ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 2269/2004,

20. detsember 2004,

millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 2340/2002 ja (EÜ) nr 2347/2002 aastal 2004 ühinenud uute liikmesriikide süvamereliikide püügivõimaluste osas

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse akti Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta (2003. aasta ühinemisakt), (1) eriti selle artikli 57 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

ning arvestades järgmist:

2003. aasta ühinemisaktis ei tehtud kohandusi nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrusele (EÜ) nr 2340/2002, millega määratakse kindlaks süvamere kalavarude püügivõimalused 2003. ja 2004. aastaks, (2) et jaotada uutele liikmesriikidele süvamereliikide püügivõimalused. Seetõttu on vaja 2004. aastal ühinenud liikmesriikidele jaotada sellised püügivõimalused, mis 2002. aasta kalapüügistruktuuri aluseks võttes võimaldavad nende liikmesriikide kaluritel oma tegevust jätkata.

Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2347/2002, millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused, (6) sätestatakse märkimisväärses koguses süvamereliike lossida võiva laevastiku võimsuse ja mahutavuse ülemmäärad ning määratakse kindlaks nende ülemmäärade kehtestamise võrdlusperiood, nimelt kolm aastat enne selle jõustumist. Nende ülemmäärade kehtestamise võrdlusperioodi hulka on vaja arvata ka viimased aastad, et uute liikmesriikide kaluritel oleks võimalik oma tegevust jätkata.

Nõukogu määruste (EÜ) nr 2340/2002 ja (EÜ) nr 2347/2002 kohaldamiseks 2004. aastal ühinenud liikmesriikidele nende ühinemise päevast alates on möödapääsmatu, et käesolev määrus jõustub 1. mail 2004. aastal.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 2340/2002 muudetakse käesolevaga järgmiselt.

Artikkel 2

Määruse (EMÜ) nr 2347/2002 artiklile 4 lisatakse järgmine lõige:

“3. Erandina lõikest 1 arvutavad 2004. aastal ühinenud liikmesriigid välja oma laevade koguvõimsuse ja kogumahutavuse, kui need on aastatel 2000, 2001 või 2002 lossinud üle 10 tonni mis tahes süvamereliikide segu. Need koondväärtused edastatakse komisjonile.”
(2)

Komisjoni määrusega (EÜ) nr 2277/2003, (2) millega muudeti määruse (EMÜ) nr 2092/91 I ja II lisa, pikendati üleminekuperioodi tavaliste loomade mahepõllumajanduse süsteemile üleviimiseks 31. detsembrini 2004. See pikendus on aga osutunud ebapiisavaks, eriti linnukasvatuses, mis koosneb eri etappidest, millega on seotud erinevad spetsialiseerunud sektorid.
b)

kinnitus toote mahalaadimise kohta, mille on koostanud kas asjaomase kolmanda riigi ametiasutus, sihtriigis asuv mõne liikmesriigi ametiasutus või määruse (EÜ) nr 800/1999 artikli 16a–16f alusel heakskiidetud rahvusvaheline järelevalveasutus ja millega tõendatakse, et toode on mahalaadimiskohast ära viidud või vähemalt et kinnituse väljaandnud asutuse teada ei ole toodet seejärel uuesti peale laaditud reeksportimise eesmärgil;
(99)

Küsimustikule vastas üks väike tööriistade tootja. Umbes 90 % selle tootja volframkarbiidi varudest on ostetud ühenduse tootmisharult. Kõnealune tootja väljendas muret, et meetmete säilitamise korral tugevneb ühenduse tootmisharu, mis kasutajate väitel on killustatud, ja see toob kaasa kasutajate suurema sõltuvuse ühenduse tootmisharust kui tarneallikast. Samas tuleb märkida, et kuigi ühenduse tootmisharu valitses EL turgu 64 % ulatuses ja on oluline tarneallikas, ei ole see siiski ainus tarneallikas. Uurimisperioodil konkureerisid müügil EL turul neli EL tootjat. Lisaks sellele avaldab konkurentsi ka Hiina Rahvavabariigist ja muudest riikidest pärinev import, mille EL turuosa oli uurimisperioodil 36 %. Seetõttu ollakse seisukohal, et EL turul on mitmeid erinevaid tarneallikaid ja et kõnealuse kasutaja poolt väljendatud mure on põhjendamata.
(4)

Arvestades, et rahvusvahelise organisatsiooni käivitatud uurimistöö neitsioliiviõlide positiivsete tunnuste valikut laiendada võimaldavate uute organoleptiliste hindamismeetodite alal on alles pooleli ja võtab tõenäoliselt kauem aega, kui 2003. aastal eeldati, tuleks selliste meetodite kasutuselevõtmiseks näha ette uus ja piisav tähtaeg. Seepärast tuleks määruse (EÜ) nr 1019/2002 artikli 5 punkti c rakendamise kuupäeva veelgi edasi lükata. Kui nimetatud artikli rakendamise kuupäevaks määratakse 1. juuli 2006, on see kooskõlas kuupäevaga, mil algab 2006/2007. turustusaasta.
“18.

“kunserva”: on värsketest tomatitest valmistatud tomatimahla kontsentreerimisel saadav toode, millele on lisatud suhkrut ja soola; selle kuivainesisaldus on 28–36 %, toode on pakitud hermeetiliselt suletud konteineritesse etikettidega, millel on nimetus “kunserva” ja kuulub CN-koodi 2002 90 alla.”
väljendit “võib segamini ajada” käsitatakse muuhulgas selliseid sordinimesid hõlmavana, mis erinevad ainult ühe tähe või rõhumärkide poolest lähisugulasliigi sellise sordi sordinimest, mille turustamine ühenduses, Euroopa Majanduspiirkonnas või uute taimesortide kaitse konventsiooni (UPOV) osalises riigis on ametlikult heaks kiidetud või mis on kõnealustes piirkondades sordikaitse all. Ühetähelisi erinevusi tuntud lühendites, mis moodustavad sordinimes eraldi täherühma ei peeta segi ajavateks. Samuti juhul, kui erinev täht on silmapaistev selles mõttes, et eristab sordinime selgelt juba olemaolevatest registreeritud sordinimedest, ei peeta seda segi ajavaks. Kahe- või rohkematähelisi erinevusi ei peeta segi ajavateks, välja arvatud juhul, kui kaks tähte vahetavad lihtsalt kohad. Ühe numbri kohalist erinevust numbrites (kui number on väljamõeldud nimedes lubatud) ei peeta segi ajavaks.

Ilma et see piiraks artikli 6 kohaldamist, ei kohaldata käesolevat sätet koodina esitatud sordinime puhul, kui võrdlussordi nimi on samuti esitatud koodina. Juhul kui koodide erinevus seisneb vaid ühes tähemärgis, tähes või numbris on lubatud kahe koodi kasutamine, et koodid oleksid usutavalt eristatavad. Kui nimesid võrreldakse koodi vormis, jäetakse tühikud tähele panemata.”
Nõukogu määrus (EÜ) nr 393/2004,

24. veebruar 2004,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1673/2000 kiu tootmiseks kasvatatava lina ja kanepi turu ühise korralduse kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 37 lõike 2 kolmandat lõiku,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, [1]

võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2]

pärast regioonide komitee arvamusega tutvumist,

ning arvestades järgmist:

(1) Määruse (EÜ) nr 1673/2000 [3] artikli 2 lõike 3 punkt b sätestab, et liikmesriigid võivad kalduda kõrvale lisandite ja luu 7,5 % piirist ning anda töötlemistoetust lühikese linakiu jaoks, milles sisalduvate lisandite ja luu protsent on 7,5 % ja 15 % vahel, ja kanepikiu jaoks, milles sisalduvate lisandite ja luu protsent on 7,5 % ja 25 % vahel. Seda võimalust võib kasutada üksnes turustusaastani 2003/2004.

(2) Praegusel ajal ületab lisandite ja linaluude protsent enamikus esmatöötlemise käigus saadud lühikeses linakius ja kanepikius 7,5 % piiri. Sektoris toimuva positiivse arengu konsolideerimiseks ning konkurentsivõime edasise paranemise võimaldamiseks tuleks liikmesriikide võimalust kalduda kõrvale kõnealusest piirist pikendada kahe turustusaasta võrra.

(3) Määrust (EÜ) nr 1673/2000 tuleks vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määruse (EÜ) nr 1673/2000 artikli 2 lõike 3 punktis b asendatakse "2001/2002 kuni 2003/2004" tekstiga "2001/2002 kuni 2005/2006".

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 24. veebruar 2004

Nõukogu nimel

eesistuja

J. Walsh

[1] 10. veebruaril 2004 esitatud arvamus (Euroopa Liidu Teatajas veel avaldamata).

[2] 21. jaanuaril 2004 esitatud arvamus (Euroopa Liidu Teatajas veel avaldamata).

[3] EÜT L 193, 29.7.2000, lk 16. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1782/2003 (ELT L 270, 21.10.2003, lk 1).

--------------------------------------------------
Euroopa Liidu Teataja L 162 , 30/04/2004 Lk 0068 - 0069



Komisjoni määrus (EÜ) nr 880/2004, 29. aprill 2004, millega lubatakse söödalisanditena tähtajatult kasutada värvainete, sealhulgas pigmentide gruppi kuuluvat beetakaroteeni ja kantaksantiini (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 23. novembri 1970. aasta direktiivi 70/524/EMÜ söödalisandite kohta, [1] viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1756/2002, [2] eriti selle artikli 9d lõiget 1, ning arvestades järgmist: (1) Direktiiv 70/524/EMÜ sätestab, et söödalisandi kasutamiseks on vaja ühenduse luba. (2) Käesoleva määruse lisas osutatud söödalisandeid: kanaarilindude jaoks kasutatavat beetakaroteeni ning lemmik- ja ilulindude jaoks kasutatavat kantaksantiini lubati esmakordselt ajutiselt kasutada komisjoni 26. oktoobri 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 2316/98 [3]. Nende söödalisandite ajutist kasutusluba on komisjoni 17. oktoobri 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 2200/2001 [4] pikendatud 14. detsembrini 2003. (3) Mõlemaid söödalisandeid tootev ettevõte esitas tähtajatu kasutusloa saamise taotluse toetuseks uusi andmeid nende tõhususe kohta. (4) Värvainete, sealhulgas pigmentide gruppi kuuluvate karotinoidide ja ksantofüllide kohta esitatud tähtajatu loataotluse hinnang näitab, et direktiivis 70/524/EMÜ sätestatud nõuded on täidetud. (5) Taotluse hinnang näitab, et töötajate kaitsmiseks söödalisandite beetakaroteeni ja kantaksantiiniga kokkupuutumise eest on tarvis võtta teatavaid meetmeid. Kõnealune kaitse tagatakse nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ [5] kohaldamisega, mis käsitleb töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamist soodustavate meetmete kehtestamist. (6) Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee loomasöötade osakonna arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Värvainete, sealhulgas pigmentide grupi I ossa "Karotinoidid ja ksantofüllid" kuuluvaid ja lisas osutatud lisandeid lubatakse kasutada söödalisandina lisas sätestatud tingimustel. Artikkel 2 Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 29. aprill 2004 Komisjoni nimel komisjoni liige David Byrne [1] EÜT L 270, 14.12.1970, lk 1. [2] EÜT L 265, 3.10.2002, lk 1. [3] EÜT L 289, 28.10.1998, lk 4. [4] EÜT L 299, 15.11.2001, lk 1. [5] EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1. -------------------------------------------------- LISA EÜ nr | Söödalisand | Keemiline valem, kirjeldus | Looma liik või kategooria | Maksimumvanus | Miinimumsisaldus | Maksimumsisaldus | Muud korraldused | Kasutusloa tähtaja lõpp | Täissöödad mg/kg | Täissöödad mg/kg | Värvained, sealhulgas pigmendid 1.Karotinoidid ja ksantofüllid E 160a | Beetakaroteen | C40H56 | Kanaarilinnud | — | — | — | — | Tähtajatu | E161 g | Kantaksantiin | C40H52O2 | Lemmik- ja ilulinnud | — | — | — | — | Tähtajatu | --------------------------------------------------
(3)

Komisjonile edastatud teabe kohaselt on Prantsuse lipu all sõitvad või Prantsusmaal registreeritud laevad täitnud neile 2004. aastaks määratud kvoodi hariliku merikeele püügiks Põhjameres ICES II alapiirkonnas. Prantsusmaa on keelustanud nende varude püügi alates 17. juulist 2004. See kuupäev tuleb ka käesolevas määruses aluseks võtta,
Euroopa Liidu Teataja L 078 , 16/03/2004 Lk 0008 - 0008



Komisjoni määrus (EÜ) nr 480/2004, 15. märts 2004, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2182/2002 erandi kohta, mis tehakse 2004. aastaks nii kavandatavatest rahastamisplaanidest teavitamise tähtajast ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fondi kaudu rahastatavate meetmete osas kui ka fondi poolt liikmesriikidele vahendite eraldamise lõplikust tähtajast EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 30. juuni 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2075/92 toortubakaturu ühise korralduse kohta, [1] eriti selle artiklit 14a, ning arvestades järgmist: (1) Komisjoni 6. detsembri 2002 aasta määrus (EÜ) nr 2182/2002, mis sätestab üksikasjalikud reeglid nõukogu määruse (EMÜ) nr 2075/92 kohaldamiseks ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fondi suhtes, [2] määratleb artikli 17 lõigetes 3 ja 4 tähtaja komisjoni teavitamiseks meetmete, mille jaoks on taotletud abi, rahastamisplaanidest ja liikmesriikidele fondi vahendite lõplikuks eraldamise tähtaja. (2) Andmaks liikmesriikidele piisavalt aega, et koostada oma kavandatavad rahastamisplaanid 2004. aastaks, et soodustada muutusi tubakatööstuses, tuleks lükata edasi komisjoni plaanidest teavitamise tähtaega aastaks 2004 ja seetõttu ka liikmesriikidele vahendite lõpliku eraldamise tähtaega samadel tingimustel nagu aastal 2003. (3) Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas tubakaturu korralduskomitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Määruse (EÜ) nr 2182/2002 artiklile 26 lisatakse järgmine lõik: "Erandina artikli 17 lõikest 3 lükatakse edasi 31. märtsi 2004 tähtaeg planeeritavate meetmete, mille jaoks taotleti abi 2003. aasta saagi tagasiostuprogrammi alusel, rahastamisplaanidest teatamise kohta 31. maile 2004 ja seetõttu erandina artikli 17 lõikest 4 lükatakse 31. mai 2004 tähtaeg 30. juunile 2004." Artikkel 2 Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 15. märts 2004 Komisjoni nimel komisjoni liige Franz Fischler [1] EÜT L 215, 30.7.1992, lk 70. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2319/2003 (ELT L 345, 31.12.2003, lk 17). [2] EÜT L 331, 7.12.2002, lk 16. --------------------------------------------------
(69)

Pärast avalikustamist väitis VIZ STAL, et osa tekkinud ja algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti g alusel ekspordihinnast maha arvatud finantskuludest olid arvestatud sidusimportija müügi-, üld- ja halduskuludesse ning et arvestusliku ekspordihinna arvutus tuleks nende kulude topelt mahaarvamise vältimiseks seetõttu uuesti läbi vaadata. Märgitakse, et asjaomane väide esitati esmakordselt pärast avalikustamist, ning et isegi seejärel ei esitatud mingeid kinnitavaid tõendeid, mis oleks võinud toetada VIZ STAL-i seisukohta. Lisaks sellele ei kinnitanud ka kontrollkäik sidusimportija valdustesse, et VIZ STAL-i poolt ühenduse sõltumatule ostjale antud krediidikulud kandis sidusimportija ning et need kuulusid seega tema müügi-, üld- ja halduskulude hulka. Järelikult tuli kõnealune väide tagasi lükata.
(2)

Piimakarjatoetuse maksmine on kehtestatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1255/99 piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta, (3) kus sätestatakse turuhinnatoetuse järkjärguline vähendamine piimasektoris. Piimakarjatoetust suurendatakse igal aastal kuni 2007. aastani, selleks, et kompenseerida turuhinnatoetuse vähendamist. Piimakarjatoetuste maksmine on osaliselt tingitud kõnealusest olukorrast, alates 1. juulist.
19)

III lisa lõiked 2 ja 3 asendatakse järgneva tekstiga: “2. Kuni 31. detsembrini 2006 ei kohaldata käesoleva lisa punktis 1 nimetatud määruse 1999/74/EÜ artikli 4 lõikes 1 sätestatud tingimusi neile tootmissüsteemidele, mis ehitati, ehitati ümber või lasti käiku enne 1. jaanuari 2002 ja mida ei ole veel nimetatud direktiiviga vastavusse viidud, vastavalt selle artikli 4 lõikele 2. Sellisel juhul, ilma et see kahjustaks erandeid, mida võivad teha liikmesriigid loomkoormuse suhtes vastavalt nimetatud direktiivi artikli 4 lõike 1 punktile 4, peavad asjakohased tootmissüsteemid vastama vähemalt järgmistele miinimumnõudmistele: a) tootmissüsteemide puhul, mis võimaldavad munakanadel vabalt liikuda hoones asuvate eri tasandite vahel: — süsteemid on varustatud piisavalt pika õrrega, nii et igal kanal on seal vähemalt 15 cm ruumi, — asustustihedus ei ületa kahtekümmet viit kana ruutmeetri kohta kanadele juurdepääsetaval maapinnal; b) tootmissüsteemide puhul, mis ei võimalda munakanadel vabalt liikuda hoones asuvate eri tasandite vahel: — asustustihedus ei ületa seitset kana ruutmeetri kohta kanadele juurdepääsetaval maapinnal, — vähemalt kolmandik sellest pinnast on kaetud allapanuga nagu õled, laastud, liiv või turvas, — piisav osa kanadele juurdepääsetavast pinnast on ettenähtud lindude väljaheidete kogumiseks; c) tootmissüsteemide puhul, mis võimaldavad munakanadel väljas viibida: — hoonete sisemus vastab punktis a või b sätestatud tingimustele, — kanadel on terve päev juurdepääs uiteväljale, välja arvatud veterinaarasutuste poolt kehtestatud ajutiste piirangute ajal, — uiteväljad, kuhu kanad pääsevad, on kaetud peamiselt taimkattega ning neid ei kasutata muuks otstarbeks, välja arvatud viljapuuaedadena, metsamaana ja kariloomade karjamaana, kui pädevad asutused on uiteväljade karjamaana kasutamiseks loa andnud, — uiteväljade pindala peab vastama kanade asustustihedusele ja pinnase iseloomule, loomkoormus ei ületa 2 500 kana kasutusala hektari kohta või ühte kana 4 m2 kohta; kui ühe kana kohta on kasutada 10 m2 ja kui kasutatakse rotatsioonisüsteemi ning kanadel on linnukarja eluaja jooksul võrdne juurdepääs kogu territooriumile, peab karjaalal alati olema vähemalt 2,5 m2 kana kohta, — uiteväljade raadius ei ületa 150 meetrit hoone lähimast väljumisluugist; kuni 350meetrine raadius hoone lähimast väljumisluugist on siiski lubatud, kui kogu uiteväljal on ühtlaste vahemaade järel piisav arv kõnealuses sättes määratletud tähenduses varjualuseid ja jootureid, varjualuseid peab ühe hektari kohta olema vähemalt 4. 3. Liikmesriigid võivad lubada ettevõtetele, kus on kuni 350 munakana või kus kasvatatakse tõumunakanu, erandeid punkti 1 alapunktidest a ja b, mis on seotud direktiivi 1999/74/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti 1 alapunkti d teises lauses ja punkti 1 alapunktis e nimetatud kohustustega, vabalt peetavate kanade puhul erandeid, mis on seotud nimetatud direktiivi artikli 4 lõike 1 punktis 2 ning artikli 4 lõike 1 punkti 3 alapunktides a ja i ja punkti 3 alapunktides b ja i nimetatud kohustustega ning punktis 2 ning punkti 3 alapunkti a alapunktis i ja alapunkti b alapunktis i nimetatud kohustustega.”
A.

Veinivalmistamise peab läbi viima pädev asutus või selle asutuse poolt volitatud asutus, võimaluse korral tingimustes, mis on võrreldavad selle tootmispiirkonna tavapäraste tingimustega, mida proov esindab. Veinivalmistamise tulemusel peab suhkur täielikult muunduma alkoholiks, milles on jääksuhkrut vähem kui 2 grammi liitri kohta. Siiski võib jääksuhkru määr teatud juhtudel, nt parema esindavuse tagamiseks, olla suurem. Niipea kui vein on SO2 abil selginenud ja stabiliseerunud, tuleb see panna 75 cl pudelitesse ja märgistada.
Euroopa Liidu Teataja L 037 , 10/02/2004 Lk 0003 - 0004



Komisjoni määrus (EÜ) nr 223/2004, 9. veebruar 2004, millega täiendatakse määruse (EÜ) nr 2301/97 (teatavate nimetuste kandmise kohta põllumajandustoodete ja toiduainete eripärasertifikaate käsitlevas nõukogu määruses (EMÜ) nr 2082/92 sätestatud eripärasertifikaatide registrisse) lisa (Hushållsost) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 14. juuli 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2082/92 põllumajandustoodete ja toiduainete eripärasertifikaatide kohta, [1] eriti selle artikli 9 lõiget 1, ning arvestades järgmist: (1) Rootsi on vastavalt määruse (EMÜ) nr 2082/92 artiklile 7 edastanud komisjonile taotluse nimetuse "Hushållsost" kandmiseks eripärasertifikaatide registrisse. (2) Kirjeldust "garanteeritud traditsiooniline eritunnus" saab kasutada üksnes kõnealusesse registrisse kantud nimetuste puhul. (3) Pärast käesoleva määruse lisas sätestatud nimetuse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas [2] ei ole komisjonile saadetud kõnealuse määruse artikli 8 kohaseid vastuväiteid. (4) Sellest tulenevalt tuleks käesoleva määruse lisas sätestatud nimetus kanda eripärasertifikaatide registrisse ja võtta garanteeritud traditsioonilise eritunnusena määruse (EMÜ) nr 2082/92 artikli 13 lõike 1 kohaselt ühenduses kaitse alla. (5) Käesoleva määruse lisaga täiendatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 2301/97 [3] lisa, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Käesoleva määruse lisas esitatud nimetus lisatakse määruse (EÜ) nr 2301/97 lisasse ja kantakse vastavalt määruse (EMÜ) nr 2082/92 artikli 9 lõikele 1 eripärasertifikaatide registrisse. Kõnealuse määruse artikli 13 lõikes 2 sätestatud kaitset ei kohaldata. Artikkel 2 Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 9. veebruar 2004 Komisjoni nimel komisjoni liige Franz Fischler [1] EÜT L 208, 24.7.1992, lk 9. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 806/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1). [2] ELT C 110, 8.5.2003, lk 18 (Hushållsost). [3] EÜT L 319, 21.11.1997, lk 8. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 317/2003 (ELT L 46, 20.2.2003, lk 19). -------------------------------------------------- LISA ROOTSI Juust - Hushållsost --------------------------------------------------
(3)

Mõne kvoodi ja tooterühma puhul on nõudmine ekspordilitsentside järele märkimisväärselt kasvanud ning ületab saadaolevaid koguseid mõnikord suurel määral. See võib viia ühe taotleja kohta eraldatavate koguste olulise vähenemiseni, kahandades kava tõhusust. Lisaks sellele on kogemused näidanud, et kui igale ettevõtjale eraldatavad kogused on väga väikesed, tekib oht, et ettevõtja ei suuda sellistel asjaoludel täita oma ekspordikohustust, mille tagajärjeks on tagatise kaotus.
(2)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivid 2004/17/EÜ ja 2004/18/EÜ taotlevad muu hulgas eesmärki võimaldada tarnijatel ja tellijatel, kes neid kohaldavad, pidada samal ajal kinni lepingus sätestatud kohustustest. Selleks peab komisjon direktiivides ettenähtud ja lepingus käsitletavaid piirmäärasid kontrollima ja vajaduse korral neid kas suurendama või vähendama, nii et nad eurodes allapoole lähima tuhandeni ümardatult vastaksid lepingus kehtestatud piirmääradele. Eelpool nimetatud direktiivides kehtestatud piirmäärade väärtused ei vasta lepingus sätestatud piirmäärade väärtustele, mis on ümber arvutatud, et hõlmata ajavahemikku 1. jaanuarist 2004 kuni 31. detsembrini 2005. (4) Seetõttu tuleb neid muuta.