastuvõetavatele ülejäänud üksikasjalikele rakenduseeskirjadele. (2) Senini on kõnealused eeskirjad hajutatud mitmetes ühenduse määrustes. Nii ühenduse ettevõtjate kui ühenduse eeskirjade kohaldamise eest vastutavate asutuste huvides tuleks kõik kõnealused sätted koondada ühte määrusesse. (3) Kõnealune määrus peaks sisaldama praeguseid eeskirju, mida on kohandatud määruse (EÜ) nr 1493/1999 uutele nõuetele. Samuti tuleks kõnealuseid eeskirju lihtsustada ja muuta need ühtsemaks ning täita teatavad lüngad, et tagada vastavat valdkonda käsitlevate ühenduse eeskirjade terviklikkus. Lisaks sellele tuleks mõned eeskirjad täpsemalt sõnastada, et tagada suurem õiguskindlus nende kohaldamisel. (4) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktiga a seatakse sisse toetuskava, mis käsitleb ühenduses kasvatatud viinamarjadest valmistatud viinamarjavirde ja kontsentreeritud viinamarjavirde kasutamist viinamarjamahla või muude viinamarjamahlast saadavate toiduainete tootmisel. (5) Tuleks määratleda kõnealused muud toiduained. (6) Toetuskava majanduslik eesmärk on soodustada viinamarjamahla või muude viinamarjamahlast saadavate toiduainete tootmisel pigem ühendusest pärit kui imporditud tooraine kasutamist. Sellest tulenevalt tuleks toetust anda tooraine kasutajatele, st töötlejatele. (7) Tuleks näha ette toetuse andmine üksnes sellise tooraine puhul, millel on viinamarjamahlaks töötlemise puhul nõutavad kvaliteediomadused. Sellest tulenevalt tuleks eelkõige määrata kindlaks, et teatises käsitletud viinamarjade ja viinamarjamahla tihedus 20 °C juures peab olema 1,055 – 1,100 grammi kuupsentimeetri kohta. (8) Toetuskava kohaldamine eeldab haldussüsteemi, et kontrollida toetuse saamise nõuetele vastavate toodete päritolu ja nende kavandatud kasutust. (9) Toetuskava ja kontrollide nõuetekohase toimimise tagamiseks tuleks asjaomastelt töötlejatelt nõuda kirjalikku teatist, mis sisaldab toimingute üle järelevalve teostamiseks vajalikku teavet. (10) Selleks et vabastada töötlejad ja asjaomased asutused ülemäärasest haldustööst, ei tuleks töötlejatelt, kes kasutavad igal veiniaastal üksnes väikest kogust viinamarju või viinamarjavirret, nõuda eelneva kirjaliku teatise esitamist. Kõnealune kogus tuleks kindlaks määrata. Asjaomased töötlejad peavad siiski teatama iga veiniaasta alguses oma liikmesriigi pädevale asutusele oma kavatsusest töödelda teatav kogus viinamarju või viinamarjavirret. (11) Kui töötleja ei ole asjaomase toote kasutaja ja eriti juhul, kui asjaomane kontrolliasutus ei asu samas liikmesriigis kui töötleja, ei pruugi kõnealune asutus alati teada, kas asjaomane teatis käsitleb viinamarjavirret, mille jaoks ei ole käesoleva määruse alusel toetust antud, või viinamarjamahla, mille kohta toetusetaotlus on juba esitatud. Seepärast tuleks asjaomase tootega kaasas olevasse veodokumenti märkida, kas toetusetaotlus on esitatud. (12) Selleks et toetuskava suurendaks märkimisväärselt ühendusest pärit tooraine kasutamist, tuleks näha ette, et toetusetaotlused tuleb esitada iga toote puhul kindlaksmääratud miinimumkoguse kohta. (13) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 5 alusel tuleb osa toetusest kasutada viinamarjamahla tarbimist edendavate kampaaniate korraldamiseks. Sel eesmärgil eraldatav toetuse osa peaks olema küllaldane, et luua tõhusate müügiedenduskampaaniate finantseerimiseks piisavad rahalised vahendid. (14) Töötlemist viivad läbi nii juhuslikud töötlejad kui pidevalt tegutsevad ettevõtjad. Toetuskava üksikasjalikes rakenduseeskirjades tuleb kõnealust erinevust arvesse võtta. (15) Selleks et liikmesriikide pädevad asutused saaksid teha vajalikke kontrolle, tuleks määrata kindlaks töötlejate kohustused laoarvestuse osas. (16) Selleks et vältida põhjendamatuid kulutusi ja hõlbustada kontrollide tegemist, tuleks tavapäraste töötlemisviiside põhjal määrata kindlaks kasutatud tooraine ja saadud viinamarjamahla vaheline maksimaalne suhe. (17) Kaubanduslikel põhjustel ladustavad mõned ettevõtjad saadud viinamarjamahla enne tarbimiseks pakendamist pikka aega. Kõnealustel asjaoludel tuleks kasutusele võtta ettemaksete süsteem, et ettevõtjatele saaks toetust ette maksta asjakohase tagatise esitamisel, millega pädevad asutused oleks kaitstud alusetute maksete tegemise ohu eest. Seepärast tuleks määrata kindlaks ettemaksete tegemise tähtaeg ning tagatiste vabastamise üksikasjalikud eeskirjad. (18) Toetuse saamiseks peavad asjaomased pooled esitama taotluse, millele on lisatud teatavad tõendavad dokumendid. Selleks et süsteem toimiks kõikides liikmesriikides samamoodi, tuleks sätestada taotluste esitamise ja töötlejatele toetuse maksmise tähtajad. (19) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 44 lõike 5 alusel ei tohi viinamarjamahlast teha veini ega seda veinile lisada. Kõnealuse sätte järgimise tagamiseks tuleks määrata kindlaks viinamarjamahla töötlejatel ja villijatel lasuvad kohustused ja neile tehtavad erikontrollid. (20) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikliga 34 seatakse sisse toetuskava, mis käsitleb ühenduses toodetud kontsentreeritud viinamarjavirret ja puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirret, mida kasutatakse veinide alkoholisisalduse tõstmiseks. (21) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 36 alusel võib sätestada üksikasjalikud eeskirjad eelkõige toetuse andmise tingimuste kohta. Sellest lähtudes tuleks sätestada eeskirjad meetme kohaldamiseks väiketootjate puhul. Samuti tuleks ette näha, et kõnealust meedet võib kohaldada üksnes nende tootjate suhtes, kes on täitnud kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul oma kohustused ühenduse ees. (22) Pädevaid asutusi tuleb teavitada rikastamistoimingutest, mille käigus lisatakse veinile kontsentreeritud viinamarjavirret ja puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirret, ning kõnealuste toodete kasutatud kogustest. Rikastamisel kasutatavate või kasutatud kõnealuste toodete kogused tuleb märkida määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 70 lõikega 2 ettenähtud registrisse, seepärast puudub vajadus nõuda toetuse saamiseks täiendavate dokumentide esitamist. (23) Asjaomase toetuskava ühetaolise kohaldamise tagamiseks tuleks ühenduse tasandil ühtlustada viinamarjavirrete võimaliku alkoholisisalduse kindlaksmääramise meetod. (24) Kontsentreeritud viinamarjavirde ja puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde tootmiseks kasutatava viinamarjavirde omahind sõltub selle võimalikust naturaalsest alkoholisisaldusest. Selle asjaolu arvessevõtmiseks ja kujunenud kaubandusstruktuuri lõhkumise vältimiseks tuleks toetust diferentseerida nii, et kontsentreeritud viinamarjavirde ja puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde puhul, mis on pärit sellistest ühenduse lõunapoolseimatest piirkondadest, kus tavapäraselt toodetakse suurima võimaliku naturaalse alkoholisisaldusega virret, võib anda suurema summa. (25) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktidega b ja c seatakse sisse toetuskava, mis käsitleb viinamarjakasvatusvööndites C III a ja C III b toodetud viinamarjavirrete ja kontsentreeritud viinamarjavirrete kasutamist teatavate CN-koodi 220600 alla kuuluvate toodete valmistamiseks Ühendkuningriigis ja Iirimaal, ning selliste ühenduses toodetud kontsentreeritud viinamarjavirrete kasutamist selliste Ühendkuningriigis ja Iirimaal turustatavate toodete valmistamiseks, millega on kaasas juhised, kuidas valmistada kõnealustest virretest veinitaolist jooki. (26) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktis c osutatud CN-koodi 220600 alla kuuluvaid tooteid valmistatakse praegu üksnes kontsentreeritud viinamarjavirdest. Seepärast tuleks toetus määrata praegu kindlaks üksnes kontsentreeritud viinamarjavirde kasutamise puhul. (27) Toetuskava kohaldamine eeldab haldussüsteemi, et kontrollida toetuse saamise nõuetele vastavate toodete päritolu ja nende kavandatud kasutust. (28) Toetuskava ja kontrollide nõuetekohase toimimise tagamiseks tuleks sätestada, et asjaomased ettevõtjad peavad esitama kirjaliku taotluse, mis sisaldab toote identifitseerimiseks ja toimingute kontrollimiseks vajalikku teavet. (29) Selleks et toetuskava suurendaks märkimisväärselt ühenduse toodete kasutamist, tuleks näha ette, et taotlused tuleb esitada kindlaksmääratud miinimumkoguse kohta. (30) Toetust tuleks anda üksnes nende toodete puhul, millel on määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktides b ja c nimetatud otstarvetel kasutamise puhul nõutavad minimaalsed kvaliteediomadused. (31) Selleks et liikmesriikide pädevad asutused saaksid teha vajalikke kontrolle, tuleks määrata kindlaks töötlejate kohustused laoarvestuse osas. (32) Toetust on õigus saada, kui töötlemistoimingud on lõpetatud. Tehniliste kadude arvessevõtmiseks tuleks lubada, et tegelikult kasutatav kogus on taotluses märgitud kogusest kuni 10 % väiksem. (33) Tehnilistel põhjustel ladustavad ettevõtjad turustatavaid tooteid enne valmistamist pikka aega. Kõnealustel asjaoludel tuleks kasutusele võtta ettemaksete süsteem, et ettevõtjatele saaks toetust ette maksta asjakohase tagatise esitamisel, millega pädevad asutused oleks kaitstud alusetute maksete tegemise ohu eest. Seepärast tuleks määrata kindlaks ettemaksete tegemise tähtaeg ning tagatiste vabastamise üksikasjalikud eeskirjad. (34) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 III jaotise I peatüki alusel võib eraladustusabi anda lauaveini, viinamarjavirde, kontsentreeritud viinamarjavirde ja puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde puhul. Kõnealuse määruse artikli 24 lõike 2 alusel on abi andmise tingimuseks ladustuslepingu sõlmimine. Tuleks sätestada üksikasjalikud eeskirjad, mis hõlmaksid selliste lepingute sõlmimist, sisu, kehtivusaega ja mõju. (35) Tuleks määratleda mõiste "tootja" ning sellistele isikutele pandud kohustusi silmas pidades tuleks ette näha, et tootjad peavad olema ladustuslepinguga hõlmatud toodete omanikud. (36) Ladustuslepingutega hõlmatud toodete üle tuleb pidada tõhusat järelevalvet. Sel eesmärgil tuleks liikmesriigi sekkumisametil lubada sõlmida lepingud üksnes liikmesriigi territooriumil ladustatud koguste kohta ning kõnealusele sekkumisametile tuleb teatada kõikidest muutustest toote või ladustuskoha osas. (37) Ühtsuse huvides tuleks lepingud sõlmida kogu ühenduses samadel tingimustel ning lepingud peaksid olema piisavalt täpsed, et võimaldada asjaomase toote identifitseerimist. (38) Põllumajandustoodete eri eraladustuskavade osas saadud kogemused on näidanud, et tuleks täpsustada, mil määral kohaldada nõukogu määrust (EMÜ, Euratom) nr 1182/71 kõnealuste kavadega seotud ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade kindlaksmääramisel, ning määratleda täpselt lepingujärgse ladustusaja algus- ja lõppkuupäevad. (39) Määruse (EMÜ, Euratom) nr 1182/71 artikli 3 lõikes 4 sätestatakse, et juhul, kui tähtaja viimane päev on riigipüha, pühapäev või laupäev, lõpeb tähtaeg järgmise tööpäeva viimase tunni lõpus. Kõnealuse sätte kohaldamine ladustuslepingute puhul ei ole kooskõlas ettevõtjate huvidega, kuna ladustusaja viimase päeva edasilükkamine võib põhjustada ebavõrdset kohtlemist. Seepärast tuleks näha ette erand lepingulise ladustamise viimase päeva kindlaksmääramiseks. (40) Selleks et tagada lepingute süsteemi mõju turuhindadele, tuleks lepingud sõlmida üksnes märkimisväärsete koguste kohta. (41) Ladustusabi andmist tuleks piirata toodetega, mis mõjutavad turuhindu. Seepärast tuleks abi anda üksnes pakkimata toodete puhul. Samal põhjusel peaksid lepingud hõlmama üksnes piisavalt kõrge kvaliteediga tooteid. Lauaveini puhul peaksid lepingud käsitlema veini, mille valmistamine on lõppjärgus, kuid lepingu kehtivusaja jooksul peab olema võimalik kohaldada toote säilimise tagamiseks vajalikke veinivalmistusviise. (42) Kvaliteedi parandamise soodustamiseks tuleks määrata kindlaks sellise veini ja viinamarjavirde minimaalne alkoholisisaldus, mida võib ladustada. Samal eesmärgil peaks ladustuslepinguga hõlmatud lauaveini puhul olema võimalik sätestada rangemad tingimused, lähtudes viinamarjakoristuse kvaliteedist. (43) Süsteemi kuritarvitamise vältimiseks ei tohi lepingu alusel ladustatud lauaveine tunnistada hiljem mpv-kvaliteetveinideks. (44) Selleks et lepinguga hõlmatud tooted ei mõjutaks turuolukorda, tuleks lepingulise ladustusaja jooksul keelata toodete turustamine ja teatavad ettevalmistavad toimingud. (45) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 26 lõike 1 kolmanda taande alusel võib võtta vastu eeskirjad, millega lubatakse töödelda pikaajalise lepinguga hõlmatud viinamarjavirret lepingu kehtivusaja jooksul kontsentreeritud viinamarjavirdeks või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirdeks. Kuna selline töötlemine on tavapärane toiming, tuleks seda alati lubada. (46) Sekkumisametitele tuleks teatada ladustuslepinguga hõlmatud viinamarjavirde töötlemisest, et nad saaksid teha vajalikud kontrollid. (47) Viinamarjavirde töötlemine kontsentreeritud viinamarjavirdeks ja puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirdeks vähendab ladustatava toote mahtu ja vähendab seega laokulusid. Kuna saadud toote väärtus on kõrgem, hüvitatakse laokulude vähenemine intressi tõusuga. Seepärast on õigustatud säilitada juhtudel, kui toode töödeldakse ladustamise ajal, kogu lepingu kehtivusaja jooksul toetusemäär, mis on arvutatud lepingu esemeks oleva viinamarjavirde töötlemiseelse koguse põhjal. Lisaks sellele peavad saadud toodetel olema ühenduse eeskirjadega nõutavad omadused. (48) Eraladustusabi suuruse kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta tehnilisi laokulusid ja intresse. Tehnilised laokulud võivad varieeruda vastavalt toote tüübile, samas kui intressi määr sõltub toote väärtusest. Haldamise lihtsustamiseks tuleks ühe hektoliitri kohta päevas antava abi suurus määrata seepärast kindlaks lauaveinide ja viinamarjavirrete eri gruppide puhul eraldi. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 25 lõike 4 alusel peaks abisummakontsentreeritud viinamarjavirde puhul olema 1,5 korda suurem kui viinamarjavirde puhul. Kõnealuses määruses kindlaks määratud summasid tuleks siiski muuta, et võtta arvesse turuhindade või intressimäärade olulisi kõikumisi. (49) Samuti peaks olema võimalik lühendada ladustusaega juhtudel, kui laost väljaviidud tooted on ettenähtud ekspordiks. Tõend toodete eksportimise kohta tuleks esitada samal viisil kui eksporditoetuste puhul, vastavalt komisjoni 15. aprilli 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 800/1999, milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi ühised üksikasjalised rakenduseeskirjad [2]. (50) Sekkumisametite haldusnõudeid arvesse võttes tuleks käesoleva süsteemi tulemuslikkuse tagamiseks sätestada abi maksmise tähtaeg. Asjaomaste tootjate rahavoonõuete täitmiseks peaks liikmesriikidel olema pikaajaliste lepingute puhul lubatud kehtestada ettemaksekava, mis sisaldaks piisavate tagatiste esitamist. (51) Lauaveini ladustuslepingu lõppemisel võivad tootjad soovi korral sõlmida uue lepingu, täites lihtsustatud formaalsusi, tingimusel et sama toote kohta uue lepingu sõlmimise tingimused on täidetud. (52) Viinamarjamahla valmistamiseks ettenähtud viinamarjavirde ja kontsentreeritud viinamarjavirde turg laieneb ning selleks, et soodustada viinamarjatoodete kasutamist muul otstarbel kui veinivalmistamiseks, tuleks lubada ladustuslepingutega hõlmatud ja viinamarjamahla valmistamiseks ettenähtud viinamarjavirde ja kontsentreeritud viinamarjavirde müümist alates lepingu kehtimise viiendast kuust tootja poolt sekkumisametile esitatud teatise alusel. Sama võimalust tuleks kohaldada, et soodustada kõnealuste toodete eksporti. (53) Tuleks määrata kindlaks tooted, mida on võimalik saada destilleerimise teel, ning sätestada eelkõige neutraalse alkoholi kvaliteedi miinimumnõuded. Kõnealuste nõuete kehtestamisel tuleks võtta arvesse tehnoloogia arengut ning vajadust tagada seda, et toodetud alkoholi saaks müüa tavapärastel tingimustel eri kasutusotstarvete jaoks. (54) Tuleks tugevdada destilleerimiseks ettenähtud toodete kontrolle. (55) Määruse (EÜ) nr 1493/1991 artiklite 29 ja 30 kohase vabatahtliku destilleerimise korral tuleks tootjatelt nõuda, et nad sõlmiksid destilleerijatega tarnelepingud, mille sekkumisamet heaks kiidab, nii et toimingute üle saaks teostada järelevalvet ja mõlema poole kohustuste täitmist saaks kontrollida. Sellise süsteemi abil saab paremini jälgida, kuidas mõjutavad destilleerimistoimingud turul olevaid koguseid. Lepingute süsteemi tuleb siiski kohandada, et võtta arvesse asjaolu, et mõned tootjad soovivad usaldada destilleerimise destilleerijale töövõtuna, samas kui teised soovivad omada enda destilleerimisseadmeid. (56) On vaja erieeskirju selle tagamiseks, et vabatahtliku destilleerimistoimingu jaoks tarnitud vein on pärit tootja enda toodangust. Selleks tuleks kõnealustelt tootjatelt nõuda tõendit selle kohta, et tarnitav vein on nende toodetud ja nende valduses. Samuti on vaja eeskirju selleks, et tagada destilleerimislepingute oluliste tingimuste asjakohane kontrollimine. (57) Kogemused näitavad, et tarnelepingutega hõlmatud veini koguse ja tegeliku alkoholisisalduse osas tuleks lubada teatavat hälvet. (58) Tuleks sätestada tähtajad, mille jooksul sekkumisametid peavad toetuse destilleerijatele välja maksma. Kõnealust toetust peaks olema võimalik maksta destilleerijatele ka ette. Selleks et sekkumisamet ei peaks võtma põhjendamatuid riske, tuleks kehtestada tagatissüsteem. (59) Kogemused on näidanud, et määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklite 27 ja 28 kohase destilleerimise puhul ei pruugi tootjatel olla alati lihtne arvutada toodete täpseid koguseid, mille nad peavad oma kohustuste täitmiseks tarnima. Juhul kui tootjad on tarninud tarneperioodi lõpuks peaaegu kõik nõutud kogused ja peavad tegema vaid mõne väiksema kohanduse, ei tohiks rakendatav karistus olla sooritatud rikkumise suhtes ebaproportsionaalne. Seepärast tuleks sellised tootjad tunnistada oma kohustused tähtajaks täitnuks, tingimusel et nad tarnivad veel puuduvad kogused hiljem. (60) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklite 27 ja 28 kohasel destilleerimisel on oluline osa lauaveinituru tasakaalu saavutamisel ja see aitab kaudselt viia viinamarjakasvatuse võimalused vastavusse nõudlusega. Seepärast tuleb kohustuslikku destilleerimist rakendada väga rangelt ning kõik isikud, kellel on destilleerimise kohustus, peavad ka tegelikult tarnima destilleerimiseks nõutavad kogused. Mõnedel juhtudel ei piisa sekkumismeetmete kõrvalejätmisest selle tagamiseks, et isikud, kelle suhtes kohaldatakse kohustuslikku destilleerimist, täidaksid oma kohustust. Seepärast on tootjate jaoks, kes ei täida oma kohustusi ettenähtud tähtajaks, kuid täidavad need mõneks teiseks kindlaksmääratavaks kuupäevaks, vaja ühenduse lisameetmeid. (61) Eri veinidestilleerimistoimingute käigus võib saada neutraalset alkoholi, mis on määratletud kõnealuse määruse lisas selle koostisega seotud kriteeriumite põhjal. Kõnealustest kriteeriumitest kinnipidamise tagamiseks tuleks vastu võtta ühenduse analüüsimeetodid. (62) Kõnealused meetodid peavad olema kohustuslikud kõikide äritehingute ja kontrolliprotseduuride puhul. Kaubanduse piiratud võimalusi silmas pidades tuleks heaks kiita piiratud arv tavapäraseid menetlusi, mille abil saab määrata kiirelt ja piisavalt täpselt kindlaks nõutavad koostisosad. (63) Ühenduse analüüsimeetodid peaksid olema üldtunnustatud ja neid tuleks ühtselt kohaldada. (64) Selleks et tagada määruses (EÜ) nr 1493/1999 nimetatud analüüsimeetodite kohaldamisel saadud tulemuste võrreldavus, tuleks määratleda kõnealuste meetodite abil saadud tulemuste korratavuse ja reprodutseeritavusega seotud tingimused. (65) Veinitootmise kõrvalsaaduste kokkuostuhinda tuleks kohaldada väljaviimisel destilleerija ruumidest. Teatavatel juhtudel vastutab praktilistel põhjustel veo eest destilleerija. Selleks et vältida kõnealuse sageli vajaliku tava rikkumist, tuleks sellistel juhtudel veokulud kokkuostuhinnast maha arvata. (66) Destilleerimiskohutus on märkimisväärne piirang kõrvalistes paikades asuvatele tootjatele, kes valmistavad veini väikses koguses. Kulud, mis tekivad sellistele tootjatele seoses viinamarjade pressimisjääkide ja veinisette veoga destilleerimise jaoks, ei ole proportsioonis neist destilleeritud alkoholist saadava tuluga. Seepärast tuleks neil lubada jätta tooted tarnimata. (67) Tootjad peaksid määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 28 kohaseks destilleerimiseks tegelikult tarnitud veinitoodangu osa puhul tarnima kõnealuse määruse artikli 27 kohaseks destilleerimiseks üksnes veinivalmistamise kõrvalsaadused. (68) Teatavates viinamarjakasvatuspiirkondades on kõrvalsaaduste destilleerimise kohustus mõnedele väikeste koguste tootjatele ebaproportsionaalne piirang. Asjaomaste liikmesriikide taotlusel tuleks sellistel tootjatel lubada lasta oma kõrvalsaadused destilleerimiseks tarnimise asemel järelevalve all turult kõrvaldada. (69) Tootjad, kes tarnivad viinamarjade pressimisjääke önotsüaniini valmistamiseks, tarnivad üldjuhul kääritamata viinamarjade pressimisjääke. Menetlus, mille abil önotsüaniin sellistest viinamarjade pressimisjääkidest eraldatakse, muudab kõnealused pressimisjäägid edasiseks kääritamiseks ja destilleerimiseks sobimatuks. Seepärast tuleks kõnealused tootjad vabastada sellise tootmise jaoks tarnitud viinamarjade pressimisjääkide koguse puhul destilleerimiskohustusest. (70) Kui destilleerimiseks tarnitud veini kasutatakse veiniäädika valmistamiseks, väheneb sekkumisametitele tarnitava alkoholi kogus. Seepärast tuleks tootjad vabastada destilleerimiskohustusest, kui nad tarnivad äädika valmistamiseks veini, mida muidu kasutataks kohustusliku destilleerimise koguse täissaamiseks. (71) Kui veinivalmistamise kõrvalsaadused kõrvaldatakse järelevalve all turult vastavalt määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 lõigetele 7 ja 8, peavad kõik sellised kõrvalsaadused olema kõrvaldatud selle veiniaasta lõpuks, mil asjaomased saadused valmistati. Selleks on eelkõige väga väikese veinitoodanguga liikmesriikides vaja asjakohast järelevalvesüsteemi, millega ei kaasne ebaproportsionaalselt suured halduskulud. (72) Viinamarjade pressimisjääkide, veinisette ja veini destilleerijale tarnimist käsitlevate tõendite haldamisel tuleks teha vahet, kas destilleerija asub tootjaga samas liikmesriigis või mõnes teises liikmesriigis. (73) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 lõike 11 ja artikli 28 lõike 5 alusel võivad destilleerijad valida kas võimaluse saada toetust toote destilleerimise jaoks või võimaluse tarnida destilleerimisel saadud toode sekkumisametile. Toetuse suurus tuleks määrata kindlaks destilleerimisel saadavate eri toodete turuhindade põhjal. (74) Toetuse saamiseks peavad asjaomased pooled esitama taotluse, millele on lisatud teatavad tõendavad dokumendid. Nõutavate dokumentide tüüp ja arv peab kajastama ühelt poolt veini ja veinisette ning teiselt poolt viinamarjade pressimisjääkide vahelisi erinevusi. Selleks et tagada süsteemi ühtne toimimine kõikides liikmesriikides, tuleks taotlused esitada ja destilleerijatele ettenähtud toetus maksta sätestatavate tähtaegade jooksul. Teatav proportsionaalne hüvitis tuleks näha ette destilleerijatele, kes on küll täitnud oma põhikohustused, kuid hilinevad vastavate tõendite esitamisega. (75) Määrates kindlaks hinda, mida sekkumisametid peavad maksma neile tarnitud toodete eest, tuleks arvesse võtta asjaomaste toodete keskmisi veo- ja destilleerimiskulusid. (76) Toodete jaoks, mis on tarnitud sekkumisametitele seoses määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 kohase destilleerimisega, tuleks kinnitada ühtne standardhind. (77) Mõnes ühenduse piirkonnas on viinamarjade pressimisjääkide koguste ning veini ja veinisette koguste vaheline suhe selline, et keskmised destilleerimiskulud erinevad standardhinna arvutamisel kasutatud kuludest. Kõnealune olukord muudab või võib muuta mõnes kõnealuses piirkonnas veinivalmistamise kõrvalsaaduste kohustusliku destilleerimise abil püüeldavate eesmärkide saavutamise majanduslikult võimatuks. Seepärast tuleks hinnad, mis diferentseeritakse vastavalt destilleerimisel saadud toote puhul kasutatud toorainele, määrata kindlaks standardhinnaga samal ajal ning see, kas selliseid diferentseeritud hindu tuleks kohaldada piirkondades, kus standardhinna kohaldamine põhjustaks eespool nimetatud raskusi, tuleks jätta liikmesriikide otsustada. (78) Selle võimaluse kasutamine ei tohi suurendada sekkumisameti ja seega ka Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi kulutusi. Hinnad, mis diferentseeritakse vastavalt alkoholi päritolule, peaksid seepärast olema standardhinnaga seotud nii, et esimesena nimetatud hinna keskmine ei ületaks standardhinna keskmist. (79) Kui ühenduses puudub korrastatud etüülalkoholiturg, peavad sekkumisametid, kes vastutavad selle alkoholi turustamise eest, mille nad peavad pärast määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklite 27 ja 28 kohast destilleerimist üle võtma, kõnealuse alkoholi edasi müüma kokkuostuhinnast väiksema hinnaga. Kõnealuse alkoholi kokkuostuhinna ja müügihinna vahe katab ühtse määra põhjal Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastu. (80) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikliga 29 nähakse ette destilleerimine, et toetada veiniturgu ja sellest tulenevalt soodustada veinidestillaadi tarnimise jätkamist alkohoolsete jookide sektori teatavatele osadele. Aastalõpu ülejääkide arvessevõtmiseks peaks kõnealune meede jõustuma alates iga majandusaasta 1. septembrist. (81) Komisjon vastutab teatava veinialkoholi müügi korraldamise eest, seepärast vajab ta üksikasjalikumat teavet alkoholiturul tehtavate tehingute kohta. Seepärast peaksid liikmesriigid saatma komisjonile lisaks teabele kohustuslikul destilleerimisel saadud alkoholi kohta ka teabe vabatahtlikul destilleerimisel saadud ja sekkumisametite valduses oleva alkoholi kohta. (82) Tuleks üksikasjalikumalt kindlaks määrata nende toodete nõutavad omadused, mida võib tarnida destilleerimiseks. (83) Piiritustehastesse saabuvaid tooteid tuleks füüsiliselt kontrollida menetluste abil, mis tagavad piisava representatiivsuse. (84) Tuleb määrata kindlaks tagajärjed tootjatele, kes ei täida oma kohustusi. Komisjon peaks siiski võtma vastu toetuse saamise õigust käsitlevad eeskirjad, mida kohaldatakse eelkõige proportsionaalsuse põhimõtte arvessevõtmiseks nende destilleerijate suhtes, kes ei ole järginud teatavaid halduslikke tähtaegu. (85) On vaja eeskirju vääramatu jõu juhtude esinemise korral, mis võivad takistada destilleerimise toimumist kavandatud viisil. (86) Destilleerimistoimingute asjakohase järelevalve tagamiseks tuleks destilleerijate suhtes kohaldada heakskiitmise süsteemi. (87) Destilleerimiseks ettenähtud veini turu tegeliku olukorra arvessevõtmiseks tuleks nii destilleerijatel kui piirituse lisandusega veini valmistajatel lubada kangendada sellist veini destilleerimise jaoks ning üldist korda tuleks vastavalt kohandada. (88) Kõige sobivama järelevalveviisi tagamiseks peaksid liikmesriigid piiritlema kohad, kus veini võib destilleerimise jaoks kangendada. (89) On vaja üksikasjalikke eeskirju, mis käsitlevad veini kokkuostuhinna maksmist, piirituse lisandusega veini valmistajatele toetuse maksmist, toetuse ettemaksmist ning tagatiste esitamist ja vabastamist. (90) Destilleerimiseks ettenähtud veinile indikaatori lisamine on tõhus järelevalvemeetod, seepärast tuleks sätestada, et sellise indikaatori olemasolu ei tohi takistada sellise veini või sellest saadud toodete vaba liikumist. (91) Selleks et võtta arvesse viisi, kuidas tooted tarnitakse mõnes liikmesriigis piiritustehastesse, eriti juhul, kui tegemist on väikeste kogustega, tuleks liikmesriikidel lubada kõnealuste toodete vedamist pakkimata kujul. (92) Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikliga 32 ettenähtud juhul tuleks teatava destilleerimise puhul vähendada veini kokkuostuhinda, juhul kui tootjad on alkoholisisalduse tõstmiseks lisanud sahharoosi või kontsentreeritud viinamarjavirret, mille puhul nad on kas saanud või taotlenud kõnealuse määruse artikli 34 kohast toetust. (93) Väga raske on seostada iga tootja poolt saavutatud alkoholisisalduse tõusu ja destilleerimiseks tarnitavat veini. Majandusliku kasu täpne kindlaksmääramine iga tootja puhul nõuaks seepärast ülemäärast haldustööd, mis viivitaks toetuse maksmist ja mõjutaks kogu sekkumissüsteemi. Seepärast tuleks kokkuostuhinda alandada iga viinamarjakasvatusvööndi naturaalse alkoholisisalduse keskmise tõusu põhjal. Tootjate poolt saavutatud alkoholisisalduse tõusu kontrollimiseks vajaliku ülemäärase haldustöö vältimiseks tuleks kõnealuse destilleerimiseks tarnitud veini kokkuostuhinda alandada iga vööndi või selle osa puhul kindla summa võrra. (94) Kui tootjad ei ole oma lauaveini alkoholisisaldust tõstnud, lisades selleks sahharoosi või kontsentreeritud viinamarjavirret, mille puhul nad on saanud määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 34 kohast toetust, on neile täishinna maksmine õiglane. Lisaks sellele tuleks tootjatele, kes on tõstnud alkoholisisaldust väiksemal kogusel kui see, mille nad destilleerimiseks tarnivad, maksta täishinda rikastatud ja tarnitud koguse vahelise koguse eest. (95) Destilleerimisel saadud toote puhul antavat toetust ja sekkumisameti poolt määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 28 kohase destilleerimisega seoses üle võetud toodete hinda tuleb korrigeerida, et võtta arvesse veini kokkuostuhinna alandamist. (96) Ühenduse alkoholituru üheks tunnuseks on määruse (EÜ) nr 1493/1999 [3] artiklite 27, 28 ja 30 kohasest sekkumisest pärit varude olemasolu. (97) Selliste pakkumismenetluste jaoks on vaja üksikasjalikke erieeskirju, et tagada kõikide ostjate võrdne kohtlemine. (98) Kõnealused alkoholivarud võib müüa kolme eri liiki pakkumismenetluse teel sõltuvalt alkoholi kasutusotstarbest ja sihtkohast ning müüdavatest 100protsendilise alkoholi kogustest. (99) Pakkumismenetluste eesmärk on müüa tooted kõige soodsama hinnaga, seepärast tuleb leping sõlmida kõige kõrgema hinna pakkujaga, juhul kui komisjon otsustab müügi pakkumismenetluse järgselt läbi viia. Samuti on vaja eeskirju juhtudeks, kui mitu pakkujat pakuvad sama partii kohta sama hinda. (100) Tuleks näha ette võimalus esitada teatavatel tingimustel pakkumisi kuni 5000 hektoliitri suuruste koguste kohta, et oleks võimalik teha alkoholi uusi kavandatavaid kasutusi käsitlevaid keskmisemahulisi tööstuslikke katseid ning arendada sel viisil ajapikku ühenduse oluliste alkoholikoguste müügivõimalusi alkoholiturgu häirimata. (101) Tuleb määrata kindlaks, milliseid seestöötlemise korra alusel eksporditavaks kaubaks töötlemise viise võib pidada samaväärseks tegeliku tööstusliku kasutusega. (102) Tagamaks, et selliste pakkumismenetluste alusel müüdud alkoholi ka tegelikult kasutatakse otstarbel, mis ei tekita häireid alkoholiturul, tuleb pakkumistes täpselt märkida kavandatav kasutus. (103) Pakkujatel tuleks lubada esitada üksnes üks pakkumine alkoholiliigi, lõppkasutuse ja pakkumismenetluse kohta. Samuti tuleks kindlaks määrata õiguslikud tagajärjed pakkujate puhul, kes esitavad rohkem kui ühe pakkumise. (104) Selleks et mitte mõjutada konkurentsi toodetega, mida alkohol võib asendada, tuleks komisjonile anda võimalus jätta kogused saadud pakkumiste põhjal määramata. (105) Selleks et võimalikult paljude esitatud pakkumiste puhul saaks sõlmida lepingu, kui esitatud hindu peetakse rahuldavaks ning kui alkoholi kavandatavad lõppkasutused on sobivad toote uute tööstuslike kasutusvõimaluste arendamiseks, tuleks teatavate piirangutega sätestada võimalus määrata selliste pakkumiste esitajatele asenduspartii. Selline menetlus tõenäoliselt suurendab ühenduse alkoholi müüki ning vähendab sel viisil varusid, mille majandamine nõuab suuri eelarvelisi kulutusi. (106) Hoolimata pakkumismenetluse teel müüki pandud alkoholi üldkoguse lubatud kõikumisest tuleb enne väljaviimiskorralduse väljaandmist makstav hind arvutada hektoliitri täpsusega määratud 100protsendilise alkoholi koguse põhjal. (107) Pakkumismenetluses ettenähtud alkoholi eksportimiseks Kariibi piirkonna riikidesse selle lõplikuks kasutamiseks kütusesektoris tuleks korraldada korrapäraseid pakkumismenetlusi, et tagada kõnealustele riikidele tarnete parem järjepidevus. Kogemused näitavad, et kõnealuse müügi puhul on turu häirimine ebatõenäoline ja et see pakub märkimisväärse turustusvõimaluse. (108) Nende pakkumismenetluse teel müüki pandud partiide suurus, mis on nähtud ette eksportimiseks Kariibi riikidesse, tuleks kooskõlastada tavalise mereveo mahuga, vähendades sellega asjaomaste ettevõtjate poolt täitmistagatiste esitamiseks tehtavaid kulutusi. Pakkumismenetluses ettenähtud alkoholi äraviimiseks sätestatud tähtaegu tuleks vastavalt kohandada. (109) Ühenduse kütusesektoris kasutamiseks ettenähtud veinialkoholi avaliku müügi suhtes tuleks kohaldada teatavaid tingimusi, et tagada ettevõtjatele teatavad tarned ning et võtta arvesse kõnealuse kasutuse jaoks töötlemisettevõttesse tehtavaid investeeringuid, takistamata siiski müüki pandud alkoholikoguse teisaldamist. (110) Tuleks määrata kindlaks, et seda liiki avalik müük peaks hõlmama mitut alkoholipartiid, kui sellise avaliku müügi jaoks on kõrvale pandud suured kogused, ning et asjaomastes vaatides olevat alkoholi ei tohi teisaldada enne vastava väljaviimiskorralduse väljaandmist. (111) Kui tegemist on müügiga pakkumismenetluse teel või avaliku müügiga, mis käsitleb alkoholi kasutamist kütusesektoris ning nõuab alkoholi äraviimist ja töötlemist mitme aasta jooksul, tuleks eduka pakkuja poolt 100protsendilise alkoholi hektoliitri kohta pakutud hinda korrigeerida iga kolme kuu tagant, kohaldades asjaomase pakkumismenetluse teadaandes märgitud koefitsienti, nii et pakkumismenetluses ettenähtud alkoholi eest makstavad hinnad järgiks täpsemalt kütusehindade kõikumist rahvusvahelistel turgudel. (112) Pidades silmas teatavate vaatide suurust, milles hoitakse osa kohustuslikul destilleerimisel saadud alkoholist, ning osa kõnealuse alkoholi pikka ladustamisaega, on tegelikult võimatu täpselt teada teatavates säilitusvaatides sisalduvat turustatava alkoholi kogust. (113) Antud asjaoludel tuleks igat pakkumismenetlust, mille lõplikult turustatud alkoholikogus moodustab 99–101 % algselt müüki pandud alkoholikogusest, lugeda läbiviiduks. (114) Pakkuja avaldus, mis käsitleb loobumist kõikidest nõuetest talle määratud alkoholi kvaliteedi ja omaduste suhtes, ei tohiks laieneda varjatud puudustele, mida ta ei saanud nende olemuse tõttu varem avastada ning mis teevad alkoholi selle kavandatud kasutuse jaoks sobimatuks. (115) Teatavaks pakkumismenetluse teel müümiseks ettenähtud alkohol tuleks vajaduse korral denatureerida, et takistada selle kasutamist muul otstarbel. Sellistel juhtudel tuleks pakkumismenetluse teel müüdavale alkoholile lisada denatureerimiseks bensiini. (116) Tuleks sisse seada tagatissüsteem, et tagada pakkumismenetluste nõuetekohane läbiviimine ja alkoholi tegelik kasutamine asjaomase pakkumismenetluse teadaandes kindlaksmääratud otstarbel. Tagatised tuleks määrata tasemel, mis välistaks pakkumismenetluse eesmärkide vastasest kasutusest tulenevaid häireid ühenduses toodetud alkoholi ja alkohoolsete jookide turul vastavalt määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklile 31. Tuleks võtta arvesse komisjoni 22. juuli 1985. aasta määruses (EMÜ) nr 2220/85 (milles sätestatakse põllumajandustoodete tagatissüsteemi kohaldamise ühised üksikasjalikud eeskirjad) sätestatud eeskirju, mis muu hulgas käsitlevad ka veini. Seepärast tuleks määrata kindlaks tagatud kohustuste esmanõuded. (117) Alkoholi vedamisel maismaal või meritsi ning töötlemisel enne lõplikku kasutamist võivad esineda kaod. Hinnates alkoholi mahu muutumist, mis registreeritakse alkoholi peale- ja mahalaadimisel, tuleks võtta arvesse asjaomaseid tehnilisi standardeid, ning iga eespool nimetatud kao kohta tuleks eraldi sätestada lubatud hälve. (118) Seoses pakkumismenetlusega, mis viiakse läbi käesolevas määruses nimetatud kolmandates riikides töötlemiseks ettenähtud alkoholi eksportimiseks, tuleks sätestada üldine lubatud hälve mitmest maismaa- ja mereveost tulenevate alkoholikadude jaoks. Samuti tuleks sätestada suurem lubatud hälve alkoholikadude jaoks, mis tulenevad nimetatud kolmandates riikides tehtud töötlemistoimingute ja ühenduses tehtud samade toimingute vahelisest erinevusest, võttes arvesse toiminguid, kliimat ja muid tegureid käsitlevaid tingimusi ning asjaolu, et mõnede kolmandate riikide seadmed on vähem tõhusad. (119) Sätestatud lubatud hälbeid ületavate kadude suhtes tuleks rakendada karistusi, pidades kinni standardsumma täitmistagatisest, mis hõlmab määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklite 27, 28 ja 30 kohase destilleerimisega seoses sekkumisametile tarnitud alkoholi omahinda. Selleks et olemasolevast tagatissummast piisaks alkoholi ebaseaduslikust kaost tingitud karistuste rakendamiseks, tuleks osa täitmistagatisest vabastada alles pärast seda, kui edukas pakkuja on esitanud tõendid kõikide asjaomase pakkumisega seotud kadude kohta. (120) Mõned pakkumismenetlusega hõlmatud alkoholi jaoks kavandatud lõppkasutused nõuavad kogu või osa pakkumismenetluses ettenähtud alkoholi töötlemist rektifitseeritud alkoholiks. Mõned müüdud alkoholi kavandatud kasutused nõuavad eelnevat rektifitseerimist või dehüdraatimist, mille käigus saadakse ebameeldiva maitsega alkohol, mis ei sobi asjaomaste pakkumismenetluste puhul esialgselt kavandatud kasutuste jaoks. Antud asjaoludel tuleks muuta täitmistagatiste vabastamise tingimusi. (121) Kontrollid, mis teostatakse selleks, et veenduda alkoholi kasutamises asjakohaste pakkumismenetluste teadaannetes kindlaks määratud otstarbel, peaksid hõlmama vähemalt ühenduses toodetud alkoholi suhtes kohaldatavate kontrollidega samaväärseid kontrolle. Teatavate kasutuste või sihtkohtade kontrollimisel võidakse sõlmitud lepingu nõuetekohases täitmises veendumiseks kasutada rahvusvahelise järelevalveasutuse teenuseid. Siseturu tugevdamise ja arendamise jaoks tuleks füüsilised kontrollid teha alkoholivedude lähte- või sihtkohtades. (122) Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas veinituru korralduskomitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Eesmärk Määruse (EÜ) nr 1493/1999 III jaotises ja käesolevas määruses sätestatakse veinisektori turumehhanismide suhtes kohaldatavad ühenduse eeskirjad. Käesolevas määruses sätestatakse määruse (EÜ) nr 1493/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad eelkõige viinamarjade, viinamarjavirde ja kontsentreeritud viinamarjavirde kasutamiseks antava toetuse (I jaotis), eraladustusabi (II jaotis) ja destilleerimise (III jaotis) osas. Artikkel 2 Üldsätted 1. Liikmesriigid võivad sätestada, et ettevõtjatele, kes alustavad teataval veiniaastal oma tegevust esimest korda, võib anda käesoleva määruse alusel toetust üksnes nende toodete puhul, mis on saadud nende enda viinamarjasaagi töötlemisel. 2. Ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 30 kohaldamist, võib ettevõtjate puhul, kelle suhtes kehtisid eelmisel veiniaastal määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklites 27 ja 28 sätestatud kohustused, kohaldada käesoleva määrusega ettenähtud meetmeid üksnes juhul, kui kõnealused ettevõtjad esitavad tõendi selle kohta, et nad on täitnud asjaomasel veiniaastal oma kohustused, mis on seotud tarnimisega või kõrvalsaaduste järelevalve all turult kõrvaldamisega. I JAOTIS VIINAMARJADE, VIINAMARJAVIRDE, KONTSENTREERITUD VIINAMARJAVIRDE JA PUHASTATUD KONTSENTREERITUD VIINAMARJAVIRDE KASUTAMISEKS ANTAV TOETUS I PEATÜKK VIINAMARJAMAHLA VALMISTAMINE Artikkel 3 Toetuse eesmärk 1. Käesolevas peatükis sätestatakse määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktiga a sisseseatud toetuskava üksikasjalikud rakenduseeskirjad. Toetust antakse töötlejatele, kes: a) on ise tootjad või tootjarühmad ning kes töötlevad või on lasknud enda nimel töödelda enda koristatud viinamarju ning täielikult enda viinamarjasaagist saadud viinamarjavirret ja kontsentreeritud viinamarjavirret viinamarjamahlaks või muudeks viinamarjamahlast valmistatavateks toiduaineteks; või b) ostavad otse või kaudselt tootjatelt või tootjarühmadelt ühenduses toodetud viinamarju ja viinamarjavirret või kontsentreeritud viinamarjavirret, et töödelda neist viinamarjamahla või muid viinamarjamahlast valmistatavaid toiduaineid. Kasutatav tooraine peab olema saadud üksnes ühenduses toodetud viinamarjadest. 2. Kui viinamarjamahla kasutatakse toiduainete valmistamiseks, peab see vastama nõukogu direktiivile 93/77/EMÜ. Artikkel 4 Toetuse suurus Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 kohaselt määratakse viinamarjade, viinamarjavirde ja kontsentreeritud viinamarjavirde kasutamiseks antava toetuse summa kindlaks järgmiselt: a) viinamarjad (100 kilogrammi kohta): 4,952 eurot; b) viinamarjavirre (hektoliitri kohta): 6,193 eurot; c) kontsentreeritud viinamarjavirre (hektoliitri kohta): 21,655 eurot. Artikkel 5 Töötlemist käsitlevad tehnilised nõuded Käesoleva määruse artikli 4 lõikes 1 nimetatud tooted peavad olema veatu ja standardse turustuskvaliteediga ning sobima töötlemiseks viinamarjamahlaks. Viinamarjavirde ja kasutatud viinamarjadest saadud virde tihedus 20 °C juures peab olema 1,055 – 1,100 grammi kuupsentimeetri kohta. Artikkel 6 Töötlejate suhtes kohaldatavad halduseeskirjad 1. Töötlejad, kes sooritavad töötlemistoiminguid kogu veiniaasta jooksul ja kes soovivad saada määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punkti a alusel toetust, esitavad enne veiniaasta algust või, juhul kui asjaomane töötleja valmistab viinamarjamahla esimest korda, enne asjaomase valmistamise algust tegevuskava selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus toimub töötlemine. Kõnealune kava sisaldab vähemalt järgmist teavet: a) töötleja nimi või ärinimi ja aadress; b) järgmine tehniline teave: i) tooraine liik (viinamarjad, viinamarjavirre või kontsentreeritud viinamarjavirre), ii) töötlemiseks ettenähtud viinamarjavirde ja kontsentreeritud viinamarjavirde ladustuskoht, iii) töötlemise läbiviimise koht. Liikmesriigid võivad nõuda kontrollimise eesmärgil kvartaliaruandeid ja lisateavet. 2. Töötlejad, kes sooritavad töötlemistoiminguid kindlaksmääratud kuupäevadel ja kes soovivad saada määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punkti a alusel toetust, esitavad vähemalt kolm tööpäeva enne kõnealuste toimingute algust pädevale asutusele kirjaliku teatise, millesse on eelkõige märgitud: a) käesoleva artikli lõike 1 punktides a ja b nõutav teave; b) määruse (EÜ) nr 1493/1999 III lisas esitatud liigituses määratletud viinamarjakasvatusvöönd, kust tooraine on saadud; c) järgmine tehniline teave: i) kogus (viinamarjad 100 kilogrammi kaupa, viinamarjavirre või kontsentreeritud viinamarjavirre hektoliitrites), ii) viinamarjavirde ja kontsentreeritud viinamarjavirde puhul tihedus, iii) töötlemistoimingute alguskuupäev ja eeldatav kestus. Kõnealune teatis on seotud järgmiste miinimumkogustega: a) 1300 kilogrammi viinamarjade puhul; b) 10 hektoliitrit viinamarjavirde puhul; c) 3 hektoliitrit kontsentreeritud viinamarjavirde puhul. Liikmesriigid võivad nõuda toote identifitseerimiseks lisateavet. 3. Töötlejad, kes kasutavad igal veiniaastal viinamarjamahla tootmiseks kuni 50 tonni viinamarju, 800 hektoliitrit viinamarjavirret või 150 hektoliitrit kontsentreeritud viinamarjavirret, peavad esitama veiniaasta alguses pädevale asutusele teatise, mis sisaldab käesoleva artikli lõike 1 punktides a ja b nõutavat teavet. Kõnealused töötlejad ei pea esitama muid käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 nimetatud teatiseid. 4. Lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud teatised ja kavad esitatakse vähemalt kahes eksemplaris, millest ühe tagastab pädev asutus nõuetekohaselt templiga varustatuna töötlejale. 5. Töötlejad peavad pidama laoarvestust, kuhu märgitakse eelkõige järgmine määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklis 70 nimetatud saatedokumentidest või registritest pärit teave: a) töötleja ettevõttesse iga päev saabuva tooraine kogused, tihedus ja viinamarjakasvatusvöönd, kust tooraine on pärit, ning vajaduse korral müüja/müüjate nimi/nimed ja aadress/aadressid; b) iga päev kasutatud tooraine kogused ja tihedus; c) iga päev töötlemisel saadud viinamarjamahla kogused; d) töötleja ettevõttest iga päev väljaviidava viinamarjamahla kogused ning kaubasaaja/kaubasaajate nimi/nimed ja aadress/aadressid. Eelmise lõigu punktis d nimetatud teavet ei nõuta juhul, kui töötlejad sooritavad oma mahlatootmisettevõttes ühe käesoleva määruse artikli 7 lõikes 1 nimetatud toimingutest ise, segades vajaduse korral mahla muude toodetega. Sellistel juhtudel märgitakse laoarvestusse lisaks iga päev pakendatud viinamarjamahla kogused. 6. Lõikes 5 nimetatud laoarvestusega seotud tõendavad dokumendid peavad olema kontrollide tegemise korral kontrolliasutustele kättesaadavad. Artikkel 7 Kasutajate suhtes kohaldatavad halduseeskirjad 1. Käesoleva artikli kohaldamisel tähendab mõiste "kasutaja" kõiki ettevõtjaid, kes ei ole viinamarjamahla töötlejad ja kes sooritavad mõnda järgmistest toimingutest: villimine, pakendamine või esitlemine, toiduainete valmistamine viinamarjamahla ja muude toodete segamise teel või ladustamine müümiseks ühele või mitmele eespool nimetatud toimingute sooritamise eest vastutavale ettevõtjale. 2. Kui töötlejad ei soorita lõikes 1 nimetatud toiminguid ise, peavad nad märkima määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 70 lõikes 1 nimetatud saatedokumenti, kas nad on juba esitanud või kavatsevad esitada viinamarjamahla valmistamiseks käesoleva määruse alusel toetusetaotluse. 3. Kui töötlejad saadavad viinamarjamahla ühenduse kasutajale, kes kavatseb seda enne villimist või kasutamist muude toiduainete valmistamisel ladustada, a) peab ladustaja saatma viinamarjamahla saatedokumendi mahalaadimiskoha pädevale asutusele hiljemalt 15 päeva pärast toote kättesaamist; b) võib pädev asutus lüüa punktis a nimetatud saatedokumendile templi alles pärast seda, kui ta on teinud kindlaks, et villijale või käesoleva määrusega hõlmatud toiduaineid valmistavale ettevõtjale on saadetud koos asjakohase saatedokumendiga vähemalt asjaomasele saadetisele vastav kogus ning et kõnealune kasutaja on need kätte saanud. Kui punktis b sätestatud nõuded on täidetud ja saatedokument on kätte saadud, tagastab mahalaadimiskoha pädev asutus asjaomase viinamarjamahla töötlejale/saatjale punktis a nimetatud saatedokumendi koopia, millele on nõuetekohaselt löödud tempel. 4. Kui töötlejad saadavad viinamarjamahla ühenduse kasutajale, kes kavatseb selle villida, saadab kõnealune kasutaja saatedokumendi koopia hiljemalt 15 päeva pärast toote saamist mahalaadimiskoha pädevale asutusele. Mahalaadimiskoha pädev asutus tagastab saatedokumendi koopia, millele on nõuetekohaselt löödud tempel, asjaomase viinamarjamahla töötlejale/saatjale hiljemalt 30 päeva pärast saatedokumendi saamist. Kui töötlejad või kasutajad, kes kavatsevad mahla villida, seda nõuavad, tagastab mahalaadimiskoha pädev asutus või volitatud asutus saatedokumendi koopia, millele on nõuetekohaselt löödud tempel, otse töötlejatele või kasutajatele. 5. Kui töötlejad saadavad viinamarjamahla ühenduse kasutajale, kes valmistab asjaomasest mahlast muid toiduaineid, a) peab kõnealuste toodete valmistaja saatma viinamarjamahla saatedokumendi pädevale asutusele hiljemalt 15 päeva pärast toote saamist; b) lööb pädev asutus punktis a nimetatud saatedokumendile templi üksnes juhul, kui tal on piisavad kinnitused selle kohta, et viinamarjamahl on tegelikult ette nähtud asjaomaste toiduainete valmistamiseks. Sellise kinnituse olemasolu korral tagastab mahalaadimiskoha pädev asutus käesolevas lõikes nimetatud saatedokumendi koopia, millele on nõuetekohaselt löödud tempel, asjaomase viinamarjamahla töötlejale/saatjale hiljemalt 30 päeva pärast saatedokumendi saamist. 6. Käesolevas artiklis käsitletud juhtudel peavad kasutajad laoarvestust, kuhu on märgitud eelkõige: a) nende ettevõttesse iga päev saabuvad pakkimata viinamarjamahla kogused ning saatja/töötleja nimi ja aadress; b) nende ettevõttest iga päev väljaviidavad pakkimata viinamarjamahla kogused ning kaubasaaja/kaubasaajate nimi/nimed ja aadress/aadressid; c) viinamarjamahla ja/või muude toodetega segatud viinamarjamahla iga päev pakitud kogused ning asjaomaste toodete valmistamisel kasutatud viinamarjamahla kogus. 7. Käesoleva artikli lõikes 6 nimetatud laoarvestusega seotud tõendavad dokumendid peavad olema kontrollide tegemise korral kontrolliasutustele kättesaadavad. Artikkel 8 Toetusetaotlused 1. Toetuse saamiseks peavad käesoleva määruse artikli 6 lõikega 1 hõlmatud töötlejad esitama pädevale asutusele hiljemalt kuus kuud pärast veiniaasta lõppu ühe toetusetaotluse või mitu toetusetaotlust, lisades: a) enda valduses oleva aasta- või kvartaliaruande koopia või nende kokkuvõtte; b) käesoleva määruse artikli 6 lõikes 5 nimetatud laoarvestuse koopia või kokkuvõtte. Liikmesriigid võivad nõuda, et sellised koopiad ja kokkuvõtted peavad olema varustatud kontrollide eest vastutava asutuse templiga. 2. Toetuse saamiseks peavad käesoleva määruse artikli 6 lõikega 2 hõlmatud töötlejad esitama pädevale asutusele hiljemalt kuus kuud pärast töötlemistoimingute lõppu toetusetaotluse, lisades: a) enda valduses oleva teatise koopia; b) artikli 6 lõikes 5 nimetatud laoarvestuse koopia või kokkuvõtte. Liikmesriigid võivad nõuda, et sellised koopiad ja kokkuvõtted peavad olema varustatud kontrollide eest vastutava asutuse templiga; c) koopia saatedokumendist, mis on toorainega kaasas vedamisel töötleja ettevõttesse, või selle kokkuvõtte. Liikmesriigid võivad nõuda, et sellised koopiad ja kokkuvõtted peavad olema varustatud kontrollide eest vastutava asutuse templiga. Toetusetaotlustesse märgitakse tegelikult töödeldud tooraine kogus ja töötlemistoimingute lõpetamise kuupäev. 3. Lisaks sellele peavad asjaomased töötlejad esitama kuue kuu jooksul pärast käesoleva määruse artikliga 7 ettenähtud templiga varustamist või viinamarjamahla eksportimise kuupäeva sõltuvalt olukorrast: a) artikliga 7 ettenähtud pädeva asutuse templiga varustatud saatedokumendi koopia; b) eksporti tõendava tollitempliga varustatud saatedokumendi koopia. 