ET Euroopa Liidu Teataja C 140/12

NÕUKOGU ARVAMUS

Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2009–2013

2010/C 140/03

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

(1) Nõukogu vaatas 26. aprillil 2010 läbi Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2009–2013.

(2) SKP reaalkasv kiirenes pärast 2008. aasta lõpu ja 2009. aasta alguse järsku ekspordi vähenemisest tingitud aeglustumist 2009. aasta keskel oluliselt tänu ekspansiivsele eelarvepoliitilisele hoiakule ja välisnõudluse elavnemisele. Majanduskasvu taasaeglustumine 2009. aasta lõpu poole osutas siiski majanduse praeguse elavnemise haprusele. Kuigi tööturg on seni osutunud paindlikuks osaliselt tänu riiklikult rahastatavale lühendatud tööaja korrale, on pangandussektor kandnud märkimisväärset kahju struktureeritud finantsinstrumentidesse tehtud investeeringute mahakandmise ja väärtuse vähenemise tõttu. Tingituna ulatuslikest stimuleerivatest fiskaalmeetmetest, mis võeti (2009. ja 2010. aastal) kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga, ning ka kriisist tulenevast tulude vähenemist ja kulude suurenemisest, muutus valitsemissektori 2008. aasta tasakaalus eelarve 2009. aastal üle 3 %-lise puudujäägiga eelarveks. Seetõttu algatas nõukogu Saksamaa suhtes 2. detsembril 2009 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse ja seadis ülemäärase puudujäägi kõrvaldamise tähtajaks 2013. aasta. Kuigi eelnevad struktuurireformid (eelkõige tööturul), ettevõtjate ja majapidamiste kindel finantsseisund ning tugev konkurentsivõime peaksid toetama majanduse elavnemist keskpikas perioodis, on peamiseks väljakutseks potentsiaalse majanduskasvu suurendamine, tugevdades eelkõige riigisiseseid kasvuallikaid. Majanduse elavdamise olulised elemendid on eelarve vajalik konsolideerimine koos pangandussektori stabiliseerimisega, finantssektoriväliste ettevõtete finantseerimisvõimaluste parandamine ja tööturu kohanemisvõime suurendamine.

(3) Kuigi tegeliku SKP senine vähenemine kriisi tingimustes on suures osas tsükliline, on kriis avaldanud negatiivset mõju ka potentsiaalse SKP kasvule. Peale selle võib kriis mõjutada ka potentsiaalset kasvu keskpikas perioodis tingituna investeeringute kahanemisest, laenuvõimaluste vähenemisest ja struktuurilise tööpuuduse suurenemisest. Lisaks süvendab majanduskriisi mõju elanikkonna vananemisest tulenevat negatiivset mõju potentsiaalsele SKP-le ja riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Seda arvestades on oluline kiirendada struktuurireformide elluviimist, et toetada potentsiaalset majanduskasvu. Eelkõige peaks Saksamaa alustama reforme teenuste konkurentsivõime tõstmiseks, tööturu integreerimiseks ning haridus- ja koolitusvaldkonna tõhustamiseks.

(4) Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et pärast järsku 5 %-list langust 2009. aastal peaks SKP reaalkasv taastuma ja suurenema 1,4 %-lt 2010. aastal keskmiselt 2 %-le ülejäänud programmiperioodi jooksul. Praegu kättesaadava teabe põhjal hinnates (2) tundub see stsenaarium põhinevat mõnevõrra optimistlikel kasvuprognoosidel. SKP reaalkasvu prognoos nii 2010. kui ka 2011. aastaks ületab veidi komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosi kohast kasvu. Peale selle on programmiga ette nähtud eratarbimise veidi suurem kasv 2011. aastal, mida toetavad tööhõive, töötuse ja palgakasvu soodsamad väljavaated. Programmis esitatud inflatsiooniprognoos võib osutuda optimistlikuks 2011. aastal, kuid tundub realistlik ülejäänud programmiperioodi jooksul.

