Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1774/2002, 3. oktoober 2002, milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad



Euroopa Liidu Teataja L 273 , 10/10/2002 Lk 0001 - 0095

CS.ES Peatükk 3 Köide 37 Lk 92 - 186

ET.ES Peatükk 3 Köide 37 Lk 92 - 186

HU.ES Peatükk 3 Köide 37 Lk 92 - 186

LT.ES Peatükk 3 Köide 37 Lk 92 - 186

LV.ES Peatükk 3 Köide 37 Lk 92 - 186

MT.ES Peatükk 3 Köide 37 Lk 92 - 186

PL.ES Peatükk 3 Köide 37 Lk 92 - 186

SK.ES Peatükk 3 Köide 37 Lk 92 - 186

SL.ES Peatükk 3 Köide 37 Lk 92 - 186



Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1774/2002, 3. oktoober 2002, milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 152 lõike 4 punkti b, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [1] võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [2] olles nõu pidanud regioonide komiteega, toimides asutamislepingu [3] artiklis 251 sätestatud korras vastavalt lepituskomisjonis 12. septembril 2002 heakskiidetud ühistekstile ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu 27. novembri 1990. aasta direktiiviga 90/667/EMÜ, millega kehtestatakse veterinaareeskirjad loomsete jäätmete kõrvaldamise, ümbertöötamise ja turuleviimise kohta ning nakkusetekitajate vältimise kohta loomset päritolu või kalast valmistatud loomasöötades ning muudetakse direktiivi 90/425/EMÜ, [4] kehtestatakse põhimõte, et kõiki loomseid jäätmeid, olenemata nende päritolust, võib pärast asjakohast töötlust kasutada söödatooraine tootmiseks. (2) Juhtiv teaduskomitee on pärast kõnealuse direktiivi vastuvõtmist vastu võtnud hulga arvamusi. Põhijäreldus on, et veterinaarkontrolli kohaselt ei tohiks toiduahelasse jõuda inimtoiduks kõlbmatuid loomseid kõrvalsaadusi. (3) Neid teaduslikke arvamusi arvestades tuleks sõltuvalt kasutatavate loomsete kõrvalsaaduste laadist vahet teha rakendatavate meetmete vahel. Tuleks piirata teatud loomsete toorainete võimalikku kasutamist. Tuleks sätestada eeskirjad loomsete kõrvalsaaduste kasutamiseks muul otstarbel kui söödaks ning eeskirjad nende kõrvaldamiseks. (4) Viimastel aastatel saadud kogemusi silmas pidades oleks asjakohane selgitada direktiivi 90/667/EMÜ ja ühenduse keskkonnaalaste õigusaktide vahelist suhet. Käesolev määrus ei tohiks mõjutada olemasolevate keskkonnaalaste õigusaktide kohaldamist või takistada uute keskkonnakaitse-eeskirjade väljatöötamist, eriti biolagunevate jäätmete osas. Sellega seoses on tehtud komisjonile kohustuseks valmistada 2004. aasta lõpuks ette direktiiv biojäätmete kohta, kaasa arvatud toidujäätmed, eesmärgiga kõnealuseid jäätmeid ohutult kasutada, taaskasutada, ringlusse võtta ja kõrvaldada ning vältida võimalikku saastamist. (5) Komisjoni ja Euroopa Parlamendi korraldamisel 1. ja 2. juulil 1997 Brüsselis toimunud liha- ja kondijahu käsitleval rahvusvahelisel teaduskonverentsil algatati mõttevahetus liha- ja kondijahu tootmise ja söötmise üle. Konverents palus jätkuvat tagasisidet selle valdkonna edasise poliitika kohta. Vallandamaks võimalikult laiaulatuslikku avalikku arutelu ühenduse söödaalaste õigusaktide üle, esitas komisjon 1997. aasta novembris lõpliku nõuandva dokumendi liha- ja kondijahu kohta. Selle kohaselt on olemas üldtunnustatud vajadus direktiivi 90/667/EMÜ muutmiseks, et viia see vastavusse uute teaduslike andmetega. (6) Euroopa Parlament kutsus oma 16. novembri 2000. aasta resolutsioonis BSE ja loomatoidu kohta [5] üles kuni käesoleva määruse jõustumiseni keelama loomsete valkude kasutamine söödas. (7) Teadusuuringud näitavad, et loomaliikide toitmisel valkudega, mis on saadud sama loomaliigi kehadest või kehaosadest, on oht haiguste levikuks. Seetõttu tuleks niisugune tegevus ettevaatusabinõuna keelata. Tuleks vastu võtta rakenduseeskirjad, et tagada söödas kasutamiseks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste vajalik eraldamine kõigis töötlemis-, ladustamis- ja transpordietappides. Siiski peaks jääma reguleerimisala, et kehtestada sellest üldkeelust erandeid kalade ja karusloomade suhtes, kui see on teadusalaste nõuannetega põhjendatud. (8) Haiguste levikul võivad nakkusekandjaks olla ka loomse päritoluga saadusi sisaldavad toidujäätmed. Kõik rahvusvahelistel liinidel sõitvates transpordivahendites tekkinud toidujäätmed tuleks ohutult kõrvaldada. Ühenduses tekkinud toidujäätmeid ei tohiks kasutada muude põllumajandusloomade kui karusloomade toitmisel. (9) Alates 1996. aasta oktoobrist on komisjoni Veterinaar- ja Toiduamet teinud liikmesriikides mitmeid kontrollkäike, et hinnata peamiste riskitegurite esinemist ja nende haldamist ning järelevalveprotseduure BSE suhtes. Osa hinnangust hõlmab kaubanduslike jäätmete ümbertöötamissüsteemi ning ja muid loomsete jäätmete kõrvaldamise meetodeid. Pärast kõnealuseid kontrolle esitati üldised järeldused ja mitmed soovitused, pidades silmas eelkõige loomsete kõrvalsaaduste jälgitavust. (10) Nakkusetekitajate ja/või jääkide levikuohu vältimiseks tuleks loomseid kõrvalsaadusi töödelda, ladustada ja hoida eraldi asjaomase liikmesriigi poolt selleks määratud heakskiidetud ja järelevalve all olevas rajatises või need sobival viisil kõrvaldada. Teatavatel asjaoludel, eriti kui seda õigustavad vahemaa, veoks kuluv aeg või läbilaskevõime probleemid, võib selleks määratud töötlemis-, põletus- või koospõletusrajatis asuda teises liikmesriigis. (11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. detsembri 2000. aasta direktiivi 2000/76/EÜ jäätmete põletamise kohta [6] ei kohaldata põletusrajatiste suhtes, kui töödeldavad jäätmed koosnevad üksnes loomakorjustest. Loomade ja inimeste tervise kaitseks on vaja kõnealustele põletusrajatistele kehtestada miinimumnõuded. Ühenduse nõuete kasutuselevõtmiseni võib liikmesriik võtta selliste rajatiste jaoks vastu keskkonnakaitsealased õigusaktid. Väikese võimsusega põletusrajatiste, näiteks põllumajandusettevõtetes ja lemmikloomade krematooriumides asuvate rajatiste suhtes kohaldatakse vähem rangeid nõudeid, et kajastada töödeldava materjali väiksemat riski ja vältida loomsete kõrvalsaaduste tarbetud vedamist. (12) Töötlemisettevõtete kontrollimiseks tuleks kehtestada erieeskirjad, pidades silmas eelkõige üksikasjalikke eeskirju töötlemisviiside valideerimiseks ja ettevõtete enda poolt tehtavaks kontrolliks. (13) Erandid loomsete kõrvalsaaduste kasutamise eeskirjadest võivad olla asjakohased, et toita loomi, kes ei ole ette nähtud inimtoiduks. Sellist kasutamist kontrollivad pädevad asutused. (14) Erandid võivad olla ka asjakohased, et kontrollitud asjaoludel lubada loomseid kõrvalsaadusi kohapeal kõrvaldada. Komisjon peaks saama vajalikku teavet, mis võimaldaks tal olukorda jälgida ja kehtestada vajadusel rakenduseeskirjad. (15) Tervishoiunõuete ühtse rakendamise tagamiseks tuleks liikmesriikides teha ühenduse kontrolle. Need kontrollid peaksid hõlmama ka auditeerimismenetlust. (16) Ühenduse tervishoidu käsitlevatel õigusaktidel on teaduslik alus. Sel eesmärgil tuleks vajaduse korral konsulteerida komisjoni otsustega 97/404/EÜ [7] ja 97/579/EÜ [8] kehtestatud asjakohaste teaduskomiteedega. Eelkõige on edasine teaduslik nõustamine vajalik loomse päritoluga saaduste kasutamisel orgaanilistes väetistes ja mullaparandusainetes. Sellist nõuannet arvestavate ühenduse eeskirjade vastuvõtmiseni võivad liikmesriigid jätta jõusse või võtta vastu siseriiklikud eeskirjad, mis on käesolevas määruses ettenähtutest rangemad, tingimusel et kõnealused eeskirjad järgivad muid kohaldatavaid ühenduse õigusakte. (17) Liikmesriikides on palju eri lähenemisviise rahalisele toetusele loomsete kõrvalsaaduste töötlemiseks, kogumiseks, hoiustamiseks ja kõrvaldamiseks. Selleks, et mitte mõjutada põllumajandussaaduste ja -toodete vahelisi konkurentsitingimusi, on vaja koostada analüüs ning võtta vajaduse korral tarvitusele abinõud ühenduse tasandil. (18) Eespool nimetatut silmas pidades on ilmselt vaja loomsete kõrvalsaaduste suhtes kohaldatavad ühenduse eeskirjad põhjalikult läbi vaadata. (19) Loomsed kõrvalsaadused, mis ei ole ette nähtud inimtoiduks (eelkõige töödeldud loomne valk, sulatatud rasv, lemmikloomatoit, toornahad ja vill), kuuluvad asutamislepingu I lisa toodete hulka. Selliste toodete turustamine on osa põllumajandusega tegeleva elanikkonna jaoks oluline sissetulekuallikas. Selle sektori ratsionaalse arengu tagamiseks ja tootlikkuse suurendamiseks tuleks kõnealuste toodete loomatervishoiu- ja tervisekaitsenõuded sätestada ühenduse tasandil. Loomi ohustavate haiguste levimise märkimisväärset ohtu arvesse võttes tuleks teatavate loomsete kõrvalsaaduste turustamise suhtes kohaldada erinõudeid, eelkõige hea tervisliku seisundiga piirkondades. (20) Selle tagamiseks, et kolmandatest riikidest imporditud tooted vastaksid hügieenistandardile, mis on vähemalt võrdne või samaväärne ühenduses kohaldatava hügieenistandardiga, tuleks kolmandate riikide ja nende ettevõtete jaoks kehtestada tunnustamise süsteem koos ühenduse kontrollimenetlusega, et tagada kõnealuse tunnustamise tingimuste järgimine. Kolmandatest riikidest imporditud lemmikloomatoidu ja lemmikloomatoidu tooraine suhtes võib kohaldada tingimusi, mis erinevad ühenduses toodetud kõnealuse materjali suhtes kohaldatavatest tingimustest, eriti seoses tagatistega, mida nõutakse ainete jääkide puhul, mis on keelatud vastavalt nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiivile 96/22/EÜ, mis käsitleb teatavate hormonaalse või türostaatilise toimega ainete ja beeta-agonistide kasutamise keelamist loomakasvatuses ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 81/602/EMÜ, 88/146/EMÜ ja 88/299/EMÜ. [9] Sellise lemmikloomatoidu ja tooraine üksnes ettenähtud eesmärgil kasutamise tagamiseks on vaja sätestada asjakohased kontrollimeetmed selliste eranditega hõlmatud ainete impordiks. (21) Loomsed kõrvalsaadused, mis läbivad ühenduse territooriumi transiidina, ning pärinedes seega ühendusest ja mis on ette nähtud ekspordiks, võivad kujutada ohtu loomade ja inimeste tervisele ühenduses. Seetõttu tuleb selliste vedude suhtes kohaldada teatavaid käesoleva määrusega sätestatud nõudeid. (22) Loomse päritoluga saadustega kaasas olev dokument on parim viis kinnitada sihtkoha pädevale asutusele, et saadetis vastab käesoleva direktiivi sätetele. Teatavate importtoodete sihtkoha kontrollimiseks tuleks säilitada terviseohutuse sertifikaat. (23) Eespool nimetatud eesmärkide saavutamist taotleb nõukogu 17. detsembri 1992. aasta direktiiv 92/118/EMÜ, milles sätestatakse selliste toodete ühendusesisest kaubandust ja ühendusse importimist reguleerivad loomatervishoiu- ja tervisekaitsenõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 89/662/EMÜ A lisa I peatükis sätestatud nõudeid ning nakkusetekitajate puhul direktiivis 90/425/EMÜ osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud nõudeid. [10] (24) Nõukogu ja komisjon on võtnud vastu mitu otsust direktiivide 90/667/EMÜ ja 92/118/EMÜ rakendamiseks. Lisaks sellele on direktiivi 92/118/EMÜ oluliselt muudetud ja muudatusi tehakse ka edaspidi. Sellest tulenevalt reguleerib loomsete kõrvalsaaduste sektorit praegu suur hulk ühenduse õigusakte ning on vaja lihtsustamist. (25) Selline lihtsustamine muudab läbipaistvamaks erieeskirjad, mis käsitlevad loomse päritoluga saadusi, mis ei ole ette nähtud inimtoiduks. Spetsiifiliste tervishoidu käsitlevate õigusaktide lihtsustamine ei tohi kaasa tuua piirangute vähendamist. Seetõttu on inimeste ja loomade tervisekaitse tagamiseks tarvis säilitada ning tugevdada üksikasjalikke tervisekaitsealaseid eeskirju loomse päritoluga saaduste jaoks, mis ei ole ette nähtud inimtoiduks. (26) Asjaomaste toodete suhtes tuleks kohaldada veterinaarkontrolle, sealhulgas ühenduse ekspertide tehtava kontrolli eeskirju ning kaitsemeetmeid, mis on sätestatud nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiiviga 90/425/EMÜ ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes kohaldatava veterinaar- ja zootehnilise kontrolli kohta seoses siseturu väljakujundamisega. [11] (27) Ühendusse imporditavaid tooteid tuleks tõhusalt kontrollida. Seda on võimalik saavutada, rakendades kontrolle, mis on sätestatud nõukogu 18. detsembri 1997. aasta direktiivis 97/78/EÜ, milles sätestatakse kolmandatest riikidest ühendusse toodavate toodete veterinaarkontrolli korraldamise põhimõtted. [12] (28) Seetõttu tuleks tunnistada kehtetuks direktiiv 90/667/EMÜ, nõukogu 22. juuni 1995. aasta otsus 95/348/EÜ (milles sätestatakse veterinaar- ja loomatervishoiunõuded, mida kohaldatakse Ühendkuningriigis ja Iirimaal teatavate loomade söödana kohalikul tasandil turustamiseks ettenähtud teatavat liiki jäätmete käitlemise suhtes) [13] ja nõukogu 19. juuli 1999. aasta otsus 1999/534/EÜ (millega kehtestatakse kaitseks transmissiivse spongioosse entsefalopaatia vastu teatavate loomsete jäätmete ümbertöötamise suhtes kohaldatavad meetmed ning muudetakse komisjoni otsust 97/735/EÜ). [14] (29) Teaduse ja tehnika arengu arvesse võtmiseks tuleks tagada komisjoni ja liikmesriikide tihe ja tõhus koostöö alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitees, mis on moodustatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused. [15] (30) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlus. [16] ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK ÜLDSÄTTED Artikkel 1 Reguleerimisala 1. Käesoleva määrusega sätestatakse loomade ja inimeste tervishoiu eeskirjad: a) loomsete kõrvalsaaduste kogumiseks, transpordiks, ladustamiseks, käitlemiseks, töötlemiseks ja kasutamiseks või kõrvaldamiseks, et välistada kõnealustest toodetest tekkivat ohtu loomade või inimeste tervisele; b) loomsete kõrvalsaaduste ning nendest saadud, VII ja VIII lisas osutatud toodete turustamiseks ning teatavateks määratletud ekspordi ja transiidi erijuhtudeks. 2. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmiste toodete suhtes: a) töötlemata lemmikloomatoit, mis on pärit jaemüügikauplustest või müügipunktidest, kui lõikamine ja ladustamine sooritatakse üksnes tarbijale kohapeal müümise jaoks; b) joogipiim või ternespiim, mis on kõrvaldatud või kasutatud päritolupõllumajandusettevõttes; c) selliste metsloomade terved kehad või nende osad, kelle puhul on välistatud kahtlus inimestele kanduvatesse haigustesse nakatumises, välja arvatud kaubanduslikel eesmärkidel lossitud kala ja jahitrofeede valmistamiseks kasutatud metsloomade terved kehad või nende osad; d) töötlemata lemmikloomatoit kohapeal kasutamiseks, mis kooskõlas siseriiklike õigusaktidega on saadud üksnes põllumajandusettevõtja ja tema perekonna poolt toiduks kasutatavatelt, päritolupõllumajandusettevõttes tapetud loomadelt; e) toidujäätmed, kui need ei ole: i) pärit rahvusvahelistel liinidel sõitvatest transpordivahenditest, ii) ette nähtud loomatoiduks või iii) ette nähtud biogaasi ettevõttes kasutamiseks või komposteerimiseks; f) tõuaretuseks ettenähtud munarakud, embrüod ja sperma; ning g) transiitveod meritsi või õhuteed pidi. 3. Käesolev määrus ei mõjuta veterinaaria-alaseid õigusakte, mille eesmärk on teatavate haiguste kõrvaldamine ja vältimine. Artikkel 2 Mõisted 1. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: loomsed kõrvalsaadused : loomade terved kehad või nende osad või artiklites 4, 5 ja 6 osutatud loomse päritoluga saadused, mis ei ole ette nähtud inimtoiduks, sh munarakud, embrüod ja sperma; 1. kategooria materjal : artiklis 4 osutatud loomsed kõrvalsaadused; 2. kategooria materjal : artiklis 5 osutatud loomsed kõrvalsaadused; 3. kategooria materjal : artiklis 6 osutatud loomsed kõrvalsaadused; loom : mistahes selgroogne või selgrootu loom (sh kalad, roomajad ja kahepaiksed); põllumajandusloom : mistahes loom, keda inimesed peavad, nuumavad või aretavad ning kasutavad toiduainete (sh liha, piima ja munade), villa, karusnaha, sulgede, nahkade või mistahes muu loomse päritoluga saaduse tootmiseks; metsloom : mistahes loom, keda inimesed ei pea; lemmikloom : mistahes loom, kes kuulub liiki, mida inimene tavaliselt peab ja toidab muul otstarbel kui põllumajanduses kasutamiseks, kuid kelle saadusi ta tavaliselt ei tarvita; pädev asutus : liikmesriigi keskasutus, mis on pädev tagama käesoleva määruse nõuete järgimist, või mõni muu asutus, millele see keskasutus on nimetatud pädevuse delegeerinud eelkõige sööda kontrollimiseks; see määratlus hõlmab vajaduse korral ka kolmanda riigi vastavat asutust; turustamine : iga toiming, mille eesmärk on müüa käesoleva määrusega hõlmatud loomseid saadusi või neist saadud tooteid ühenduses asuvale kolmandale isikule või varustada sellist kolmandat isikut muul viisil tasu eest või tasuta või ladustada neid kolmanda isiku varustamiseks; kaubandus : liikmesriikide vaheline kaubandus asutamislepingu artikli 23 lõikes 2 esitatud tähenduses; transiit : liikumine läbi ühenduse territooriumi ühest mitteliikmesriigist teise; tootja : mistahes isik, kelle tegevus loomseid kõrvalsaadusi tekitab; TSEd : kõik transmissiivsed spongioossed entsefalopaatiad, v.a need, mis esinevad inimestel; määratletud riskiteguriga materjal : Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 999/2001 (millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad) (1) [17]V lisas osutatud materjal. 2. Kohaldatakse ka I lisas sätestatud erimääratlusi. Artikkel 3 Üldkohustused 1. Loomseid kõrvalsaadusi ja neist saadud tooteid kogutakse, transporditakse, ladustatakse, käideldakse, töödeldakse, kõrvaldatakse, turustatakse, eksporditakse, veetakse transiidina ja kasutatakse vastavalt käesolevale määrusele. 2. Liikmesriigid võivad siseriiklike õigusaktidega reguleerida VII ja VIII lisas nimetamata toodete importi ja turustamist kuni otsuse vastuvõtmiseni artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. Liikmesriigid teatavad viivitamata komisjonile, kuidas nad käesolevat võimalust kasutavad. 3. Liikmesriigid tagavad kas eraldi või koos, et oleks olemas piisav kord ja et eksisteerib piisav infrastruktuur lõike 1 nõuete täitmiseks. II PEATÜKK LOOMSETE KÕRVALSAADUSTE LIIGITAMINE, KOGUMINE, TRANSPORT, KÕRVALDAMINE, TÖÖTLEMINE, KASUTAMINE JA VAHELADUSTAMINE Artikkel 4 1. kategooria materjal 1. 1. kategooria materjal hõlmab järgmisi loomseid kõrvalsaadusi või kõnealuseid kõrvalsaadusi sisaldavaid mistahes materjale: a) järgmiste loomade kõik kehaosad, sh toornahad: i) TSE taudikahtlusega loomad vastavalt määrusele (EÜ) nr 999/2001 või loomad, kellel TSE esinemine on ametlikult kinnitatud, ii) TSE likvideerimise käigus tapetud loomad, iii) muud kui põllumajandusloomad ja metsloomad, sealhulgas eelkõige lemmikloomad, loomaaialoomad ja tsirkuseloomad, iv) katseloomad nõukogu 24. novembri 1986. aasta direktiivi 86/609/EMÜ (katseteks ja muudel teaduslikel eesmärkidel kasutatavate loomade kaitsega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta) [18] artiklis 2 määratletud tähenduses, ja v) inimestele või loomadele nakkavate haiguste taudikahtlusega metsloomad; b) i) määratletud riskiteguriga materjal ja ii) määratletud riskiteguriga materjali sisaldavad surnud loomade terved kehad, kui määratletud riskiteguriga materjali ei ole jäätmete kõrvaldamise ajal eemaldatud; c) tooted, mis on saadud loomadelt, kellele on antud direktiivi 96/22/EÜ alusel keelatud aineid, ning loomse päritoluga saadused, mis sisaldavad keskkonna saasteainete ja muude nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiivi 96/23/EÜ (millega nähakse ette teatavate ainete ja nende jääkide kontrollimise meetmed elusloomades ja loomsetes saadustes ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 85/358/EMÜ ja 86/469/EMÜ ning otsused 89/187/EMÜ ja 91/664/EMÜ) [19] I lisa B rühma 3. jaotises loetletud ainete jääke, kui selliste jääkide sisaldus ületab ühenduse õigusaktidega või, nende puudumisel, siseriiklike õigusaktidega sätestatud lubatud taseme; d) igasugune loomne materjal, mis on kogutud heitvee töötlemisel, mis on pärit 1. kategooria töötlemisettevõtetest ja muudest rajatistest, milles hävitatakse määratletud riskiteguriga materjali, sh võrepraht, liivapüünisesete, rasva ja õli segu, setted ning nende ettevõtete torustikust eemaldatud materjal, välja arvatud juhul, kui kõnealune materjal ei sisalda määratletud riskiteguriga materjale või nende osi; e) rahvusvahelistel liinidel sõitvatest transpordivahenditest pärit toidujäätmed; ning f) 1. kategooria materjali segu 2. ja/või 3. kategooria materjali või nende mõlemaga, sealhulgas igasugune materjal, mis on ette nähtud töötlemiseks 1. kategooria töötlemisettevõttes. 2. 1. kategooria materjal kogutakse, transporditakse ja identifitseeritakse asjatu viivituseta vastavalt artiklile 7 ning, kui artiklites 23 ja 24 ei ole sätestatud teisiti, kõrvaldatakse järgmiselt: a) hävitatakse kohe jäätmetena, põletades need vastavalt artiklile 12 heakskiidetud põletusrajatises; b) töödeldakse vastavalt artiklile 13 heakskiidetud töötlemisettevõttes, kasutades mõnd töötlemisviisidest 1–5, või pädeva asutuse nõudel töötlemisviisi 1, millisel juhul tekkinud materjal püsimärgistatakse (kui see on tehniliselt võimalik, siis lõhnamärgistusega vastavalt VI lisa I peatükile) ning hävitatakse lõpuks jäätmetena, põletades või koospõletades need vastavalt artiklile 12 heakskiidetud põletus- või koospõletusrajatises; c) välja arvatud lõike 1 lõigu a punktides i ja ii osutatud materjal, töödeldakse vastavalt artiklile 13 heakskiidetud töötlemisettevõttes, kasutades töötlemisviisi 1, millisel juhul tekkinud materjal püsimärgistatakse (kui see on tehniliselt võimalik, siis lõhnamärgistusega vastavalt VI lisa I peatükile) ning hävitatakse lõpuks jäätmetena, ladestades need heakskiidetud jäätmeladestuskohtadesse vastavalt nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivile 1999/31/EÜ jäätmeladestuskohtade kohta; [20] d) lõike 1 punktis e osutatud toidujäätmed hävitatakse jäätmetena, ladustades need vastavalt direktiivile 1999/31/EÜ heakskiidetud jäätmeladestuskohtadesse; või e) teaduse arengut silmas pidades hävitatakse pärast konsulteerimist vastava teaduskomiteega muude vahenditega, mis on heaks kiidetud artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. Kõnealused vahendid võivad täiendada või asendada punktides a–d sätestatud vahendeid. 3. 1. kategooria materjali vahekäitlemine või -ladustamine võib toimuda üksnes vastavalt artiklile 10 heaks kiidetud 1. kategooria vaheettevõtetes. 4. 1. kategooria materjali ei impordita ega ekspordita teisiti kui vastavalt käesolevale määrusele või artikli 33 lõikes 2 osutatud korras sätestatud eeskirjadele. Siiski võib määratletud riskiteguriga materjali importida või eksportida üksnes vastavalt määruse (EÜ) nr 999/2001 artikli 8 lõikele 1. Artikkel 5 2. kategooria materjal 1. 2. kategooria materjal hõlmab järgmisi loomseid kõrvalsaadusi või kõnealuseid kõrvalsaadusi sisaldavaid mistahes materjale: a) sõnnik ja seedetrakti sisu; b) igasugune loomne materjal, mis on kogutud heitvee töötlemisel, mis on pärit artikli 4 lõike 1 punktiga d hõlmatud tapamajadest või 2. kategooria töötlemisettevõtetest, sh võrepraht, liivapüünisesete, rasva ja õli segu, setted ning nende ettevõtete torustikust eemaldatud materjal; c) loomse päritoluga saadused, mis sisaldavad direktiivi 96/23/EÜ I lisa B rühma 1. ja 2. jaotises loetletud veterinaarravimite ja saasteainete jääke, kui selliste jääkide sisaldus ületab ühenduse õigusaktidega sätestatud lubatud taseme; d) loomse päritoluga saadused (välja arvatud 1. kategooria materjal), mis on imporditud kolmandatest riikidest, kuid mille puhul ühenduse õigusaktidega ettenähtud kontrolli käigus leiti, et need ei vasta ühendusse importimise veterinaarnõuetele, välja arvatud juhul, kui need saadeti tagasi või kui nende import on lubatud ühenduse sätetes kehtestatud piirangutega; e) loomad ja loomade osad, välja arvatud artiklis 4 osutatud, kes on surnud teisiti kui inimtoiduks tapetuna, sealhulgas loomad, kes on tapetud mõne episootilise haiguse likvideerimiseks; f) 2. ja 3. kategooria materjali segud, sealhulgas igasugune materjal, mis on ette nähtud töötlemiseks 2. kategooria töötlemisettevõttes; ning g) muud loomsed kõrvalsaadused kui 1. või 3. kategooria materjal. 2. 