4. Kõik toetuse saamiseks nõutavad dokumendid tuleb esitada hiljemalt kuus kuud pärast toetusetaotluse esitamist. Kui kõnealused dokumendid esitatakse nimetatud tähtajale järgneva kuue kuu jooksul, vähendatakse toetust 30 %. Kui dokumendid esitatakse pärast kõnealust tähtaega, toetust ei maksta. Artikkel 9 Toetuse andmise tingimused 1. Välja arvatud vääramatu jõu korral, makstakse toetust üksnes tegelikult kasutatud toorainekoguse eest, mis ei tohi ületada järgmisi kasutatud toote ja saadud viinamarjamahla vahelisi suhteid: a) 100 kilogrammi viinamarjade ja hektoliitri viinamarjamahla puhul 1,3; b) hektoliitri viinamarjavirde ja hektoliitri viinamarjamahla puhul 1,05; c) hektoliitri kontsentreeritud viinamarjavirde ja hektoliitri viinamarjamahla puhul 0,30. Kui saadavaks tooteks on kontsentreeritud viinamarjamahl, korrutatakse kõnealuseid näitajaid arvuga 5. 2. Välja arvatud vääramatu jõu korral, kui töötleja ei täida mõnda käesoleva määruse alusel talle pandud kohustust, välja arvatud kohustust töödelda enda toetusetaotlusega hõlmatud tooraine viinamarjamahlaks, vähendatakse makstavat toetust summa võrra, mille pädev asutus määrab kindlaks vastavalt rikkumise raskusastmele. 3. Vääramatu jõu korral määrab pädev asutus kindlaks meetmed, mida ta asjaolusid arvestades vajalikuks peab. Artikkel 10 Toetuse maksmine Pädev asutus maksab toetuse tegelikult töödeldud toorainekoguse eest välja hiljemalt kolm kuud pärast kõikide artiklis 8 nimetatud tõendavate dokumentide saamist, välja arvatud: - vääramatu jõu korral, - juhul, kui toetuse saamise õigsuse kohta on algatatud haldusmenetlus. Sellistel juhtudel makstakse toetust üksnes siis, kui taotleja on tunnistatud õigustatud toetuse saajaks. Artikkel 11 Ettemaksed 1. Töötlejad võivad paluda tooraine jaoks arvutatud toetusele vastava summa ettemaksmist, kui nad tõendavad, et tooraine on saabunud nende ettevõttesse ja et nad on esitanud sekkumisametile tagatise. Kõnealuse tagatise suurus on 120 % nimetatud summast. Sellistel juhtudel ei tule selles etapis esitada artiklis 8 nimetatud tõendavaid dokumente. Kui töötlejad esitavad käesoleva määruse kohaselt mitu toetusetaotlust, võib pädev asutus või selleks volitatud asutus lubada, et töötleja esitab ühtse tagatise. Sellistel juhtudel on tagatis 120 % kõikidest esimese lõigu kohaselt arvutatud summadest. 2. Lõikes 1 nimetatud ettemaksed tehakse kolme kuu jooksul alates tagatise esitamise kohta tõendi esitamisest. Ettemakseid ei tehta siiski enne asjaomase veiniaasta 1. jaanuari. 3. Pärast seda, kui pädev asutus või volitatud asutus on kontrollinud kõiki käesoleva määruse artiklis 8 nimetatud dokumente, vabastatakse lõikes 1 nimetatud tagatis vastavalt vajadusele täielikult või osaliselt komisjoni määruse (EMÜ) nr 2220/85 artiklis 19 sätestatud korras. Välja arvatud vääramatu jõu korral, jäädakse tagatisest ilma, kui kasutatud kogus moodustab vähem kui 95 % kogusest, mille kohta tehti ettemakse. Kui kasutatud kogus moodustab vähem kui 95 % kogusest, mille kohta tehti ettemakse, säilib töötlejal õigus saada toetust tegelikult töödeldud koguse eest. Kui kasutatud kogus moodustab 95–99,9 % kogusest, mille kohta tehti ettemakse, jäädakse tagatisest ilma veiniaasta jooksul töötlemata jäänud koguse osas. II PEATÜKK TOETUS VEINITOODETE ALKOHOLISISALDUSE TÕSTMISEKS KASUTATAVA VIINAMARJAVIRDE JAOKS Artikkel 12 Toetuse eesmärk 1. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 34 lõikes 1 nimetatud toetust antakse lauaveinide või määratletud piirkondades valmistatud kvaliteetveinide (mpv-kvaliteetveinid) tootjatele, kes kasutavad määruse (EÜ) nr 1493/1999 V lisa punktis C nimetatud toodete naturaalse alkoholisisalduse mahuprotsendi tõstmiseks ühenduses toodetud kontsentreeritud viinamarjavirret ja puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirret. 2. Olenemata lõikest 1, võivad liikmesriigid otsustada anda kuni 10hektoliitriste aastakoguste puhul kontsentreeritud viinamarjavirde ja puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde tootjatele toetust juhul, kui ostjad on üksikud viinamarjakasvatajad, kes kasutavad toodet üksnes oma toodangu rikastamiseks. Liikmesriigid võtavad vastu kõnealuse meetme üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja teavitavad neist komisjoni. Artikkel 13 Toetuse suurus 1. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 34 lõikes 1 nimetatud toetuse suurus määratakse kindlaks vastavalt võimalikule mahuprotsendilisele alkoholisisaldusele hektoliitris järgmiste tootekategooriate puhul: a) kontsentreeritud viinamarjavirre, mis on saadud viinamarjadest, mis on koristatud: - viinamarjakasvatusvööndites C III a ja C III b: 1,699 eurot mahuprotsendi kohta hektoliitris, - mujal: 1,466 eurot mahuprotsendi kohta hektoliitris; b) puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirre, mis on saadud viinamarjadest, mis on koristatud: - viinamarjakasvatusvööndites C III a ja C III b: 2,206 eurot mahuprotsendi kohta hektoliitris, - mujal: 1,955 eurot mahuprotsendi kohta hektoliitris. 2000/01., 2001/02. ja 2002/03. veiniaastal makstakse puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde puhul, mis on saadud mujal kui viinamarjakasvatusvööndites C III a ja C III b koristatud viinamarjadest ja mis on toodetud ettevõtetes, mis alustasid puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde tootmist Hispaanias enne 1. jaanuari 1986 ja mujal enne 30. juunit 1982, viinamarjakasvatusvööndi C III toodete jaoks sätestatud toetust. 2. Lõikes 1 nimetatud toodete võimaliku alkoholisisalduse määramisel kohaldatakse käesoleva määruse I lisas esitatud vastavustabeli arve refraktomeetri näitudele, mis on saadud 20 °C juures komisjoni määruse (EÜ) nr 1622/2000 (milles kehtestatakse ühenduse eeskiri veinivalmistustavade ja -menetluste kohta) XVIII lisas sätestatud meetodil. Artikkel 14 Toetusetaotlused Tootjad, kes soovivad saada määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 34 lõikega 1 ettenähtud toetust, peavad esitama pädevale sekkumisametile taotluse, mis hõlmab kõiki alkoholisisalduse tõstmiseks tehtud toimingud, mille kohta nimetatud artikkel kehtib. Taotlused peavad jõudma sekkumisametisse kahe kuu jooksul alates viimase toimingu lõpetamise kuupäevast. Taotlustele tuleb lisada dokumendid nende toimingute kohta, mille puhul toetust taotletakse. Artikkel 15 Toetuse andmise tingimused 1. Välja arvatud vääramatu jõu korral, ei maksta toetust juhul, kui tootja ei soorita määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 34 lõikes 1 nimetatud toiminguid vastavalt kõnealuse määruse V lisa punktidele C ja D. 2. Välja arvatud vääramatu jõu korral, kui tootja ei täida mis tahes käesoleva määruse nõuet, välja arvatud lõikes 1 nimetatud nõuet, vähendatakse makstavat toetust summa võrra, mille pädev asutus määrab kindlaks vastavalt rikkumise raskusastmele. 3. Vääramatu jõu korral määrab pädev asutus kindlaks meetmed, mida ta asjaolusid arvestades vajalikuks peab. Artikkel 16 Toetuse maksmine Sekkumisamet maksab toetuse tootjatele välja enne asjaomase veiniaasta lõpule järgnevat 31. augustit, välja arvatud: a) vääramatu jõu korral; b) juhul, kui toetuse saamise õigsuse kohta on algatatud haldusmenetlus. Sellistel juhtudel makstakse toetust üksnes siis, kui taotleja on tunnistatud õigustatud toetuse saajaks. Artikkel 17 Ettemaksed 1. Alates asjaomase veiniaasta 1. jaanuarist võivad tootjad taotleda alkoholisisalduse tõstmiseks kasutatud toodete jaoks arvutatud toetusele vastava summa ettemaksmist, tingimusel et nad on esitanud sekkumisametile tagatise. Kõnealuse tagatise suurus on 120 % taotletud toetusest. Taotlustele tuleb lisada artikli 14 teises lõigus nimetatud saadaolevad dokumendid. Ülejäänud dokumendid tuleb esitada enne veiniaasta lõppu. 2. Sekkumisamet teeb ettemaksed kolme kuu jooksul alates tagatise esitamise kohta tõendi esitamisest. 3. Pärast seda, kui pädev asutus või volitatud asutus on kontrollinud kõiki dokumente, ning võttes arvesse makstavat summat, vabastatakse tagatis vastavalt vajadusele täielikult või osaliselt komisjoni määruse (EMÜ) nr 2220/85 artiklis 19 sätestatud korras. III PEATÜKK TOETUS TEATAVATE TOODETE VALMISTAMISEKS ÜHENDKUNINGRIIGIS JA IIRIMAAL Artikkel 18 Toetuse eesmärk ja suurus 1. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktides b ja c nimetatud toetust antakse: a) töötlejatele, edaspidi "töötlejad", kes kasutavad üksnes viinamarjakasvatusvööndites C III a ja C III b toodetud viinamarjadest saadud kontsentreeritud viinamarjavirret selliste CN-koodi 220600 alla kuuluvate toodete valmistamiseks Ühendkuningriigis ja Iirimaal, mille puhul kõnealused liikmesriigid võivad lubada määruse (EÜ) nr 1493/1999 VII lisa punkti C alapunkti 3 kohaselt sõna "vein" sisaldava liitnimetuse kasutamist. Toetuse suurus on 0,2379 eurot kilogrammi kohta; b) ettevõtjatele, edaspidi "ettevõtjad", kes kasutavad üksnes ühenduses toodetud viinamarjadest saadud kontsentreeritud viinamarjavirret selliste Ühendkuningriigis ja Iirimaal turustatavate tooterühmade põhikomponendina, millega on kaasas selged juhised tarbijale, kuidas valmistada sellest veinitaolist jooki. Toetuse suurus on 0,3103 eurot kilogrammi kohta. 2. Toetuse saamise nõuetele vastamiseks peab kontsentreeritud viinamarjavirre olema veatu ja standardse turustuskvaliteediga ning sobima kasutamiseks määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktis b või c nimetatud otstarvetel. Artikkel 19 Toetusetaotlused 1. Töötlejad ja ettevõtjad, kes soovivad saada määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktiga b või c ettenähtud toetust, peavad esitama asjaomase veiniaasta 1. augusti ja 31. juuli vahel kirjaliku taotluse selle liikmeriigi pädevale asutusele, kus kontsentreeritud viinamarjavirret kasutatakse. Taotlused tuleb esitada vähemalt seitse tööpäeva enne tootmistoimingute algust. Seitsme tööpäeva pikkust ajavahemikku võib pädeva asutuse kirjaliku loa korral siiski lühendada. 2. Toetusetaotlused peavad hõlmama vähemalt 50 kilogrammi kontsentreeritud viinamarjavirret. 3. Toetusetaotlustesse tuleb märkida eelkõige: a) töötleja või ettevõtja nimi või ärinimi ja aadress; b) määruse (EÜ) nr 1493/1999 III lisas määratletud viinamarjakasvatusvöönd, kust kontsentreeritud viinamarjavirre on pärit; c) järgmine tehniline teave: i) ladustuskoht, ii) kogus (kilogrammides või, juhul kui määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktis c nimetatud kontsentreeritud viinamarjavirre on villitud kuni 5 kilogrammi sisaldavatesse mahutitesse, mahutite arv), iii) tihedus, iv) makstud hinnad, v) määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktides b ja c nimetatud toimingute sooritamise koht. Liikmesriigid võivad nõuda kontsentreeritud viinamarjavirde identifitseerimiseks lisateavet. 4. Toetusetaotlusele tuleb lisada koopia liikmesriigi pädeva asutuse poolt koostatud saatedokumendist/saatedokumentidest, mis hõlmab/hõlmavad kontsentreeritud viinamarjavirde vedu töötleja või ettevõtja ruumidesse. Kõnealuse dokumendi lahtrisse 8 tuleb märkida viinamarjakasvatusvöönd, kus on koristatud kasutatud värsked viinamarjad. Artikkel 20 Toetuse andmise tingimused 1. Töötlejad ja ettevõtjad on kohustatud kasutama kogu toetusetaotlusega hõlmatud kontsentreeritud viinamarjavirde koguse määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktides b ja c nimetatud otstarbel. Taotlusesse märgitud kontsentreeritud viinamarjavirde koguse puhul lubatakse 10 % suurust hälvet. 2. Töötlejad ja ettevõtjad peavad pidama laoarvestust, kuhu märgitakse eelkõige: a) ostetud ja nende ettevõttesse iga päev toodud kontsentreeritud viinamarjavirde partiid, käesoleva määruse artikli 19 lõike 2 punktides b ja c nimetatud teave ning müüja/müüjate nimi/nimed ja aadress/aadressid; b) kontsentreeritud viinamarjavirde kogused, mis kasutatakse nende ettevõttes iga päev määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktides b ja c nimetatud otstarvetel; c) iga päev toodetud ja ettevõttest väljaviidavad määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktides b ja c nimetatud valmistoodete partiid ning kaubasaaja/kaubasaajate nimi/nimed ja aadress/aadressid. 3. Töötlejad ja ettevõtjad teatavad pädevale asutusele ühe kuu jooksul kirjalikult kuupäeva, mil kogu toetusetaotlusega hõlmatud kontsentreeritud viinamarjavirre on kasutatud määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 35 lõike 1 punktides b ja c nimetatud otstarvetel, võttes arvesse käesoleva artikli lõikega 1 ettenähtud hälvet. 4. Välja arvatud vääramatu jõu korral, ei maksta toetust juhul, kui töötlejad või ettevõtjad ei täida käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud nõuet. 5. Kui töötlejad või ettevõtjad ei täida mis tahes käesoleva määruse nõuet, välja arvatud käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud nõue, vähendatakse makstavat toetust summa võrra, mille pädev asutus määrab kindlaks vastavalt rikkumise raskusastmele, välja arvatud vääramatu jõu korral. 