(5) Programmis prognoositakse valitsemissektori eelarve puudujäägiks 2009. aastal 3,2 % SKPst. 2008. aasta tasakaalus eelarvepositsiooni märkimisväärne halvenemine tuleneb suures ulatuses automaatsete stabilisaatorite toimest, kuid see oli tingitud ka stimuleerivatest meetmetest, mis moodustasid ligikaudu 1,75 % SKPst ja mida valitsus võttis kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga. Puudujäägi suurenemine oli peamiselt kulupõhine ja see oli tingitud suurenenud sotsiaalsiiretest, avaliku sektori investeeringute suurenemisest ja lühendatud tööaja toetamisest. Programmiga on ette nähtud, et eelarvepoliitika jääb 2010. aastal leebeks ja muutub rangemaks programmiperioodi lõpuaastatel. Arvestades Saksamaa majanduse ja eelarve üsna soodsat olukorda, on ekspansiivse eelarvepoliitika jätkuv kohaldamine 2010. aastal asjakohane ja kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga. Kooskõlas nõukogus heakskiidetud väljumisstrateegiaga ning arvestades ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist 2013. aastaks ja riigi rahanduse jätkusuutlikule teele tagasitoomist järgneb 2009. ja 2010. aasta ekspansiivsele eelarvepoliitikale eelarvepoliitika märkimisväärne karmistumine alates 2011. aastast.

(6) Programmi kohaselt suureneb valitsemissektori eelarve nominaalne puudujääk 3,2 %-lt SKPst 2009. aastal 5,5 %-le 2010. aastal, mis on kooskõlas artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusega. Puudujäägi täiendav suurenemine 2010. aastal on peamiselt tingitud stimuleerivatest fiskaalmeetmetest ja automaatsete stabilisaatorite mõjust. Prognoositakse, et valitsemissektori tulu väheneb ligikaudu 2 % SKPst seoses majapidamistele antavate soodustustega (nt õigus arvata maksustatavast tulust maha haigekassasse ja pikaajalise hoolduse eest tehtavad maksed, ravikindlustusmaksete määra vähendamine, lastetoetuse suurendamine ning suurem maksuvaba miinimum) ning ka väiksema sisenõudlusega. Valitsemissektori kulutuste prognoositud suurenemine ligikaudu 0,5 % SKPst on peamiselt tingitud tööturu olukorra halvenemisest ja jätkuvatest investeeringutest üldkasutatavasse infrastruktuuri, mida tehakse stimuleerivate fiskaalmeetmete raames (ligikaudu 0,25 % SKPst komisjoni talituste prognoosi kohaselt). 2010. aastal jääb eelarvepoliitiline hoiak tugevalt ekspansiivseks, mida kajastab struktuurse puudujäägi (st tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta, nagu komisjoni talitused on programmis sisalduva teabe põhjal vastavalt ühiselt kokkulepitud metoodikale uuesti arvutanud) suurenemine 2,5 % SKPst. Struktuurse eelarveseisundi märkimisväärne halvenemine on peamiselt tingitud 2010. aastal kehtestatud uutest stimuleerivatest meetmetest ning 2009. aastal vastu võetud mõnede stimuleerivate meetmete (nt ravikindlustusmaksete määra vähendamine, täiendavad investeeringud infrastruktuuri) järelmõjudest. Ühiselt kokkulepitud metoodika (ülevalt alla lähenemisviisi) alusel arvutatud struktuurse puudujäägi muutus – 2,5 % SKPst erineb muutusest, mis põhineb 2010. aastal vabalt valitud meetmetel (alt üles lähenemisviis) ja mis komisjoni hinnangute kohaselt on ligikaudu – 1,75 % SKPst. See erinevus on põhjendatav maksutulule avalduva negatiivse koosmõjuga, mis on eelkõige tingitud vähesest eratarbimisest ja palgakasvu aeglustumisest ning kasumiga seotud maksutulu tõenäolisest vähenemisest.