2. kategooria materjal kogutakse, transporditakse ja identifitseeritakse asjatu viivituseta vastavalt artiklile 7 ning, kui artiklites 23 ja 24 ei ole sätestatud teisiti, kõrvaldatakse järgmiselt: a) hävitatakse kohe jäätmetena, põletades need vastavalt artiklile 12 heakskiidetud põletusrajatises; b) töödeldakse vastavalt artiklile 13 heakskiidetud töötlemisettevõttes, kasutades mõnd töötlusviisidest 1–5, või pädeva asutuse nõudel töötlemisviisi 1, millisel juhul tekkinud materjal püsimärgistatakse (kui see on tehniliselt võimalik, siis lõhnamärgistusega vastavalt VI lisa I peatükile) ja: i) hävitatakse jäätmetena, põletades või koospõletades need vastavalt artiklile 12 heakskiidetud põletus- või koospõletusrajatises või ii) sulatatud rasvade puhul töödeldakse edasi rasva derivaatideks orgaanilistes väetistes või mullaparandusainetes kasutamiseks või muuks tehniliseks otstarbeks (v.a kosmeetika-, farmaatsia- ja meditsiinivahendites) vastavalt artiklile 14 heakskiidetud 2. kategooria õlikeemiaettevõtetes; c) töödeldakse vastavalt artiklile 13 heakskiidetud töötlemisettevõttes, kasutades töötlemisviisi 1, millisel juhul tekkinud materjal püsimärgistatakse (kui see on tehniliselt võimalik, siis lõhnamärgistusega vastavalt VI lisa I peatükile) ja: i) kui tulemuseks saadi valkaine, kasutatakse seda pärast konsultatsiooni vastava teaduskomiteega orgaanilise väetise või mullaparandusainena vastavalt nõuetele (kui neid on), mis on sätestatud artikli 33 lõikes 2 osutatud korras, ii) kasutatakse vastavalt artiklile 15 heakskiidetud biogaasi või komposteerimisettevõttes või iii) hävitatakse jäätmetena, ladustades need vastavalt direktiivile 1999/31/EÜ heakskiidetud jäätmeladustuskohtadesse; d) kaladest saadud materjal sileeritakse või komposteeritakse vastavalt artikli 33 lõikes 2 osutatud korras vastuvõetud eeskirjadele; e) sõnnikut, seedetraktist eraldatud seedetrakti sisu, piima ja ternespiima, kui pädev asutus ei leia, et nendega kaasneb mõne tõsise edasikanduva haiguse levikuoht: i) kasutatakse töötlemata toormaterjalina vastavalt artiklile 15 heakskiidetud biogaasi või komposteerimisettevõtetes või töödeldakse vastavalt artiklile 18 selleks otstarbeks heakskiidetud tehnilistes ettevõtetes, ii) kasutatakse maa väetamisel vastavalt käesolevale määrusele või iii) kasutatakse biogaasi ettevõttes või komposteeritakse vastavalt artikli 33 lõikes 2 osutatud korras sätestatud eeskirjadele; f) inimestele või loomadele nakkavate haiguste nakkuskahtluseta metsloomade terveid kehasid või nende osi kasutatakse jahitrofeede valmistamiseks vastavalt artiklile 18 selleks otstarbeks heakskiidetud tehnilistes ettevõtetes; või g) hävitatakse muude vahenditega või kasutatakse muul viisil pärast konsulteerimist asjakohase teaduskomiteega vastavalt artikli 33 lõikes 2 osutatud korras sätestatud eeskirjadele. Kõnealused vahendid võivad täiendada või asendada punktides a–f sätestatud vahendeid. 3. 2. kategooria materjali, välja arvatud sõnniku vahekäitlemine või -ladustamine võib toimuda üksnes vastavalt artiklile 10 heaks kiidetud 2. kategooria vaheettevõtetes. 4. 2. kategooria materjali ei turustata ega ekspordita teisiti kui vastavalt käesolevale määrusele või artikli 33 lõikes 2 osutatud korras sätestatud eeskirjadele. Artikkel 6 3. kategooria materjal 1. 3. kategooria materjal hõlmab järgmisi loomseid kõrvalsaadusi või kõnealuseid kõrvalsaadusi sisaldavaid mistahes materjale: a) tapetud loomade osad, mis vastavalt ühenduse õigusaktidele on inimtoiduks kõlblikud, kuid ei ole kaubanduslikel põhjustel inimtoiduks ette nähtud; b) tapetud loomade osad, mis on inimtoiduks kõlbmatuna tagasi lükatud, kuid millel pole inimestele või loomadele nakkavate haiguste tunnuseid ja mis on saadud vastavalt ühenduse õigusaktidele inimtoiduks kõlblikest rümpadest; c) toornahad, kabjad ja sarved, seaharjased ning suled, mis on pärit tapamajas tapetud loomadelt, kes on läbinud tapaeelse kontrolli ja kelle puhul on selle tulemusel leitud, et nad vastavad ühenduse õigusaktide kohaselt inimtoiduks tapmise tingimustele; d) veri, mis on saadud muudelt tapamajas tapetud loomadelt kui mäletsejalistelt, kes on läbinud tapaeelse kontrolli ja kelle puhul on selle tulemusel leitud, et nad vastavad ühenduse õigusaktide kohaselt inimtoiduks tapmiseks; e) loomsed kõrvalsaadused, mis on saadud inimtoiduks ettenähtud toodete tootmisel, sealhulgas kondid ja kõrned; f) endine loomne toit või endine toit, mis sisaldab loomse päritoluga tooteid (v.a toidujäätmed), mis ei ole kaubanduslikel põhjustel, tootmisprobleemide, pakendi defektide või muude defektide tõttu enam inimtoiduks ette nähtud ning mis ei kujuta ohtu inimestele või loomadele; g) selliste loomade toorpiim, kes ei ilmuta mingeid selle toote kaudu inimestele või loomadele nakkavate haiguste kliinilisi tunnuseid; h) kalajahu valmistamise eesmärgil avamerelt püütud kala või muud mereloomad, v.a mereimetajad; i) kala värsked kõrvalsaadused, mis on saadud ettevõtetest, kus valmistatakse inimtoiduks ettenähtud kalatooteid; j) karploomade karbid, haudejaamade kõrvalsaadused ja koorepragudega munade kõrvalsaadused, mis on pärit loomadelt, kes ei ilmuta mingeid selle toote kaudu inimestele või loomadele nakkavate haiguste kliinilisi tunnuseid; k) veri, toornahad, kabjad, suled, vill, sarved, karvad ja karusnahk, mis on pärit loomadelt, kes ei ilmuta mingeid selle toote kaudu inimestele või loomadele nakkavate haiguste kliinilisi tunnuseid; ning l) muud kui artikli 4 lõike 1 punktis e osutatud toidujäätmed. 2. 3. kategooria materjal kogutakse, transporditakse ja identifitseeritakse asjatu viivituseta vastavalt artiklile 7 ning, kui artiklites 23 ja 24 ei ole sätestatud teisiti, kõrvaldatakse järgmiselt: a) hävitatakse kohe jäätmetena, põletades need vastavalt artiklile 12 heakskiidetud põletusrajatises; b) töödeldakse vastavalt artiklile 13 heakskiidetud töötlemisettevõttes, kasutades mõnd töötlemisviisidest 1–5, millisel juhul tekkinud materjal püsimärgistatakse (kui see on tehniliselt võimalik, siis lõhnamärgistusega vastavalt VI lisa I peatükile) ning hävitatakse lõpuks jäätmetena, kas põletades või koospõletades need vastavalt artiklile 12 heakskiidetud põletus- või koospõletusrajatises või ladustades vastavalt direktiivile 1999/31/EÜ heakskiidetud jäätmeladustuspaika; c) töödeldakse vastavalt artiklile 17 heakskiidetud töötlemisettevõttes; d) töödeldakse vastavalt artiklile 18 heakskiidetud tehnilises ettevõttes; e) kasutatakse toormaterjalina vastavalt artiklile 18 heakskiidetud lemmikloomatoitu tootvas ettevõttes; f) kasutatakse vastavalt artiklile 15 heakskiidetud biogaasi või komposteerimisettevõttes; g) lõike 1 punktis l osutatud toidujäätmed kasutatakse biogaasi ettevõttes või komposteeritakse vastavalt artikli 33 lõikes 2 osutatud korras sätestatud eeskirjadele või, kuni kõnealuste eeskirjade vastuvõtmiseni, vastavalt siseriiklikele õigusaktidele; h) kaladest saadud materjal sileeritakse või komposteeritakse vastavalt artikli 33 lõikes 2 osutatud korras sätestatud eeskirjadele; või i) hävitatakse muude vahenditega või kasutatakse muul viisil pärast konsultatsiooni asjakohase teaduskomiteega vastavalt artikli 33 lõikes 2 osutatud korras sätestatud eeskirjadele. Kõnealused vahendid võivad täiendada või asendada punktides a–h sätestatud vahendeid. 3. 3. kategooria materjali vahekäitlemine või -ladustamine võib toimuda üksnes vastavalt artiklile 10 heaks kiidetud 3. kategooria vaheettevõttes. Artikkel 7 Kogumine, transport ja ladustamine 1. Loomseid kõrvalsaadusi ja töödeldud tooteid, v.a 3. kategooria toidujäätmeid, kogutakse, tansporditakse ja määratletakse vastavalt II lisale. 2. Transpordi ajal on loomsetel kõrvalsaadustel ja töödeldud toodetel kaasas äridokument või, kui käesoleva määrusega nii nõutakse, terviseohutuse sertifikaat. Äridokumendid ja terviseohutuse sertifikaadid vastavad nõuetele ja need säilitatakse II lisas määratletud ajaks. Eelkõige sisaldavad need teavet materjali koguse ja kirjelduse kohta ning selle märgistamise kohta. 3. Liikmesriigid tagavad piisavad meetmed, et garanteerida 1. ja 2. kategooria materjali kogumine ja transport vastavalt II lisale. 4. Vastavalt jäätmeid käsitleva nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ [21] artiklile 4 võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada 3. kategooria jäätmete kogumine, transportimine ja kõrvaldamine nii, et see ei ohustaks inimeste tervist ega kahjustaks keskkonda. 5. Töödeldud tooteid ladustatakse üksnes vastavalt artiklile 11 heakskiidetud ladudes. 6. Liikmesriigid võivad otsustada mitte kohaldada käesoleva artikli sätteid sõnniku suhtes, mida veetakse samas põllumajandusettevõttes asuva kahe koha vahel või samas liikmesriigis asuvate põllumajandusettevõtete ja kasutajate vahel. Artikkel 8 Loomsete kõrvalsaaduste ja töödeldud toodete lähetamine teistesse liikmesriikidesse 1. Loomseid kõrvalsaadusi ja töödeldud tooteid lähetatakse teistesse liikmesriikidesse üksnes lõigetes 2–6 sätestatud tingimustel. 2. 1. ja 2. kategooria materjali, 1. või 2. kategooria materjalist saadud töödeldud toodete ning töödeldud loomse valgu sisseveoks peab olema sihtliikmesriigi luba. Liikmesriik võib loa andmisel teha tingimuseks töötlemisviisi 1 kasutamise. 3. Lõikes 2 osutatud loomsed kõrvalsaadused ja töödeldud tooted vastavad järgmistele nõuetele: a) neil on kaasas äridokument või, kui käesoleva määrusega nii nõutakse, terviseohutuse sertifikaat; b) need veetakse otse sihtettevõttesse, mis peab olema heaks kiidetud vastavalt käesolevale määrusele. 4. Kui liikmesriik lähetab teise liikmesriiki 1. kategooria materjali, 2. kategooria materjali, 1. või 2. kategooria materjalist saadud töödeldud tooteid ning töödeldud loomset valku, teavitab lähtepunkti pädev asutus sihtkoha pädevat asutust igast saadetisest ANIMO süsteemi kaudu või muul omavahel kokkulepitud viisil. Sõnum sisaldab II lisa I peatüki lõikes 2 määratletud teavet. 5. Kui sihtkoha pädevale asutusele on vastavalt lõikele 4 saadetisest teatatud, teavitab sihtkoha pädev asutus lähtepunkti pädevat asutust iga saadetise saabumisest ANIMO süsteemi kaudu või muul omavahel kokkulepitud viisil. 6. Sihtliikmesriigid tagavad korrapäraste kontrollidega, et nende territooriumil asuvad määratud töötlemisettevõtted kasutavad partiisid üksnes lubatud eesmärgil, ning peavad täielikku registrit, mille alusel saab tõendada käesoleva määruse järgimist. Artikkel 9 Registrid 1. Mistahes isik, kes lähetab, transpordib või võtab vastu loomseid kõrvalsaadusi, peab partiide registrit. Registrid sisaldavad teavet ja need säilitatakse II lisas määratletud ajaks. 2. Käesolevat artiklit ei kohaldata sõnniku suhtes, mida veetakse sama põllumajandusettevõtte kahe koha vahel või samas liikmesriigis asuvate põllumajandusettevõtete ja kasutajate vahel. III PEATÜKK VAHEETTEVÕTETE, LADUDE, PÕLETUS- JA KOOSPÕLETUSRAJATISTE, 1. JA 2. KATEGOORIA TÖÖTLEMISETTEVÕTETE, 2. JA 3. KATEGOORIA ÕLIKEEMIAETTEVÕTETE, BIOGAASI JA KOMPOSTEERIMISETTEVÕTETE TUNNUSTAMINE Artikkel 10 Vaheettevõtete tunnustamine 1. 1., 2. ja 3. kategooria vaheettevõtteid peab tunnustama pädev asutus. 2. Tunnustuse saamiseks peavad 1. või 2. kategooria vaheettevõtted: a) vastama III lisa I peatükis esitatud nõuetele; b) käitlema ja ladustama 1. või 2. kategooria materjali vastavalt III lisa II peatüki B osale; c) tegema artiklis 25 sätestatud ettevõtte enesekontrolle; ning d) olema kontrollitud vastavalt artiklile 26 pädevate ametiasutuste poolt. 3. Tunnustuse saamiseks peavad 3. kategooria vaheettevõtted: a) vastama III lisa I peatükis esitatud nõuetele; b) käitlema ja ladustama 3. kategooria materjali vastavalt III lisa II peatüki A osale; c) tegema artiklis 25 sätestatud ettevõtte enesekontrolle; ning d) olema kontrollitud pädevate ametiasutuste poolt vastavalt artiklile 26. Artikkel 11 Ladude tunnustamine 1. Ladusid peab tunnustama pädev asutus. 2. Tunnustuse saamiseks peavad laod: a) vastama III lisa III peatükis esitatud nõuetele; ning b) olema kontrollitud pädevate ametiasutuste poolt vastavalt artiklile 26. Artikkel 12 Põletus- ja koospõletusrajatiste tunnustamine 1. Töödeldud tooted põletatakse ja koospõletatakse vastavalt direktiivi 2000/76/EÜ sätetele. Loomsed kõrvalsaadused põletatakse ja koospõletatakse vastavalt direktiivi 2000/76/EÜ sätetele või, kui kõnealust direktiivi ei kohaldata, vastavalt käesoleva määruse sätetele. Põletus- ja koospõletusrajatisi tunnustatakse kõnealuse direktiivi kohaselt või vastavalt lõigetele 2 või 3. 2. Loomsete kõrvalsaaduste hävitamiseks pädeva asutuse tunnustuse saamiseks peab suure võimsusega põletus- või koospõletusrajatis, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 2000/76/EÜ, vastama järgmistele tingimustele: a) IV lisa I peatükis sätestatud üldtingimused; b) IV lisa II peatükis sätestatud tegutsemistingimused; c) IV lisa III peatükis sätestatud nõuded heitvee väljutamise kohta; d) IV lisa IV peatükis sätestatud nõuded jääkide kohta; e) IV lisa V peatükis sätestatud temperatuuri mõõtmise nõuded; ning b) IV lisa VI peatükis sätestatud tingimused ebaharilike käitamistingimuste kohta. 3. Loomsete kõrvalsaaduste hävitamiseks pädeva asutuse tunnustuse saamiseks peab väikese võimsusega põletus- või koospõletusrajatis, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 2000/76/EÜ: a) olema kasutuses üksnes surnud lemmikloomade ja/või 2. ja 3. kategooria materjali kõrvaldamiseks; b) kui see asub põllumajandusettevõttes, siis olema kasutuses üksnes selle konkreetse põllumajandusettevõtte materjali kõrvaldamiseks; c) vastama IV lisa I peatükis sätestatud üldtingimustele; d) vastama IV lisa II peatükis sätestatud kohaldatavatele tegutsemistingimustele; e) vastama IV lisa IV peatükis sätestatud nõuetele jääkide kohta; f) vastama IV lisa V peatükis sätestatud kohaldatavatele temperatuuri mõõtmise nõuetele; ning g) vastama IV lisa VI peatükis sätestatud ebaharilikele tegutsemistingimustele. 4. Luba peatatakse viivitamata, kui tingimusi, mille alusel tegevusluba välja anti, enam ei täideta. 5. Teaduse arengut silmas pidades võib lõigete 2 ja 3 nõudeid muuta pärast konsulteerimist vastava teaduskomiteega artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. Artikkel 13 1. ja 2. kategooria töötlemisettevõtete tunnustamine 1. 1. ja 2. kategooria töötlemisettevõtteid peab tunnustama pädev asutus. 2. Tunnustuse saamiseks peavad 1. ja 2. kategooria töötlemisettevõtted: a) vastama V lisa I peatükis esitatud nõuetele; b) käitlema, töötlema ja ladustama 1. või 2. kategooria materjali vastavalt V lisa II peatükile ja VI lisa I peatükile; c) olema pädeva asutuse poolt kinnitatud vastavalt V lisa V peatükile; c) tegema artiklis 25 sätestatud ettevõtte enesekontrolle; e) alluma pädevate ametiasutuste läbiviidavale kontrollile vastavalt artiklile 26; ning f) tagama, et pärast ümbertöötlemist vastavad saadused VI lisa I peatüki nõuetele. 3. Luba peatatakse viivitamata, kui tingimusi, mille alusel tegevusluba välja anti, enam ei täideta. Artikkel 14 2. ja 3. kategooria õlikeemiaettevõtete tunnustamine 1. Õlikeemiaettevõtted peab tunnustama pädev asutus. 2. Tunnustuse saamiseks peavad 2. kategooria õlikeemiaettevõtted: a) töötlema 2. kategooria materjalist saadud sulatatud rasvu vastavalt VI lisa III peatükis sätestatud standarditele; b) sisse seadma ja rakendama seire- ja kontrollimeetodeid kriitilistes kontrollipunktides kasutatava protsessi alusel; c) pidama punkti b kohaselt saadud teabe kohta registrit pädevale asutusele esitamiseks; ning d) olema vastavalt artiklile 26 kontrollitud pädevate ametiasutuste poolt. 3. Tunnustuse saamiseks peavad 3. kategooria õlikeemiaettevõtted töötlema üksnes 3. kategooria materjalist saadud sulatatud rasvu ning vastama lõikes 2 osutatud asjakohastele nõuetele. 4. Luba peatatakse viivitamata, kui tingimusi, mille alusel tegevusluba välja anti, enam ei täideta. Artikkel 15 Biogaasi ja komposteerimisettevõtete tunnustamine 1. Biogaasi ja komposteerimisettevõtted peab tunnustama pädev asutus. 2. Tunnustuse saamiseks peavad biogaasi ja komposteerimisettevõtted: a) vastama IV lisa II peatüki A osas esitatud nõuetele; b) käitlema ja töötlema loomseid kõrvalsaadusi vastavalt VI lisa II peatüki B ja C osale; c) olema vastavalt artiklile 26 kontrollitud pädevate ametiasutuste poolt; d) sisse seadma ja rakendama seire- ja kontrollimeetodeid kriitilistes kontrollipunktides; ning e) tagama, et lagundumissaadused ja kompost vastavad VI lisa II peatüki D osas sätestatud mikrobioloogilistele standarditele. 3. Luba peatatakse viivitamata, kui tingimusi, mille alusel tegevusluba välja anti, enam ei täideta. IV PEATÜKK TÖÖDELDUD LOOMSETE VALKUDE JA MUUDE SÖÖDATOORAINETENA KASUTATAVATE TÖÖDELDUD TOODETE, LEMMIKLOOMATOIDU, KOERTE NÄRIMISKONTIDE JA TEHNILISTE TOODETE TURUSTAMINE JA KASUTAMINE NING NENDE TOODETEGA SEOTUD ETTEVÕTETE TUNNUSTAMINE Artikkel 16 Loomatervishoiu üldsätted 1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, tagamaks et loomseid kõrvalsaadusi ja nendest saadud VII ja VIII lisas osutatud tooteid ei lähetata ühestki põllumajandusettevõttest, mis asub piirkonnas, mille suhtes on kohaldatud piiranguid haiguse ilmnemise tõttu, millele on vastuvõtlikud liigid, kellest asjaomane toode on saadud, või ühestki põllumajandusettevõttest või piirkonnast, kus loomade vedamine või nendega kauplemine võib kujutada ohtu loomade tervishoiule liikmesriikides või liikmesriikide piirkondades, välja arvatud juhul, kui tooteid on käsitletud vastavalt käesolevale määrusele. 2. Lõikes 1 osutatud meetmetega tagatakse, et tooted on saadud loomadelt, kes: a) on pärit põllumajandusettevõttest, piirkonnast või piirkonna osast, või akvakultuuritoodete puhul on pärit ettevõttest, piirkonnast või piirkonna osast, mille suhtes ei ole kohaldatud asjaomaste loomade ja toodete suhtes kohaldatavaid loomatervishoiuga seotud piiranguid, eelkõige piiranguid, mis on kehtestatud ühenduse õigusaktidega haiguste tõrjemeetmetena või seoses mõne tõsise edasikanduva haigusega, mis on loetletud nõukogu 17. detsembri 1992. aasta direktiivis 92/119/EMÜ, millega kehtestatakse ühenduse üldised meetmed teatavate loomahaiguste tõrjeks ja erimeetmed seoses sigade vesikulaarhaigusega; [22] b) ei ole tapetud põllumajandusettevõttes, kus tapmise ajal oli loomi, kes olid nakatunud või kelle puhul kahtlustati nakatumist mõnda punktis a osutatud eeskirjadega hõlmatud haigusesse. 3. Tingimusel, et järgitakse lõike 2 punktis a osutatud tauditõrjemeetmeid, on lubatud turustada loomseid kõrvalsaadusi ja neist saadud VII ja VIII lisas osutatud saadusi, mis on pärit piirkonnast või piirkonna osast, kus kohaldatakse loomatervishoiuga seotud piiranguid, kuid mis ei ole nakatunud või nakkuskahtlusega, tingimusel et tooted: a) on saadud, käideldud, transporditud ja ladustatud eraldi või erineval ajal toodetest, mis vastavad kõikidele loomatervishoiu nõuetele; b) on läbinud asjaomase loomatervishoiu probleemi kõrvaldamiseks piisava töötluse vastavalt käesolevale määrusele selleks otstarbeks selle liikmesriigi poolt heakskiidetud ettevõttes, kus loomatervishoiu probleem ilmnes; c) on nõuetekohaselt identifitseeritud; d) vastavad VII ja VIII lisas sätestatud nõuetele või vastavalt artikli 33 lõikes 2 osutatud korras sätestatud üksikasjalistele eeskirjadele. Esimeses lõigus osutatud tingimustest erinevaid tingimusi võib konkreetses olukorras sätestada otsustega, mis on vastu võetud artikli 33 lõike 2 osutatud korras. Sellised otsused võtavad arvesse kõiki loomadega seotud meetmeid või nendega tehtavaid katseid ja asjaomaste liikide haiguste eriomadusi ning määratlevad meetmed, mis on vajalikud loomade tervise kaitse tagamiseks ühenduses. Artikkel 17 3. kategooria töötlemisettevõtete tunnustamine 1. 3. kategooria töötlemisettevõtted peab tunnustama pädev asutus. 2. Tunnustuse saamiseks peavad 3. kategooria töötlemisettevõtted: a) vastama V lisa I peatükis ja VII lisa I peatükis esitatud nõuetele; b) käitlema, töötlema ja ladustama üksnes 3. kategooria materjali vastavalt V lisa II peatükile ja VII lisale; c) olema pädeva asutuse poolt kinnitatud vastavalt V lisa V peatükile; d) tegema artiklis 25 sätestatud ettevõtte enesekontrolle; e) alluma pädevate ametiasutuste läbiviidavale kontrollile vastavalt artiklile 26; ning f) tagama, et pärast töötlemist vastavad saadused VII lisa I peatüki nõuetele. 3. Luba peatatakse viivitamata, kui tingimusi, mille alusel tegevusluba välja anti, enam ei täideta. Artikkel 18 Lemmikloomatoitu tootvate ettevõtete ja tehniliste ettevõtete tunnustamine 1. Lemmikloomatoitu tootvad ettevõtted ja tehnilised ettevõtted peab tunnustama pädev asutus. 2. Tunnustuse saamiseks peavad lemmikloomatoitu tootvad ettevõtted või tehnilised ettevõtted: a) ettevõttes toodetavate toodete kohta VIII lisas sätestatud erinõuetest lähtudes kohustuma: i) järgima käesolevas määruses sätestatud tootmise erinõudeid; ii) sisse seadma ja rakendama seire- ja kontrollimeetodeid kriitilistes kontrollipunktides kasutatava protsessi alusel; iii) olenevalt toodetest võtma proove analüüsideks pädeva asutuse tunnustatud laboris, et kontrollida vastavust käesoleva määrusega kehtestatud standarditele; iv) pidama punktide ii ja iii kohaselt saadud teabe kohta registrit pädevale asutusele esitamiseks. Kontrollide ja analüüside tulemusi tuleb säilitada vähemalt kaks aastat; v) teavitama pädevat asutust, kui punktis iii osutatud laboriuuringu tulemus või muu neile kättesaadav teave peaks näitama loomade või inimeste tervist kahjustava tõsise teguri olemasolu; ning b) olema kontrollitud vastavalt artiklile 26 pädevate ametiasutuste poolt. 3. Luba peatatakse viivitamata, kui tingimusi, mille alusel tegevusluba välja anti, enam ei täideta. Artikkel 19 Töödeldud loomsete valkude ja muude söödatoorainena kasutatavate töödeldud toodete turustamine ja eksport Liikmesriigid tagavad, et töödeldud loomseid valke ja muid söödatoorainena kasutatavaid töödeldud tooteid turustatakse ja eksporditakse üksnes siis, kui need: a) on valmistatud 3. kategooria töötlemisettevõtetes, mis on heaks kiidetud ja mille suhtes kohaldatakse järelevalvet vastavalt artiklile 17; b) on valmistatud eranditult 3. kategooria materjalist, nagu on määratletud VII lisas; c) on käideldud, töödeldud, ladustatud ja transporditud vastavalt VII lisale ning viisil, mis tagab vastavuse artiklile 22; ning d) vastavad VII lisas sätestatud erinõuetele. Artikkel 20 Lemmikloomatoidu, koerte närimiskontide ja tehniliste toodete turustamine ja eksport 1. Liikmesriigid tagavad, et lemmikloomatoitu, koerte närimiskonte, tehnilisi tooteid (v.a lõigetes 2 ja 3 osutatuid) ning VIII lisas osutatud loomseid kõrvalsaadusi turustatakse ja eksporditakse üksnes siis, kui need: a) vastavad kas: i) VIII lisas sätestatud erinõuetele, või ii) VII lisa asjakohases peatükis sätestatud erinõuetele, kui toodet on võimalik kasutada nii tehnilise toote kui söödatoorainena ja kui VIII lisas ei ole selle toote jaoks erinõudeid sätestatud; ning b) on pärit vastavalt artiklile 18 heakskiidetud ja kontrollitud ettevõtetest või, VIII lisas osutatud loomsete kõrvalsaaduste puhul, teistest ühenduse veterinaaria-alaste õigusaktide kohaselt heakskiidetud ettevõtetest. 2. Liikmesriigid tagavad, et töödeldud toodetest valmistatud orgaanilisi väetisi ja mullaparandusaineid, v.a neid, mis on valmistatud sõnnikust ja seedetrakti sisust, turustatakse või eksporditakse üksnes siis, kui need vastavad nõuetele (kui neid on), mis pärast konsulteerimist asjakohase teaduskomiteega on sätestatud artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. 3. Liikmesriigid tagavad, et 2. kategooria materjalist toodetud rasva derivaate turustatakse või eksporditakse üksnes siis, kui need: a) on valmistatud vastavalt artiklile 14 heakskiidetud 2. kategooria õlikeemiaettevõttes sulatatud rasvast, mis on saadud 2. kategooria materjali töötlemisel vastavalt artiklile 13 heakskiidetud 2. kategooria töötlemisettevõttes, kasutades mõnd töötlemisviisidest 1–5; b) on käsitletud, töödeldud, ladustatud ja transporditud vastavalt VI lisale; ning c) vastavad kõigile VIII lisas sätestatud erinõuetele. Artikkel 21 Kaitsemeetmed Käesoleva määruse VII ja VIII lisaga hõlmatud toodete suhtes kohaldatakse direktiivi 90/425/EMÜ artiklit 10. Artikkel 22 Kasutuspiirangud 1. Keelatud on loomsete kõrvalsaaduste ja töödeldud toodete järgmised kasutusviisid: a) loomaliikide toitmine töödeldud loomse valguga, mis on saadud sama liigi loomade kehadest või kehaosadest; b) muude põllumajandusloomade kui karusloomade toitmine toidujäätmetega või söödatoorainega, mis sisaldab toidujäätmeid või on saadud toidujäätmetest; ning c) orgaaniliste väetiste ja mullaparandusainete (v.a sõnnik) kasutamine karjamaal. 2. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad, sealhulgas eeskirjad kontrollimeetmete kohta, võetakse vastu artikli 33 lõikes 2 ettenähtud korras. Erandeid lõike 1 punktist a võib pärast asjaomase teaduskomiteega konsulteerimist kalade ja karusloomade puhul lubada samas korras. V PEATÜKK ERANDID Artikkel 23 Erandid loomsete kõrvalsaaduste kasutamisel 1. Liikmesriigid võivad pädeva asutuse järelevalve all lubada: a) kasutada loomseid kõrvalsaadusi diagnostika, haridustegevuse ja teadusuuringute eesmärgil; ning b) kasutada loomseid kõrvalsaadusi taksidermilisel eesmärgil vastavalt artiklile 18 selleks otstarbeks heakskiidetud tehnilistes ettevõtetes. 2. a) Liikmesriigid võivad lubada ka lõigus b määratletud loomsete kõrvalsaaduste kasutamist lõigus c määratletud loomade toitmiseks pädevate asutuste järelevalve all ja vastavalt IX lisas sätestatud eeskirjadele. b) Punktis a osutatud loomsed kõrvalsaadused on: i) 2. kategooria materjal, tingimusel et see on pärit loomadelt, kes ei ole tapetud ega surnud inimestele või loomadele nakkava haiguse või haiguskahtluse tõttu, ja ii) 3. kategooria materjal, millele on osutatud artikli 6 lõike 1 punktides a–j ning artikli 22 kohaldamisel artikli 6 lõike 1 punktis l. c) Punktis a osutatud loomad on: i) loomaaialoomad, ii) tsirkuseloomad, iii) roomajad ja röövlinnud, v.a loomaaia- või tsirkuseloomad, iv) karusloomad, v) metsloomad, kelle liha pole ette nähtud inimtoiduks, vi) tunnustatud koerakasvanduste või jahikoerte karjade koerad ning vii) tõugud kalasöödaks. d) Lisaks võivad liikmesriigid pärast konsulteerimist Euroopa Toiduohutusametiga lubada pädevate asutuste järelevalve all kasutada artikli 4 lõike 1 punkti b alapunktis ii osutatud 1. kategooria materjali ohustatud või kaitse all olevate raipetoiduliste lindude toitmiseks vastavalt artikli 33 lõikes 2 osutatud korras sätestatud eeskirjadele. 3. Liikmesriigid teatavad komisjonile: a) lõikes 2 osutatud erandite kasutamisest; ning b) kehtestatud kontrollikorrast, et tagada asjaomaste loomsete kõrvalsaaduste kasutamine üksnes lubatud eesmärkidel. 4. Iga liikmesriik koostab oma territooriumil asuvate ning lõike 2 punkti c alapunktide iv, vi ja vii kohaselt heakskiidetud ja registreeritud kasutajate ja kogumiskeskuste loetelu. Igale kasutajale ja kogumiskeskusele antakse ametlik number kontrolli eesmärgil ning selleks, et oleks võimalik välja selgitada asjaomaste toodete päritolu. Pädev asutus teeb järelevalvet eelmises lõigus osutatud kasutajate tööruumides ja kogumiskestustes ning tal peab olema kogu aeg vaba juurdepääs kõnealuste tööruumide kõikidesse osadesse, et tagada lõikes 2 osutatud nõuete täitmist. Kui selliste kontrollide tulemusel ilmneb, et neid nõudeid pole täidetud, võtab pädev asutus asjakohased meetmed. 5. Kontrollimeetmete üksikasjalikud eeskirjad võib vastu võtta artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. Artikkel 24 Erandid loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamisel 1. Pädev asutus võib vajaduse korral otsustada, et: a) surnud lemmikloomad tuleb kohe jäätmetena kõrvaldada, mattes need kohapeal; b) järgmised kõrvalistest piirkondadest pärit loomsed kõrvalsaadused võib jäätmetena kõrvaldada, põletades või mattes need kohapeal: i) artikli 4 lõike 1 punkti b alapunktis ii osutatud 1. kategooria materjal, ii) 2. kategooria materjal ja iii) 3. kategooria materjal; ning c) loomsed kõrvalsaadused võib jäätmetena kõrvaldada, põletades või mattes need kohapeal rahvusvahelise episootiaameti A nimekirjas nimetatud haiguse puhangu korral, kui pädev asutus keeldub neid transportimast lähimasse põletusrajatisse või töötlemisettevõttesse haiguse levimise ohu pärast või sellepärast, et laiaulatuslik episootilise haiguse puhang põhjustab kõnealuste töötlemisettevõtete võimsuste ületamise. 2. Artikli 4 lõike 1 punkti a alapunktis i osutatud 1. kategooria materjali puhul ei lubata mingeid erandeid. 3. Artikli 4 lõike 1 punkti b alapunktis ii osutatud 1. kategooria materjali põletada või matta vastavalt lõike 1 lõigule b või c üksnes siis, kui pädev asutus lubab ja kontrollib kasutatavat meetodit ning on kindlaks teinud, et sellega välistatakse TSEde edasikandumise oht. 4. Liikmesriigid teatavad komisjonile: a) lõike 1 punktis b sätestatud võimaluste kasutamisest 1. ja 2. kategooria materjali osas; ning b) piirkonnad, mille nad liigitavad kõrvalisteks piirkondadeks lõike 1 lõigu b kohaldamisel ning sellise liigitamise põhjused. 5. Pädev asutus võtab vajalikud meetmed: a) tagamaks, et loomsete kõrvalsaaduste põletamine või matmine ei ohusta loomade või inimeste tervist; ning b) välistamaks loomsete kõrvalsaaduste mahapanekut, vettejuhtimist või kontrollimatut kõrvaldamist. 6. Käesoleva artikli üksikasjaliku rakenduskorra võib sätestada artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. VI PEATÜKK KONTROLLID JA INSPEKTEERIMISED Artikkel 25 Ettevõtete enesekontroll 1. Vahe- ja töötlemisettevõtete käitajad ja omanikud või nende esindajad võtavad kõik käesoleva määruse nõuete järgmiseks vajalikud meetmed. Nad kehtestavad, rakendavad ja hoiavad töös alalise korra, mis on kujunenud vastavalt ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi põhimõtetele (HACCP). Eelkõige: a) määravad nad kindlaks ja kontrollivad kriitilisi kontrollipunkte ettevõttes; b) seavad nad sisse ja rakendavad seire- ja kontrollimeetodeid sellistes kriitilistes kontrollipunktides; c) võtavad nad töötlemisettevõtetes tüüpilisi proove vastavuskontrollideks: i) igast töödeldud partiist käesoleva määrusega toodete jaoks kehtestatud standarditega, ja ii) ühenduse õigusaktidega sätestatud füüsikalis-keemiliste jääkide lubatud piirmääraga; d) protokollivad nad punktides b ja c osutatud kontrollide ja testide tulemused ning säilitavad neid vähemalt kahe aasta jooksul esitamiseks pädevatele asutustele; e) kehtestavad nad süsteemi, mis tagab võimaluse jälgida iga lähetatud partiid. 2. Kui vastavalt lõike 1 lõigule c võetud proovidega tehtud katsete tulemused ei vasta käesoleva määruse sätetele, peab töötlemisettevõtte käitaja: a) teatama pädevale asutusele viivitamata kõik üksikasjad proovi laadi ja partii kohta, millest proov on võetud; b) tegema kindlaks nõuete täitmata jätmise põhjused; c) töötama ümber või kõrvaldama saastunud partii pädeva asutuse järelevalve all; d) tagama, et saastumiskahtlusega või saastunud materjali ei viidaks ettevõttest välja enne ümbertöötamist pädeva asutuse järelevalve all ning enne sellest ametlikult uute proovide võtmist, et tagada vastavus käesolevas määruses sätestatud standarditega, välja arvatud juhul, kui selline materjal ei ole määratud kõrvaldamiseks; e) suurendama proovivõtmiste ja toodangu kontrollimise sagedust; f) uurima toodetud loomsete kõrvalsaaduste proovidega seotud andmeid; ning g) viima ettevõttes läbi asjakohased saaste likvideerimise ja puhastamise toimingud. 3. Käesoleva artikli üksikasjaliku rakenduskorra, sealhulgas kontrollide sagedust käsitlevad eeskirjad ja mikrobioloogiliste analüüside standardmeetodid, võib sätestada artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. Artikkel 26 Ametlikud kontrollid ja heakskiidetud ettevõtete loetelud 1. Pädev asutus teeb vastavalt käesolevale määrusele heakskiidetud ettevõtetes korrapäraste ajavahemike järel kontrolle ja inspekteerimisi. Töötlemisettevõtteid kontrollitakse ja inspekteeritakse vastavalt V lisa IV peatükile. 2. Inspekteerimiste ja järelevalve sagedus sõltub ettevõtte suurusest, toodangu tüübist, riskianalüüsist ning ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi põhimõtete kohaselt esitatud tagatistest. 3. Kui pädeva asutuse tehtud kontrollimisel ilmneb, et üht või mitut käesoleva määruse nõuet ei ole täidetud, võtab pädev asutus asjakohased meetmed. 4. Iga liikmesriik koostab tema territooriumil asuvate ning käesoleva määruse kohaselt heakskiidetud ettevõtete loetelu. Liikmesriik määrab igale ettevõttele ametliku numbri, mis identifitseerib ettevõtet seoses tema tegevuste laadiga. Liikmesriigid saadavad loetelude ja nende ajakohastatud versioonide koopiad komisjonile ja teistele liikmesriikidele. 5. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad, sealhulgas kontrollimiste sagedust käsitlevad eeskirjad ja mikrobioloogiliste analüüside standardmeetodid, võib sätestada artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. VII PEATÜKK ÜHENDUSE KONTROLLID Artikkel 27 Ühenduse kontrollid liikmesriikides 1. Komisjoni eksperdid võivad koostöös liikmesriikide pädevate asutustega teha kohapealseid kontrolle, kui see on vajalik käesoleva määruse ühtseks kohaldamiseks. Liikmesriik, mille territooriumil kontrollimine toimub, tagab ekspertidele kogu vajaliku abi nende ülesande täitmiseks. Komisjon teavitab pädevaid asutusi kontrollide tulemustest. 2. Käesoleva määruse rakenduseeskirjad, eelkõige pädevate riigiasutustega koostööd reguleerivad eeskirjad, sätestatakse artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. VIII PEATÜKK TEATAVATE LOOMSETE KÕRVALSAADUSTE JA NENDEST SAADUD TOODETE TRANSIITVEO JA IMPORDI SUHTES KOHALDATAVAD SÄTTED Artikkel 28 Üldsätted VII ja VIII lisas osutatud toodete kolmandatest riikidest importimise suhtes kohaldatavad sätted ei ole soodsamad või ebasoodsamad kui sätted, mida kohaldatakse nende toodete tootmise ja turustamise suhtes ühenduses. Lemmikloomatoitu ja lemmikloomatoidu valmistamise toorainet, mis on saadud loomadelt, keda on ravitud teatavate ainetega, mis on keelatud vastavalt direktiivile 96/22/EÜ, lubatakse kolmandatest riikidest importida tingimusel, et kõnealune tooraine on püsivalt märgistatud ning import toimub artikli 33 lõikes 2 osutatud korras sätestatud eritingimustel. Artikkel 29 Keelud ja ühenduse eeskirjade järgimine 1. Loomsete kõrvalsaaduste ja töödeldud toodete import ja transiit on keelatud, välja arvatud juhul, kui see toimub käesoleva määruse kohaselt. 2. VII ja VIII lisas osutatud toodete import ühendusse ja transiit läbi ühenduse võib toimuda üksnes juhul, kui sellised tooted vastavad lõigetes 3–6 sätestatud nõuetele. 3. VII ja VIII lisas osutatud tooted, juhul kui nendes lisades ei ole sätestatud teisiti, on pärit kolmandast riigist või kolmandate riikide osadest, mis on kantud artikli 33 lõikes 2 osutatud korras koostatavasse ja ajakohastatavasse loetellu. See loetelu võib olla ühendatud teiste loeteludega, mis on koostatud inimeste ja loomade tervise kaitseks. Loetelu koostamisel võetakse eriti arvesse: a) kolmanda riigi õigusakte; b) pädeva asutuse ja selle inspekteerimistalituste töökorraldust kolmandas riigis, nende talituste võimkonda, nende suhtes kohaldatavat järelevalvet ning nende volitusi tõhusaks järelevalveks õigusaktide kohaldamise üle; c) ühendusse importimiseks ettenähtud loomse päritoluga toodete tootmise, valmistamise, käitlemise, ladustamise ja lähetamise suhtes kohaldatavaid tegelikke tervishoiunõudeid; d) kinnitusi, mille kolmas riik saab anda asjakohastele tervishoiunõuetele vastavuse kohta; e) kolmandast riigist pärit toote turustamise kogemust ja läbiviidud impordikontrollide tulemusi; f) kõigi ühenduse kontrollide tulemusi kolmandas riigis; g) kolmanda riigi eluskarja, muude koduloomade ja ulukite tervislikku seisundit, võttes eriti arvesse eksootilisi loomahaigusi ja riigi üldise tervisliku seisundi kõiki aspekte, mis võiksid ohustada inimeste ja loomade tervist ühenduses; h) korrapärasust ja kiirust, millega kolmas riik esitab teavet nakkuslike loomahaiguste esinemise kohta tema territooriumil, eriti rahvusvahelise episootiaameti nimekirjades A ja B nimetatud haiguste kohta või akvakultuuriloomade puhul rahvusvahelise episootiaameti akvakultuuri loomatervishoiu eeskirjas nimetatud teatamiskohustuslike taudide kohta; i) kolmandas riigis kehtivaid määrusi nakkuslike loomahaiguste vältimise ja tõrje kohta ning nende rakendamist, sealhulgas teistest riikidest importimise eeskirju. 4. VII ja VIII lisas osutatud tooted, välja arvatud tehnilised tooted, peavad olema pärit ettevõtetest, mis on kantud artikli 33 lõikes 2 osutatud korras koostatud ühenduse loetellu kolmanda riigi pädevate asutuste poolt komisjonile esitatud teabe põhjal, mis kinnitab, et ettevõte vastab ühenduse nõuetele ja et see on kolmanda riigi kontrolliasutuse ametliku järelevalve all. Kinnitatud loetelusid muudetakse järgmiselt: a) komisjon teatab liikmesriikidele asjaomase kolmanda riigi poolt ettevõtete loetelusse kavandatavatest muudatustest viie tööpäeva jooksul pärast muudatusettepanekute saamist; b) liikmesriikidel on pärast punktis a osutatud ettevõtete loetelu muudatusettepanekute kättesaamist aega seitse tööpäeva, et saata komisjonile kirjalikud märkused; c) kui vähemalt üks liikmesriik teeb kirjalikke märkusi, teatab komisjon sellest liikmesriikidele viie tööpäeva jooksul ning lisab vastava punkti toiduahela ja loomatervishoiu komitee järgmise istungi päevakorda otsuse tegemiseks artikli 33 lõikes 2 osutatud korras; d) kui komisjon ei saa punktis b osutatud tähtaja jooksul liikmesriikidelt märkusi, loevad liikmesriigid muudatusettepanekud vastuvõetuks. Komisjon teavitab viie tööpäeva jooksul liikmesriike ning viis tööpäeva pärast kõnealuse teabe kättesaamist liikmesriikide poolt on lubatud nendest ettevõtetest importi alustada. 5. VIII lisas osutatud tehnilised tooted peavad olema pärit kolmandate riikide pädevate asutuste poolt tunnustatud ja registreeritud ettevõtetest. 6. Kui VII ja VIII lisas pole sätestatud teisiti, peab nendes lisades osutatud toodete partiidega olema kaasas X lisas sätestatud näidisele vastav terviseohutuse sertifikaat, mis tõendab, et tooted vastavad nendes lisades osutatud tingimustele ja on pärit selliseid tingimusi järgivatest ettevõtetest. 7. Lõikes 4 sätestatud loetelu koostamiseni ja lõikes 6 osutatud näidissertifikaatide vastuvõtmiseni võib liikmesriik säilitada direktiiviga 97/78/EÜ ettenähtud kontrollid ja olemasolevate siseriiklike eeskirjadega ettenähtud sertifikaadid. Artikkel 30 Samaväärsus 1. Artikli 33 lõikes 2 osutatud korras võib teha otsuse, et kolmanda riigi, kolmandate riikide rühma või kolmanda riigi piirkonna poolt VII ja VIII lisas osutatud ühe või mitme kategooria toodete tootmise, valmistamise, käitlemise, ladustamise ja transpordi suhtes kohaldatavad tervishoiumeetmed pakuvad ühenduses kohaldatavate meetmetega samaväärseid tagatisi, kui kolmas riik esitab selle kohta objektiivsed tõendid. Otsuses sätestatakse sellest piirkonnast, riigist või riikide rühmast pärit loomsete kõrvalsaaduste importi ja/või transiiti reguleerivad tingimused. 2. Lõikes 1 osutatud tingimused hõlmavad: a) tootega kaasas oleva terviseohutuse sertifikaadi laadi ja sisu; b) tervishoiualaseid erinõudeid, mida kohaldatakse importimisel ühendusse ja/või transiidil läbi ühenduse; ning c) vajadusel loetelude koostamise korda ning nende piirkondade või ettevõtete loetelude muutmise korda, millest impordi- ja transiiditoimingud on lubatud. 3. Käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad sätestatakse artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. Artikkel 31 Ühenduse kontrollid ja auditid 1. Komisjoni eksperdid, vajaduse korral koos liikmesriigi ekspertidega, võivad teha kohapealseid kontrolle, et: a) koostada kolmandate riikide või nende osade loetelu ning määrata kindlaks impordi ja/või transiidi tingimused; b) veenduda vastavuses: i) kolmandate riikide loetelusse lisamise tingimustega, ii) impordi- ja/või transiiditingimustega, iii) meetmete samaväärsuse tunnistamise tingimustega, iv) ühenduse õigusaktide alusel kohaldatavate mistahes erakorraliste meetmetega. Kõnealuste kontrollide eest vastutavad liikmesriikide eksperdid määrab komisjon. 2. Lõikes 1 osutatud kontrollid viiakse läbi ühenduse nimel, kes kannab sellega seoses tekkivad kulud. 3. Lõikes 1 osutatud kontrollide sageduse ja menetluskorra võib kindlaks määrata artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. 4. Kui lõikes 1 osutatud kontrolli käigus avastatakse sanitaareeskirjade raske rikkumine, palub komisjon kolmandal riigil viivitamata võtta kasutusele meetmed või peatab tootepartiide importimise ja teatab sellest viivitamata teistele liikmesriikidele. IX PEATÜKK LÕPPSÄTTED Artikkel 32 Muudatused lisades ja üleminekumeetmed 1. Pärast konsultatsiooni vastava teaduskomiteega loomade või inimeste tervist mõjutada võivates küsimustes võib lisasid muuta või täiendada ning võtta artikli 33 lõikes 2 osutatud korras vastu asjaomased üleminekumeetmed. 2. Kui liikmesriikides on enne käesoleva määruse kohaldamist olemas asjakohane kontrollisüsteem, võetakse seoses artiklis 22 osutatud toidujäätmete söötmise keeluga vastavalt lõikele 1 vastu üleminekumeetmed, et lubada rangelt kontrollitud asjaoludel teatavat liiki toidujäätmete kasutamist loomatoiduna kõige rohkem nelja aasta jooksul alates 1. novembrist 2002. Need meetmed tagavad, et üleminekuajal puudub põhjendamatu oht loomade või inimeste tervisele. Artikkel 33 Regulatiivkomitee menetlus 1. Komisjoni abistab alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee, edaspidi "komitee". 2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse 15 päeva. 3. Komitee võtab vastu oma töökorra. Artikkel 34 Teaduskomiteedega konsulteerimine Kõikides käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvates küsimustes, mis võivad mõjutada loomade või inimeste tervist, peetakse nõu asjaomaste teaduskomiteedega. Artikkel 35 Siseriiklikud sätted 1. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva määrusega reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti. 2. Eelkõige teatavad liikmesriigid komisjonile võetud meetmetest, et tagada käesoleva määruse täitmine ühe aasta jooksul pärast selle jõustumist. Saadud teabe põhjal esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, vajaduse korral koos seadusandlike ettepanekutega. 3. Liikmesriigid võivad võtta vastu või jätta kehtima siseriiklikud eeskirjad, mis piiravad käesolevas määruses ettenähtust rangemalt orgaaniliste väetiste ja mullaparandusainete kasutamist, kuni ühendus on võtnud vastu eeskirjad nende kasutamiseks vastavalt artikli 20 lõikele 2. Liikmesriigid võivad võtta vastu või jätta kehtima siseriiklikud eeskirjad, mis käesolevas määruses ettenähtust rangemalt piiravad 2. kategooria materjalist saadud rasva derivaatide kasutamist, kuni ühendus on võtnud vastu eeskirjad nende kasutamiseks vastavalt artiklile 32. Artikkel 36 Rahastamiskord Komisjon koostab aruande loomsete kõrvalsaaduste töötlemise, kogumise, ladustamise ja kõrvaldamise rahastamiskorra kohta liikmesriikides koos asjakohaste ettepanekutega. Artikkel 37 Kehtetukstunnistamine Direktiiv 90/667/EMÜ ning otsused 95/348/EÜ ja 1999/534/EÜ tunnistatakse kehtetuks 6 kuu möödumisel käesoleva määruse jõustumisest. Kõnealusest kuupäevast alates tõlgendatakse viiteid direktiivile 90/667/EMÜ viidetena käesolevale määrusele. Artikkel 38 Jõustumine Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolevat määrust hakatakse kohaldama kuus kuud pärast selle jõustumise kuupäeva. Siiski hakatakse artikli 12 lõiget 2 kohaldama direktiivi 2000/76/EÜ artiklis 20 sätestatud korras ning artikli 22 lõike 1 punkti b ja artiklit 32 alates 1. novembrist 2002. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Luxembourg, 3. oktoober 2002 Euroopa Parlamendi nimel president P. Cox Nõukogu nimel eesistuja F. Hansen [1] EÜT C 96 E, 27.3.2001, lk 40. [2] EÜT C 193, 10.7.2001, lk 32. [3] Euroopa Parlamendi 12. juuni 2001. aasta arvamus (EÜT C 53, 28.2.2002, lk 84), nõukogu 20. novembri 2001. aasta ühisseisukoht (EÜT C 45, 19.2.2002, lk 70) ja Euroopa Parlamendi 13. märtsi 2002. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 24. septembri 2002. aasta otsus ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta otsus. [4] EÜT L 363, 27.12.1990, lk 51. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga. [5] EÜT C 223, 8.8.2001, lk 281. [6] EÜT L 332, 28.12.2000, lk 91. [7] EÜT L 169, 27.6.1997, lk 85. Otsust on muudetud otsusega 2000/443/EÜ (EÜT L 179, 18.7.2000, lk 13). [8] EÜT L 237, 28.8.1997, lk 18. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2000/443/EÜ. [9] EÜT L 125, 23.5.1996, lk 3. [10] EÜT L 62, 15.3.1993, lk 49. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni otsusega 2001/7/EÜ (EÜT L 2, 5.1.2001, lk 27). [11] EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/118/EMÜ. [12] EÜT L 24, 30.1.1998, lk 9. [13] EÜT L 202, 26.8.1995, lk 8. [14] EÜT L 204, 4.8.1999, lk 37. [15] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. [16] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. [17] EÜT L 147, 31.5.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1326/2001 (EÜT L 177, 30.6.2001, lk 60). [18] EÜT L 358, 18.12.1986, lk 1. [19] EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10. [20] EÜT L 182, 16.7.1999, lk 1. [21] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni otsusega 96/350/EÜ (EÜT L 135, 6.6.1996, lk 32). [22] EÜT L 62, 15.3.1993, lk 69. Direktiivi on viimati muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga. -------------------------------------------------- I LISA ERIMÄÄRATLUSED Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: 1. mesindustooted – mesi, mesilasvaha, mesilaspiim, taruvaik või mesinduses kasutatav õietolm; 2. partii – toodanguühik, mis on ühesuguseid tootmisparameetreid kasutades toodetud samas ettevõttes (või mitu sellist ühikut, kui need on koos ladustatud) ja mida saab tagasitootmiseks ja ümbertöötlemiseks või kõrvaldamiseks identifitseerida, kui analüüsid näitavad, et see on vajalik; 3. biogaasi ettevõte – ettevõte, milles toimub loomse päritoluga toodete bioloogiline lagunemine biogaasi tootmiseks ja kogumiseks anaeroobsetes tingimustes; 4. veretooted – verest või verefraktsioonidest saadud tooted, v.a verejahu; need sisaldavad kuivatatud/külmutatud/vedelas olekus vereplasmat, kuivatatud verd, kuivatatud/külmutatud/vedelas olekus punaliblesid või nende fraktsioone ja segusid; 5. veri – värske täisveri; 6. verejahu – verest kuumtöötlusega vastavalt VII lisa II peatükile saadud tooted, mis on ette nähtud loomatoiduks või orgaaniliseks väetiseks; 7. lemmikloomatoidu konservid – kuumtöödeldud lemmikloomatoit, mis on pakendatud hermeetiliselt suletud taarasse; 8. 1. või 2. kategooria vaheettevõte – ettevõte, milles käideldakse ja/või ajutiselt ladustatakse 1. või 2. kategooria materjali eesmärgiga see hiljem transportida lõppsihtkohta ja milles võivad toimuda teatavad esialgsed toimingud, nagu näiteks nahkade nülgimine ja tapajärgsete uuringute läbiviimine; 9. 1. kategooria töötlemisettevõte – ettevõte, milles töödeldakse 1. kategooria materjali enne selle lõplikku kõrvaldamist; 10. 2. kategooria õlikeemiaettevõte – ettevõte, mis töötleb 2. kategooria materjalist saadud sulatatud rasvu vastavalt VI lisa III peatükis sätestatud tingimustele; 11. 2. kategooria töötlemisettevõte – ettevõte, milles töödeldakse 2. kategooria materjali enne selle lõpphoiustamist, edasist töötlemist või kasutamist; 12. 3. kategooria vaheettevõte – ettevõte, milles töötlemata 3. kategooria materjali sorteeritakse ja/või tükeldatakse ja/või jahutatakse ja/või sügavkülmutatakse plokkidena ja/või ladustatakse ajutiselt eesmärgiga transportida see hiljem lõppsihtkohta; 13. 3. kategooria õlikeemiaettevõte – ettevõte, mis töötleb 3. kategooria materjalist saadud sulatatud rasvu; 14. 3. kategooria töötlemisettevõte – ettevõte, milles 3. kategooria materjali töödeldakse töödeldud loomseks valguks ja teisteks töödeldud toodeteks, mida saab kasutada söödatoorainena; 15. toidujäätmed – igasugused toidujäätmed, mis on pärit restoranidest, toitlustusettevõtetest ja köökidest, sealhulgas ühisköögid ja kodumajapidamiste köögid; 16. koospõletusrajatis – jäätmehoidla direktiivi 2000/76/EÜ artikli 3 lõikes 5 määratletud tähenduses; 17. koospõletamine – loomsete kõrvalsaaduste või nendest saadud toodete kõrvaldamine koospõletusrajatises; 18. kogumiskeskused – tööruumid, milles kogutakse ja töödeldakse teatavaid loomseid kõrvalsaadusi, mis on ette nähtud artikli 23 lõike 2 punktis c määratletud loomade toitmiseks; 19. komposteerimisettevõte – ettevõte, milles toimub loomse päritoluga toodete bioloogiline lagunemine aeroobsetes tingimustes; 20. lagundumissaadused – loomsete kõrvalsaaduste muundumise tulemusena biogaasi ettevõttes tekkinud jäägid; 21. seedetrakti sisu – imetajate ja silerinnaliste lindude seedetrakti sisaldus, seedetraktist eraldatud või eraldamata; 22. koerte närimiskondid – lemmikloomadele närimiseks ettenähtud parkimata tooted, mis on valmistatud kabiloomade toornahast või muust loomsest materjalist; 23. söödatooraine – loomse päritoluga söödatooraine direktiivis 96/25/EÜ [1] Nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiiv 96/25/EÜ, mis käsitleb söödatoorainete ringlust ning millega muudetakse direktiive 70/524/EMÜ, 74/63/EMÜ, 82/471/EMÜ ja 93/74/EMÜ ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 77/101/EMÜ (EÜT L 125, 23.5.1996, lk 35). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2001/46/EÜ (EÜT L 234, 1.9.2001, lk 55). määratletud tähenduses, sealhulgas töödeldud loomne valk, veretooted, sulatatud rasvad, kalaõli, rasva derivaadid, želatiin ja hüdrolüüsitud valgud, dikaltsiumfosfaat, piim, piimapõhised tooted ja ternespiim; 24. kalajahu – töödeldud loomne valk, mis on saadud mereloomadest, v.a mereimetajatest; 25. karusloomad – loomad, keda peetakse või kasvatatakse karusnaha tootmiseks ning keda ei kasutata inimtoiduks; 26. želatiin – naturaalne lahustuv valk, želeeriv või mitte, mis on saadud loomade (sealhulgas kalade ja kodulindude) kontidest, toornahkadest, soontest ja kõõlustest toodetud kollageeni osalisel hüdrolüüsil; 27. kõrned – valku sisaldavad rasvasulatusjäägid pärast rasva ja vee osalist eemaldamist; 28. hermeetiliselt suletud taara – taara, mille eesmärk on tagada kaitse mikroorganismide ligipääsemise eest; 29. toornahad – nahk koos nahaaluste kudedega; 30. suure võimsusega põletusrajatis – muu põletusrajatis kui väikese võimsusega põletusrajatis; 31. hüdrolüüsitud valgud – loomsete kõrvalsaaduste hüdrolüüsi teel saadud polüpeptiidid, peptiidid, aminoatsiidid ja nende segud; 32. põletusrajatis – jäätmehoidla direktiivi 2000/76/EMÜ artikli 3 lõikes 4 määratletud tähenduses; 33. põletamine – loomsete kõrvalsaaduste või nendest saadud toodete kõrvaldamine põletusrajatises; 34. laboratoorne reaktiiv – lõpptarbija jaoks kasutusvalmis pakendatud toode, mis sisaldab veretoodet ning on ette nähtud eraldi või teistega koos laboratoorseks kasutamiseks reaktiivina või reagentainena; 35. matmispaik – jäätmete kõrvaldamispaik direktiivis 1999/31/EÜ määratletud tähenduses; 36. väikese võimsusega põletusrajatis – põletusrajatis, mille läbilaskevõime on alla 50 kg loomseid kõrvalsaadusi tunnis; 37. sõnnik – kõik põllumajandusloomade väljaheited ja/või uriin, koos allapanuga või ilma, ja guaano; 38. orgaanilised väetised ja mullaparandusained – loomse päritoluga materjalid, mida kasutatakse taimede toitumistingimuste ning mulla füüsikaliste ja keemiliste omaduste ja bioloogilise aktiivsuse säilitamiseks või parandamiseks; need võivad sisaldada sõnnikut, seedetrakti sisu, komposti ja lagundumissaadusi; 39. karjamaa – rohu või muude heintaimedega kaetud maa-ala, kus karjatatakse põllumajandusloomi; 40. lemmikloomatoidu ettevõte – ettevõte, milles toodetakse lemmikloomatoitu või koerte närimiskonte ning kus teatavaid loomseid kõrvalsaadusi kasutatakse kõnealuse lemmikloomatoidu või koerte närimiskontide tootmiseks; 41. lemmikloomatoit – lemmikloomade toit, mis sisaldab 3. kategooria materjali; 42. töödeldud loomne valk – täielikult 3. kategooria materjalist saadud loomsed valgud, mida on töödeldud käesoleva määruse kohaselt, et need oleksid kõlblikud koheseks kasutamiseks söödatoorainena või muuks kasutamiseks söötades, sealhulgas lemmikloomatoidus, või kasutamiseks orgaanilistes väetistes või mullaparandusainetes; ei sisalda veretooteid, piima, piimapõhiseid tooteid, ternespiima, želatiini, hüdrolüüsitud valke ja dikaltsiumfosfaati; 43. töödeldud lemmikloomatoit – lemmikloomatoit (v.a töötlemata lemmikloomatoit), mida on töödeldud vastavalt VIII lisa nõuetele; 44. töödeldud tooted – loomsed kõrvalsaadused, mis on läbinud ühe VII või VIII lisas nõutava töötlemisviisi või muu töötluse; 45. töötlemisviisid – V lisa III peatükis loetletud viisid; 46. töötlemisettevõte – loomseid kõrvalsaadusi töötlev ettevõte; 47. in vitro diagnoosiks kasutatav toode – lõpptarbija jaoks kasutusvalmis pakendatud toode, mis sisaldab veretoodet ja mida kasutatakse eraldi või kombineeritult reaktiivina, reagentainena, kalibraatorina, testpakendina või mõne muu süsteemina ja mis on ette nähtud kasutamiseks in vitro inimkehast või loomadest saadud proovide (v.a loovutatud vere ja kudede) uurimisel üksnes või peamiselt füsioloogilise ja tervisliku seisundi, haiguse või geneetilise hälbe diagnoosimiseks või reaktiivide ohutuse ja sobivuse kindlaksmääramiseks; 48. töötlemata lemmikloomatoit – lemmikloomatoit, mis ei ole läbinud mingit muud säilitamistöötlust kui jahutamine, külmutamine või kiirkülmutamine säilivuse tagamiseks; 49. kõrvalised piirkonnad – piirkonnad, kus loomapopulatsioon on nii väike ja millest jäätmekäitlusrajatised jäävad nii kaugele, et kogumine ja transport oleks kohapealse kõrvaldamisega võrreldes lubamatult kulukas; 50. sulatatud rasv – 2. või 3. kategooria materjali töötlemisel saadud rasv; 51. ladu – muu ettevõte kui direktiiviga 95/69/EÜ [1] Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta direktiiv 95/69/EÜ, millega nähakse ette teatavate loomatoidusektoris tegutsevate ettevõtete ja vahendajate heakskiitmise ja registreerimise tingimused ja kord ning muudetakse direktiive 70/524/EMÜ, 74/63/EMÜ, 79/373/EMÜ ja 82/471/EMÜ (EÜT L 332, 30.12.1995, lk 15). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 1999/29/EÜ (EÜT L 115, 4.5.1999, lk 32). hõlmatud ettevõtted ja vaheettevõtted, milles ajutiselt ladustatakse töödeldud tööteid enne nende lõppkasutust või kõrvaldamist; 52. parkimine – nahkade parkimine, kasutades taimseid parkaineid, kroomisoolasid või muid aineid, näiteks alumiiniumsoolad, rauasoolad, ränisoolad, aldehüüdid ja kinoonid või muud sünteetilised kõvendid; 53. tehniline ettevõte – ettevõte, milles loomseid kõrvalsaadusi kasutatakse tehniliste toodete tootmiseks; 54. tehnilised tooted – teatavatest loomsetest kõrvalsaadustest otse saadud tooted, mis on ette nähtud muuks otstarbeks kui inimeste või loomade toiduks, sealhulgas pargitud ja töödeldud nahad, jahitrofeed, töödeldud vill, karvad, harjased, suled ja sulgede osad, hobuslaste seerum, veretooted, farmaatsiatooted, meditsiiniseadmed, kosmeetikavahendid, kontidest valmistatud tooted, želatiin ja liim, orgaanilised väetised, mullaparandusained, sulatatud rasvad, rasva derivaadid, töödeldud sõnnik ning piim ja piimapõhised tooted; 55. töötlemata suled ja sulgede osad – suled ja sulgede osad, mida ei ole töödeldud aurujoaga või mõnel muul viisil, mis kindlustab, et haigusetekitajaid edasi ei kanta; 56. töötlemata vill – lambavill, mida pole vabrikus pestud ja mis pole saadud parkimise teel; 57. töötlemata karvad – mäletsejaliste karvad, mida pole vabrikus pestud ja mis pole saadud parkimise teel; 58. töötlemata harjased – seaharjased, mida pole vabrikus pestud ja mis pole saadud parkimise teel. -------------------------------------------------- II LISA HÜGIEENINÕUDED LOOMSETE KÕRVALSAADUSTE JA TÖÖDELDUD TOODETE KOGUMISEKS JA TRANSPORDIKS I PEATÜKK Identifitseerimine 1. Tuleb võtta kõik vajalikud meetmed, et tagada: a) 1., 2. ja 3. kategooria materjalide identifitseerimine ning kogumise ja transpordi ajal eraldi ja identifitseeritavana hoidmine; ning b) töödeldud toodete identifitseerimine ning transpordi ajal eraldi ja identifitseeritavana hoidmine. 2. Transpordi ajal peab veoki, konteineri, kasti või muu pakendimaterjali külge kinnitatud etiketile olema selgelt märgitud: a) loomsete kõrvalsaaduste kategooria või, töödeldud toodete puhul, loomsete kõrvalsaaduste kategooria, millest need töödeldud tooted on saadud; ning b) i) 3. kategooria materjali puhul sõnad "mitte inimtoiduks", ii) 2. kategooria materjali (v.a sõnnik ja seedetrakti sisu) ning sellest saadud töödeldud toodete puhul sõnad "mitte loomatoiduks", või iii) 1. kategooria materjali ning sellest saadud töödeldud toodete puhul sõnad "üksnes kõrvaldamiseks". II PEATÜKK Veokid ja konteinerid 1. Loomseid kõrvalsaadusi ja töödeldud tooteid tuleb koguda ja transportida uues suletud pakendis või kaetud lekkimiskindlates mahutites. 2. Veokid ja korduvkasutatavad mahutid ning kõik korduvkasutusega seadmed või abivahendid, mis puutuvad kokku loomsete kõrvalsaaduste või töödeldud toodetega: a) tuleb pärast iga kasutamist puhastada, pesta ja identifitseerida; b) peavad jääma puhtaks; ning c) tuleb enne kasutamist puhastada ja kuivatada. 3. Korduvkasutusega mahutid peavad olema ettenähtud konkreetse toote vedamiseks, niivõrd kui see on vajalik ristsaastumise vältimiseks. III PEATÜKK Äridokumendid ja terviseohutuse sertifikaadid 1. Transpordi ajal peab loomsete kõrvalsaaduste ja töödeldud toodetega olema kaasas äridokument või, kui käesoleva määrusega nii nõutakse, terviseohutuse sertifikaat. 2. Äridokumentides tuleb määratleda: a) kuupäev, millal materjal tööruumidest välja viidi; b) materjali kirjeldus (sealhulgas I peatükis osutatud teave), looma liik, kes on määratud 3. kategooria materjaliks ja sellest saadud töödeldud toodeteks, mis on ette nähtud söödatooraineks, ning vajadusel kõrvamärgi number; c) materjali kogus; d) materjali päritolukoht; e) vedaja nimi ja aadress; f) vastuvõtja nimi ja aadress ja vajadusel loanumber; ning g) vajadusel: i) päritoluettevõtte loanumber ja ii) töötlemisviis ja selle liik. 3. Äridokument tuleb koostada vähemalt kolmes eksemplaris (originaal ja kaks koopiat). Originaal peab partiiga lõppsihtkohani kaasas olema. Vastuvõtja peab selle säilitama. Tootja peab säilitama ühe koopia ja vedaja teise. 4. Äridokumendi näidise võib sätestada artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. 5. Terviseohutuse sertifikaadid peab välja andma ja allkirjastama pädev asutus. IV PEATÜKK Registrid Artiklis 9 osutatud registrid peavad sisaldama III peatüki lõikes 2 osutatud teavet. Need peavad sisaldama: a) punktides b ja c osutatud teavet; ning b) juhul, kui registrit peab loomseid kõrvalsaadusi lähetav isik, punktides a ja e ning (kui on teada) punktis f osutatud teavet; või c) juhul, kui registrit peab loomseid kõrvalsaadusi transportiv isik, punktides a, d ja f osutatud teavet; või d) juhul, kui registrit peab loomseid kõrvalsaadusi vastu võttev isik, vastuvõtmise kuupäeva ning punktides d ja e osutatud teavet. V PEATÜKK Dokumentide säilitamine III peatükis osutatud äridokumente ja terviseohutuse sertifikaate ning IV peatükis osutatud registreid peab pädevale asutusele esitamiseks säilitama vähemalt kaks aastat. VI PEATÜKK Temperatuuritingimused 1. Loomseid kõrvalsaadusi peab vedama sobival temperatuuril, et vältida ohtu loomade ja inimeste tervisele. 2. Söödatooraineks või lemmikloomatoiduks ettenähtud töötlemata 3. kategooria materjali peab vedama jahutatuna või külmutatuna, kui seda ei töödelda 24 tunni jooksul pärast lähetamist. 3. Külmveoks kasutatavate autode konstruktsioon peab tagama nõutava temperatuuri hoidmise kogu veo jooksul. VII PEATÜKK Transiitveo erieeskirjad Loomsete kõrvalsaaduste ja töödeldud toodete transiitvedu peab vastama I, II, III ja VI peatüki nõuetele. VIII PEATÜKK Kontrollimeetmed Pädev asutus peab võtma vajalikud meetmed loomsete kõrvalsaaduste ja töödeldud toodete kogumise, transpordi, kasutamise ja kõrvaldamise kontrolliks, sealhulgas nõutavate registrite ja dokumentide kontrollimiseks ning, kui käesoleva määrusega nii nõutakse või kui pädev asutus peab vajalikuks, pitseerimiseks. Kui pädev asutus nõuab loomsete kõrvalsaaduste või töödeldud toodete partii pitseerimist, peab ta teatama selle sihtkoha pädevale asutusele. -------------------------------------------------- III LISA VAHEETTEVÕTETE JA LADUDE HÜGIEENINÕUDED I PEATÜKK Nõuded vaheettevõtete tunnustamiseks 1. Tööruumid ja vahendid peavad vastama vähemalt järgmistele nõuetele: a) tööruumid peavad olema asjakohaselt eraldatud avalikust maanteest ja teistest tööruumidest, näiteks tapamajadest; ettevõtete põhiplaan peab olema selline, et vastuvõtmisest kuni lähetamiseni oleks tagatud 1. ja 2. kategooria materjalide täielik eraldatus 3. kategooria materjalist; b) ettevõttes peab olema kinnine ruum loomsete kõrvalsaaduste vastuvõtmiseks; c) ettevõte peab olema ehitatud nii, et seda oleks hõlpus puhastada ja desinfitseerida; põrand peab olema ehitatud nii, et vedeliku äravool oleks lihtsustatud; d) ettevõttes peavad tööliste jaoks olema nõuetekohased tualetid, riietusruum ja valamud; e) ettevõttes peab olema asjakohane kord kaitseks kahjurite, nagu näiteks putukate, näriliste ja lindude eest; f) ettevõttes peab olema hügieeninõuetele vastav heitvee äravoolu süsteem; g) kui see on käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks vajalik, peavad ettevõttes olema piisava võimsusega nõuetekohaselt reguleeritava temperatuuriga ladustamisrajatised, mis hoiavad loomseid kõrvalsaadusi asjakohasel temperatuuril ja on kavandatud kõnealuste temperatuuride ülesmärkimiseks ja jälgimiseks. 2. Ettevõttes peavad olema asjakohased vahendid, et puhastada ja desinfitseerida konteinereid või mahuteid, milles loomsed kõrvalsaadused on saabunud, ning vedamiseks kasutatud transpordivahendeid, välja arvatud laevad. Veokite rataste desinfitseerimiseks peavad olema ette nähtud asjakohased vahendid. II PEATÜKK Üldised hügieeninõuded A. 3. kategooria vaheettevõtted 1. Ettevõte ei tohi tegeleda muu tegevusega kui 3. kategooria materjali importimine, kogumine, sorteerimine, lõikamine, jahutamine, plokkidena külmutamine, ajutine ladustamine ja lähetamine. 2. 3. kategooria materjal tuleb sorteerida nii, et vältida igasugust riski loomahaiguste levikuks. 3. Kogu ladustamise ja sorteerimise ajal peab 3. kategooria materjali käitlema ja ladustama eraldi muudest kaupadest kui muu 3. kategooria materjal ning niisugusel viisil, et vältida igasugust riski nakkusetekitajate levikuks ning tagada vastavus artiklile 22. 4. 3. kategooria materjali tuleb ladustada nõuetekohaselt ning vajaduse korral jahutatuna või külmutatuna kuni lähetamiseni. 5. Pakendimaterjal tuleb põletada või kõrvaldada muul viisil vastavalt pädeva asutuse juhendile. B. 1. või 2. kategooria vaheettevõtted 6. Ettevõte ei tohi tegeleda muu tegevusega kui 1. või 2. kategooria materjali kogumine, käitlemine, ajutine ladustamine ja lähetamine. 7. 1. või 2. kategooria materjal tuleb sorteerida nii, et vältida igasugust riski loomahaiguste levikuks. 8. Kogu ladustamise ja sorteerimise ajal peab 1. ja 2. kategooria materjali käitlema ja ladustama eraldi muudest kaupadest ning niisugusel viisil, et vältida igasugust riski nakkusetekitajate levikuks. 9. 1. või 2. kategooria materjali tuleb ladustada nõuetekohaselt, sealhulgas hoida kuni uuesti lähetamiseni sobival temperatuuril. 10. Pakendimaterjal tuleb põletada või kõrvaldada muul viisil vastavalt pädeva asutuse juhendile. 11. Heitvesi tuleb töödelda, et tagada niipalju, kui see on praktiliselt teostatav, et sellesse pole jäänud nakkusetekitajaid. Erinõuded 1. ja 2. kategooria vaheettevõtete heitvee töötlemiseks võib sätestada artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. III PEATÜKK Nõuded ladude tunnustamiseks Tööruumid ja vahendid peavad vastama vähemalt järgmistele nõuetele. 1. 3. kategooria materjalist saadud töödeldud toodete ladustamise ruumid ei tohi olla samas kohas 1. või 2. kategooria materjalist saadud töödeldud toodete ladustamise ruumidega, kui need ei asu täiesti omaette hoones. 2. Ettevõttes peab olema: a) kinnine ruum toodete vastuvõtmiseks; b) selline ruumide jaotus, et neid oleks hõlpus puhastada ja desinfitseerida; põrand ehitatud nii, et vedelike äravool oleks lihtsustatud; c) tööliste jaoks nõuetekohased tualetid, riietusruumid ja valamud; ning e) asjakohane kord kaitseks kahjurite, nagu näiteks putukate, näriliste ja lindude eest. 3. Ettevõttes peavad olema asjakohased vahendid, et puhastada ja desinfitseerida konteinereid või mahuteid, milles tooted on saabunud, ning vedamiseks kasutatud transpordivahendeid, välja arvatud laevad. Veokite rataste desinfitseerimiseks peavad olema ette nähtud asjakohased vahendid. 4. Tooteid tuleb kuni uuesti lähetamiseni ladustada nõuetekohaselt. -------------------------------------------------- IV LISA NÕUDED NENDE PÕLETUS- JA KOOSPÕLETUSRAJATISTE JAOKS, MILLE SUHTES EI KOHALDATA DIREKTIIVI 2000/76/EÜ I PEATÜKK Üldtingimused 1. Põletus- või koospõletusrajatised peavad olema projekteeritud, varustatud ja käitatud nii, et need vastaksid käesoleva määruse nõuetele. 2. Põletus- või koospõletusrajatise käitaja peab võtma loomsete kõrvalsaaduste vastuvõtmisel kõik vajalikud meetmed, et niivõrd, kui see on teostatav, vältida või piirata otsest ohtu inimeste või loomade tervisele. II PEATÜKK Käitamistingimused 3. Põletus- või koospõletusrajatised peavad olema kavandatud, varustatud, ehitatud ja käitatud nii, et tekkiv gaas kuumeneb juhitavalt ja ühtlaselt isegi ebasoodsaimates tingimustes kaheks sekundiks temperatuurini 850 °C, mõõdetuna põlemiskambri siseseina juures või mõnes muus pädeva asutuse heakskiidetud tüüpilises punktis. 4. Suure võimsusega põletusrajatise iga liin peab olema varustatud vähemalt ühe abipõletiga. See põleti peab automaatselt tööle hakkama, kui põlemisgaaside temperatuur langeb pärast viimast põlemisõhu etteannet alla 850 °C. Samuti kasutatakse seda rajatise käivitamisel ja seiskamisel, et tagada temperatuuri säilimine 850 °C juures kõnealuste toimingute vältel ja seni, kuni põlemiskambris on veel põlemata jäätmeid. 5. Suure võimsusega põletus- või koospõletusrajatises peab olema töötav automaatsüsteem, mis välistab loomsete kõrvalsaaduste etteandmise: a) käivitamishetkest kuni temperatuuri 850 °C saavutamiseni; ning b) juhul, kui temperatuur langeb alla 850 °C. 6. Loomsed kõrvalsaadused tuleks võimaluse korral vahetu käitlemiseta otse ahju suunata. III PEATÜKK Heitvee väljutamine 7. Põletus- või koospõletusrajatiste kohad ja asjakohased loomsete kõrvalsaaduste ladustamise kohad peavad olema kavandatud nii, et kooskõlas asjakohaste ühenduse õigusaktidega oleks välditud saasteainete lubamatu ja juhuslik sattumine pinnasesse ning pinna- ja põhjavette. Lisaks sellele tuleb luua võimalused põletusrajatise alalt äravoolava saastunud sademevee või leketest või tulekustutusest tuleneva saastunud vee ladustamiseks. 8. Ladustamisvõimalused peavad olema mahult piisavad, et sellest veest saaks võtta proove ja seda vajaduse korral enne väljutamist töödelda. IV PEATÜKK Jäägid 9. Käesoleva peatüki kohaldamisel tähendavad "jäägid" mistahes vedelat või tahket materjali, mis on tekkinud põlemis- või koospõlemisprotsessi käigus, heitvee töötlemisel või muude põletus- või koospõletusrajatises läbiviidud protsesside käigus. Jääkide hulka kuuluvad ka koldetuhk ja räbu, lendtuhk ja katlatolm. 10. Põletus- või koospõletusrajatise käitamisel tekkivate jääkide kogust ja kahjulikkust tuleb vähendada võimalikult palju. Võimaluse korral tuleb jäägid võtta ringlusse vahetult rajatises või väljaspool seda vastavalt asjakohastele ühenduse õigusaktidele. 11. Kuivade tolmsete jääkide vedu ja vaheladustamine peab toimuma nii, et oleks välditud nende sattumine keskkonda (näiteks kinnistes mahutites). V PEATÜKK Temperatuuri mõõtmine 12. Tuleb kasutada võtteid, mis võimaldavad jälgida põletamise või koospõletamisega seotud näitajaid ja tingimusi. Suure võimsusega põletus- ja koospõletusrajatistes peavad olema kasutusel temperatuuri mõõtmise seadmed. 13. Pädeva asutuse antud tunnustuses või sellele lisatud tingimustes tuleb sätestada temperatuuri mõõtmise nõuded. 14. Automaatsete jälgimisseadmete paigaldamist ja toimimist tuleb kontrollida ning seadmeid tuleb testida kord aastas. Vähemalt kord iga kolme aasta tagant peab seadmeid taatlema, tehes võrdlusmeetodite abil üheaegseid mõõtmisi. 15. Temperatuuri mõõtmise tulemused tuleb registreerida ja esitada sobival viisil, et pädev asutus saaks tema enda kehtestatavas korras kindlaks teha, kas lubatud käitamistingimustest ja käesolevas määruses sätestatud heitmete piirväärtustest on kinni peetud. VI PEATÜKK Ebaharilikud käitamistingimused 16. Suure rikke või ebaharilike käitamistingimuste korral peab käitaja vähendama töömahtu või peatama töö niipea kui võimalik, kuni saab taastada normaalkäituse. -------------------------------------------------- V LISA ÜLDISED HÜGIEENINÕUDED 1., 2. JA 3. KATEGOORIA MATERJALIDE TÖÖTLEMISEL I PEATÜKK Üldnõuded 1., 2. ja 3. kategooria töötlemisettevõtete tunnustamiseks 1. Tööruumid ja vahendid peavad vastama järgmistele nõuetele: a) loomsete kõrvalsaaduste töötlemise ruumid ei tohi olla samas paigas koos tapamajadega, kui need ei asu omaette hoones; kõrvalisi isikuid ja loomi ei tohi töötlemisettevõttesse lubada; b) ettevõttes peavad olema teineteisest asjakohaselt eraldatud "puhas" ja "must" pool; "mustal poolel" peab olema loomsete kõrvalsaaduste vastuvõtuks ettenähtud kinnine ruum, mis on hõlpsasti puhastatav ja desinfitseeritav; põrand peab olema ehitatud nii, et vedelike äravool oleks lihtsustatud; töötlemisettevõttes peavad tööliste jaoks olema nõuetekohased tualetid, riietusruum ja valamud; c) töötlemisettevõttel peab olema piisavalt tootmisvõimsust loomsete kõrvalsaaduste töötlemiseks kuuma vee ja auruga; d) vajaduse korral peavad "mustal poolel" olema seadmed loomsete kõrvalsaaduste peenestamiseks ja peenestatud loomsete kõrvalsaaduste töötlemisseadmetesse saatmiseks; e) kõiki seadeldisi, milles loomseid kõrvalsaadusi töödeldakse, tuleb käitada vastavalt II peatüki nõuetele. Kui on vajalik kuumutamine, peavad töötlemisettevõttes olema: i) mõõteseadmed temperatuuri ning vajaduse korral ka rõhu jälgimiseks kriitilistes kohtades; ii) salvestusseadmed nende mõõtetulemuste pidevaks registreerimiseks; ning iii) asjakohane ohutussüsteem, et vältida ebapiisavat kuumutamist; f) hoidmaks ära valmistoodangu teisest saastumist vastuvõetavatest loomsetest kõrvalsaadustest, peavad töötlemisettevõtte territooriumil olema üksteisest selgesti eraldatud piirkonnad vastuvõetava töödeldava materjali mahalaadimiseks, selle töötlemiseks ning töödeldud toodete ladustamiseks. 2. Töötlemisettevõttes peavad olema asjakohased vahendid, et puhastada ja desinfitseerida konteinereid või mahuteid, milles loomsed jäätmed on saabunud, ning vedamiseks kasutatud transpordivahendeid, välja arvatud laevad. 3. Peavad olema ette nähtud asjakohased vahendid veokite rataste desinfitseerimiseks, kui need sõidavad välja ettevõtte "mustalt poolelt". 4. Kõikides töötlemisettevõtetes peab olema pädeva asutuse nõuetele vastav heitvee äravoolu süsteem. 5. Töötlemisettevõttes peab olema kas oma labor või peab ta kasutama mõne muu labori teenuseid. Selles laboris peab olema varustus vajalike analüüside tegemiseks ja see peab olema tunnustatud pädevate asutuste poolt. II PEATÜKK Üldised hügieeninõuded 1. Loomsed kõrvalsaadused tuleb ümber töötada võimalikult kiiresti pärast ettevõttesse saabumist. Kuni töötlemiseni tuleb neid nõuetekohaselt ladustada. 2. Töötlemata materjali veoks kasutatud konteinerid, mahutid ja veokid tuleb puhastada selleks ettenähtud alal. See koht peab paiknema või olema rajatud nii, et töödeldud toodete saastumise oht oleks välditud. 3. "Mustal poolel" töötavad isikud ei tohi minna "puhtale poolele", vahetamata töörõivaid ja jalanõusid või viimaseid desinfitseerimata. Seadmeid ja tööriistu ei tohi viia "mustalt poolelt""puhtale", neid eelnevalt puhastamata ja desinfitseerimata. Tuleb kehtestada töötajate liikumise kord, et kontrollida töötajate liikumist ühest piirkonnast teise ning ette näha jalanõude ja rataste desinfitseerimisvannide nõuetekohane kasutamine. 4. "Musta poole" heitvesi tuleb töödelda tagamaks niivõrd, kui see on praktiliselt teostatav, et sellesse pole jäänud nakkusetekitajaid. Erinõuded töötlemisettevõtete heitvee töötlemiseks võib sätestada artikli 33 lõikes 2 osutatud korras. 5. Tuleb järjekindlalt läbi viia lindude, näriliste, putukate ja muude kahjurite tõrjet. Sel eesmärgil tuleb kasutada dokumenteeritud kahjuritõrjeprogrammi. 6. Tööruumide kõikide osade jaoks tuleb kehtestada ja dokumenteerida puhastamise kord. Puhastamiseks tuleb näha ette asjakohased seadmed ja puhastusvahendid. 7. Hügieenikontroll peab hõlmama keskkonna ja seadmete korralisi ülevaatusi. Inspekteerimiste ajakava ja tulemused tuleb dokumenteerida ja säilitada vähemalt kaks aastat. 8. Seadmeid ja varustust tuleb hoida heas seisukorras ning mõõteriistu korrapäraste ajavahemike järel kaliibrida. 9. Töödeldud tooteid tuleb töötlemisettevõttes käidelda ja ladustada viisil, mis välistab nende teisese saastumise. III PEATÜKK Töötlemisviisid 1. töötlemisviis Peenestamine 1. Kui töödeldavate loomsete kõrvalsaaduste osakeste suurus on üle 50 millimeetri, tuleb loomseid kõrvalsaadusi peenestada asjakohastes seadmetes, mis on seadistatud nii, et pärast peenestamist on osakeste suurus alla 50 millimeetri. Seadmete tõhusust tuleb iga päev kontrollida ja nende seisukord registreerida. Kui kontrollimisel avastatakse üle 50 millimeetri suurusi osakesi, tuleb protsess peatada ja teha enne töötlemise jätkamist parandused. Töötlemisaeg, temperatuur ja rõhk 2. Pärast peenestamist tuleb loomseid kõrvalsaadusi vähemalt 20 minutit pidevalt läbi kuumutada sisetemperatuuril üle 133 °C ja küllastatud auru tekitatud vähemalt 3baarise (absoluut)rõhu all; [1] kuumtöötlust võib kohaldada ainsa menetlusena või steriliseerimisetapile eelneva või järgneva menetlusena. 3. Ümbertöötamine võib toimuda partiide kaupa või pideva protsessina. 2. töötlemisviis Peenestamine 1. Kui töödeldavate loomsete kõrvalsaaduste osakeste suurus on üle 150 millimeetri, tuleb loomseid kõrvalsaadusi peenestada asjakohastes seadmetes, mis on seadistatud nii, et pärast peenestamist on osakeste suurus alla 150 millimeetri. Seadmete tõhusust tuleb iga päev kontrollida ja nende seisukord registreerida. Kui kontrollimisel avastatakse üle 150 millimeetri suurusi osakesi, tuleb töötlemine peatada ja teha enne töötlemise jätkamist parandused. Töötlemisaeg, temperatuur ja rõhk 2. Pärast peenestamist tuleb loomseid kõrvalsaadusi läbi kuumutada vähemalt 125 minutit sisetemperatuuril üle 100 °C, vähemalt 120 minutit sisetemperatuuril üle 110 °C ja vähemalt 50 minutit sisetemperatuuril üle 120 °C. 3. Töötlemine peab toimuma partiide kaupa. 4. Loomseid kõrvalsaadusi tuleb kuumutada nii, et samal ajal oleksid täidetud nõuded nii aja kui temperatuuri osas. 3. töötlemisviis Peenestamine 1. Kui töödeldavate loomsete kõrvalsaaduste osakeste suurus on üle 30 millimeetri, tuleb loomseid kõrvalsaadusi peenestada asjakohastes seadmetes, mis on seadistatud nii, et pärast peenestamist on osakeste suurus alla 30 millimeetri. Seadmete tõhusust tuleb iga päev kontrollida ja nende seisukord registreerida. Kui kontrollimisel avastatakse üle 30 millimeetri suurusi osakesi, tuleb töötlemine peatada ja teha enne töötlemise jätkamist parandused. Töötlemisaeg, temperatuur ja rõhk 2. Pärast peenestamist tuleb loomseid kõrvalsaadusi läbi kuumutada vähemalt 95 minutit sisetemperatuuril üle 100 °C, vähemalt 55 minutit sisetemperatuuril üle 110 °C ja vähemalt 13 minutit sisetemperatuuril üle 120 °C. 3. Ümbertöötamine võib toimuda partiide kaupa või pideva protsessina. 4. Loomseid kõrvalsaadusi võib kuumutad