6. Vääramatu jõu esinemise korral määrab pädev ametiasutus kindlaks meetmed, mida ta asjaolusid arvestades vajalikuks peab. Artikkel 21 Toetuse maksmine Pädev asutus maksab kontsentreeritud viinamarjavirde tegelikult kasutatud koguse eest toetuse välja hiljemalt kolm kuud pärast käesoleva määruse artikli 20 lõikes 3 nimetatud teabe saamist. Artikkel 22 Ettemaksed 1. Käesoleva määruse artiklis 18 nimetatud töötlejad ja ettevõtjad võivad taotleda toetusele vastava summa ettemaksmist, tingimusel et nad on esitanud pädevale asutusele tagatise, mille suurus on 120 % nimetatud summast. 2. Lõikes 1 nimetatud ettemaksed tehakse kolme kuu jooksul alates tagatise esitamise tõendamisest, tingimusel et esitatakse tõend selle kohta, et kontsentreeritud viinamarjavirde eest on tasutud. 3. Pärast seda, kui pädev asutus on saanud käesoleva määruse artikli 20 lõikes 3 nimetatud teabe, ning võttes arvesse makstava toetuse suurust, vabastatakse lõikes 1 nimetatud tagatis vastavalt vajadusele täielikult või osaliselt komisjoni määruse (EMÜ) nr 2220/85 artiklis 19 sätestatud korras. II JAOTIS ERALADUSTUSABI Artikkel 23 Eesmärk Käesolevas jaotises sätestatakse määruse (EÜ) nr 1493/1999 III jaotise I peatükis nimetatud eraladustusabi kava üksikasjalikud rakenduseeskirjad. Artikkel 24 Määratlused Käesoleva jaotise kohaldamisel tähendab mõiste "tooted" mis tahes veiniaastal toodetud viinamarjavirret, kontsentreeritud viinamarjavirret, puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirret ja lauaveini. Artikkel 25 Abi suurus Kogu ühenduses ühe hektoliitri kohta päevas makstava ladustusabi ühtsed määrad on järgmised: a) 0,01837 eurot viinamarjavirde puhul; b) 0,06152 eurot kontsentreeritud viinamarjavirde puhul; c) 0,06152 eurot puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde puhul; d) 0,01544 eurot lauaveinide puhul. Artikkel 26 Abi saajate suhtes kohaldatavad eeskirjad 1. Sekkumisametid sõlmivad eraladustuslepinguid üksnes tootjatega. Käesoleva määruse kohaldamisel tähendab mõiste "tootja" mis tahes füüsilist või juriidilist isikut või selliste isikute rühma, kes sooritab või laseb enda nimel sooritada mõnda järgmistest toimingutest: a) värskete viinamarjade töötlemine viinamarjavirdeks; b) viinamarjavirde töötlemine kontsentreeritud viinamarjavirdeks või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirdeks; c) värskete viinamarjade, viinamarjavirde või kääriva viinamarjavirde töötlemine lauaveiniks. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklis 39 nimetatud organisatsioone käsitatakse nende liikmete poolt valmistatud koguste tootjatena. Üksikliikmed, kes tarnivad eraladustuslepinguga hõlmatud veini, vastutavad käesoleva määruse artiklis 2 nimetatud kohustuste täitmise eest. 2. Tootjad võivad sõlmida lepinguid üksnes nende toodete kohta, mis: - nad on ise tootnud, või - on toodetud nende vastutusel ja on nende omandis, või - on lõike 1 kolmandas lõigus nimetatud tootjaorganisatsioonide puhul toodetud kõnealuste organisatsioonide liikmete vastutusel. 3. Liikmesriigi sekkumisamet võib sõlmida lepinguid üksnes oma riigi territooriumil ladustatud toodete kohta. 4. Tooted ei või samal ajal olla hõlmatud eraladustuslepinguga ja nõukogu määruse (EMÜ) nr 565/80 artikli 5 lõikes 1 osutatud meetmetega. Artikkel 27 Abi saamise tingimustele vastavate toodete omadused Lepingute sõlmimisel: a) peab asjaomane viinamarjavirre olema saadud üksnes määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 19 kohaselt veiniviinamarjadeks liigitatud sortidest ning selle naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides ei tohi olla madalam selle viinamarjakasvatusvööndi jaoks sätestatud naturaalsest alkoholisisaldusest, kust kõnealune viinamarjavirre on pärit; b) peavad lauaveinid vastama järgmistele tingimustele: i) need peavad vastama käesoleva määruse II lisas kindlaksmääratud minimaalsetele kvaliteedinõuetele selle kategooria osas, mille kohta leping on sõlmitud, ii) nende redutseerivate suhkrute sisaldus ei tohi olla suurem kui kaks grammi liitri kohta, välja arvatud Portugalist pärit lauaveinide puhul, mille redutseerivate suhkrute sisaldus ei tohi olla suurem kui neli grammi liitri kohta, iii) need peavad säilima hästi 24tunnisel kokkupuutel õhuga, iv) neil ei tohi olla halba maitset; c) käesoleva määruse artiklis 24 nimetatud toodete radioaktiivsuse tase ei tohi ületada ühenduse eeskirjades lubatud piirnorme. Toodete radioaktiivse saastatuse taset kontrollitakse siiski üksnes siis, kui olukord seda nõuab, ning üksnes vajaliku ajavahemiku jooksul. Artikkel 28 Kogused, mille puhul võib abi maksta 1. Toodete üldkogus, mille kohta tootja sõlmib ladustuslepingu, ei tohi ületada kogust, mis on märgitud asjaomase tootja poolt asjaomase veiniaasta kohta määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 18 lõike 1 kohaselt esitatud tootedeklaratsioonis ning millele lisanduvad määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklis 70 osutatud registritesse märgitud kogused, mis asjaomane tootja on saanud pärast nimetatud deklaratsiooni esitamist. 2. Lepingud peavad hõlmama vähemalt 50 hektoliitrit lauaveini, 30 hektoliitrit viinamarjavirret või 10 hektoliitrit kontsentreeritud viinamarjavirret või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirret. Artikkel 29 Lepingute sõlmimine 1. Tootjad võivad sõlmida lepinguid, tingimusel et nad esitavad iga mahuti kohta, milles asjaomast toodet ladustatakse: a) toote identifitseerimiseks vajalikud üksikasjad; b) järgmised analüüsiandmed: i) värvus, ii) vääveldioksiidisisaldus, iii) kinnitus selle kohta, et punastest viinamarjadest saadud toodetes ei ole leitud malvidooldiglükosiidi määramiseks tehtud analüüsil hübriide. Viinamarjavirde, kontsentreeritud viinamarjavirde ja puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde puhul tuleb lisaks esitada: c) määruse (EMÜ) nr 558/93 lisas osutatud meetodi kohaselt refraktomeetri näit 20 °C juures. Kõnealuse näidu kontrollimisel lubab asjaomane asutus 0,2 kraadi suurust erinevust. Lauaveinide puhul tuleb lisaks esitada järgmised analüüsiandmed: d) üldalkoholisisaldus mahuprotsentides; e) tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides; f) üldhappesus viinhappe grammides liitri kohta või milliekvivalentides liitri kohta; valge veini puhul võivad liikmesriigid kõnealusest nõudest siiski loobuda; g) lenduvate hapete sisaldus äädikhappe grammides liitri kohta või milliekvivalentides liitri kohta; valge veini puhul võivad liikmesriigid kõnealusest nõudest siiski loobuda; h) redutseerivate suhkrute sisaldus; i) omadused õhu käes 24 tunni jooksul; j) halva maitse puudumine. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklis 27 nimetatud ametlik labor teeb 30 päeva enne lepingu sõlmimist analüüsid eespool nimetatud andmete saamiseks. 2. Liikmesriigid võivad piirata nende lepingute arvu, mille tootja võib igal veiniaastal sõlmida. 3. Lauaveinide kohta ei või sõlmida lepinguid enne asjaomase veini esimese sademelt villimise kuupäeva. 4. Tootjad, kes soovivad sõlmida lauaveinide kohta ladustuslepinguid, teatavad sekkumisametile lepingute sõlmimist käsitlevate taotluste esitamise ajal lauaveini üldkoguse, mille nad on jooksval veiniaastal tootnud. Selleks esitavad nad koopia määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 18 lõikega 2 ettenähtud tootedeklaratsiooni(de)st ning vajaduse korral käesoleva määruse artiklis 29 nimetatud registrist. Kui deklaratsioon ei ole veel kättesaadav, võib esitada ajutise tõendi. 5. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 25 lõike 2 kohaldamist, peavad lepingud sisaldama vähemalt järgmist teavet: a) asjaomaste tootjate nimed ja aadressid; b) sekkumisameti nimi ja aadress; c) tootetüüp käesoleva määruse artiklis 25 esitatud liigituse alusel; d) kogus; e) ladustuskoht; f) ladustusaja esimene päev; g) abi suurus eurodes. Lauaveinide puhul peavad lepingud lisaks sisaldama: h) kinnitust, et esimene sademelt villimine on tehtud; i) klauslit selle kohta, et mahtu võib vähendada protsendi võrra, mille komisjon määrab kindlaks määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklis 75 sätestatud korras, juhul kui lepingutega hõlmatud üldkogus ületab märkimisväärselt viimase kolme veiniaasta keskmisi koguseid; sellise vähendamise tulemusel ei tohi ladustatavad kogused langeda allapoole artikli 28 lõikes 2 nimetatud miinimumkoguseid; käesoleva klausli kohaldamisel makstakse vähendusele eelneva ajavahemiku jaoks ettenähtud abi endiselt täielikult välja. 6. Liikmesriigid võivad nõuda asjaomase toote identifitseerimiseks lisateavet. Artikkel 30 Erand käesoleva määruse artiklist 2 Liikmesriigid võivad lubada sõlmida lepinguid enne seda, kui tootjad on esitanud käesoleva määruse artiklis 2 nimetatud tõendid, tingimusel et sellised lepingud sisaldavad tootjate avaldust, millega tootjad tõendavad, et nad on täitnud kõnealuses artiklis nimetatud kohustused või vastavad käesoleva määruse III jaotise artiklis 58 nimetatud nõudele ning et nad kohustuvad tarnima oma kohustuste täielikuks täitmiseks vajalikud allesjäänud kogused pädeva riigiasutuse poolt sätestatud tähtajaks. Esimeses lõigus nimetatud tõend tuleb esitada enne asjaomase veiniaasta 31. augustit. Artikkel 31 Ladustusaja algus 1. Ladustusaja esimeseks päevaks on lepingu sõlmimise päevale järgnev päev. 2. Kui leping käsitleb ladustusaega, mis algab pärast lepingu allkirjastamisele järgnevat päeva, ei tohi ladustusaja esimene päev olla hilisem kui 16. veebruar. Artikkel 32 Ladustusaja lõpp 1. Viinamarjavirde, kontsentreeritud viinamarjavirde ja puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde ladustuslepingud lõpevad lepingu sõlmimise päevale järgneva 1. augusti ja 30. novembri vahel. 2. Lauaveinide ladustuslepingud lõpevad lepingu sõlmimise päevale järgneva 1. septembri ja 30. novembri vahel. 3. Tootjad saadavad lepingu lõppkuupäeva kindlaksmääramiseks sekkumisametile lepingu viimase kehtivuspäeva kohta teatise. Kõnealuste teatiste esitamise nõuded näevad ette liikmesriigid. Teatise puudumise korral lõpevad lepingud 30. novembril. 4. Tootjad, kes ei ole taotlenud käesoleva määruse artikli 38 alusel ettemakset, võivad müüa eksportimiseks või viinamarjamahlaks töötlemiseks viinamarjavirret või kontsentreeritud viinamarjavirret alates viienda ladustamiskuu esimesest päevast. Sellistel juhtudel teavitavad tootjad sellest sekkumisametit lõikes 3 ettenähtud korras. Sekkumisametid tagavad toodete kasutamise märgitud otstarbel. Artikkel 33 Lepingu varasem lõpetamine tootja taotlusel 1. Tootjad, kes ei ole taotlenud käesoleva määruse artikli 38 alusel ettemakset, võivad lõpetada ladustuslepingud alates 1. juunist, tingimusel et komisjon lubab seda turusuundumusi, varusid käsitlevat teavet ja saagiprognoose arvesse võttes. 2. Juhul kui komisjon otsustab vähendada lepingutega hõlmatud koguseid vastavalt käesoleva määruse artikli 29 lõike 5 punktile i, võivad tootjad lisaks sellele lõpetada oma lepingu ühepoolselt täies ulatuses või osaliselt kõnealuse otsuse avaldamisele järgneval kuul. Artikkel 34 Ladustamisega seotud üksikasjalikud rakenduseeskirjad 1. Ladustatavad tooted peavad kogu ladustusaja jooksul ja kuni lepingu viimase kehtivuspäevani vastama järgmistele tingimustele: a) nad peavad vastama määruse (EÜ) nr 1493/1999 I lisa asjakohastele määratlustele; b) neil peab säilima vähemalt see minimaalne alkoholisisaldus, mida nõuti asjaomase lauaveinikategooria puhul lepingu sõlmimise ajal; c) neid ei tohi hoida mahutites, mille maht on alla 50 liitri; d) neid tuleb hoida vaadis; ning e) vein peab olema ladustusaja lõpus sobiv pakkumiseks või tarnimiseks otseselt inimtoiduks. 2. Ilma et see piiraks artikli 6 kohaldamist, võib lepinguga hõlmatud toodete puhul rakendada üksnes selliseid veinitöötlemisviise ja -menetlusi, mis on nende säilitamiseks vajalikud. Mahu muutus ei tohi ületada veini puhul 2 % ja viinamarjavirde puhul 3 % lepingusse kantud mahust. Vaatide vahetamise korral suurendatakse kõnealuseid protsente ühe protsendi võrra. Kui kõnealuseid protsente ei ületata kogu lepingu osas, võib abi maksta täies ulatuses. Vastasel korral abi ei maksta. 3. Ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 33 kohaldamist, ei tohi tootjad lepinguga hõlmatud toodet lepingu kehtivusaja jooksul müüa või mis tahes muul viisil turustada. Olenemata esimesest lõigust, võivad tootjad lepingu kehtivusajal kohustuda saatma lepinguga hõlmatud lauaveini lepingu lõppemisel käesoleva määruse III jaotise kohaseks destilleerimiseks. 4. Tootjad teavitavad asjaomase liikmesriigi poolt sätestatud ajavahemiku jooksul sekkumisametit kõikidest lepingu kehtivusajal tehtud muudatustest, mis puudutavad: a) ladustuskohta või b) toote pakkimisviisi. Sellistel juhtudel teatavad tootjad, millistes mahutites toode lõplikult ladustatakse. 