(7) Keskpika perioodi eelarvestrateegia peamine eesmärk on kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2013. aastaks, kusjuures ajavahemikus 2011–2013 parandatakse eelarvepositsiooni keskmiselt ligikaudu 0,75 % SKPst aastas, mis on kooskõlas artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusega. Programmis prognoositakse valitsemissektori eelarve seisundi paranemist alates 2011. aastast. Eeldatakse, et nominaalselt peaks konsolideerimine aset leidma võrdses ulatuses 2011. ja 2012. aastal (ligikaudu 1 protsendipunkt aastas) ja sellele peaks järgnema väiksem kohandamine (ligikaudu 0,5 protsendipunkti) 2013. aastal. Kavandatud kohandamine põhineb riigi tasandil tehtava kulupõhise kohandamise tehnilisel eeldusel (piirangud hõlmavad võrdselt kõiki kulukategooriaid, v.a intresse ning muudele valitsustasanditele ja välismaale tehtavaid ülekandeid). See tehniline eeldus on seotud uute siseriiklike eelarve-eeskirjadega ette nähtud konsolideerimisnõuetest. Prognoositakse, et eeldatav konsolideerimine toimub föderaaltasandil (ligikaudu 2 % SKPst aastatel 2011–2013) ja vähemal määral liidumaade tasandil (ligikaudu 0,5 % SKPst). Struktuurne puudujääk (nagu on ühiselt kokkulepitud metoodika kohaselt uuesti arvutanud) peaks prognooside kohaselt vähenema ligikaudu 0,5 % SKPst 2011. aastal, ligikaudu 1 % SKPst 2012. aastal ja ligikaudu 0,75 % SKPst 2013. aastal. Arvestades suurenevat võlga ja intressimaksete suurenemist programmiperioodi lõpuaastatel, peab esmane eelarveseisund paranema kiiremini kui valitsemissektori eelarvepositsioon. Saksamaa keskpika perioodi eesmärk on viia valitsemissektori eelarve struktuurselt peaaegu tasakaalu. Programmi kohaselt tähendab see, et keskpika perioodi eesmärgiks on seatud – 0,5 % SKPst. Viimaseid prognoose ja võlataset arvesse võttes kajastab keskpika perioodi eesmärk stabiilsuse ja kasvu pakti eesmärke. Ajakohastatud stabiilsusprogrammis siiski ei kavandata keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamist programmiperioodi jooksul.

(8) Eelarvetulemus võib osutuda programmis prognoositust halvemaks eelkõige 2011. aastal ja pärast seda. See on seotud konkreetsete konsolideerimismeetmete puudumisega pärast 2010. aastat, vajadusega tõhusalt rakendada uusi siseriiklikke eelarve-eeskirju (ka föderaaltasandist madalamal valitsemistasandil ja ilma konsolideerimisnõuete hilisematele aastatele edasilükkamiseta) ning ebakindlusega koalitsioonilepingus ette nähtud täiendavate maksukärbete võimaliku kehtestamise osas ja ka selles osas, kuidas neid ühildada eelarvekulutuste vajaliku vähendamisega, samuti mõnevõrra optimistlike kasvueeldustega. Täiendavad meetmed finantsturgude stabiliseerimiseks võivad veelgi eelarvet koormata, kuigi mõned sellega seotud kulud võidakse tulevikus tagasi saada.

(9) Valitsemissektori hinnanguline koguvõlg oli 2009. aastal 72,5 % SKPst, võrreldes 65,9 %ga 2008. aastal. Lisaks puudujäägi suurenemisele ja SKP kasvu aeglustumisele oli võla suhte suurenemine tingitud võlakoormuse ja eelarvepositsiooni muutuse näitaja märkimisväärsest kohandamisest (ligikaudu 1 % SKPst), mis kajastas peamiselt pankade päästeplaane, mis suurendasid võlasuhet. Prognoositakse, et võla suhe suureneb täiendavalt 9,5 protsendipunkti võrra programmiperioodi jooksul ja jõuab tasemele 82 % SKPst, mis tuleneb peamiselt valitusesektori eelarve jätkuvast puudujäägist ning vähemal määral ka võlga suurendavast võlakoormuse ja eelarvepositsiooni muutuse täpsustamata kohandamisest, mis on ligikaudu 0,5 % SKPst aastas ajavahemikus 2011–2013. Programmikohane võlaprognoos põhineb eeldusel, et võlataset ei mõjuta nn „halbade pankade” loomine. Lisaks puudujäägiga seotud riskidele sõltub võla suhte areng riskidest, mis kaasnevad finantsturgude stabiliseerimisega seotud võimalike täiendavate kulutustega. Valitsemissektori koguvõlg ületab aluslepingus sätestatud kontrollväärtust ja seda iseloomustab kasvutrend kogu programmiperioodi jooksul.