5. Kui tootjad kavatsevad vedada lepinguga hõlmatud toote ladustuskohta, mis asub mujal või ei kuulu temale, võib toodet vedada ainult üks kord, kui sekkumisamet, kellele on sellest vastavalt lõikele 4 teatatud, on selleks loa andnud. 6. Tootjad, kes on sõlminud viinamarjavirde kohta eraladustuslepingud, võivad töödelda lepingu kehtivusaja jooksul kogu kõnealuse virde või osa sellest kontsentreeritud viinamarjavirdeks või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirdeks. Tootjad, kes on sõlminud viinamarjavirde kohta eraladustuslepingud, võivad töödelda lepingu kehtivusaja jooksul kogu kõnealuse virde või osa sellest kontsentreeritud viinamarjavirdeks või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirdeks. Tootjad võivad lasta sooritada kahes eelmises lõigus nimetatud töötlemistoimingud kolmandal isikul, tingimusel et töötlemisel saadavad tooted kuuluvad kõnealustele tootjatele ja et kõnealused tootjad on esitanud eelneva deklaratsiooni. Kõnealuseid toiminguid kontrollib asjaomane liikmesriik. 7. Asjaomased tootjad teatavad sekkumisametile kirjalikult käesoleva artikli lõikes 6 nimetatud töötlemise alguskuupäeva, ladustuskoha ja toote pakkimisviisi. Selline teade peab jõudma sekkumisametisse vähemalt 15 päeva enne töötlemistoimingute alguskuupäeva. Tootjad saadavad ühe kuu jooksul pärast töötlemistoimingute lõppkuupäeva sekkumisametile saadud toodet käsitleva analüüsiaruande, mis sisaldab vähemalt asjaomase toote puhul käesoleva määruse artikli 29 alusel nõutavaid andmeid. 8. Lõikes 6 nimetatud töötlemise sooritamisel võrdub lepinguga hõlmatud toote ladustusabi: a) lõike 6 esimeses lõigus nimetatud töötlemise puhul käesoleva määruse artikli 25 punktis a nimetatud summaga; b) lõike 6 teises lõigus nimetatud töötlemise puhul käesoleva määruse artikli 25 punktis b nimetatud summaga. Abi arvutatakse kogu ladustusajaks lepinguga hõlmatud tootekoguse põhjal enne töötlemist. Artikkel 35 Toote muutumine ladustamise ajal 1. Kui lepinguga hõlmatud toode lepingu kehtivusaja jooksul ei vasta enam täielikult või osaliselt käesoleva määruse artikli 34 lõike 1 nõuetele, teatab tootja sellest viivitamata sekkumisametile. Sellisele teatele lisatakse analüüsiaruanne. Sekkumisamet lõpetab lepingu asjaomase koguse osas alates analüüsiaruande saamise kuupäevast. 2. Kui sekkumisameti või mis tahes muu kontrolliasutuse poolt tehtava kontrolli käigus ilmneb, et lepinguga hõlmatud toode ei vasta lepingu kehtivusaja jooksul enam täielikult või osaliselt käesoleva määruse artikli 34 lõikes sätestatud 1 nõuetele, lõpetab sekkumisamet lepingu asjaomase koguse osas enda poolt kindlaksmäärataval kuupäeval. Artikkel 36 Abi andmise tingimused 1. Välja arvatud vääramatu jõu korral, a) ei maksta abi juhul, kui tootjad ei täida käesoleva määruse artikli 34 lõigete 1–5 ja 7 kohaseid kohustusi ning kui nad keelduvad kontrollide tegemisest; b) vähendatakse abi vastavalt rikkumise raskusastmele pädeva asutuse poolt kindlaksmääratud summa võrra, kui tootjad ei täida ühte käesolevas määruses või lepingus sätestatud kohustustest, välja arvatud punktis a osutatud kohustused. 2. Vääramatu jõu korral võtab sekkumisamet meetmed, mida ta asjaolusid arvestades vajalikuks peab. Artikkel 37 Abi maksmine 1. Abi makstakse välja hiljemalt kolm kuud pärast lepingu kehtivusaja lõppemist, välja arvatud: a) vääramatu jõu korral; b) juhul kui abi saamise õigsuse kohta on algatatud haldusmenetlus. Niisugusel juhul makstakse abi üksnes siis, kui taotleja on tunnistatud õigustatud abi saajaks. 2. Juhul kui leping on käesoleva määruse artiklite 33 või 36 kohaselt lõpetatud, tuleb abi maksta võrdeliselt lepingu tegeliku kestusega. Abi makstakse välja hiljemalt kolm kuud pärast lepingu lõpetamise kuupäeva. Artikkel 38 Ettemaksed 1. Tootjad, kes on sõlminud pikaajalisi ladustuslepinguid, võivad taotleda lepingu sõlmimise ajal arvutatud abile vastava summa ettemaksmist, tingimusel et nad on esitanud sekkumisametile tagatise, mille suurus on 120 % nimetatud summast. Ettemakse tehakse hiljemalt kolm kuud pärast tagatise esitamise kohta tõendi esitamist. Ülejäänud osa makstakse hiljemalt kolm kuud pärast lepingu kehtivusaja lõppu. 2. Lõikes 1 nimetatud tagatised esitatakse garantiina, mille annab välja selle liikmesriigi poolt sätestatud nõuetele vastav asutus, kuhu sekkumisamet kuulub. Tagatised vabastatakse pärast ülejäänud abisumma maksmist. Kui õigus abile kaotatakse vastavalt käesoleva määruse artikli 36 lõike 1 punktile a, jäädakse kogu tagatisest ilma. Kui käesoleva määruse artikli 36 lõike 1 punkti b kohaldamine põhjustab juba makstud summast väiksema abisumma kindlaksmääramise, vähendatakse tagatist 120 % võrra sellest summast, mis ületab makstava abi summat. Sel viisil vähendatud tagatis vabastatakse hiljemalt kolm kuud pärast lepingu kehtivusaja lõppemist. 3. Liikmesriigid teevad artikli 29 lõike 5 punkti i kohaldamisel vajalikud kohandused. Artikkel 39 Kvaliteetveinid Lauaveini, mille kohta on sõlmitud ladustusleping, ei tohi hiljem tunnistada mpv-kvaliteetveiniks ega kasutada määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 54 lõikes 1 määratletud mpv-kvaliteetveini, mpv-kvaliteetvahuveini, mpv-kvaliteetliköörveini ega mpv-kvaliteetpoolvahuveini valmistamiseks. III JAOTIS DESTILLEERIMINE Sissejuhatus Artikkel 40 Eesmärk Käesolevas jaotises sätestatakse määruse (EÜ) nr 1493/1999 III jaotise II peatükis nimetatud destilleerimise suhtes kohaldatavad üksikasjalikud eeskirjad. Artikkel 41 Määratlused 1. Käesolevas jaotises kasutatakse järgmisi mõisteid: a) tootja: i) käesoleva jaotise I peatüki kohaldamisel – füüsiline või juriidiline isik või selliste isikute rühm, kes on tootnud veini enda saadud või ostetud värsketest viinamarjadest, viinamarjavirdest või osaliselt kääritatud viinamarjavirdest või käärivast toorveinist, või füüsiline või juriidiline isik või selliste isikute rühm, kelle suhtes kehtivad määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklis 27 nimetatud kohustused; ii) käesoleva jaotise II ja III peatüki kohaldamisel – füüsiline või juriidiline isik või selliste isikute rühm, kes on tootnud veini enda saadud või ostetud värsketest viinamarjadest, viinamarjavirdest või osaliselt kääritatud viinamarjavirdest; b) destilleerija – füüsiline või juriidiline isik või selliste isikute rühm: i) kes destilleerib veini, destilleerimiseks kangendatud veini või veinivalmistamise või viinamarjade muude töötlemisviiside kõrvalsaadusi, ning ii) kelle on heaks kiitnud selle liikmesriigi pädev asutus, mille territooriumil asub destilleerimisettevõte; c) destilleerimiseks kangendatud veini valmistaja – füüsiline või juriidiline isik või selliste isikute rühm (v.a destilleerijad): i) kes töötlevad veini destilleerimiseks kangendatud veiniks, ja ii) kelle on heaks kiitnud selle liikmesriigi pädev asutus, mille territooriumil asub asjaomane ettevõte; d) pädev sekkumisamet: i) seoses destilleerimiseks ettenähtud veini ning destilleerimiseks kangendatud veini tarnimist käsitlevate lepingute või deklaratsioonide vastuvõtmise ja heakskiitmisega – selle liikmesriigi määratud sekkumisamet, kelle territooriumil asub vein lepingu või deklaratsiooni esitamise ajal, ii) seoses artikli 69 kohaseks destilleerimiseks ettenähtud kangendatud veini valmistajatele toetuse maksmisega – selle liikmesriigi määratud sekkumisamet, mille territooriumil vein kangendatakse, iii) kõikidel muudel juhtudel – selle liikmesriigi määratud sekkumisamet, mille territooriumil toimub destilleerimine. 2. Käesoleva jaotise kohaldamisel käsitatakse füüsilisi või juriidilisi isikuid või selliste isikute rühmi, v.a destilleerimiseks kangendatud veini valmistajad, destilleerijatena, kui: a) selle liikmesriigi pädev asutus, kus kõnealused isikud või rühmad asuvad, on nad heaks kiitnud; b) nad ostavad lõike 1 punktis a määratletud tootjalt veini või veinivalmistamise või mõne muu viinamarjade töötlemisviisi kõrvalsaadusi, et lasta need omal kulul heakskiidetud destilleerijal destilleerida, ning c) nad maksavad tootjale ostetud toodete eest vähemalt asjaomase destilleeritud toote minimaalse kokkuostuhinna. Isikutel või rühmadel, keda käsitatakse destilleerijatena, on samad kohustused ja õigused kui destilleerijatel. 3. Liikmesriigid võivad sätestada vastavalt enda poolt kindlaksmääratavatele eeskirjadele, et lepingute sõlmimise ja veini destilleerimiseks tarnimise eesmärgil võib viinamarjakasvatajate ühistute ühendusi taotluse korral käsitada kõnealusesse ühendusse kuuluvate ühistute poolt valmistatud ja üleantud veinikoguste tootjatena. Kõnealusesse ühendusse kuuluvate ühistute suhtes kehtivad endiselt ühenduse eeskirjades sätestatud õigused ja kohustused. Kui ühistute ühendus otsustab sooritada kokkuleppel asjaomaste viinamarjakasvatajate ühistutega teataval veiniaastal käesoleva jaotise kohase destilleerimistoimingu, teavitab ta sellest kirjalikult sekkumisametit. Sellistel juhtudel: a) ei tohi kõnealusesse ühendusse kuuluvad ühistud allkirjastada iseseisvalt destilleerimislepinguid ega teostada asjaomaseks destilleerimiseks tarneid; b) kantakse nimetatud ühenduse poolt destilleerimiseks tarnitud veinikogused nende ühendusse kuuluvate ühistute arvele, kelle nimel tarne tehakse. Kui üks või mitu ühendusse kuuluvat ühistut ei täida käesoleva määruse artiklis 2 sätestatud kohustusi, ei saa ühendus enam tarnida asjaomaseks destilleerimiseks veini koguses, mis on tarnitud rikkumise sooritanud viinamarjakasvatajate ühistute nimel, sõltumata asjaomastele ühistutele tulenevatest tagajärgedest. Liikmesriigid, kes kasutavad käesoleva lõikega ettenähtud võimalust, teatavad sellest ja sel eesmärgil vastuvõetud sätetest komisjonile. Komisjon teavitab teisi liikmesriike. Artikkel 42 Destilleerijate heakskiitmine 1. Liikmesriikide pädevad asutused kiidavad heaks enda territooriumil asuvad destilleerijad, kes kavatsevad sooritada käesoleva jaotise kohaseid destilleerimistoiminguid, ning koostavad heakskiidetud destilleerijate loetelu. Kõnealused asutused võivad siiski otsustada jätta kõnealusest loetelust välja heakskiidetud destilleerijad, kes ei saa valmistada käesoleva jaotise I peatüki kohasel destilleerimisel tooteid, mille alkoholisisaldus on vähemalt 92 mahuprotsenti. Pädevad asutused vastutavad kõnealuse loetelu ajakohastamise eest ja liikmesriigid edastavad kõik loetelu hilisemad muudatused komisjonile. Komisjon avaldab kõnealuse loetelu ja selle muudatused. 2. Pädev asutus võib destilleerijatelt, kes ei täida ühenduse eeskirjadest neile tulenevaid kohustusi, heakskiidu ajutiselt või lõplikult ära võtta. Artikkel 43 Destilleerimisel saadud alkohol Käesoleva jaotise kohasel destilleerimisel võib saada üksnes järgmisi tooteid: a) neutraalne alkohol, mis vastab käesoleva määruse III lisas esitatud määratlusele; või b) veinist või viinamarjade pressimisjääkidest destilleeritud alkohol, mis vastab nõukogu 29. mai 1989. aasta määruse (EMÜ) nr 1576/89 (millega kehtestatakse piiritusjookide määratlemise, kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirjad) [4] artikli 1 lõike 4 punktides d või f esitatud määratlustele; või c) destillaat või toorpiiritus, mille alkoholisisaldus on vähemalt 52 mahuprotsenti. Kui saadakse esimese lõigu punktis c nimetatud toode, võib seda kasutada ametliku järelevalve all üksnes: i) alkohoolsete jookide tootmiseks, ii) töötlemiseks üheks punktis a või b nimetatud tooteks, v.a viinamarjade pressimisjääkidest töödeldud alkohol, iii) tööstuslikuks kasutamiseks ettenähtud alkoholi tootmiseks. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada teises lõigus sätestatud kohustuse järgimine. Artikkel 44 Neutraalse alkoholi analüüsimeetod Käesoleva määruse V lisas sätestatakse ühenduse meetod käesoleva määruse IV lisas määratletud neutraalse alkoholi analüüsimiseks. I PEATÜKK KOHUSTUSLIK DESTILLEERIMINE I jagu: veinivalmistamise kõrvalsaaduste destilleerimine Artikkel 45 Kohustus tarnida kõrvalsaadused destilleerimiseks 1. Tootjad, kelle suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklis 27 sätestatud destilleerimisnõuet, täidavad oma kohustuse, tarnides hiljemalt asjaomase veiniaasta 15. juuliks: a) kõik oma viinamarjade pressimisjäägid ja kogu oma veinisette heakskiidetud destilleerijale; ning b) vajaduse korral veini heakskiidetud destilleerijale või destilleerimiseks kangendatud veini valmistajale. Kui tootjad tarnivad tooteid destilleerijale, kellelt on heakskiit ära võetud, võib tarnitud koguseid arvesse võtta, kuid ühenduse toetust ei maksta. 2. Tootjad, kes ei ole valmistanud ühistu ettevõttes veini ega töödelnud seal viinamarju mõnel muul viisil ning kes ei tooda asjaomasel veiniaastal üle 25 hektoliitri veini või viinamarjavirret, ei pea tarneid tegema. Viinamarjakasvatusvööndi C Itaalia osas ja Portugali viinamarjakasvatusvööndis võib tootjad, kes peavad täitma lõikes 1 nimetatud kohustuse, kõnealusest kohustusest vabastada, kasutades määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 lõikega 8 ettenähtud võimalust, tingimusel et kõnealused tootjad on veini valmistamisel või viinamarjade mõnel muul viisil töötlemisel kasutanud kogust, mis vastab rohkem kui 25 hektoliitrile, kuid mitte rohkem kui 40 hektoliitrile veinile. Artikkel 46 Destilleerimiseks tarnitavate kõrvalsaaduste omadused 1. Olenemata määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 lõikest 4, peab nende tootjate puhul, kes tarnivad viinamarjade pressimisjääke önotsüaniini valmistamiseks, olema destilleerimiseks tarnitavate toodete alkoholisisaldus vähemalt 5 % veini alkoholisisaldusest. Mpv-kvaliteetveinide puhul peab kõnealune sisaldus olema vähemalt 7 %. 2. Käesoleva määruse artiklis 48 määratletud toodetena destilleerimiseks tarnitava alkoholikoguse kindlaksmääramisel kohaldatakse eri viinamarjakasvatusvööndites järgmisi standardseid naturaalseid alkoholisisaldusi mahuprotsentides: a) 8,5 % viinamarjakasvatusvööndis B; b) 9,0 % viinamarjakasvatusvööndis C I; c) 9,5 % viinamarjakasvatusvööndis C II; d) 10,0 % viinamarjakasvatusvööndis C III. 3. Destilleerimiskulude mõistlikes piirides hoidmiseks peavad veinivalmistamise kõrvalsaadustel olema piiritustehasesse tarnimisel vähemalt järgmised keskmised omadused: a) viinamarjade pressimisjäägid: i) viinamarjakasvatusvööndis B: kaks liitrit puhast alkoholi 100 kilogrammi kohta, ii) viinamarjakasvatusvööndis C: kaks liitrit puhast alkoholi 100 kilogrammi kohta, kui pressimisjäägid saadakse viinamarjasortidest, mis on loetletud viinamarjasortide liigituses asjaomase haldusüksuse puhul muude kui veiniviinamarjasortidena; 2,8 liitrit puhast alkoholi 100 kilogrammi kohta, kui pressimisjäägid saadakse viinamarjasortidest, mis on loetletud viinamarjasortide liigituses asjaomase haldusüksuse puhul üksnes veiniviinamarjasortidena; b) veinisete: i) viinamarjakasvatusvööndis B: kolm liitrit puhast alkoholi 100 kilogrammi kohta, niiskusesisaldus 45 %, ii) viinamarjakasvatusvööndis C: neli liitrit puhast alkoholi 100 kilogrammi kohta, niiskusesisaldus 45 %. 4. Tootjate puhul, kes tarnivad enda toodetud veini äädikatööstusele, lahutatakse tarnitud veinis sisalduv puhta alkoholina väljendatud alkoholikogus selles veinis sisalduvast puhta alkoholina väljendatud alkoholikogusest, mis tuleb tarnida destilleerimiseks määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 lõikes 3 nimetatud kohustuse täitmiseks. Tootjate suhtes, kes tarnivad enda toodetud veini ja selle kõrvalsaadusi liikmesriikide poolt järelevalve all tehtavate katsete jaoks, kohaldatakse artiklis 47 nimetatud kokkuostuhindasid käsitlevaid sätteid ning destilleerijale makstav toetus on 0,277 eurot mahuprotsendi kohta hektoliitris. Katsete tegemise korral ei või liikmesriik kasutada ühe katse kohta üle 100 tonni pressimisjääke ja üle 100 tonni veinisetet. Artikkel 47 Kokkuostuhind 1. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 lõikes 9 nimetatud kokkuostuhinda kohaldatakse pakkimata kauba suhtes väljaviimisel destilleerija ruumidest. 2. Destilleerijad maksavad lõikes 1 nimetatud kokkuostuhinna ostjale kolme kuu jooksul alates asjaomase koguse piiritustehasesse tarnimise päevast. Kui tootjal ei ole vastuväiteid, võib destilleerija siiski: a) teha tootjale hiljemalt kolm kuud pärast toodete tarnimist kokkuostuhinnast 80 % moodustava ettemakse; või b) teha punktis a nimetatud ettemakse pärast toodete tarnimist ja hiljemalt üks kuu pärast kõnealuste toodete kohta enne asjaomase veiniaasta lõpule järgnevat 31. augustit koostatava arve esitamist. Destilleerijad maksavad ülejäänud osa tootjatele hiljemalt järgmiseks 31. oktoobriks. Artikkel 48 Destilleerijatele makstav toetus 1. Toetus, mida makstakse destilleerijatele määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 alusel destilleeritud toodete eest destilleerimisel saadud toote alkoholi mahuprotsendi kohta hektoliitris, määratakse kindlaks järgmiselt: a) neutraalne alkohol: i) kindlasummaline toetus 0,6279 eurot, ii) toetus pressimisjääkide eest 0,8453 eurot, iii) toetus veini ja veinisette eest 0,4106 eurot; b) viinamarjade pressimisjääkidest destilleeritud alkohol ning destillaat või toorpiiritus, mille alkoholisisaldus on vähemalt 52 mahuprotsenti, 0,3985 eurot; c) veinipiiritus 0,2777 eurot; d) veinist ja veinisettest saadud toorpiiritus 0,2777 eurot. Kui destilleerija tõendab, et pressimisjääkide destilleerimisel saadud destillaati või toorpiiritust kasutati muul viisil kui pressimisjääkidest destilleeritud alkoholina, võib maksta täiendava summa 0,3139 eurot mahuprotsendi kohta hektoliitris. 2. Lõike 1 punktis a nimetatud pressimisjääkidest või veinist ja veinisettest destilleeritud alkoholi diferentseeritud toetuse: a) võivad liikmesriigid kehtestada juhul, kui punktis i nimetatud kindlasummalise toetuse kohaldamine ei võimalda teatavates ühenduse piirkondades ühe või mitme veinivalmistamise kõrvalsaaduse destilleerimist; b) peab maksma destilleerijatele juhul, kui üks nimetatud toorainetest moodustab asjaomase veiniaasta jooksul nende poolt destilleeritud kogusest üle 60 %. 3. Toetust ei maksta nende destilleerimiseks tarnitud veinikoguste puhul, mis ületavad rohkem kui 2 % koguseid, mis tootja peab tarnima vastavalt käesoleva määruse artikli 45 lõikele 1. Artikkel 49 Erandid destilleerimiseks tarnimise kohustusest 1. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklis 27 sätestatud kohustusi ei pea täitma: a) tootjad, kes kõrvaldavad veinivalmistamise kõrvalsaadused käesoleva määruse artikli 50 lõikes 1 sätestatud järelevalve all; b) aromaatsete kvaliteetvahuveinide ning määratletud piirkonnas valmistatud kvaliteetvahuveinide ja aromaatsete poolvahuveinide tootjad, kes on valmistanud kõnealused veinid ostetud viinamarjavirdest või osaliselt kääritatud viinamarjavirdest, mida on veinisette kõrvaldamiseks stabiliseeritud. 2. Tootjad, kes ei ole valmistanud ühistu ettevõttes veini ega töödelnud seal viinamarju mõnel muul viisil ning kes ei tooda asjaomasel veiniaastal üle 25 hektoliitri veini või viinamarjavirret, ei pea mingeid koguseid tarnima. 3. Tootjad peavad määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 28 kohaseks destilleerimiseks tegelikult piiritustehasesse tarnitud veinitoodangu osa puhul tarnima kõnealuse määruse artikli 27 lõike 3 kohaseks destilleerimiseks üksnes veinivalmistamise kõrvalsaadused. Artikkel 50 Kõrvaldamine 1. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 lõikes 8 nimetatud võimalust võivad kasutada üksnes: a) tootjad, kes asuvad tootmispiirkondades, kus destilleerimine on ebaproportsionaalne piirang. Liikmesriikide pädevad asutused koostavad asjaomaste tootmispiirkondade loetelu ja teavitavad sellest komisjoni; b) tootjad, kes ei ole valmistanud ühistu ettevõttes veini ega töödelnud seal viinamarju mõnel muul viisil ning kelle väike tootmismaht või tootmise eriomadused ja piiritustehaste asukoht põhjustavad ebaproportsionaalseid destilleerimiskulusid. 2. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 lõigete 7 ja 8 kohaldamisel kõrvaldatakse kõrvalsaadused viivitamata ja hiljemalt selle veiniaasta lõpus, mil need saadi. Kõrvaldamine ning märge hinnanguliste koguste kohta kantakse määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 70 kohaselt peetavatesse registritesse või pädev asutus kinnitab need. Kõnealuse veinisette kõrvaldamine loetakse toimunuks, kui sete on denatureeritud nii, et seda ei saa enam kasutada veinivalmistamisel, ning kui denatureeritud sette tarnimine kolmandatele pooltele on kantud esimeses lõigus nimetatud registritesse. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et tagada selliste tehingute kontrollimine. Liikmesriigid, kelle veinitoodang ületab aastas 25000 hektoliitrit, kontrollivad proovide võtmise teel vähemalt seda, kas järgitakse artiklis 51 nimetatud keskmist minimaalset alkoholisisaldust ja kas kõik kõrvalsaadused on kehtestatud tähtaegadeks kõrvaldatud. Artikkel 51 Kõrvaldatavate kõrvalsaaduste omadused Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 27 lõigete 7 ja 8 kohaselt järelevalve all kõrvaldatavate veinivalmistamise kõrvalsaaduste minimaalne puhta alkoholi sisaldus peab olema järgmine: a) viinamarjade pressimisjäägid: i) 2,1 liitrit 100 kilogrammi kohta valgete mpv-kvaliteetveinide puhul, ii) 3 liitrit 100 kilogrammi kohta muudel juhtudel; b) veinisete: i) 3,5 liitrit 100 kilogrammi kohta valgete mpv-kvaliteetveinide puhul, ii) 5 liitrit 100 kilogrammi kohta muudel juhtudel. II jagu: kahesuguse otstarbega viinamarjasortidest saadud veini destilleerimine Artikkel 52 Kohustus tarnida vein destilleerimiseks Tootjad, kelle suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklis 28 sätestatud destilleerimisnõuet, täidavad oma kohustuse, kui nad tarnivad oma veini heakskiidetud piiritustehasesse hiljemalt asjaomase veiniaasta 15. juuliks. Käesoleva määruse artikliga 71 hõlmatud juhtudel täidetakse kohustus, kui vein tarnitakse destilleerimiseks kangendatud veini heaskiidetud valmistajale hiljemalt asjaomase veiniaasta 15. juuniks. Artikkel 53 Tarnitava veini kogus 1. Tootjad peavad tarnima määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikliga 28 hõlmatud veini puhul koguse, mis võrdub nende poolt toodetud kogusega, millest lahutatakse: a) kogus, mis vastab tavaliselt toodetud kogusele ja mis arvutatakse käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud viisil; b) kogus, mille kohta tootjad esitavad tõendi, et see on eksporditud hiljemalt asjaomase veiniaasta 15. juulil. Lisaks võivad tootjad arvata tarnitavast kogusest maha kuni 10 hektoliitrit. 2. Sellistest viinamarjasortidest saadud veini puhul, mis on liigitatud nii veiniviinamarjasortidena kui muuks otstarbeks ettenähtud sortidena, võrdub igas haldusüksuses tavaliselt toodetav veini üldkogus järgmistel veiniaastatel toodetud keskmise kogusega: - 1974/75 kuni 1979/80 kümneliikmelises ühenduses, - 1978/79 kuni 1983/84 Hispaanias ja Portugalis, - 1988/89 kuni 1993/94 Austrias. Sellistest viinamarjasortidest saadud veini puhul, mis on liigitatud teatavas haldusüksuses nii veiniviinamarjasortidena kui veinipiirituse valmistamiseks ettenähtud sortidena, arvatakse kõnealusest kogusest siiski maha kogused, mis on destilleeritud muul otstarbel kui kontrollitud päritolunimetusega veinipiirituse valmistamine. Esimeses lõigus nimetatud veini puhul määravad tavaliselt hektari kohta toodetava koguse kindlaks asjaomased liikmesriigid, tehes kindlaks sellistest viinamarjasortidest kõnealuses lõigus nimetatud võrdlusperioodi jooksul saadud veinikoguse, mis on liigitatud teatavas haldusüksuses nii veiniviinamarjasortidena kui muuks otstarbeks ettenähtud sortidena. 3. Iga tootja poolt toodetav üldkogus on artikli 53 lõikega 1 hõlmatud ja määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklis 18 nimetatud tootmisdeklaratsioonis märgitud veinikoguste ning kõnealuse määruse artikliga 70 ettenähtud registrisse kantud ja pärast tootmisdeklaratsiooni esitamise kuupäeva kõnealuse määruse artiklis 28 nimetatud viinamarjasortidest või nendest valmistatud viinamarjavirdest saadud ja nimetatud deklaratsiooni märgitud koguste summa. 4. Olenemata eelmisest lõikest, võivad liikmesriigid lubada alates 1998/99. veiniaastast tootjatel, kes on saanud alates 1997/98. veiniaastast oma osadest viinamarjakasvatusaladest lõplikult loobumise eest määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikliga 8 ettenähtud lisatasusid, jätta sellistest viinamarjasortidest saadud veini puhul, mis on liigitatud teatavas haldusüksuses nii veiniviinamarjasortidena kui veinipiirituse valmistamiseks ettenähtud sortidena, tavaliselt toodetav kogus väljajuurimisele järgneva viie aasta jooksul väljajuurimisele eelnenud tasemele. Artikkel 54 Erandid destilleerimiseks tarnimise kohustusest Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 28 lõike 1 kohase erandi tegemise korral võib kõnealuse artikliga hõlmatud veini viia: a) ekspordiga seotud tolliformaalsuste täitmiseks ja ühenduse tolliterritooriumilt väljaviimiseks tolliasutusse; või b) kangendamise jaoks destilleerimiseks kangendatud veini heakskiidetud valmistaja ettevõttesse. Artikkel 55 Kokkuostuhind 1. Destilleerijad maksavad tootjatele tarnitud koguse eest määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 28 lõikes 3 kindlaksmääratud kokkuostuhinna kolme kuu jooksul alates piiritust