(10) Keskpika perioodi võlaprognoosid, mille kohaselt SKP kasv jõuab üksnes järk-järgult enne kriisi prognoositud tasemeni ja maksutase taastub kriisieelsele tasemele ning mis sisaldavad elanikkonna vananemisega seotud kulutuste kasvu, osutavad sellele, et programmis kavandatud eelarvestrateegia ei oleks nominaalselt ja poliitikat täiendavalt muutmata piisav, et 2020. aastaks stabiliseerida võla suhe SKPsse.

(11) Elanikkonna vananemisega seotud pikaajaline mõju eelarvele on veidi suurem kui ELis keskmiselt. Programmis prognoositud 2009. aasta eelarvepositsioon suurendab elanikkonna vananemisest tingitud mahajäämust jätkusuutlikkuses. Esmase ülejäägi saavutamine keskpikas perioodis aitaks vähendada riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riske, mis komisjoni 2009. aastal koostatud jätkusuutlikkuse aruande (3) kohaselt on keskmised.

(12) Saksamaa eelarveraamistikku on märgatavalt tugevdatud uute eelarve-eeskirjadega, mis sätestati põhiseaduses 2009. aasta augustis. Stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete struktuuri järgivate uute eelarve-eeskirjadega on ette nähtud tasakaalulähedane eelarvepositsioon ja föderaaleelarve struktuurse puudujäägi piirmääraks on kehtestatud 0,35 % SKPst alates 2016. aastast; üleminekuperiood algab 2011. aastal. Liidumaade piirkondlikud eelarved peavad olema struktuurselt tasakaalus alates 2020. aastast, kuid nende vastavad konsolideerimiskavad ei ole veel teada. Valitsemissektori eelarve konsolideerimisega seotud võimalikud riskid on seotud kulude vähendamise kavade puudumisega föderaaltasandist madalametel tasanditel ja ebakindlusega sotsiaalkindlustusfondi rahastamisvajaduste osas. Uued eeskirjad siiski suurendavad eelarvepoliitika usaldusväärsust ja jätavad oluliselt vähem võimalusi vabalt valitavate meetmetega manööverdamiseks kui varasemad eelarve-eeskirjad, millega ei suudetud varasematel aastakümnetel ära hoida võla suurenemist. Hiljuti loodud stabiilsusnõukogu (Stabilitätsrat), mis koosneb föderaalvalitsuse rahandusministrist ja liidumaade rahandusministritest, jälgib korrapäraselt föderaalset ja piirkondade eelarveid ning sealhulgas konsolideerimismeetmete rakendamist stabiilsuse ja kasvu pakti raames. Stabiilsusnõukogu soovitused ei ole siiski siduvad ja tal puudub õigus kehtestada sanktsioone. Uut raamistikku kavatsetakse veelgi tugevdada nii, et eelarvekavandamisel minnakse alt üles lähenemisviisilt üle ülevalt alla lähenemisviisile, mis võimaldab rahandusministeeriumil kulusid paremini kontrollida ning aitab seega kinni pidada eelarve-eeskirjadega ettenähtud konsolideerimisest. Lisaks kavatseb valitsus järk-järgult läbi vaadata föderaaltasandi eelarvekavandamise ja raamatupidamisarvestuse süsteemi ning keskenduda rohkem tulude ja kulude tulemuspõhisele hindamisele.

(13) Hoolimata riigi rahanduse üldiselt heast tasemest Saksamaal, on siiski veel arenguruumi. Tulude poolel on ettevõtte ja üksikisiku tulumaksuseadused endiselt keerulised ja maksusüsteem pakub mitmeid maksusoodustusi. Hoolimata täiendavatest kavadest suurendada kulutusi haridusele ning teadus- ja arendustegevusele, osutab selliste investeeringute üsna väike osakaal valitsemissektori kulutustes, et kulude struktuur võiks olla rohkem kasvule orienteeritud. Kuigi programmis tunnistatakse riiklike toetuste läbivaatamise olulisust, ei ole sellekohaseid konkreetseid plaane esitatud. Tõhusust saaks veelgi suurendada eelarve parema kooskõlastamisega föderaalvalitsuse ja piirkondlike valitsuste vahel ning täiendavate ümberkorraldustega avalikus halduses (nt kasutades senisest enam kvaliteedijuhtimist, allhankeid, e-valitsuse võimalusi, vähendades avaliku sektori töötajate arvu jne) (4). Eelarve konsolideerimise vajadus seab piirangud valitsemissektori eelarvest tehtavate riikliku pensionisüsteemi hüvitiste ulatusele. Pensionide indekseerimisvalemi hiljutised ajutised muudatused seavad kahtluse alla teostatavate pensionireformide usaldusväärsuse, kuna hilisemateks aastateks kavandatud korrigeerimine võib osutuda keeruliseks. Kohustusliku ravikindlustusega seotud teemade käsitlemiseks moodustas valitsus eraldi komitee ministrite tasandil, et vaadata läbi tervishoiusüsteemi rahastamine ja eelkõige uurida võimalusi lahutada ravikindlustusmaksed palgatulust, et vähendada palgaväliseid tööjõukulusid. Esimesi tulemusi loodetakse saada 2010. aasta juulis.

(14) Üldiselt on programmis esitatud eelarvestrateegia 2010. aastal kooskõlas artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusega. Alates 2011. aastast ei pruugi eelarvestrateegia riske arvestades aga olla kooskõlas artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusega. Eelkõige alates 2011. aastast puuduvad konsolideerimist toetavad konkreetsed meetmed ega ole esitatud teavet uue valitsuse koalitsioonilepingus sisalduvate ekspansiivsete eelarvemeetmete võimaliku rakendamise kohta ja selle kohta, kuidas neid ühildatakse eelarvekulutuste vajaliku vähendamisega. Riiklikke eelarve-eeskirju, mis on konsolideerimiskavades kesksel kohal, tuleb veel rakendada kõigil valitsustasanditel. Kui majandus peaks elavnema praegu eeldatust aeglasemalt, võib see eelarve-eesmärkide saavutamise ohtu seada. Nimetatud riske arvestades võib eelarvepositsioon aastas keskmiselt paraneda vähem kui nõukogu soovitas artikli 126 lõike 7 alusel. Arvestades programmis esitatud võlaprognoose ja ohtu, et finantsturu stabiliseerimiseks võetakse täiendavaid meetmeid, ei ole eelarvestrateegia piisav, et vähendada võla suhet SKPsse. Kavandatud kulupõhine konsolideerimine ja kavandatavad senisest suuremad kulutused haridusele ning teadus- ja arendustegevusele oleksid kooskõlas eesmärgiga elavdada potentsiaalset kasvu. Samas teeb muret prognoositav koguinvesteeringute suhte vähenemine alla 2009. aasta taseme.

(15) Stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis nõutavate andmete osas esineb programmis kohustuslike ja vabatahtlike andmete puhul teatavaid puudujääke (5). Artikli 126 lõike 7 kohases 2. detsembri 2009. aasta soovituses kutsus nõukogu valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Saksamaad üles ka andma kõnealuste soovituste rakendamisel tehtud edusammude kohta aru ajakohastatud stabiilsusprogrammide eraldi peatükis. Ajakohastatud programmi vastavas jaos on esitatud väga vähe teavet selle kohta, kuidas Saksamaa valitsus kavatseb nõukogu soovitusi rakendada.

Üldine järeldus on, et arvestades finants- ja majanduskriisi, on riigi rahanduse olukord oluliselt halvenenud, mis on tingitud automaatsete stabilisaatorite mõjust ja kriisi leevendamiseks kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga võetud laiaulatuslikest meetmetest. Alates 2011. aastast kavandatud kulupõhine konsolideerimine aitab kõrvaldada ülemäärase eelarvepuudujäägi 2013. aastaks. Alates 2011. aastast ei pruugi eelarvestrateegia riske arvestades aga olla kooskõlas artikli 126 lõike 7 kohaste nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitustega. Põhjuseks on konkreetsete meetmete puudumine kulutuste kavandatud vähendamise toetamiseks pärast 2010. aastat, ebakindlus seoses uue valitsuse koalitsioonilepingus kavandatud täiendavate maksukärbete rakendamisega ja seose sellega, kuidas seda ühildada vajaliku konsolideerimisega, samuti on riskid seotud majanduse elavnemise intensiivsusega ja võimaliku vajadusega võtta täiendavaid meetmeid finantsturgude stabiliseerimiseks.

Selleks et tagada eelarve kavandatud konsolideerimine, on esmatähtis rakendada keskpika perioodi tõhustatud eelarveraamistikku ja rangelt järgida seda raamistikku kõigil valitsemissektori tasanditel. Arvestades vajadust ühitada eelarve vajalik konsolideerimine majanduse kasvupotentsiaali tugevdamisega pikas perspektiivis, tundub kavandatud kulupõhine konsolideerimine asjakohane, samuti nagu ka kavatsus suurendada haridusele ning teadus- ja arendustegevusele tehtavaid kulutusi. Arvestades valitsemissektori võla suurenemist ja pensionide indekseerimisvalemis tehtud korduvaid ajutisi muudatusi ning ka ebakindlust kohustusliku ravikindlustuse osas, tuleks uuesti keskenduda meetmetele, mille eesmärk on parandada riigi rahanduse jätkusuutlikkust pikas perspektiivis.

Võttes arvesse eespool esitatud hinnangut ja ka ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohast 2. detsembri 2009. aasta soovitust, kutsutakse Saksamaad üles:

i) täpsustama meetmeid, mida on vaja võtta kavandatud konsolideerimise toetamiseks; rakendama programmikohast 2011.–2013. aasta eelarvestrateegiat, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2013. aastaks; vastavalt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovitusele, kasutama lisaks eelarvepositsiooni tugevdamisele ka mis tahes muid võimalusi, sealhulgas soodsamaid majandustingimusi, et kiirendada koguvõla suhte vähendamist kontrollväärtuse (60 % SKPst) suunas;

ii) tagama põhiseaduses sätestatud uute eelarve-eeskirjade täieliku rakendamise kõigil valitsemistasanditel ja tühistama 2008. aastal pensionide indekseerimisvalemis tehtud muudatused vastavalt kavandatule.

Samuti kutsutakse Saksamaad üles esitama ülemäärase puudujäägi menetluse raames võetud meetmete tõhususe hindamiseks õigel ajal programmi lisa, milles esitatakse teave artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituse rakendamise kohta, ning täpsustama ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks vajalikku konsolideerimisstrateegiat.

Samuti kutsutakse Saksamaad üles täitma tegevusjuhendi andmenõudeid senisest paremini.

Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus

2008 2009 2010 2011 2012 2013 SKP reaalkasv (muutuse %) SP jaan 2010 1,3 –5,0 1,4 2 2 2 KOM nov 2009 1,3 –5,0 1,2 1,7 puudub puudub SP jaan 2009 1,3 –2,3 1,25 1,25 1,25 puudub THHI inflatsioon (%) SP jaan 2010 puudub puudub puudub puudub puudub puudub KOM nov 2009 2,8 0,3 0,8 1,0 puudub puudub SP jaan 2009 puudub puudub puudub puudub puudub puudub SKP lõhe (6) (% potentsiaalsest SKPst) SP jaan 2010 3,2 –2,6 –2,1 –1,3 –1,1 –0,9 KOM nov 2009 (7) 3,0 –2,9 –2,6 –2,2 puudub puudub SP jaan 2009 2,2 –0,9 –0,7 –0,7 –1,0 puudub Netolaenuandmine/-võtmine muu maailma suhtes (% SKPst) SP jaan 2010 6,6 4,5 4,9 5 5,5 5,5 KOM nov 2009 6,6 4,0 3,8 3,7 puudub puudub SP jaan 2009 7,1 7,0 7 7 7 puudub Valitsemissektori tulud (% SKPst) SP jaan 2010 43,7 44,4 42,5 42 42 42 KOM nov 2009 43,7 44,6 43,3 42,9 puudub puudub SP jaan 2009 44 43,5 42,5 42,5 43 puudub Valitsemissektori kulud (% SKPst) SP jaan 2010 43,7 47,6 48 47 46 45 KOM nov 2009 43,7 48,0 48,3 47,5 puudub puudub SP jaan 2009 44 46,5 46,5 45,5 45,5 puudub Valitsemissektori eelarve seisund (% SKPst) SP jaan 2010 0,0 –3,2 –5,5 –4,5 –3,5 –3 KOM nov 2009 0,0 –3,4 –5,0 –4,6 puudub puudub SP jaan 2009 0 –3 –4 –3 –2,5 puudub Esmane eelarveseisund (% SKPst) SP jaan 2010 2,7 –0,6 –3 –2 –0,5 0,5 KOM nov 2009 2,7 –0,6 –2,2 –1,7 puudub puudub SP jaan 2009 2,5 0 –1 0 0,5 puudub Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund (6) (% SKPst) SP jaan 2010 –1,6 –1,9 –4,4 –4,1 –3,1 –2,3 KOM nov 2009 –1,5 –1,9 –3,6 –3,5 puudub puudub SP jaan 2009 –1,2 –2,4 –3,5 –2,4 –2,1 puudub Struktuurne eelarveseisund (8) (% SKPst) SP jaan 2010 –1,2 –1,8 –4,4 –3,9 –3,0 –2,3 KOM nov 2009 –1,1 –1,9 –3,6 –3,5 puudub puudub SP jaan 2009 –0,8 –2,5 –3,4 –2,4 –2,1 puudub Valitsemissektori koguvõlg (% SKPst) SP jaan 2010 65,9 72,5 76,5 79,5 81 82 KOM nov 2009 65,9 73,1 76,7 79,7 puudub puudub SP jaan 2009 65,5 68,5 70,5 71,5 72,5 puudub Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused.

(1) EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad veebilehel: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

(2) Hinnangus võetakse arvesse eelkõige komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosi, kuid ka muud teavet, mis on alates sellest ajast kättesaadavaks muutnud, sh komisjoni talituste 2010. aasta veebruari vaheprognoosi.

(3) Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kohta kutsus „nõukogu liikmesriike üles pöörama oma tulevastes stabiilsus- ja lähenemisprogrammides suuremat tähelepanu jätkusuutlikkusele suunatud strateegiatele” ja lisaks kutsus „komisjoni koos majanduspoliitika komitee ning majandus- ja rahanduskomiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis peaks avaldatama 2012. aastal

(4) Vt Bundesrechnungshof (2009), „Chancen zur Entlastung und Modernisierung des Bundeshaushalts”.

(5) Eelkõige hõlmavad puuduvad andmed kinnisvaratulu, võla kaudset intressimäära, võlakoormuse ja eelarvepuudujäägi muutuse üksikasjalikke kategooriaid ja tsüklilisi arengusuundi, samal ajal kui töötajate hüvitised ja vahetarbimine ning sotsiaalmaksed on erinevalt koondatud. Seetõttu on objektiivse hinnangu andmine keerulisem.

(6) Programmi raames esitatud teabe alusel komisjoni talituste poolt arvutatud SKP lõhe ja tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon.

(7) Põhineb hinnangulisel potentsiaalsel kasvul, mis aastateks 2008–2011 on vastavalt 1,0 %, 0,7 %, 0,9 % ja 1,2 %.

(8) Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. Ühekordsed ja muud ajutised meetmed on viimase ajakohastatud programmi kohaselt 2008. aastal 0,4 % SKPst ja 2009. aastal 0,1 % SKPst (puudujääki suurendavad) ning komisjoni talituste 2009. aasta novembri prognoosi kohaselt on sellised meetmed 2008. aastal 0,3 % SKPst (puudujääki suurendavad). Ajakohastatud programmi kohaselt ei ole aastateks 2010–2013 ette nähtud ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid ning komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosi kohaselt ei ole neid ette nähtud aastateks 2009–2011.

Allikad:

Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused.