„Xb LISA

ELEKTRILISE JÕUSEADME OSADE SERTIFITSEERIMINE

1. Sissejuhatus

Käesolevas lisas kirjeldatud osade katsemenetlused peavad modelleerimisvahendi jaoks andma elektrimasinasüsteemide, elektrilise jõuseadme integreeritud osade, hübriidelektrisõiduki jõuseadme integreeritud 1. tüübi osade, akusüsteemide ja kondensaatorisüsteemide sisendandmeid.

2. Mõisted ja lühendid

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

(1) „aku juhtplokk“ – elektrooniline seadis, mis juhib, kontrollib, tuvastab või arvutab akusüsteemi elektri- ja temperatuurifunktsioone ning tagab side akusüsteemi või aku või aku osa ja sõiduki muude juhtseadiste vahel;

(2) „akuüksus“ – laetav energiasalvestussüsteem, kuhu kuuluvad sekundaarelemendid või sekundaarelementide komplektid, mis on tavaliselt ühendatud elemendi elektroonika, elektritoiteahelate ja liigvoolukaitsmega, sealhulgas elektriühendused ja välissüsteemide liidesed (välissüsteemid on näiteks sellised süsteemid, mis on ette nähtud temperatuuri reguleerimiseks, kõrgepinge ja madalpinge abi- ja sideseadmete jaoks);

(3) „akusüsteem“ – laetav energiasalvestussüsteem, kuhu kuuluvad sekundaarelementide komplektid või akuüksus(ed) ja elektriahelad, elektroonika, välissüsteemide liidesed (näiteks temperatuurireguleerimissüsteem), aku juhtplokid ja kontaktorid;

(4) „aku tüüpiline allsüsteem“ – akusüsteemi allsüsteem, kuhu kuuluvad kas jadamisi või paralleelselt ühendatud sekundaarelemendikomplektid või akuüksus(ed) ning elektriahelad, temperatuurireguleerimissüsteemi liidesed, juhtplokid ja elementide elektroonika;

(5) „element“ – aku funktsionaalne põhimoodul, mis koosneb elektroodide, elektrolüüdi, mahuti, klemmide ja tavaliselt ka separaatorite komplektist ning mis on keemilise energia otsesel muundamisel saadava elektrienergia allikas;

(6) „elemendi elektroonika“ – elektrooniline seadis, mis kogub ja võib jälgida elementide või elemendikomplektide või kondensaatorite või kondensaatorikomplektide temperatuuri- või elektriandmeid ning vajaduse korral sisaldab elektroonikat elementide või kondensaatorite tasakaalustamiseks;

(7) „sekundaarelement“ – element, mida saab elektrienergiaga korduvalt laadida, kasutades pöörduvat keemilist reaktsiooni;

(8) „kondensaator“ – seadis elektrienergia salvestamiseks, kasutades elektrokeemilises elemendis kahekihilist elektrostaatilist mahtuvust või elektrokeemilist pseudomahtuvust;

(9) „kondensaatorielement“ – kondensaatori funktsionaalne põhimoodul, mis koosneb elektroodide, elektrolüüdi, kesta, klemmide ja tavaliselt ka separaatorite komplektist;

(10) „kondensaatori juhtplokk“ – elektrooniline seadis, mis juhib, kontrollib, tuvastab või arvutab kondensaatorisüsteemi elektri- ja temperatuurifunktsioone ning tagab side kondensaatorisüsteemi või kondensaatoriüksuse või kondensaatoriüksuse osa ja sõiduki muude juhtseadiste vahel;

(11) „kondensaatoriüksus“ – laetav energiasalvestussüsteem, kuhu kuuluvad kondensaatorielemendid või kondensaatorikomplektid, mis on tavaliselt ühendatud kondensaatorielementide elektroonika, elektritoiteahelate ja liigvoolukaitsmega, sealhulgas elektriühendused, välissüsteemide liidesed ja kondensaatori juhtplokk. Välissüsteemid on näiteks temperatuuri reguleerimise, kõrgepinge ning madalpinge abi- ja sidesüsteemid;

(12) „kondensaatorisüsteem“ – laetav energiasalvestussüsteem, kuhu kuuluvad kondensaatorielemendid või kondensaatorikomplekt(id) või kondensaatoriüksus(ed) ja elektriahelad, elektroonika, välissüsteemide liidesed (näiteks temperatuurireguleerimissüsteem), kondensaatori juhtplokk ja kontaktorid;

(13) „kondensaatori tüüpiline allsüsteem“ – kondensaatorisüsteemi allsüsteem, kuhu kuuluvad kas jadamisi või paralleelselt ühendatud kondensaatorikomplektid või kondensaatoriüksus(ed) ning elektriahelad, temperatuurireguleerimissüsteemi liidesed, juhtplokid ja kondensaatorielementide elektroonika;

(14) „nC“ – voolutugevuse määr, mis võrdub n korda ühe tunni tühjakslaadimisvooluga väljendatuna amprites (st voolutugevus, mis nimimahtuvuse alusel kulub 1/n tundi katsetatava seadise täielikuks laadimiseks või tühjakslaadimiseks);

(15) „astmeteta jõuülekanne“ – automaatne jõuülekanne, milles ülekandearv võib pidevas vahemikus sujuvalt muutuda;

(16) „diferentsiaal“ – seadis, mis jaotab pöördemomendi kaheks, näiteks vasak- ja parempoolsete rataste jaoks, võimaldades kummalgi pöörelda erineval pöörete arvul. Diferentsiaalipidur või diferentsiaalilukustus (kui on olemas) võimaldavad pöördemomendi jaotamist nihutada või välja lülitada;

(17) „diferentsiaali ülekandearv“ – diferentsiaali sisendpöörete (esmase veojõuallika poolel) ja diferentsiaali väljundpöörete (veorataste poolel) suhe, kui diferentsiaali mõlemad väljundvõllid pöörlevad samal pöörete arvul;

(18) „jõuülekandesüsteem“ – jõuseadme omavahel ühendatud osad mehaanilise energia ülekandmiseks veojõuallika(te) ja rataste vahel;

(19) „elektrimasin“ – energiamuundur, mis muundab elektrienergia mehaaniliseks energiaks või vastupidi;

(20) „elektrimasinasüsteem“ – sõidukile paigaldatud elektrilise jõuseadme osade kombinatsioon, mis koosneb elektrimasinast, vaheldist ja elektroonilis(t)est juhtseadis(t)est, sealhulgas välissüsteemide ühendused ja liidesed;

(21) „elektrimasina tüüp“ – a) asünkroonmasin (ASM), b) ergutusega sünkroonmasin (ESM), c) püsimagnetitega sünkroonmasin (PSM) või d) reaktiivne sünkroonmasin (RM);

(22) „asünkroonmasin“ – elektrimasina tüüp, milles rootori pöördemomendi tekitamiseks vajalik elektrivool saadakse staatori mähise magnetvälja elektromagnetilise induktsiooni teel;

(23) „ergutusega sünkroonmasin“ – elektrimasina tüüp, mille staatori mitmefaasilised vahelduvvoolu-elektromagnetid tekitavad magnetvälja, mis pöördub samal ajal voolu suuna muutumisega elektrijuhtmes. Rootor vajab ergutuseks alalisvoolu;

(24) „püsimagnetitega sünkroonmasin“ – elektrimasina tüüp, mille staatori mitmefaasilised vahelduvvoolu-elektromagnetid tekitavad magnetvälja, mis pöördub samal ajal voolu suuna muutumisega elektrijuhtmes. Terasrootorisse sisseehitatud püsimagnetid tekitavad püsiva magnetvälja;

(25) „reaktiivne sünkroonmasin“ – elektrimasina tüüp, mille staatori mitmefaasilised vahelduvvoolu-elektromagnetid tekitavad magnetvälja, mis pöördub samal ajal voolu suuna muutumisega elektrijuhtmes. See tekitab mittepüsivaid magnetpooluseid ferromagnetilisel rootoril, millel ei ole mähiseid. Pöördemoment tekitatakse magnetilise takistusega;

(26) „kaitsekest“ – komponendi integreeritud konstruktsiooniosa, mis ümbritseb siseosi ja kaitseb mis tahes suunast otsepuute eest;

(27) „energiamuundur“ – süsteem, milles väljund- ja sisendenergia on eri liiki;

(28) „veojõuallikas“ – jõuseadme energiamuundur, mis ei ole lisaseade ja mille väljundenergiat kasutatakse otseselt või kaudselt sõiduki liikumapanemiseks;

(29) „veojõuallika liik“ – i) sisepõlemismootor, ii) elektrimasin või iii) kütuseelement;

(30) „energiasalvestussüsteem“ – süsteem, mis salvestab energiat ja vabastab sisendenergiaga sama liiki energiat;

(31) „veojõuallika energiasalvestussüsteem“ – jõuseadme energiasalvestussüsteem, mis ei ole lisaseade ja mille väljundenergiat kasutatakse otseselt või kaudselt sõiduki liikumapanemiseks;

(32) „veojõuallika energiasalvestussüsteemi liik“ – i) kütusemahutisüsteem, ii) laetav energiasalvestussüsteem või iii) laetav mehaanilise energia salvestamise süsteem;

(33) „energialiik“ – i) elektrienergia, ii) mehaaniline energia või iii) keemiline energia (sh kütused);

(34) „kütusemahutisüsteem“ – veojõuallika keemilise energia salvestussüsteem, kus mahutites hoitakse vedelat või gaasilist kütust;

(35) „käigukast“ – seade, mis muudab iga käigu jaoks kindlaksmääratud ülekandearvu alusel pöördemomenti ja pöörlemissagedust ning võib täita ka käiguvahetuse funktsiooni;

(36) „käigu number“ – jõuülekandes edasisuunas liikumiseks vahetatavate kindla ülekandearvuga käikude identifikaator: suurima ülekandearvuga käigu number on 1; identifitseerimisnumber on ülekandearvu kahanemise järjekorras iga käigu korral 1 võrra suurem;

(37) „ülekandearv“ – edasikäigu korral sisendvõlli pöörete arvu (esmase veojõuallika poolel) ja väljundvõlli pöörete arvu (veorataste poolel) suhe ilma libistuseta;

(38) „suure mahtuvusega akusüsteem“ (HEBS) – akusüsteem või aku tüüpiline allsüsteem, mille maksimaalse tühjakslaadimisvoolu (ühik A, osade tootja poolt punkti 5.4.2.3.2 kohaselt esitatud 50 % laetustaseme korral) ja nimimahtuvuse (ühik Ah, 1 C tühjakslaadimisvoolu korral, ruumitemperatuuril) suhe on väiksem kui 10;

(39) „suure võimsusega akusüsteem“ (HPBS) – akusüsteem või aku tüüpiline allsüsteem, mille maksimaalse tühjakslaadimisvoolu (ühik A, osade tootja poolt punkti 5.4.2.3.2 kohaselt esitatud 50 % laetustaseme korral) ja nimimahtuvuse (ühik Ah, 1 C tühjakslaadimisvoolu korral, ruumitemperatuuril) suhe on 10 või suurem;

(40) „elektrilise jõuseadme integreeritud osa“ – elektrimasinasüsteemi ühendatud ühe- või mitmekiiruselise käigukastiga või diferentsiaaliga või mõlema funktsiooniga süsteem, millel on vähemalt üks järgmistest omadustest: — vähemalt kahel komponendil on ühine kaitsekest, — vähemalt kahel komponendil on ühine õlituskontuur, — vähemalt kahel komponendil on ühine jahutuskontuur, — vähemalt kahel komponendil on ühine elektriühendus. Peale selle peab elektrilise jõuseadme integreeritud osa vastama järgmistele kriteeriumidele: — sellel võib sõiduki veorataste jaoks olla ainult väljundvõll (üks või mitu) ja sellel ei tohi süsteemile veojõumomendi andmiseks olla ühtegi sisendvõlli; — kui elektrilise jõuseadme integreeritud osa hulka kuulub rohkem kui üks elektrimasin, siis tuleb iga käesoleva lisa kohaselt tehtava katse jaoks kõik elektrimasinad ühendada ühe alalisvoolutoiteallikaga; — kui süsteemi kuulub mitmekiiruseline käigukast, siis võivad käigukastil olla ainult eraldi käiguastmed;

(41) „elektrilise jõuseadme integreeritud osa konstruktsioonitüüpi rattaajam“ – elektrilise jõuseadme integreeritud osa, millel on kas üks väljundvõll või kaks väljundvõlli, mis on ühendatud otse rattarummu(de)ga. Käesolevas lisas tehakse vahet kahel konfiguratsioonil: — konfiguratsioon L – ühe väljundvõlli korral paigaldatakse sama komponent kaks korda sümmeetriliselt (st üks sõiduki vasakule küljele ja teine pikisuunas samale rattapositsioonile sõiduki paremale küljele); — konfiguratsioon T – kahe väljundvõlli korral paigaldatakse ainult üks komponent, nii et üks väljundvõll on ühendatud vasakule küljele ja teine väljundvõll pikisuunas samale rattapositsioonile sõiduki paremale küljele;

(42) „hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa“ (IHPC Type 1) – mitme elektrimasinasüsteemi ühendatud mitmekiiruselise käigukastiga süsteem, millel on kõigi osade ühine kaitsekest ja vähemalt üks järgmistest omadustest: — vähemalt kahel komponendil on ühine õlituskontuur, — vähemalt kahel komponendil on ühine jahutuskontuur, — vähemalt kahel komponendil on ühine elektriühendus. Peale selle peab hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa vastama järgmistele kriteeriumidele: — sellel võib süsteemile veojõumomendi andmiseks olla ainult üks sisendvõll ja ainult üks väljundvõll sõiduki veorataste jaoks; — kõigis käesoleva lisa kohaselt tehtavates katsetes võib kasutada ainult eraldi käiguastmeid; — see peab jõuseadet võimaldama kasutada paralleel-hübriidseadmena (vähemalt ühel režiimil, mida kasutatakse kõigis käesoleva lisa kohaselt tehtud katsetes); — seda peab jõuülekande katses saama VI lisa kohaselt katsetada, kui elektritoiteallikas on vastavalt punkti 4.4.1.2 alapunktile b lahti ühendatud; — kõigi käesoleva lisa kohaselt tehtavate katsete jaoks ühendatakse kõik elektrimasinad ühe alalisvoolutoiteallikaga; — üheski käesoleva lisa kohaselt tehtavas katses ei tohi hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osas kasutatav käigukast töötada astmeteta käigukastina; — hüdrodünaamiline pöördemomendi muundur ei tohi olla hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa;

(43) „sisepõlemismootor“ – energiamuundur, mis muundab põlevkütuse keemilise energia perioodilise või pideva oksüdatsiooni teel mehaaniliseks energiaks;

(44) „vaheldi“ – elektrienergia muundur, mis muundab alalisvoolu ühe- või mitmefaasiliseks vahelduvvooluks;

(45) „lisaseade“ – energiat tarbiv, muundav või salvestav või energiaga varustav seade, mille puhul energiat ei kasutata otseselt ega kaudselt sõiduki liikumapanemiseks, kuid mis on vajalik jõuseadme tööks ja mida seetõttu peetakse jõuseadme osaks;

(46) „jõuseade“ – kõik sõiduki veojõuallikad, nende energiasalvestussüsteem(id) ja jõuülekandesüsteem(id), mis annavad ratastele sõiduki liikumapanemiseks vajalikku mehaanilist energiat, ning lisaseadmed;

(47) „nimimahtuvus“ – nende ampertundide koguarv, mida on võimalik saada täielikult laetud akust ja mis määratakse kindlaks vastavalt punktile 5.4.1.3;

(48) „nimipöörlemissagedus“ – elektrimasinasüsteemi suurim pöörlemissagedus, mille korral üldine pöördemoment on maksimaalne;

(49) „toatemperatuur“ – ümbritseva õhu temperatuur peab katsekambris olema 25 ±10 °C;

(50) „laetustase“ – akusüsteemis salvestatud elektrilaeng, mida saab kasutada ja mida väljendatakse protsendina punkti 5.4.1.3 kohasest akusüsteemi nimimahtuvusest (0 % on tähendab tühja ja 100 % täis akut);

(51) „katsetatav seade“ – elektrimasinasüsteem, elektrilise jõuseadme integreeritud osa või hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa, mida tegelikult katsetatakse;

(52) „katsetatav aku“ – akusüsteem või aku tüüpiline allsüsteem, mida tegelikult katsetatakse;

(53) „katsetatav kondensaator“ – kondensaatorisüsteem või kondensaatori tüüpiline allsüsteem, mida tegelikult katsetatakse.

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi lühendeid:

AC vahelduvvool, DC alalisvool, DCIR sisetakistus alalisvoolu korral, EMS elektrimasinasüsteem, OCV avatud ahela pinge, SC standardtsükkel.

3. Üldnõuded

Kalibreerimislabori ruumid peavad vastama kas standardi IATF 16949, ISO 9000 seeria või ISO/IEC 17025 nõuetele. Kõik kalibreerimisel ja/või kontrollimisel laboris kasutatavad etalonmõõteseadmed peavad vastama riiklikele või rahvusvahelistele standarditele.

3.1. Mõõteseadmete tehnilised nõuded

Mõõteseadmete täpsus peab vastama järgmistele nõuetele:

Tabel 1

Nõuded mõõtesüsteemide kohta

Mõõtesüsteem Täpsus (1) Pöörete arv 0,5 % pöörlemissageduse analüsaatori näidust või 0,1 % maksimaalsest kalibreerimisväärtusest (2) (olenevalt sellest, kumb on suurem) Pöördemoment 0,6 % pöördemomendi analüsaatori näidust või 0,3 % maksimaalsest kalibreerimisväärtusest (2) või 0,5 Nm (olenevalt sellest, kumb on suurem) Voolutugevus 0,5 % voolutugevuse analüsaatori näidust või 0,25 % maksimaalsest kalibreerimisväärtusest (2) või 0,5 A (olenevalt sellest, kumb on suurem) Pinge 0,5 % pinge analüsaatori näidust või 0,25 % maksimaalsest kalibreerimisväärtusest (2) (olenevalt sellest, kumb on suurem) Temperatuur 1,5 K

Mitmepunktikalibreerimine on lubatud, mis tähendab, et mõõtesüsteemi võib kalibreerida nimiväärtuseni, mis on väiksem kui mõõtesüsteemi ulatus.

3.2. Andmete registreerimine

Kõiki mõõteandmeid (välja arvatud temperatuur) mõõdetakse ja registreeritakse sagedusega vähemalt 100 Hz. Temperatuuri mõõtmise sageduseks on piisav vähemalt 10 Hz.

Signaalide filtreerimine on lubatud kokkuleppel tüübikinnitusasutusega. Igasugust andmete moonutamist tuleb vältida.

4. Elektrimasinasüsteemide, elektrilise jõuseadme integreeritud osade ja hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osade katsetamine

4.1. Katsetingimused

Katsetatava seadme paigaldamisel ning parameetrite (voolutugevus, pinge, vaheldi võimsus, pöörlemissagedus ja pöördemoment) kindlaksmääramisel tuleb järgida joonist 1 ja punkti 4.1.1.

Joonis 1

Elektrimasinasüsteemi või elektrilise jõuseadme integreeritud osa mõõtmise tingimused

4.1.1. Võimsusnäitajate valemid

Võimsuse arvnäitajate arvutamiseks kasutatakse järgmisi valemeid.

4.1.1.1. Vaheldi võimsus

Vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitav või antav elektrivõimsus arvutatakse järgmise valemiga:

PINV_in = VINV_in × IINV_in

kus:

PINV_in on vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitav või antav elektrivõimsus vaheldi alalisvoolupoolel (või alalisvoolumuunduri alalisvooluallika poolel) [W]; VINV_in on vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) sisendpinge vaheldi alalisvoolupoolel (või alalisvoolumuunduri alalisvooluallika poolel) [V]; IINV_in on vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) sisendvoolutugevus vaheldi alalisvoolupoolel (või alalisvoolumuunduri alalisvooluallika poolel) [A].

Vaheldi(te) (või alalisvoolumuunduri(te), kui see on asjakohane) mitme ühenduse korral alalisvoolu-toiteallikaga, nagu on määratletud punktis 4.1.3, mõõdetakse vaheldi kõigi võimsuste kogusumma.

4.1.1.2. Mehaaniline võimsus

Katsetatava seadme mehaaniline väljundvõimsus arvutatakse järgmise valemiga:

kus

PUUT_out on katsetatava seadme väljundvõimsus [W]; TUUT on katsetatava seadme pöördemoment [Nm]; n on katsetatava seadme pöörlemissagedus [min–1].

Elektrimasinasüsteemi pöördemomenti ja pöörlemissagedust mõõdetakse pöörleval võllil. Elektrilise jõuseadme integreeritud osa puhul pöördemomenti ja pöörlemissagedust mõõdetakse käigukasti väljundpoolel või diferentsiaali väljundpool(t)el, kui süsteemi kuulub ka diferentsiaal.

Integreeritud diferentsiaaliga elektrilise jõuseadme integreeritud osa väljundmomendi mõõteseadme(d) võib paigaldada kas mõlemale väljundpoolele või ainult ühele neist. Kui katsepaigaldise väljundpoolel on ainult üks dünamomeeter, peab integreeritud diferentsiaaliga elektrilise jõuseadme integreeritud osa vaba pöörlev ots olema pöörlevalt lukustatud väljundpoole teise otsa külge (näiteks rakendatud diferentsiaalilukuga või mis tahes muu mehaanilise diferentsiaalilukustusega, mida kasutatakse ainult mõõtmiseks).

Elektrilise jõuseadme integreeritud osa konstruktsioonitüüpi rattaajami korral võib mõõta kas ühte või kahte sellist osa. Kahe osa mõõtmisel peavad konfiguratsioonist sõltuvalt olema täidetud järgmised nõuded.

— Konfiguratsiooni L pöördemomenti ja pöörlemissagedust mõõdetakse käigukasti väljundpoolel. Sel juhul võetakse sisendparameetri „NrOfDesignTypeWheelMotorMeasured“ väärtuseks 1.

— Konfiguratsiooni T puhul võib väljundmomendi mõõteseadme(d) paigaldada kas mõlemale väljundvõllile või ainult ühele neist. (a) Kui mõlemale väljundvõllile on paigaldatud väljundmomendi mõõteseadmed, siis peavad olema täidetud järgmised nõuded. — Kahe väljundvõlli pöördemomendi väärtused liidetakse katsestendi andmete töötlemisel või andmete järeltöötlemisel. — Väljundvõllide pöörlemissageduste keskmine väärtus arvutatakse katsestendi andmete töötlemisel või järeltöötlemisel. — Sel juhul võetakse sisendparameetri „NrOfDesignTypeWheelMotorMeasured“ väärtuseks 2. (b) Kui ainult ühele väljundvõllile on paigaldatud väljundmomendi mõõteseade, siis peavad olema täidetud järgmised nõuded. — Pöördemomenti ja pöörlemissagedust mõõdetakse käigukasti väljundpoolel. — Sel juhul võetakse sisendparameetri „NrOfDesignTypeWheelMotorMeasured“ väärtuseks 1.

4.1.2. Sissetöötamine

Kui tüübikinnituse taotleja seda taotleb, võib katsetataval seadmel teha sissetöötamismenetluse. Sissetöötamisel tuleb järgida järgmisi nõudeid.

— Katsetatava seadme (välja arvatud rattaotsad) mõõtmise aeg koos valikulise sissetöötamisega ei tohi kokku ületada 120 tundi.

— Sissetöötamisel on lubatud kasutada ainult tehaseõli. Sissetöötamiseks kasutatud õli võib kasutada ka punkti 4.2 kohasel katsetamisel.

— Pöörlemissageduse ja pöördemomendi profiili määrab sissetöötamise jaoks kindlaks komponendi tootja.

— Komponendi tootja peab sissetöötamismenetluse kestuse, pöörlemissageduse, pöördemomendi ja õli temperatuuri dokumenteerima ning esitama tüübikinnitusasutusele.

— Õli temperatuuri (punkt 4.1.8.1), mõõtetäpsuse (punkt 3.1) ja katsepaigaldise (punktid 4.1.3-4.1.7) nõuded ei kehti sissetöötamise kohta.

4.1.3. Vaheldi toiteallikas

Vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) jaoks tuleb kasutada konstantse pingega alalisvoolu-toiteallikat, mis võimaldab tarbitavat või antavat elektrivõimsust käesolevas lisas ettenähtud katsete vältel katsetatava seadme maksimaalsel (mehaanilisel või elektrilisel) võimsusel vaheldile anda või vaheldist vastu võtta (või alalisvoolumuundurile/-muundurist, kui see on asjakohane).

Vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) alalisvoolu-sisendpinge peab kõigil ajavahemikel, millal modelleerimisvahendi sisendandmete määramisel aluseks võetavaid tegelikke mõõteandmeid registreeritakse, jääma ±2 % piiresse katsetatava seadme alalisvoolu-sisendpinge ettenähtud väärtusest.

Punkti 4.2 tabelis 2 on kindlaks määratud, missugus(t)el pingetaseme(te)l katsed tehakse. Mõõta tuleb kahel pingetasemel:

— Vmin,Test on katsetatava seadme alalisvoolu-sisendpinge ettenähtud väärtus, mis vastab miinimumpingele piiramata tunnussuuruse korral;

— Vmax,Test on katsetatava seadme alalisvoolu-sisendpinge ettenähtud väärtus, mis vastab maksimumpingele piiramata tunnussuuruse korral.

4.1.4. Paigaldis ja juhtmestik

Kogu juhtmestik ja varjestus, kõik kronsteinid jne peavad vastama tingimustele, mille on kindlaks määranud katsetatava seadme eri osade tootja(d).

4.1.5. Jahutussüsteem

Elektrimasinasüsteemi kõigi osade temperatuur peab iga käesoleva lisa kohaselt tehtava katse ajal kogu aeg jääma komponendi tootja poolt lubatud vahemikku. Elektrilise jõuseadme integreeritud osa ja hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa korral kehtib see ka kõigi kõnealuse osa komponentide kohta (näiteks käigukastid ja võllid).

4.1.5.1. Jahutusvõimsus katsete ajal

4.1.5.1.1. Jahutusvõimsus pöördemomendi piirnäitajate mõõtmisel

Kõigi punkti 4.2 kohaselt tehtavate katsete jaoks (välja arvatud punkti 4.2.6 kohane elektrivõimsuse kaardistamise tsükli katse) peab komponendi tootja teatama, kui mitut jahutuskontuuri kasutatakse välise soojusvahetiga ühendamiseks. Iga välise soojusvahetiga ühendatava kontuuri kohta esitatakse järgmised näitajad (mis tuleb tagada katsetatava seadme jahutuskontuuri sissevooluava juures):

— jahutusvedeliku maksimaalne massivooluhulk või maksimaalne sissevoolurõhk, mille on esitanud komponendi tootja;

— jahutusvedeliku lubatud maksimumtemperatuur, mille on esitanud komponendi tootja;

— maksimaalne võimalik jahutusvõimsus katsestendil.

Need teatatud väärtused dokumenteeritakse konkreetse komponendi teabedokumendis.

Järgmised tegelikud väärtused peavad teatatud maksimumväärtustest olema väiksemad ja need tuleb registreerida iga välise soojusvahetiga ühendatud jahutuskontuuri kohta iga punkti 4.2 kohaselt tehtava katse (välja arvatud punkti 4.2.6 kohane elektrivõimsuse kaardistamise tsükli katse) katseandmete juures:

— jahutusvedeliku mahuvooluhulk või massivooluhulk;

— jahutusvedeliku temperatuur katsetatava seadme jahutuskontuuri sissevooluava juures;

— jahutusvedeliku temperatuur katsetatava seadme poolel katsestendi soojusvaheti sisse- ja väljavooluava juures.

Kõigis punkti 4.2 kohaselt tehtavates katsetes peab vedelikjahutuse korral jahutusvedeliku miinimumtemperatuur katsetatava seadme jahutuskontuuri sissevooluava juures olema 25 °C.

Kui käesoleva lisa kohasel katsetamisel kasutatakse muid jahutusvedelikke kui tavaliselt, siis tuleb jälgida, et need ei ületa komponendi tootja ettenähtud piirtemperatuure.

Vedelikjahutuse korral määratakse katsestendi suurim võimalik jahutusvõimsus jahutusvedeliku massivooluhulga, katsetatava seadme poolel oleva katsestendi-soojusvaheti temperatuuride erinevuse ja jahutusvedeliku erisoojuse järgi.

Katsepaigaldisel ei tohi katsetatava seadme komponentide sundjahutuseks olla lisaventilaatorit.

4.1.6. Vaheldi

Vaheldi peab töötama samas režiimis ja samas seadistuses, nagu komponendi tootja on sõiduki tegelikes kasutustingimustes ette näinud.

4.1.7. Keskkonnatingimused katsekambris

Kõik katsed tehakse katsekambris õhutemperatuuril 25 ±10 °C. Õhutemperatuuri mõõdetakse katsetatavast seadmest 1 m kaugusel.

4.1.8. Määrdeõli elektrilise jõuseadme integreeritud osade või hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa jaoks

Määrdeõli peab vastama punktides 4.1.8.1–4.1.8.4 esitatud tingimustele. Neid nõuded ei kehti elektrimasinasüsteemide kohta.

4.1.8.1. Õli temperatuur

Õli temperatuuri mõõdetakse õlivanni keskel või muus sobivas kohas, järgides head inseneritava.

Komponendi tootja võib temperatuuri hoidmiseks ettenähtud piirides vajaduse korral kasutada punkti 4.1.8.4 kohast täiendavat reguleerimissüsteemi.

Õli välise konditsioneerimise korral (sellist õli lisatakse üksnes katsetamiseks) saab õli temperatuuri mõõta katsetatava seadme korpusest konditsioneerimissüsteemi minevas väljavoolutorus kuni 5 cm kaugusel väljavooluavast. Kummalgi juhul ei tohi õli temperatuur ületada komponendi tootja ettenähtud piirtemperatuuri. Tüübikinnitusasutusele tuleb esitada kindel tehniline põhjendus, milles näidatakse, et välist õlikonditsioneerimissüsteemi ei kasutata katsetatava seadme kasuteguri suurendamiseks. Nendes õlikontuurides, mis ei kuulu elektrimasinasüsteemi ühegi osa jahutuskontuuri ega ole sellega ühendatud, ei tohi temperatuur ületada 70 °C.

4.1.8.2. Õli kvaliteet

Mõõtmiseks kasutatakse üksnes katsetatava seadise komponentide tootja ettenähtud tehaseõlisid.

4.1.8.3. Õli viskoossus

Kui tehases on täitmiseks lubatud kasutada erinevaid õlisid, siis peab komponendi tootja katsetatava seadme sertifitseerimisega seotud mõõtmisteks valima õli, mille kinemaatiline viskoossus samal temperatuuril on ±10 % piires suurima viskoossusega õli kinemaatilisest viskoossusest (KV100 jaoks lubatud hälbe piires).

4.1.8.4. Õlitase ja konditsioneerimine

Õlitase või täitemaht peab jääma komponendi tootja hooldusjuhistes näidatud maksimum- ja miinimumtaseme vahele.

Lubatud on kasutada välist õlikonditsioneerimis- ja -filtreerimissüsteemi. Katsetatava seadme korpust võib õlikonditsioneerimissüsteemi lisamiseks muuta.

Hea inseneritava kohaselt ei tohi õlikonditsioneerimissüsteem olla paigaldatud viisil, mis võimaldab muuta katsetatava seadme õlitaset eesmärgiga suurendada kasutegurit või tekitada veojõumomenti.

4.1.9. Märkide tähendused

4.1.9.1. Pöördemoment ja võimsus

Pöördemomendi ja võimsuse mõõdetud väärtused on plussmärgiga, kui katsetatav seade on veojõustendis vedav üksus, ja miinusmärgiga, kui katsetatav seade on pidurdav üksus (st veojõustendi üksus veab katsetatavat seadet).

4.1.9.2. Voolutugevus

Voolutugevuse mõõdetud väärtused on plussmärgiga, kui katsetatav seade saab elektrienergiat vaheldi toiteallikast (või alalisvoolumuundurist, kui see on asjakohane), ning miinusmärgiga, kui katsetatav seade annab elektrienergiat vaheldisse (või alalisvoolumuundurisse, kui see on asjakohane) ja toiteallikasse.

4.2. Katsed, mida tuleb teha

Tabelis 2 on esitatud kõik katsed, mida on vaja teha iga 13. liite kohaselt määratud konkreetse elektrimasinasüsteemi tüüpkonna või elektrilise jõuseadme integreeritud osa tüüpkonna sertifitseerimiseks.

Punkti 4.2.6 kohane elektrivõimsuse kaardistamise tsükkel ja punkti 4.2.3 kohane õhutakistuse kõver jäetakse välja kõigi teiste tüüpkonna liikmete korral peale algseadme.

Kui tootja taotluse korral kohaldatakse käesoleva määruse artikli 15 lõiget 5, siis tuleb konkreetse elektrimasina või elektrilise jõuseadme integreeritud osa korral teha ka punkti 4.2.6 kohane elektrivõimsuse kaardistamise tsükkel ja registreerida punkti 4.2.3 kohane õhutakistuse kõver.

Tabel 2

Elektrimasinasüsteemidega või elektrilise jõuseadme integreeritud osadega tehtavate katsete ülevaade

Katsetamine Viide punktile Ettenähtud pingetase(med) (vastavalt punktile 4.1.3) Algseadme puhul kohustuslik Tüüpkonna muude liikmete puhul kohustuslik Maksimaalse ja minimaalse pöördemomendi piirnäitajad 4.2.2 Vmin,Test ja Vmax,Test jah jah Õhutakistuse kõver 4.2.3 Vmin,Test või Vmax,Test jah ei 30 minuti pidev maksimaalne pöördemoment 4.2.4 Vmin,Test ja Vmax,Test jah jah Ülekoormuse näitajad 4.2.5 Vmin,Test ja Vmax,Test jah jah Elektrivõimsuse kaardistamise tsükkel 4.2.6 Vmin,Test ja Vmax,Test jah ei

4.2.1. Üldnõuded

Katse jooksul tuleb mõõtmisel kasutada kõiki katsetatava seadme temperatuure, mis on komponendi tootja kindlaksmääratud piires.

Kõigi katsete korral tuleb kasutada võimsuse vähendamise funktsiooni, lähtudes elektrimasinasüsteemi täisvõimsuse piirtemperatuurist. Kui elektrimasinasüsteemi mittekuuluvate muude süsteemide täiendavad parameetrid avaldavad mõju võimsuse vähendamise omadustele sõidukisisestes rakendustes, siis ei võeta neid täiendavaid parameetreid ühegi käesoleva lisa kohaselt tehtava katse korral arvesse.

Elektrimasinasüsteemi puhul tuleb kõik pöördemomendi ja pöörlemissageduse väärtused esitada elektrimasina pöörleva võlli kohta, kui ei ole öeldud teisiti.

Elektrilise jõuseadme integreeritud osa puhul tuleb kõik pöördemomendi ja pöörlemissageduse väärtused esitada käigukasti väljundpoole kohta või diferentsiaali väljundpoole kohta (kui süsteemi kuulub ka diferentsiaal), kui ei ole öeldud teisiti.

4.2.2. Maksimaalse ja minimaalse pöördemomendi piirnäitajate katse

Selles katses mõõdetakse katsetatava seadme maksimaalseid ja minimaalseid pöördemomendi näitajaid, et kontrollida süsteemi jaoks esitatud piirnäitajaid.

Mitmekiiruselise käigukastiga elektrilise jõuseadme integreeritud osa katse tehakse ainult selle käiguga, mille ülekandearv on kõige lähemal väärtusele 1. Juhul kui kahe käigu ülekandearv on väärtusest 1 sama kaugel, tehakse katse ainult suurema ülekandearvuga käiguga.

4.2.2.1. Väärtuste teatamine komponendi tootja poolt

Enne katsetamist peab komponendi tootja teatama katsetatava seadme maksimaalse ja minimaalse pöördemomendi katsetatava seadme pöörlemissageduse funktsioonina vahemikus pöörete arvust 0 p/min kuni suurima pöörete arvuni katsetatava seadme töös. See teatatakse kummagi pingetaseme (Vmin,Test and Vmax,Test) kohta eraldi.

4.2.2.2. Maksimaalse pöördemomendi piirnäitajate kontrollimine

Enne katse algust hoitakse katsetatavat seadet (ilma et süsteem töötaks) vähemalt kahe tunni vältel ümbritseva õhu temperatuuril 25 ±10 °C. Kui see katse tehakse kohe pärast mis tahes muud käesoleva lisa kohast katset, siis võib vähemalt kahe tunni jooksul ettevalmistamise ära jätta või selle aega lühendada, kui katsetatav seade jääb katsekambrisse ja ümbritseva õhu temperatuur katsekambris püsib 25 ±10 °C piires.

Vahetult enne katse alustamist lastakse katsetataval seadmel tootja soovitatud pöörlemissagedusel 3 minutit katsestendil töötada võimsusega, mis moodustab 80 % maksimumvõimsusest.

Katsetatava seadme väljundmomenti ja pöörlemissagedust mõõdetakse vähemalt kümnel erineval pöörete arvul, et määrata õigesti maksimaalse pöördemomendi kõver kõige väiksema ja kõige suurema pöörlemissageduse vahel.

Kõige väiksema pöörlemissageduse jaoks ettenähtud väärtuse määrab komponendi tootja sellise pöörete arvu korral, mis on 2 % komponendi tootja poolt punkti 4.2.2.1 kohaselt teatatud suurimast pöörete arvust katsetatava seadme töös või väiksem. Kui katsepaigaldis ei võimalda süsteemil töötada nii madalate pöörete seadepunktis, määrab komponendi tootja väikseima pöörete arvu ettenähtud väärtuseks kõige väiksema pöörete arvu, mida on konkreetse katsepaigaldisega on võimalik saavutada.

Kõige suurema pöörlemissageduse jaoks ettenähtud väärtuse määrab suurim pöörete arv katsetatava seadme töös, mille komponendi tootja on teatanud vastavalt punktile 4.2.2.1.

Ülejäänud 8 või enam erinevat pöörlemissageduse seadeväärtust peavad jääma pöörlemissageduse kõige väiksema ja kõige suurema seadeväärtuse vahele ning need määrab kindlaks komponendi tootja. Pöörlemissageduse kahe kõrvutise seadeväärtuse vahe ei tohi olla suurem kui 15 % komponendi tootja teatatud suurimast pöörete arvust katsetatava seadme töös.

Igat tööpunkti tuleb katsetada vähemalt 3 sekundit. Katsetatava seadme väljundmomendi ja pöörlemissageduse kohta registreeritakse mõõtmise viimase sekundi keskmine väärtus. Kogu katse ei tohi kesta kauem kui 5 minutit.

4.2.2.3. Minimaalse pöördemomendi piirnäitajate kontrollimine

Enne katse algust hoitakse katsetatavat seadet (ilma et süsteem töötaks) vähemalt kahe tunni vältel ümbritseva õhu temperatuuril 25 ±10 °C. Kui see katse tehakse kohe pärast mis tahes muud käesoleva lisa kohast katset, siis võib vähemalt kahe tunni jooksul ettevalmistamise ära jätta või selle aega lühendada, kui katsetatav seade jääb katsekambrisse ja ümbritseva õhu temperatuur katsekambris püsib 25 ±10 °C piires.

Vahetult enne katse alustamist lastakse katsetataval seadmel tootja soovitatud pöörlemissagedusel 3 minutit katsestendil töötada võimsusega, mis moodustab 80 % maksimumvõimsusest.

Katsetatava seadme väljundmomenti ja pöörlemissagedust mõõdetakse samadel pöörlemissagedustel, mis on valitud punktis 4.2.2.2.

Igat tööpunkti tuleb katsetada vähemalt 3 sekundit. Katsetatava seadme väljundmomendi ja pöörlemissageduse kohta registreeritakse mõõtmise viimase sekundi keskmine väärtus. Kogu katse ei tohi kesta kauem kui 5 minutit.

4.2.2.4. Tulemuste tõlgendamine

Komponendi tootja poolt punkti 4.2.2.1 kohaselt teatatud katsetatava seadme maksimaalne pöördemoment loetakse lõppväärtuseks, kui see ei ole suurem kui +2 % üldisest maksimaalsest pöördemomendist ega suurem kui +4 % muudes mõõtekohtades punkti 4.2.2.2 kohaselt mõõdetud väärtustest, mille korral pöörlemissageduse lubatud hälve on ±2 %.

Kui komponendi tootja teatatud maksimaalse pöördemomendi väärtused ületavad eespool kindlaks määratud piirnäitajaid, siis kasutatakse lõppväärtustena tegelikke mõõdetud väärtusi.

Kui katsetatava seadme maksimaalse pöördemomendi väärtused, mille komponendi tootja on esitanud vastavalt punktile 4.2.2.1, on väiksemad kui punkti 4.2.2.2 kohaselt mõõdetud väärtused, siis kasutatakse lõppväärtustena komponendi tootja teatatud väärtusi.

Komponendi tootja poolt punkti 4.2.2.1 kohaselt teatatud katsetatava seadme minimaalne pöördemoment loetakse lõppväärtuseks, kui see ei ole väiksem kui –2 % üldisest minimaalsest pöördemomendist ega väiksem kui –4 % muudes mõõtekohtades punkti 4.2.2.3 kohaselt mõõdetud väärtustest, mille korral pöörlemissageduse lubatud hälve on ±2 %.

Kui komponendi tootja teatatud minimaalse pöördemomendi väärtused ületavad eespool kindlaks määratud piirnäitajaid, siis kasutatakse lõppväärtustena tegelikke mõõdetud väärtusi.

Kui katsetatava seadme minimaalse pöördemomendi väärtused, mille komponendi tootja on esitanud vastavalt punktile 4.2.2.1, on suuremad kui punkti 4.2.2.3 kohaselt mõõdetud väärtused, siis kasutatakse lõppväärtustena komponendi tootja teatatud väärtusi.

4.2.3. Õhutakistuse kõvera katse

Selle katsega mõõdetakse katsetatavas seadmes takistuskadusid, st mehaanilist ja/või elektrivõimsust, mida on vaja süsteemi teatava pöörlemissagedusega pöörlema panemiseks väliseid energiaallikaid kasutades.

Katsetatavat seadet hoitakse (ilma et süsteem töötaks) vähemalt kahe tunni vältel ümbritseva õhu temperatuuril 25 ±10 °C. Kui see katse tehakse kohe pärast mis tahes muud käesoleva lisa kohast katset, siis võib vähemalt kahe tunni jooksul ettevalmistamise ära jätta või selle aega lühendada, kui katsetatav seade jääb katsekambrisse ja ümbritseva õhu temperatuur katsekambris püsib 25 ±10 °C piires.

Vahetult enne tegeliku katse alustamist võib katsetataval seadmel lasta tootja soovitatud pöörlemissagedusel 3 minutit katsestendil töötada võimsusega, mis moodustab 80 % maksimumvõimsusest.

Tegelik katse tegemiseks valitakse üks järgmistest variantidest.

— Variant A. Katsetatava seadme väljundvõll ühendatakse koormusseadmega (st veojõustendiga) ja koormusseade (st veojõustend) on katsetatava seadme jaoks ettenähtud pöörlemissagedusel vedav üksus. Vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) toiteallikas või elektrimasina ja vaheldi vahelduvvoolujuhtmed võivad olla välja lülitatud või lahti ühendatud.

— Variant B. Katsetatava seadme väljundvõlli ei ühendata koormusseadmega (st veojõustendiga) ja katsetatav seade töötab ettenähtud pöörlemissagedusel vaheldile (või alalisvoolumuundurile, kui see on asjakohane) antava elektritoitega.

— Variant C. Katsetatava seadme väljundvõll ühendatakse koormusseadmega (st veojõustendiga) ja katsetatav seade töötab ettenähtud pöörlemissagedusel kas koormusseadme (st veojõustendi) abil või vaheldile (või alalisvoolumuundurile, kui see on asjakohane) antava elektritoitega või mõlema kombinatsiooniga.

Katse tuleb teha vähemalt nendel pöörlemissagedustel, mis on valitud punktis 4.2.2.2, kuid lisada võib ka muudel pöörlemissagedustel tööpunkte. Igat tööpunkti tuleb katsetada vähemalt 10 sekundit, mille vältel peab katsetatava seadme tegelik pöörlemissagedus olema pöörlemissageduse ettenähtud väärtusest ±2 % piires.

Sõltuvalt valitud katsetamisvariandist registreeritakse mõõtmise viimase 5 sekundi keskmise väärtusena järgmised väärtused:

— variantide B ja C korral vaheldile (või alalisvoolu/alalisvoolu muundurile, kui see on asjakohane) antav elektrivõimsus;

— variantide A ja C korral katsetatava seadme väljundvõlli(de)le koormusseadme (st veojõustendi) antav pöördemoment;

— kõigi variantide korral katsetatava seadme pöörlemissagedus.

Kui katsetatav seade on mitmekiiruselise käigukastiga elektrilise jõuseadme integreeritud osa, siis tehakse katse selle käiguga, mille ülekandearv on kõige lähemal väärtusele 1. Juhul kui kahe käigu ülekandearv on väärtusest 1 sama kaugel, tehakse katse ainult suurema ülekandearvuga käiguga.

Peale selle võib katse teha ka kõigi elektrilise jõuseadme integreeritud osa ülejäänud edasikäikudega, et määrata elektrilise jõuseadme integreeritud osa iga edasikäigu jaoks oma andmekogum.

4.2.4. Katse 30-minutilise pideva maksimaalse pöördemomendiga

Selles katses mõõdetakse 30 minuti pidevat maksimaalset pöördemomenti, mille katsetatav seade suudab 1 800 sekundi jooksul keskmiselt saavutada.

Mitmekiiruselise käigukastiga elektrilise jõuseadme integreeritud osa katse tehakse ainult selle käiguga, mille ülekandearv on kõige lähemal väärtusele 1. Juhul kui kahe käigu ülekandearv on väärtusest 1 sama kaugel, tehakse katse ainult suurema ülekandearvuga käiguga.

4.2.4.1. Väärtuste teatamine komponendi tootja poolt

Enne katsetamist peab komponendi tootja teatama katsetatava seadme 30 minuti maksimaalse pideva pöördemomendi väärtused ja vastava pöörlemissageduse. Pöörlemissagedus peab olema vahemikus, mille korral mehaaniline võimsus on suurem kui 90 % üldisest maksimaalsest võimsusest, mis vastava pingetaseme jaoks määratakse kindlaks punkti 4.2.2 kohaselt registreeritud maksimaalse pöördemomendi piirnäitaja andmete põhjal. See teatatakse kummagi pingetaseme (Vmin,Test and Vmax,Test) kohta eraldi.

4.2.4.2. 30 minuti pideva maksimaalse pöördemomendi kontrollimine

Katsetatavat seadet hoitakse (ilma et süsteem töötaks) vähemalt nelja tunni vältel ümbritseva õhu temperatuuril 25 ±10 °C. Kui see katse tehakse kohe pärast mis tahes muud käesoleva lisa kohast katset, siis võib vähemalt nelja tunni jooksul ettevalmistamise ära jätta või selle aega lühendada, kui katsetatav seade jääb katsekambrisse ja ümbritseva õhu temperatuur katsekambris püsib 25 ±10 °C piires.

Katsetataval seadmel lastakse kogu 1 800-sekundilise ajavahemiku jooksul töötada sellisel pöördemomendi ja pöörlemissageduse väärtusel, mis vastab komponendi tootja poolt punkti 4.2.4.1 kohaselt teatatud 30 minuti pidevale maksimaalsele pöördemomendile.

Selle 1 800 sekundit kestva ajavahemiku jooksul mõõdetakse katsetatava seadme väljundmomenti ja pöörlemissagedust ning vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitavat või antavat elektrivõimsust. Selle aja jooksul mõõdetud mehaanilise võimsuse väärtus peab jääma ±5 % piiresse mehaanilise võimsuse väärtusest, mille komponendi tootja on punkti 4.2.4.1 kohaselt teatanud, ja pöörlemissagedus peab jääma ±2 % piiresse väärtusest, mille komponendi tootja on punkti 4.2.4.1 kohaselt teatanud. 30 minuti pidev maksimaalne pöördemoment on 1 800-sekundilise mõõteperioodi väljundmomendi keskmine väärtus. Vastav pöörlemissagedus on 1 800-sekundilise mõõteperioodi jooksul mõõdetud pöörlemissageduse keskmine.

4.2.4.3. Tulemuste tõlgendamine

Komponendi tootja poolt punkti 4.2.4.1 kohaselt teatatud väärtused loetakse lõppväärtusteks, kui need ei erine punkti 4.2.4.2 kohaselt määratud keskmistest väärtustest rohkem kui +4 % pöördemomendi korral, mille pöörlemissageduse lubatud hälve on ±2 %.

Kui komponendi tootja teatatud väärtused ületavad punktides 4.2.4.1–4.2.4.3 esitatud piirnäitajaid, siis korratakse 30 minuti pideva maksimaalse pöördemomendi ja/või vastava pöörlemissageduse katseid, kasutades erinevaid väärtusi.

Kui komponendi tootja poolt punkti 4.2.4.1 kohaselt teatatud pöördemomendi väärtus on väiksem kui punkti 4.2.4.2 kohaselt määratud pöördemomendi keskmine väärtus, mille korral pöörlemissageduse lubatud hälve on ±2 %, siis kasutatakse lõppväärtustena komponendi tootja teatatud väärtusi.

Peale selle arvutatakse 1 800-sekundilise mõõteperioodi jooksul mõõdetud vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitava või antava elektrivõimsuse keskmine. Ka 30 minuti keskmine pidevvõimsus arvutatakse 30 minuti pideva maksimaalse pöördemomendi ja vastava keskmise pöörlemissageduse lõppväärtuste põhjal.

4.2.5. Ülekoormuse näitajate katse

Selles katses mõõdetakse, kui kaua suudab katsetatav seade anda maksimaalset väljundmomenti, et selle põhjal tuletada süsteemi ülekoormuse näitajad.

Mitmekiiruselise käigukastiga elektrilise jõuseadme integreeritud osa katse tehakse ainult selle käiguga, mille ülekandearv on kõige lähemal väärtusele 1. Juhul kui kahe käigu ülekandearv on väärtusest 1 sama kaugel, tehakse katse ainult suurema ülekandearvuga käiguga.

4.2.5.1. Väärtuste teatamine komponendi tootja poolt

Enne katsetamist peab komponendi tootja teatama katsetatava seadme maksimaalse väljundmomendi väärtuse konkreetse katseks valitud pöörlemissageduse korral ja vastava pöörlemissageduse. Vastava pöörlemissageduse väärtus peab olema see, mida sama pingetaseme korral kasutatakse punkti 4.2.4.2 kohasel mõõtmisel. Katsetatava seadme maksimaalse väljundmomendi kohta teatatud väärtus peab olema võrdne vastava pingetaseme jaoks punkti 4.2.4.3 kohaselt määratud 30 minuti pideva maksimaalse pöördemomendi väärtusega või sellest suurem.

Peale selle peab komponendi tootja teatama ajavahemiku t0_maxP, mille jooksul on võimalik punktis 4.2.5.2 esitatud tingimustel pidevalt saavutada katsetatava seadme maksimaalne väljundmoment. See teatatakse kummagi pingetaseme (Vmin,Test and Vmax,Test) kohta eraldi.

4.2.5.2. Maksimaalse väljundmomendi kontrollimine

Katsetatavat seadet hoitakse (ilma et süsteem töötaks) vähemalt kahe tunni vältel ümbritseva õhu temperatuuril 25 °C ±10 °C. Kui see katse tehakse kohe pärast mis tahes muud käesoleva lisa kohast katset, siis võib vähemalt kahe tunni jooksul ettevalmistamise ära jätta või selle aega lühendada, kui katsetatav seade jääb katsekambrisse ja ümbritseva õhu temperatuur katsekambris püsib 25 ±10 °C piires.

Vahetult enne katse alustamist lastakse katsetataval seadmel katsestendil 30 minutit töötada 50 % maksimaalsele 30 minuti pidevale pöördemomendile vastaval pöörlemissageduse väärtusel, mis on määratud punkti 4.2.4.3 kohaselt.

Seejärel lastakse katsetataval seadmel töötada sellisel pöördemomendi ja pöörlemissageduse väärtusel, mis vastab komponendi tootja poolt punkti 4.2.5.1 kohaselt teatatud maksimaalsele väljundmomendile.

Katsetatava seadme väljundmomenti ja pöörlemissagedust ning vaheldi (või alalisvoolumuundurile, kui see on asjakohane) alalisvoolu-sisendpinget ja vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitavat või antavat elektrivõimsust mõõdetakse komponendi tootja poolt punkti 4.2.5.1 kohaselt teatatud ajavahemiku t0_maxP jooksul.

4.2.5.3. Tulemuste tõlgendamine

Punkti 4.2.5.2 kohaselt mõõdetud pöördemomendi ja pöörlemissageduse registreeritud väärtused loetakse sobivaks, kui need kogu ajavahemiku t0_maxP vältel ei erine rohkem kui ±2 % pöördemomendi ja ±2 % pöörlemissageduse kohta komponendi tootja poolt punkti 4.2.5.1 kohaselt teatatud väärtustest.

Kui komponendi tootja teatatud väärtused ei mahu käesoleva punkti esimeses lõigus näidatud hälbe piiridesse, siis korratakse punktides 4.2.5.1, 4.2.5.2 ja käesolevas punktis kindlaksmääratud katseid, kasutades katsetatava seadme maksimaalse väljundmomendi ja/või ajavahemiku t0_maxP erinevaid väärtusi.

Vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) erinevate pöörlemissageduse, pöördemomendi ja alalisvoolu-sisendpinge signaalide korral ajavahemiku t0_maxP jooksul arvutatud tegelike mõõdetud väärtuste keskmist kasutatakse lõppväärtustena ülekoormuspunkti iseloomustamisel. Peale selle tuleb arvutada vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitava või antava tegeliku mõõdetud elektrivõimsuse keskmine väärtus ajavahemiku t0_maxP jooksul.

4.2.6. Elektrivõimsuse kaardistamise tsükli katse

Elektrivõimsuse kaardistamise tsükli katsega mõõdetakse vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitavat või antavat elektrivõimsust katsetatava seadme erinevates tööpunktides.

4.2.6.1. Katseks ettevalmistamine

Katsetatavat seadet hoitakse (ilma et süsteem töötaks) vähemalt kahe tunni vältel ümbritseva õhu temperatuuril 25 ±10 °C. Kui see katse tehakse kohe pärast mis tahes muud käesoleva lisa kohast katset, siis võib vähemalt kahe tunni jooksul ettevalmistamise ära jätta või selle aega lühendada, kui katsetatav seade jääb katsekambrisse ja ümbritseva õhu temperatuur katsekambris püsib 25 ±10 °C piires.

4.2.6.2. Mõõdetavad tööpunktid

Mitmekiiruselise käigukastiga elektrilise jõuseadme integreeritud osa puhul määratakse iga edasikäigu jaoks pöörlemissageduse seadeväärtused vastavalt punktile 4.2.6.2.1 ja pöördemomendi seadeväärtused vastavalt punktile 4.2.6.2.2.

4.2.6.2.1. Pöörlemissageduse seadepunktid

Eraldiseisva elektrimasinasüsteemi või vahetatavate käikudeta elektrilise jõuseadme integreeritud osa puhul määratakse seadeväärtused kindlaks järgmisi nõudeid silmas pidades.

(a) Katsetatava seadme pöörlemissageduse seadeväärtusteks võetakse need väärtused, mida sama pingetaseme korral kasutatakse punkti 4.2.2.2 kohasel mõõtmisel.

(b) Peale alapunktis a ettenähtud seadeväärtuste kasutatakse pöörlemissagedust, millega sama pingetaseme jaoks tehti punkti 4.2.4.2 kohane 30 minuti pideva maksimaalse pöördemomendi kontrollimine.

(c) Lisaks alapunktides a ja b ettenähtud seadeväärtustele võib pöörlemissageduse jaoks kindlaks määrata täiendavaid seadeväärtusi.

Mitmekiiruselise käigukastiga elektrilise jõuseadme integreeritud osa puhul määratakse järgmisi nõudeid silmas pidades iga edasikäigu korral katsetatava seadme pöörlemissageduse jaoks kindlaks eraldi seadeväärtuste andmekogum.

(d) Kasutatakse pöörlemissageduse seadeväärtusi selle käigu jaoks, mille ülekandearv on kõige lähemal väärtusele 1 (kui kahe käigu ülekandearv on väärtusest 1 sama kaugel, tehakse katse ainult suurema ülekandearvuga käiguga), mis määratakse kindlaks vastavalt alapunktidele a–c, järgmises etapis võetakse aluseks alapunkti e kohaselt leitav nk,gear_iCT1.

(e) Need pöörlemissageduse seadeväärtused teisendatakse kõigi ülejäänud käikude vastavateks seadeväärtusteks järgmise valemi järgi: nk,gear = nk,gear_iCT1 × igear_iCT1 / igear, kus: nk,gear = konkreetse käigu pöörlemissageduse seadeväärtus k (kus k = 1, 2, 3,…, pöörlemissageduse suurim seadeväärtus) (kus gear = 1,…, suurima numbriga käik); nk,gear_iCT1 = pöörlemissageduse seadeväärtus k selle käigu korral, mille ülekandearv on vastavalt alapunktile d kõige lähemal väärtusele 1 (kus k = 1, 2, 3,…, pöörlemissageduse suurim seadeväärtus); igear = konkreetse käigu ülekandearv [–] (kus gear = 1,…, suurima numbriga käik); igear_iCT1 = selle käigu ülekandearv, mille ülekandearv on vastavalt alapunktile d kõige lähemal väärtusele 1 [–].

4.2.6.2.2. Pöördemomendi seadepunktid

Eraldiseisva elektrimasinasüsteemi või vahetatavate käikudeta elektrilise jõuseadme integreeritud osa puhul määratakse seadeväärtused kindlaks järgmisi nõudeid silmas pidades.

(a) Mõõtmiseks määratakse kindlaks vähemalt 10 katsetatava seadme pöördemomendi seadeväärtust, nii et neid oleks nii positiivse (st vedava) kui ka negatiivse (st pidurdava) väärtusega. Kõige väiksema ja kõige suurema pöördemomendi seadeväärtus määratakse kindlaks minimaalse ja maksimaalse pöördemomendi piirnäitajate alusel, mis vastava pingetaseme jaoks on määratud vastavalt punktile 4.2.2.4, kus pöördemomendi kõige väiksem seadeväärtus on üldine minimaalne pöördemoment Tmin_overal ja pöördemomendi kõige suurem seadeväärtus on nende väärtuste põhjal määratud üldine maksimaalne pöördemoment Tmax_overall.

(b) Pöördemomendi ülejäänud 8 või enam erinevat seadeväärtust peavad jääma pöördemomendi kõige väiksema ja kõige suurema seadeväärtuse vahele. Pöördemomendi kahe kõrvutise seadeväärtuse vahe ei tohi olla suurem kui 22,5 % katsetatava seadme üldisest maksimaalsest pöördemomendist, mis on vastava pingetaseme jaoks määratud vastavalt punktile 4.2.2.4.

(c) Positiivse väärtusega pöördemomendi piirnäitaja on pöördemomendi maksimaalne piirnäitaja konkreetsel pöörlemissageduse seadeväärtusel, mis on vastava pingetaseme jaoks määratud punkti 4.2.2.4 kohaselt, miinus 5 % Tmax_overall väärtusest. Kõik konkreetse pöörlemissageduse seadeväärtusele vastavad pöördemomendi seadeväärtused, mis on suuremad kui positiivse väärtusega pöördemomendi piirnäitaja sellel pöörlemissagedusel, asendatakse pöördemomendi jaoks ettenähtud üheainsa väärtusega, mis vastab selle pöörlemissageduse seadepunkti maksimaalse pöördemomendi piirnäitajale.

(d) Negatiivse väärtusega pöördemomendi piirnäitaja on pöördemomendi minimaalne piirnäitaja konkreetsel pöörlemissageduse seadeväärtusel, mis on vastava pingetaseme jaoks määratud punkti 4.2.2.4 kohaselt, miinus 5 % Tmin_overall väärtusest. Kõik konkreetse pöörlemissageduse seadeväärtusele vastavad pöördemomendi seadeväärtused, mis on väiksemad kui negatiivse väärtusega pöördemomendi piirnäitaja sellel pöörlemissagedusel, asendatakse pöördemomendi jaoks ettenähtud üheainsa väärtusega, mis vastab selle pöörlemissageduse seadepunkti minimaalse pöördemomendi piirnäitajale.

(e) Konkreetse pöörlemissageduse seadeväärtuse minimaalse ja maksimaalse pöördemomendi piirnäitajad määratakse vastava pingetaseme jaoks punkti 4.2.2.4 kohaselt saadud andmete alusel, kasutades lineaarset interpoleerimist.

Mitmekiiruselise käigukastiga elektrilise jõuseadme integreeritud osa puhul määratakse järgmisi nõudeid silmas pidades iga käigu korral katsetatava seadme pöördemomendi jaoks kindlaks eraldi seadeväärtuste andmekogum.

(f) Kasutatakse pöördemomendi seadeväärtusi selle käigu jaoks, mille ülekandearv on kõige lähemal väärtusele 1 (kui kahe käigu ülekandearv on väärtusest 1 sama kaugel, tehakse katse ainult suurema ülekandearvuga käiguga), mis määratakse kindlaks vastavalt alapunktidele a–e, järgmises etapis võetakse aluseks alapunktide g ja h kohaselt leitav nk,gear_iCT1.

(g) Need pöördemomendi seadeväärtused teisendatakse kõigi ülejäänud käikude vastavateks seadeväärtusteks järgmise valemi järgi: Tj,gear = Tj,gear_iCT1 / igear_iCT1 × igear, kus: Tj,gear = konkreetse käigu pöördemomendi seadeväärtus j (kus j = 1, 2, 3,…, pöördemomendi suurim seadeväärtus) (kus gear = 1,…, suurima numbriga käik); Tj,gear_iCT1 = pöördemomendi seadeväärtus j selle käigu korral, mille ülekandearv on vastavalt alapunktile f kõige lähemal väärtusele 1 (kus j = 1, 2, 3,…, pöördemomendi suurim seadeväärtus); igear = konkreetse käigu ülekandearv [–] (kus gear = 1,…, suurima numbriga käik); igear_iCT1 = selle käigu ülekandearv, mille ülekandearv on vastavalt alapunktile f kõige lähemal väärtusele 1 [–].

(h) Kõiki pöördemomendi seadeväärtusi Tj,gear, mille absoluutväärtus on suurem kui 10 kNm, ei ole punkti 4.2.6.4 kohaselt tehtava tegeliku katse ajal vaja mõõta.

4.2.6.3. Mõõdetavad signaalid

Punkti 4.2.6.2 alusel kindlaks määratud tööpunktides mõõdetakse vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitavat või antavat elektrivõimsust ning katsetatava seadme väljundmomenti ja pöörlemissagedust.

4.2.6.4. Katse käik

Katseseeria koosneb püsiseisundi seadepunktidest, millest igaühe pöörlemissagedus ja pöördemoment on kindlaks määratud vastavalt punktile 4.2.6.2.

Ettenägematute katkestuste korral võib katset jätkata, kui järgitakse järgmisi nõudeid:

— katsetatav seade jääb katsekambrisse, kus ümbritseva õhu temperatuur püsib 25 ±10 °C piires;

— enne katse jätkamist tuleb katsetataval seadmel lasta soojenemiseks katsestendil töötada, järgides komponendi tootja soovitusi;

— pärast soojendamist tuleb katset jätkata eelmises seadepunktis, mille seadeväärtus on väiksem sellest pöörlemissageduse seadeväärtusest, mille korral katkestus tekkis;

— eelmises seadepunktis katsetamisel järgitakse allpool alapunktides a–m kirjeldatud katse käiku ainult ettevalmistamise eesmärgil ja mõõteandmeid registreerita;

— mõõteandmed registreeritakse alates esimesest tööpunktist selles pöörlemissageduse seadepunktis, kus katkestus tekkis.

Elektrilise jõuseadme integreeritud osa puhul peavad olema täidetud järgmised nõuded:

— katseseeria tehakse läbi iga käigu korral, alustades suurima ülekandearvuga käigust ja jätkates muude käikudega ülekandearvu kahanevas järjestuses;

— iga käigu korral tuleb ära teha andmekogumisse kuuluvate seadepunktide katsed, mis on ette nähtud punktis 4.2.6.2, ja alles siis jätkata järgmise käigu katsetamisega;

— katse võib katkestada pärast konkreetse käigu mõõtmise lõpetamist;

— kasutada on lubatud erinevaid momendimõõtureid.

Vahetult enne esimeses seadepunktis katse alustamist tuleb katsetataval seadmel lasta soojenemiseks katsestendil töötada, järgides komponendi tootja soovitusi. Elektrivõimsuse kaardistamise tsükli katse alustamiseks määratakse mõõdetava käigu pöörlemissageduse esimeseks seadepunktiks pöörlemissageduse kõige väiksem seadeväärtus.

Konkreetse käigu mõõtmise ülejäänud seadepunkte katsetatakse järgmises järjestuses:

(a) konkreetse pöörlemissageduse esimese tööpunkti seadepunktiks määratakse selle pöörlemissageduse kõige suurem pöördemoment;

(b) järgmiseks tööpunktiks seatakse sama pöörlemissagedus ja pöördemomendi kõige väiksem positiivne seadeväärtus (st vedamine);

(c) seejärel seatakse tööpunktiks sama pöörlemissagedus ja pöördemomendi suuruselt teine positiivne seadeväärtus (st vedamine);

(d) siis seatakse tööpunktiks sama pöörlemissagedus ja pöördemomendi väiksematest positiivsetest seadeväärtustest järgmine (st vedamine);

(e) sellises järjestuses (valides kordamööda kõige suurema järelejäänud pöördemomendi ja kõige väiksema järelejäänud pöördemomendi seadepunkti) jätkatakse katsetamist, kuni kõik positiivsed (st vedava) pöördemomendi seadeväärtused selle pöörlemissageduse seadepunktis on mõõdetud;

(f) enne punktiga g jätkamist võib katsetatavat seadet komponendi tootja soovitusi järgides jahutada, lastes sellel komponendi tootja ettenähtud seadeväärtusel töötada;

(g) seejärel mõõdetakse endisel pöörlemissagedusel pöördemomendi negatiivsed (pidurdamise) seadeväärtused, alustades selle pöörlemissageduse kõige väiksema pöördemomendi seadepunktist;

(h) järgmiseks tööpunktiks seatakse sama pöörlemissagedus ja pöördemomendi kõige suurem negatiivne seadepunkt (st pidurdamine);

(i) seejärel seatakse tööpunktiks sama pöörlemissagedus ja pöördemomendi väiksematest negatiivsetest seadeväärtustest järgmine (st pidurdamine);

(j) siis seatakse tööpunktiks sama pöörlemissagedus ja pöördemomendi suurematest negatiivsetest seadeväärtustest järgmine (st pidurdamine);

(k) sellises järjestuses (valides kordamööda kõige väiksema järelejäänud pöördemomendi ja kõige suurema järelejäänud pöördemomendi seadepunkti) jätkatakse katsetamist, kuni kõik negatiivsed (st pidurdava) pöördemomendi seadeväärtused selles pöörlemissageduse seadepunktis on mõõdetud;

(l) enne punktiga m jätkamist võib katsetatavat seadet komponendi tootja soovitusi järgides jahutada, lastes sellel komponendi tootja ettenähtud seadeväärtusel töötada;

(m) katset jätkatakse pöörlemissageduse suuruselt järgmise seadepunktiga, korrates katseseeria punkte a–m, kuni kõik järgmisena mõõdetava käigu pöörlemissageduse seadeväärtused on katsetatud.

Igat tööpunkti tuleb katsetada vähemalt 5 sekundit. Selle aja vältel peab katsetatava seadme pöörlemissagedus olema pöörlemissageduse ettenähtud väärtusest ±1 % või ±20 p/min piires (nendest suurema järgi). Samuti tuleb selle aja vältel hoida pöördemomenti igast pöörlemissageduse seadepunktist ±1 % või ±5 Nm piires (nendest suurema väärtuse järgi), välja arvatud pöördemomendi kõige suurema ja kõige väiksema seadepunkti korral.

Vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitav või antav elektrivõimsus, katsetatava seadme väljundmoment ja pöörlemissagedus registreeritakse keskmiste väärtustena katsetamise ajavahemiku viimase kahe sekundi vältel.

4.3. Katsetatava seadme mõõteandmete järeltöötlemine

4.3.1. Üldnõuded järeltöötlemise kohta

Kõigil punktidega 4.3.2–4.3.6 ettenähtud järeltöötlemisetappidel kasutatakse andmekogumeid, mida punkti 4.1.3 kohaselt mõõdetakse eraldi kahel pingetasemel.

4.3.2. Maksimaalse ja minimaalse pöördemomendi piirnäitajad

Punkti 4.2.2.4 kohaselt määratud maksimaalse ja minimaalse pöördemomendi piirnäitaja andmeid laiendatakse lineaarse ekstrapoleerimise teel (kasutades kahte lähimat punkti) nullpöörlemissagedusele ja suurimale pöörete arvule katsetatava seadme töös (mille komponendi tootja on teatanud selleks juhuks, kui registreeritud mõõteandmed ei kata neid mõõtepiirkondi).

4.3.3. Õhutakistuse kõver

Punkti 4.2.3 kohaselt määratud õhutakistuse kõvera andmeid muudetakse vastavalt järgmistele nõuetele.

(1) Kui vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) elektritoiteallikas oli välja lülitatud või lahti ühendatud, siis tuleb vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitava elektrivõimsuse väärtuseks võtta 0.

(2) Kui katsetatava seadme väljundvõll ei olnud ühendatud koormusseadmega (st veojõustendiga), siis tuleb vastavaks pöördemomendi väärtuseks võtta 0.

(3) Punktide 1 ja 2 kohaselt muudetud andmeid laiendatakse lineaarse ekstrapoleerimise teel suurimale pöörete arvule katsetatava seadme töös (mille komponendi tootja on teatanud selleks juhuks, kui registreeritud mõõteandmed ei kata neid mõõtepiirkondi).

(4) Vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitava elektrivõimsuse väärtusi, mida on muudetud vastavalt punktidele 1–3, käsitletakse virtuaalse mehaanilise kao võimsusena. Need virtuaalse mehaanilise kao võimsuse väärtused teisendatakse virtuaalseks takistusmomendiks katsetatava seadme väljundvõlli vastaval pöörlemissagedusel.

(5) Katsetatava seadme väljundvõlli pöörlemissageduse seadepunkti andmetes, mida on eelnenud punktide 1 kuni 3 kohaselt muudetud, liidetakse punkti 4 kohaselt määratud virtuaalse takistusmomendi väärtus koormusseadme (st veojõustendi) tegelikule pöördemomendile, et määrata katsetatava seadme kogu takistusmoment pöörlemissageduse funktsioonina.

(6) Katsetatava seadme kõige väiksema pöörlemissageduse seadepunkti kogu takistusmomendi väärtused, mis on määratud punkti 5 kohaselt muudetud andmete alusel, kopeeritakse pöörlemissageduse 0 p/min jaoks uude kirjesse ja lisatakse punkti 5 kohaselt muudetud andmetele.

4.3.4. Elektrivõimsuse kaardistamise tsükkel

Punkti 4.2.6.4 kohaselt määratud elektrivõimsuse kaardistamise tsükli andmeid laiendatakse vastavalt järgmistele nõuetele iga eraldi mõõdetava edasikäigu korral.

(1) Väljundmomendi ja elektrilise vaheldi võimsuse kõigi andmepaaride väärtused, mis on määratud kõige väiksema pöörlemissageduse seadepunktis, kopeeritakse nullpöörlemissageduse jaoks uude kirjesse.

(2) Väljundmomendi ja elektrilise vaheldi võimsuse kõigi andmepaaride väärtused, mis on määratud kõige suurema pöörlemissageduse seadepunktis, kopeeritakse uude kirjesse, kus suurima pöörlemissageduse seadeväärtus on korrutatud teguriga 1,05.

(3) Kui mingi pöörlemissageduse seadepunkti korral jäetakse (sealhulgas punktides 1 ja 2 esitatud uued andmed) punkti 4.2.6.2.2 alapunktide a–g kohaselt määratud pöördemomendi seadeväärtus tegelikust mõõtmisest vastavalt punkti 4.2.6.2.2 alapunktile h välja, siis lähtutakse uue andmepunkti arvutamisel järgmistest nõuetest: (a) pöörlemissageduse jaoks kasutatakse pöörlemissageduse väljajäetud seadepunkti väärtust; (b) pöördemomendi jaoks kasutatakse pöördemomendi väljajäetud seadepunkti väärtust; (c) vaheldi võimsuse jaoks arvutatakse lineaarse ekstrapoleerimise teel uus väärtus, kasutades vastava pöörlemissageduse seadeväärtuse vähimruutude lineaarregressioonisirge kallet, mis määratakse kolme tegelikult mõõdetud pöördemomendi punkti järgi, mis on alapunktis b osutatud pöördemomendi väärtusele kõige lähemal; (d) pöördemomendi positiivsete väärtuste korral võetakse vaheldi võimsuse ekstrapoleeritud väärtused, mis on väiksemad alapunktis b nimetatud pöördemomendi väärtusele lähimas punktis tegelikult mõõdetud väärtustest, vaheldi tegelikult mõõdetud võimsuseks pöördemomendi punktis, mis on lähim pöördemomendi väärtusele alapunktist b; (e) pöördemomendi negatiivsete väärtuste korral võetakse vaheldi võimsuse ekstrapoleeritud väärtused, mis on suuremad alapunktis b nimetatud pöördemomendi väärtusele lähimas punktis tegelikult mõõdetud väärtustest, vaheldi tegelikult mõõdetud võimsuseks pöördemomendi punktis, mis on lähim pöördemomendi väärtusele alapunktist b.

(4) Pöörlemissageduse iga seadepunkti korral (sealhulgas punktides 1–3 esitatud uued andmed) lähtutakse pöördemomendi suurima seadeväärtuse alusel uue andmepunkti arvutamisel järgmistest nõuetest: (a) pöörlemissageduse jaoks kasutatakse sama pöörlemissageduse väärtust; (b) pöördemomendi jaoks kasutatakse pöördemomendi väärtust, mis on korrutatud teguriga 1,05; (c) vaheldi võimsuse jaoks arvutatakse uus väärtus nii, et mehaanilise võimsuse ja vaheldi võimsuse suhtena määratletud kasutegur jääb samaks.

(5) Pöörlemissageduse iga seadepunkti korral (sealhulgas punktides 1–3 esitatud uued andmed) lähtutakse pöördemomendi kõige väiksema seadeväärtuse alusel uue andmepunkti arvutamisel järgmistest nõuetest: (a) pöörlemissageduse jaoks kasutatakse sama pöörlemissageduse väärtust; (b) pöördemomendi jaoks kasutatakse pöördemomendi väärtust, mis on korrutatud teguriga 1,05; (c) vaheldi võimsuse jaoks arvutatakse uus väärtus nii, et vaheldi võimsuse ja mehaanilise võimsuse suhtena määratletud kasutegur jääb samaks.

4.3.5. Ülekoormuse näitajad

Punkti 4.2.5.3 kohaselt kindlaks määratud ülekoormuse näitajate andmete põhjal määratakse kasutegur, jagades ajavahemiku t0_maxP keskmise mehaanilise väljundvõimsuse vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitava või antava keskmise elektrivõimsusega ajavahemiku t0_maxP vältel.

4.3.6. 30 minuti pidev maksimaalne pöördemoment

Punkti 4.2.4.3 kohaselt kindlaks määratud andmete põhjal määratakse kasutegur, jagades 30 minuti keskmise pidevvõimsuse vaheldi (või alalisvoolumuunduri, kui see on asjakohane) tarbitava või antava keskmise elektrivõimsusega.

Punkti 4.2.4.2 kohaselt kindlaks määratud 30 minuti pideva maksimaalse pöördemomendi mõõteandmete põhjal määratakse eraldi iga välise soojusvahetiga ühendatud jahutuskontuuri järgmised keskmised väärtused diskreedituna 1 800 sekundit kestva mõõteperioodi vältel:

— jahutusvõimsus,

— jahutusvedeliku temperatuur katsetatava seadme jahutuskontuuri sissevooluava juures.

Jahutusvõimsus määratakse jahutusvedeliku erisoojuse, jahutusvedeliku massivooluhulga ja katsetatava seadme poolel oleva katsestendi-soojusvaheti temperatuuride erinevuse alusel.

4.4. Hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa katsetamise erinõuded

Hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa jagatakse modelleerimisvahendis töötlemiseks virtuaalselt kaheks komponendiks, st elektrimasinasüsteemiks ja jõuülekandeks. Seepärast määratakse käesolevas punktis kirjeldatud tingimuste järgi kindlaks kaks eraldi komponendi andmekogumit.

Hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osade katsetamise kohta kehtivad käesoleva lisa punktid 4.1 ja 4.2.

Hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa pöördemomenti ja pöörlemissagedust mõõdetakse süsteemi väljundvõllil (st käigukasti väljundpoolel sõiduki rataste pool).

Hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa puhul ei ole lubatud 13. liite kohaseid tüüpkondi määrata. Seetõttu ei ole katseid lubatud ära jätta ja konkreetse hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa korral punktis 4.2 ettenähtud katsed tuleb kõik läbi teha. Sellegipoolest jäetakse hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa puhul tegemata punkti 4.2.3 kohane õhutakistuse kõvera katse.

Standardväärtustel põhinevaid sisendandmeid ei ole hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa korral lubatud kasutada.

4.4.1. Hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa katsetamine

4.4.1.1. Katsed kogu süsteemi näitajate määramiseks

Käesolevas alapunktis kirjeldatakse täpsemalt kogu hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa näitajate kindlaksmääramist, sealhulgas käigukastiosa kadusid süsteemis.

Alljärgnevate katsete tegemisel tuleb järgida mitmekiiruselise käigukastiga elektrilise jõuseadme integreeritud osa jaoks asjakohastes punktides ettenähtud nõudeid. Kõigis nendes katsetes peab süsteemile veojõumomendi andmise sisendvõll olema kas lahti ühendatud ja vabalt pöörlev või kinnitatud, nii et see ei pöörle.

Tabel 2a

Hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa katsete ülevaade

Katsetamine Viide punktile Maksimaalse ja minimaalse pöördemomendi piirnäitajad 4.2.2. 30 minuti pidev maksimaalne pöördemoment 4.2.4. Ülekoormuse näitajad 4.2.5. Elektrivõimsuse kaardistamise tsükkel 4.2.6.

Mitmekiiruselise käigukastiga elektrilise jõuseadme integreeritud osa nõuded kehtivad ka hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa korral, mistõttu elektrivõimsuse kaardistamise tsükli kõiki edasikäike saab mõõta punkti 4.2.6.2 järgi.

4.4.1.2. Katsed käigukastiosa kadude määramiseks süsteemis

Käesolevas alapunktis kirjeldatakse täpsemalt, kuidas süsteemis määrata käigukastiosa kadusid.

Selleks katsetatakse süsteemi vastavalt VI lisa punktile 3.3. Sellest olenemata peavad olema täidetud järgmised nõuded:

— süsteemile veojõumomendi andmise sisendvõll peab olema veojõustendiga ühendatud ja selle vedavaks üksuseks on veojõustend vastavalt VI lisa punktile 3.3;

— elektritoide alalisvoolu-toiteallikast vaheldi(te)le (või alalisvoolumuunduri(te)le, kui see on asjakohane) ühendatakse lahti. Et lahti saaks ühendada süsteemi ühtegi osa kahjustumata, võib süsteemi muuta nii, et elektrimasina(te)s kasutatakse mõõtmisel magnetite või rootorite mulaaže;

— VI lisa punktis 3.3.6.3 ettenähtud pöördemomendivahemikku laiendatakse, et hõlmata ka pöördemomendi negatiivsed väärtused, st pöördemomendi samu plusspoole seadeväärtusi mõõdetakse ka miinusmärgiga.

4.4.2. Hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa mõõteandmete järeltöötlemine

Hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa mõõteandmete järeltöötlemisel järgitakse kõiki punkti 4.3 nõudeid, kui ei ole öeldud teisiti.

4.4.2.1. Kogu süsteemi näitajatega seotud andmete järeltöötlemine

Kõigi punkti 4.4.1.1 kohaselt määratud mõõteandmete töötlemisel tuleb järgida punkte 4.3.1–4.3.6. Punkti 4.3.3 nõuded jäetakse välja, sest punkti 4.2.3 kohast õhutakistuse kõvera mõõtmist hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa korral ei tehta. Kehtivad ka erinõuded, kui asjakohastes punktides neid mitmekiiruselise käigukastiga elektrilise jõuseadme integreeritud osa jaoks on.

4.4.2.2. Süsteemis käigukastiosa kadudega seotud andmete järeltöötlemine

Kõigi punkti 4.4.1.2 kohaselt määratud mõõteandmete töötlemisel tuleb järgida VI lisa punkti 3.4. Sellest olenemata peavad olema täidetud järgmised nõuded:

— VI lisa punktide 3.4.2–3.4.5 nõudeid rakendatakse analoogia põhjal ka pöördemomendi negatiivsete väärtuste kohta;

— VI lisa punkti 3.4.6 nõuded jäetakse välja.

4.4.2.3. Andmete järeltöötlemine virtuaalse elektrimasinasüsteemi andmete tuletamiseks

Virtuaalse elektrimasinasüsteemi osade andmete kindlaksmääramise etapid on esitatud alljärgnevates alapunktides. Punktide 4.3.5 ja 4.3.6 kohaselt määratava kahe kasuteguri puhul jäetakse välja järgmised järeltöötlemisetapid, sest neid näitajaid kasutatakse üksnes sertifitseeritud CO2 heitkoguste ja kütusekuluga seotud omaduste nõuetelevastavuse hindamiseks.

(a) Kõik punkti 4.4.2.1 kohaselt töödeldavad mõõteandmete pöörlemissageduse ja pöördemomendi väärtused teisendatakse väljundvõlli andmetest hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa sisendvõlli andmeteks alljärgnevate valemite järgi. Kui sama katse tehti mitme käiguga, siis teisendatakse iga käigu andmed eraldi. kus: nEM,virt = virtuaalse elektrimasinasüsteemi pöörlemissagedus hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa sisendvõlli jaoks [p/min]; noutput = hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa väljundvõllil mõõdetud pöörlemissagedus [p/min]; igbx = hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa sisendvõlli ja väljundvõlli pöörlemissageduste suhe konkreetse mõõtmise ajal kasutatud käigu puhul [–]; TEM,virt = virtuaalse elektrimasinasüsteemi pöördemoment hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa sisendvõlli jaoks [Nm]; Toutput = hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa väljundvõllil mõõdetud pöördemoment [Nm]; Tloss,gbx = pöördemomendi kadu sõltuvalt pöörlemissagedusest ja pöördemomendist hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa tüübi sisendvõllil [Nm]. See arvutatakse kahemõõtmelise lineaarse interpoleerimise teel käigukasti kaoskeemi järgi, mis määratakse vastava käigu jaoks punkti 4.4.2.2 alusel; gear = mõõtmise ajal kasutatav käik [–].

(b) Järgmiste arvutuste aluseks võetakse iga edasikäigu jaoks punkti 4.4.2.1 kohaselt määratud ja punkti 4.4.2.3 alapunkti a kohaselt sisendvõlli jaoks teisendatud elektrivõimsuse skeemid. Kõik nende elektrivõimsuse skeemide elektrilise vaheldi võimsuse väärtused teisendatakse virtuaalse elektrimasinasüsteemi vastavateks skeemideks vastavalt järgmisele valemile, lahutades käigukastiosa kaod. kus: Pel,virt virtuaalse elektrimasinasüsteemi elektrilise vaheldi võimsus [W]; nEM,virt virtuaalse elektrimasinasüsteemi pöörlemissagedus hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa sisendvõlli jaoks (määratakse punkti 4.4.2.3 alapunkti a alusel) [p/min]; TEM,virt virtuaalse elektrimasinasüsteemi pöördemoment hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa sisendvõlli jaoks (määratakse punkti 4.4.2.3 alapunkti a alusel) [Nm]; Pel,meas elektrilise vaheldi mõõdetud võimsus [W]; Tloss,gbx pöördemomendi kadu sõltuvalt pöörlemissagedusest ja pöördemomendist hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa tüübi sisendvõllil [Nm]. See arvutatakse kahemõõtmelise lineaarse interpoleerimise teel käigukasti kaoskeemi järgi, mis määratakse vastava käigu jaoks punkti 4.4.2.2 alusel; gear mõõtmise ajal kasutatav käik [–].

(c) Virtuaalse elektrimasinasüsteemi takistusmomendi väärtused määratakse hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa sisendvõlli jaoks samades pöörlemissageduse seadepunktides (nEM,virt), mida kasutatakse virtuaalse elektrimasinasüsteemi maksimaalse ja minimaalse pöördemomendi kõvera kindlaksmääramiseks. Takistusmomendi igaks üksikväärtuseks (Nm), mis on näidatud pöörlemissageduse erinevatel seadeväärtustel, tuleb võtta null.

(d) Virtuaalse elektrimasinasüsteemi pöördinertsi arvutamiseks teisendatakse käesoleva lisa 8. liite punkti 8 kohaselt määratud elektrimasina(te) inertsi väärtus(ed) vastavaks hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osa sisendvõlli pöördinertsi väärtuseks.

4.4.3. Modelleerimisvahendi sisendandmete koostamine

Hübriidelektrisõiduki integreeritud jõuseadme 1. tüübi osad jagatakse modelleerimisvahendis töötlemiseks virtuaalselt kaheks komponendiks, mistõttu on elektrimasinasüsteemi ja jõuülekande jaoks vaja eraldi määrata nende komponentide sisendandmed. Sisendandmetes märgitud sertifitseerimisnumber peab mõlema komponendi (nii elektrimasinasüsteemi kui ka jõuülekande) puhul olema sama.

4.4.3.1. Virtuaalse elektrimasinasüsteemi sisendandmed

Virtuaalse elektrimasinasüsteemi sisendandmed koostatakse vastavalt 15. liites esitatud elektrimasinasüsteemi määratlustele lõplike andmete põhjal, mis saadakse punkti 4.4.2.3 alusel.

4.4.3.2. Virtuaalse jõuülekande sisendandmed

Virtuaalse jõuülekande sisendandmed koostatakse VI lisa 12. liite tabelites 1–3 esitatud jõuülekande määratlustele lõplike andmete põhjal, mis saadakse punkti 4.4.2.2 alusel. Tabelis 1 esitatud parameetri „TransmissionType“ väärtuseks võetakse „IHPC Type 1“.

5. Akusüsteemide või aku tüüpiliste allsüsteemide katsetamine

Katsetatava aku temperatuurireguleerimisseade ja vastav temperatuuri reguleerimise ahel katsestendi varustuses peavad vastama katsetatava aku temperatuuri reguleerimise vajadustele samuti kui sõidukis kasutades ja võimaldama katsestendi varustusel katsetatava aku kasutuspiirides teha ettenähtud katseid.

5.1. Üldnõuded

Katsetatava aku komponente võidakse sõidukis jaotada eri seadmetesse.

Katsetatavat akut juhib aku juhtplokk, katsestendi varustus peab järgima kasutuspiire, mida aku juhtplokk siini kaudu edastab. Katsetatava aku temperatuurireguleerimisseade ja vastav temperatuuri reguleerimise ahel katsestendi varustuses peavad töötama aku juhtploki juhtimise järgi, kui konkreetses katses ei ole ette nähtud teisiti. Aku juhtplokk peab katsestendi varustusel võimaldama katsetatava aku kasutuspiirides teha ettenähtud katseid. Vajaduse korral peab komponendi tootja aku juhtploki programmi vajaliku katsemenetluse jaoks kohandama, kuid katsetatava aku kasutus- ja ohutuspiirides.

5.1.1. Temperatuuri tasakaalustamise tingimused

Temperatuur on tasakaalustatud, kui ühe tunni jooksul on komponendi tootja poolt akuelemendi jaoks määratud temperatuuri ja kõigi elementide temperatuuri mõõtepunktide temperatuurierinevused väiksemad kui ±7 K.

5.1.2. Märkide tähendused

5.1.2.1. Voolutugevus

Voolutugevuse mõõdetavad väärtused peavad tühjakslaadimisel olema plussmärgiga ja laadimisel miinusmärgiga.

5.1.3. Õhutemperatuuri mõõtekoht

Õhutemperatuuri mõõdetakse 1 m kaugusel katsetatavast akust sellises kohas, mille on ette näinud komponendi tootja.

5.1.4. Temperatuuritingimused

Aku katsetamistemperatuuri ehk katsetatava aku ettenähtud töötemperatuuri määrab kindlaks komponendi tootja. Kõigi akuelementide temperatuuri mõõtepunktides peab temperatuur kõigi tehtavate katsete ajal jääma komponendi tootja ettenähtud piiridesse.

Vedelikreguleerimise (st soojenduse või jahutusega) korral tuleb registreerida kasutatava vedeliku temperatuur katsetatava aku sissevooluava juures ning seda temperatuuri tuleb hoida komponendi tootja ettenähtud väärtusest ±2 K piires.

Õhkjahutuse korral tuleb katsetatava aku temperatuuri komponendi tootja kindlaksmääratud kohas hoida +0/–20 K piires komponendi tootja ettenähtud maksimumväärtusest.

Kõigi katsete korral peab katsestendi olemasolev jahutus- ja/või soojendusvõimsus olema piiratud komponendi tootja teatatud väärtusega. See väärtus tuleb registreerida koos katseandmetega.

Katsestendi olemasolev jahutus- ja/või soojendusvõimsus määratakse kindlaks järgmiste menetluste alusel ja registreeritakse koos komponendi katseandmetega:

(1) vedelikreguleerimise korral kasutatava vedeliku massivooluhulga ja soojusvaheti temperatuuride erinevuse järgi katsetatava aku kõrval;

(2) elekterreguleerimise korral pinge ja voolutugevuse järgi. Komponendi tootja võib katsetatava aku sertifitseerimiseks muuta selle temperatuurireguleerimisseadme elektriühendust, et oleks võimalik mõõta katsetatava aku näitajaid, ilma et arvesse võetaks reguleerimiseks vajalikku elektrivõimsust (näiteks kui reguleerimisfunktsioon on otse katsetavasse akusse sisse ehitatud ja ühendatud). Igal juhul registreeritakse elektriline jahutus- ja/või soojendusvõimsus, mida temperatuurireguleerimisseadmel on katsetatavale akule vaja väljastpoolt anda;

(3) muud tüüpi reguleerimise korral lähtutakse insenertehnilisest hinnangust ja tüübikinnitusasutusega konsulteerimisest.

5.2. Ettevalmistustsüklid

Katsetatava aku ettevalmistamiseks kasutatakse maksimaalselt viit täieliku tühjakslaadimise tsüklit, millele järgneb täielik laadimine, et tagada süsteemi tööomaduste stabiliseerumine enne tegeliku katsetamise algust.

Järjestikuseid täieliku tühjakslaadimise tsükleid koos järgneva täieliku laadimisega tehakse komponendi tootja poolt kindlaksmääratud töötemperatuuril, kuni saavutatakse ettevalmistatud seis. Katsetatav aku loetakse ettevalmistatuks, kui kahe järjestikuse tühjakslaadimise ajal tühjendusmaht ei muutu rohkem kui 3 % ulatuses nimimahtuvusest või kui on tehtud viis tsüklit.

Katsetatava aku pinge ei tohi tühjakslaadimise lõpuks langeda madalamale komponendi tootja soovitatud miinimumpingest (miinimumpinge on aku väiksem pinge, mille korral katsetatavat akut tühjakslaadimisel pöördumatult ei kahjustata). Täieliku tühjakslaadimise ja täieliku laadimise tsüklite lõpetamise kriteeriumid määrab kindlaks komponendi tootja.

5.2.1. Suure võimsusega akusüsteemi ettevalmistustsüklite voolutasemed

Tühjakslaadimine tehakse voolutugevusel 2 C, laadimine toimub vastavalt komponendi tootja soovitustele.

5.2.2. Suure mahtuvusega akusüsteemi ettevalmistustsüklite voolutasemed

Tühjakslaadimine tehakse voolutugevusel 1/3 C, laadimine toimub vastavalt komponendi tootja soovitustele.

5.3. Standardtsükkel

Standardtsükli eesmärk on tagada samad algtingimused katsetatava aku iga ettenähtud katse korral ja sama laadimisenergia tootmise nõuetele vastavuse eesmärgil vastavalt 12. liitele. See viiakse läbi kindlal töötemperatuuril, mille on määranud komponendi tootja.

5.3.1. Suure võimsusega akusüsteemi standardtsükkel

Suure võimsusega akusüsteemi standardtsükkel koosneb järgmistest järjestikustest tegevustest: standardne tühjakslaadimine, vahe, standardne laadimine ja teine vahe.

Standardne tühjakslaadimine tehakse voolutugevusel 1 C kuni minimaalse laetustasemeni vastavalt komponendi tootja nõuetele.

Vahe algab kohe pärast tühjakslaadimise lõppu ja peab kestma 30 minutit.

Standardsel laadimisel järgitakse komponendi tootja nõudeid laadimise lõpetamise kriteeriumide ja laadimise üldiste ajapiiride kohta.

Teine vahe algab kohe pärast laadimise lõppu ja peab kestma 30 minutit.

5.3.2. Suure mahtuvusega akusüsteemi standardtsükkel

Suure mahtuvusega akusüsteemi standardtsükkel koosneb järgmistest järjestikustest tegevustest: standardne tühjakslaadimine, vahe, standardne laadimine ja teine vahe.

Standardne tühjakslaadimine tehakse voolutugevusel 1/3 C kuni minimaalse laetustasemeni vastavalt komponendi tootja nõuetele.

Vahe algab kohe pärast tühjakslaadimise lõppu ja peab kestma 30 minutit.

Standardsel laadimisel järgitakse komponendi tootja nõudeid laadimise lõpetamise kriteeriumide ja laadimise üldiste ajapiiride kohta.

Teine vahe algab kohe pärast laadimise lõppu ja peab kestma 30 minutit.

5.4. Katsed, mida tuleb teha

Enne käesoleva punkti kohast katsete tegemist tuleb katsetatava akuga läbi teha punktis 5.2 sätestatud menetlus.

5.4.1. Nimimahtuvuse katse

Selle katsega mõõdetakse konstantse tühjakslaadimisvooluga katsetatava aku nimimahtuvust (Ah).

5.4.1.1. Mõõdetavad signaalid

Ettevalmistamise, standardtsüklite ja tegeliku katse käigus registreeritakse järgmised signaalid:

— laadimis-/tühjakslaadimisvool katsetatava aku klemmidel,

— pinge katsetatava aku klemmidel,

— katsetatava aku kõigi mõõtepunktide temperatuurid,

— ümbritseva õhu temperatuur katsestendil,

— soojendus- või jahutusvõimsus katsetatava aku jaoks.

5.4.1.2. Katsetamine

Kui katsetatav aku on komponendi tootja nõudeid järgides täielikult laetud ja temperatuur on punkti 5.1.1 kohaselt tasakaalustatud, siis tehakse punkti 5.3 kohane standardtsükkel.

Tegeliku katsega tuleb alustada kolme tunni jooksul pärast standardtsükli lõppu, muidu on standardtsüklit vaja korrata.

Tegelik katse tehakse toatemperatuuril ja katse seisneb konstantse voolutugevusega tühjakslaadimises järgmiste tühjakslaadimise määradega:

— suure võimsusega akusüsteemi korral komponendi tootja ettenähtud määrale 1 C vastaval voolutugevusel (Ah),

— suure mahtuvusega akusüsteemi korral komponendi tootja ettenähtud määrale 1/3 C vastaval voolutugevusel (Ah).

Kõik tühjakslaadimiskatsed lõpetatakse, kui saavutatakse komponendi tootja määratud miinimumtingimused.

5.4.1.3. Tulemuste tõlgendamine

Punkti 5.4.1.2 kohasest tegelikust katsest aku voolutugevuse ajas integreerimisega saadud mahtuvust (Ah) kasutatakse nimimahtuvuse väärtusena.

5.4.1.4. Esitatavad andmed

Esitada tuleb järgmised andmed:

— nimimahtuvus, mis määratakse vastavalt punktile 5.4.1.3;

— kõigi punkti 5.4.1.1 kohaselt tegeliku katse ajal registreeritud signaalide keskmised väärtused.

Toodangu nõuetele vastavuse katsetamise eesmärgil arvutatakse ka järgmised väärtused:

— kogu laetud energia (Echa, 20–80 % laetustasemest), mis standardtsükli vältel enne tegelikku katset saadakse;

— kogu tühjakslaetud energia (Edis, 80–20 % laetustasemest), mis tegeliku katse ajal ära antakse.

Kõik kasutatavad laetustaseme väärtused arvutatakse mõõdetud nimimahtuvuse alusel, mis on määratud vastavalt punktile 5.4.1.3.

Täistsükli kasutegur ηBAT arvutatakse, jagades kogu tühjakslaetud energia Edis kogu laetud energiaga Echa, ja esitatakse 5. liite kohases teabedokumendis.

5.4.2. Avatud ahela pinge, sisetakistuse ja voolutugevuse piirnäitajate katse

Selle katsega määratakse tühjakslaadimise ja laadimise tingimuste jaoks katsetatava aku oomiline takistus ja avatud ahela pinge laetustaseme funktsioonina. Lisaks sellele kontrollitakse maksimaalset voolutugevust, mille komponendi tootja esitanud tühjakslaadimise ja laadimise jaoks.

5.4.2.1. Katsetamise üldnõuded

Kõik kasutatavad laetustaseme väärtused arvutatakse mõõdetud nimimahtuvuse alusel, mis on määratud vastavalt punktile 5.4.1.3.

Üksnes juhul, kui katsetatav aku saavutab tühjakslaadimise ajal tühjakslaadimise piirpinge, tuleb voolutugevust vähendada, nii et katsetatava aku klemmipinget hoitakse kogu tühjakslaadimistsükli vältel tühjakslaadimise piirpingel.

Üksnes juhul, kui katsetatav aku saavutab laadimise ajal laadimise piirpinge, tuleb voolutugevust vähendada, nii et katsetatava aku klemmipinget hoitakse kogu laadimistsükli vältel laadimise piirpingel.

Kui katsevarustus ei suuda vooluprofiili muutumise korral 100 ms vältel tagada vajaliku täpsusega (±1 % ettenähtud väärtusest) voolutugevust, siis jäetakse asjakohased registreeritud andmed kõrvale ning nende põhjal ei arvutata vastavaid avatud ahela pinge ja sisetakistuse väärtusi.

Kui aku juhtploki poolt ühendussiini kaudu edastatavate kasutuspiiride tõttu on voolutugevust vaja vähendada selleks, et jääda katsetatava aku kasutuspiiridesse, siis peab katsestendi varustus vähendama vastavat voolutugevust, nii et see on aku juhtploki poolt ettenähtuga vastavuses.

5.4.2.2. Mõõdetavad signaalid

Ettevalmistamise ja tegeliku katse käigus registreeritakse järgmised signaalid:

— tühjakslaadimisvool katsetatava aku klemmidel,

— pinge katsetatava aku klemmidel,

— katsetatava aku kõigi mõõtepunktide temperatuurid,

— ümbritseva õhu temperatuur katsestendil,

— soojendus- või jahutusvõimsus katsetatava aku jaoks.

5.4.2.3. Katsetamine

5.4.2.3.1. Katseks ettevalmistamine

Kui katsetatav aku on komponendi tootja nõudeid järgides täielikult laetud ja temperatuur on punkti 5.1.1 kohaselt tasakaalustatud, siis tehakse punkti 5.3 kohane standardtsükkel.

Tegeliku katsega tuleb alustada 1–3 tunni jooksul pärast standardtsükli lõppu. Muidu on eelmises lõigus kirjeldatud menetlust vaja korrata.

5.4.2.3.2. Katse käik

Suure võimsusega akusüsteemi korral tehakse katse järgmisel viiel laetustasemel: 80, 65, 50, 35 ja 20 %.

Suure mahtuvusega akusüsteemi korral tehakse katse järgmisel viiel laetustasemel: 90, 70, 50, 35 ja 20 %.

Viimase etapi (20% laetustaseme) jaoks võib komponendi tootja vähendada katsetatava aku maksimaalset tühjakslaadimisvoolu, et tagada komponendi tootja ettenähtud minimaalsest laetustasemest kõrgema laetustaseme püsimine ja vältida täielikku tühjenemist.

Enne tegeliku katse algust tuleb katsetatavat akut iga laetustaseme jaoks punkti 5.4.2.3.1 kohaselt ette valmistada.

Selleks et saavutada katsetamiseks vajalikud laetustasemed alates katsetatava aku algtingimustest, tuleb suure võimsusega akusüsteem tühjaks laadida konstantsel voolutugevusel 1 C ja suure mahtuvusega akusüsteem konstantsel voolutugevusel 1/3 C, millele järgneb 30-minutiline vahe enne järgmise mõõtmise algust.

Komponendi tootja peab enne katsetamist iga laetustaseme jaoks teatama laadimise ja tühjakslaadimise maksimaalse voolutugevuse, mida saab rakendada vooluimpulsi kogu kasvamise aja vältel, mis suure võimsusega akusüsteemi kohta on näidatud tabelis 3 ja suure mahtuvusega akusüsteemi kohta tabelis 4.

Tegelik katse tehakse toatemperatuuril ja selle vooluprofiil peab suure võimsusega akusüsteemi puhul vastama tabelile 3 ja suure mahtuvusega akusüsteemi puhul tabelile 4.

Tabel 3

Suure võimsusega akusüsteemi vooluprofiil

Aja muut [s] Kumulatiivne aeg [s] Ettenähtud voolutugevus 0 0 0 20 20 Idischg_max/33 40 60 0 20 80 Ichg_max/33 40 120 0 20 140 Idischg_max/32 40 180 0 20 200 Ichg_max/32 40 240 0 20 260 Idischg_max/3 40 300 0 20 320 Ichg_max/3 40 360 0 20 380 Idischg_max 40 420 0 20 440 Ichg_max 40 480 0





Tabel 4

Suure mahtuvusega akusüsteemi vooluprofiil

Aja muut [s] Kumulatiivne aeg [s] Ettenähtud voolutugevus 0 0 0 120 120 Idischg_max/33 40 160 0 120 280 Ichg_max/33 40 320 0 120 440 Idischg_max/32 40 480 0 120 600 Ichg_max/32 40 640 0 120 760 Idischg_max/3 40 800 0 120 920 Ichg_max/3 40 960 0 120 1080 Idischg_max 40 1120 0 120 1240 Ichg_max 40 1280 0

Kus

Idischg_max on maksimaalse tühjakslaadimisvoolu absoluutväärtus, mille komponendi tootja on kindlaks määranud konkreetse laetustaseme jaoks ja mida saab rakendada vooluimpulsi kogu kasvamise aja vältel; Ichg_max on maksimaalse laadimisvoolu absoluutväärtus, mille komponendi tootja on kindlaks määranud konkreetse laetustaseme jaoks ja mida saab rakendada vooluimpulsi kogu kasvamise aja vältel.

Nullaja (enne kui toimub ettenähtud voolutugevuse esimene muutus, st V0) pinget mõõdetakse keskmise väärtusena 100 ms vältel.

Suure võimsusega akusüsteemi puhul mõõdetakse järgmised pinged ja voolutugevused:

(1) iga tabelis 3 esitatud tühjakslaadimise ja laadimise vooluimpulsi taseme korral mõõdetakse nullvoolule vastav pinge keskmise väärtusena viimase sekundi vältel enne ettenähtud voolutugevuse muutumist, st Vdstart tühjakslaadimise ja Vcstart laadimise korral;

(2) iga tabelis 3 esitatud tühjakslaadimise vooluimpulsi taseme korral mõõdetakse pinge 2, 10 ja 20 sekundit pärast ettenähtud voolutugevuse muutumist (Vd2, Vd10, Vd20) ja vastav voolutugevus (Id2, Id10, and Id20) keskmise väärtusena 100 ms vältel;

(3) iga tabelis 3 esitatud laadimise vooluimpulsi taseme korral mõõdetakse pinge 2, 10 ja 20 sekundit pärast ettenähtud voolutugevuse muutumist (Vc2, Vc10, Vc20) ja vastav voolutugevus (Ic2, Ic10 ja Ic20) keskmise väärtusena 100 ms vältel.

Tabelis 5 on esitatud ülevaade pinge ja voolutugevuse väärtustest, mida pärast ettenähtud voolutugevuse muutust on suure võimsusega akusüsteemi puhul vaja mingi aja vältel mõõta.

Tabel 5

Pinge mõõtepunktid vooluimpulsi iga taseme jaoks suure võimsusega akusüsteemi tühjakslaadimisel ja laadimisel

Aeg pärast ettenähtud voolutugevuse muutumist [s] Tühjakslaadimine (D) või laadimine (C) Pinge Voolutugevus 2 D Vd2 Id2 10 D Vd10 Id10 20 D Vd20 Id20 2 C Vc2 Ic2 10 C Vc10 Ic10 20 C Vc20 Ic20

Suure mahtuvusega akusüsteemi puhul mõõdetakse järgmised pinged ja voolutugevused:

(1) iga tabelis 4 esitatud tühjakslaadimise ja laadimise vooluimpulsi taseme korral mõõdetakse pinge nullvoolu korral keskmise väärtusena viimase sekundi vältel enne ettenähtud voolutugevuse muutumist, st tühjakslaadimisel mõõdetakse Vdstart ja laadimisel Vcstart ;

(2) iga tabelis 4 esitatud tühjakslaadimise vooluimpulsi taseme korral mõõdetakse pinge 2, 10, 20 ja 120 sekundit pärast ettenähtud voolutugevuse muutumist (Vd2, Vd10, Vd20 ja Vd120) ning vastav voolutugevus (Id2, Id10, Id20 ja Id120) keskmise väärtusena 100 ms vältel;

(3) iga tabelis 4 esitatud laadimise vooluimpulsi taseme korral mõõdetakse pinge 2, 10, 20 ja 120 sekundit pärast ettenähtud voolutugevuse muutumist (Vc2, Vc10, Vc20 and Vc120) ning vastav voolutugevus (Ic2, Ic10, Ic20 ja Ic120) keskmise väärtusena 100 ms vältel.

Tabelis 6 on esitatud ülevaade pinge ja voolutugevuse väärtustest, mida pärast ettenähtud voolutugevuse muutust on suure mahtuvusega akusüsteemi puhul vaja mingi aja vältel mõõta.

Tabel 6

Pinge mõõtepunktid vooluimpulsi iga taseme jaoks suure mahtuvusega akusüsteemi tühjakslaadimisel ja laadimisel

Aeg pärast ettenähtud voolutugevuse muutumist [s] Tühjakslaadimine (D) või laadimine (C) Pinge Voolutugevus 2 D Vd2 Id2 10 D Vd10 Id10 20 D Vd20 Id20 120 D Vd120 Id120 2 C Vc2 Ic2 10 C Vc10 Ic10 20 C Vc20 Ic20 120 C Vc120 Ic120

5.4.2.4. Tulemuste tõlgendamine

Järgmised arvutused tehakse iga punkti 5.4.2.3 kohaselt mõõdetud laetustaseme kohta eraldi.

5.4.2.4.1 Suure võimsusega akusüsteemi arvutused

(1) Iga tabelis 3 esitatud tühjakslaadimise vooluimpulsi taseme kohta arvutatakse punkti 5.4.2.3 kohaselt mõõdetud pinge ja voolutugevuse väärtuste põhjal sisetakistuse väärtused järgmiste valemite järgi: — RId2 = (Vdstart – Vd2) / Id2; — RId10 = (Vdstart – Vd10) / Id10; — RId20 = (Vdstart – Vd20) / Id20.

(2) Tühjakslaadimise sisetakistused RId2_avg, RId10_avg, RId20_avg tuleb arvutada kõigi tabelis 3 esitatud vooluimpulsi tasemete keskmisena punkti 1 kohaselt arvutatud üksikväärtuste alusel.

(3) Iga tabelis 3 esitatud laadimise vooluimpulsi taseme kohta arvutatakse punkti 5.4.2.3 kohaselt mõõdetud pinge ja voolutugevuse väärtuste põhjal sisetakistuse väärtused järgmiste valemite järgi: — RIc2 = (Vcstart – Vc2) / Ic2; — RIc10 = (Vcstart – Vc10) / Ic10; — RIc20 = (Vcstart – Vc20) / Ic20.

(4) Laadimise sisetakistused RIc2_avg, RIc10_avg, RIc20_avg tuleb arvutada kõigi tabelis 3 esitatud vooluimpulsi tasemete keskmisena punkti 3 kohaselt arvutatud üksikväärtuste alusel.

(5) Üldised sisetakistused RI2, RI10 ja RI20 arvutatakse punktide 2 ja 4 kohaselt leitud vastavate tühjakslaadimis- ja laadimisväärtuste keskmisena.

(6) Avatud ahela pinge on V0 väärtus, mis on punkti 5.4.2.3 kohaselt mõõdetud vastava laetustaseme korral.

(7) Tühjakslaadimise maksimaalne piirvoolutugevus arvutatakse 20 sekundi keskmise väärtusena iga laetustaseme jaoks ettenähtud voolutugevusel Idischg_max, mis on mõõdetud vastavalt punktile 5.4.2.3.

(8) Laadimise maksimaalne piirvoolutugevus arvutatakse 20 sekundi keskmise väärtusena iga laetustaseme jaoks ettenähtud voolutugevusel Ichg_max, mis on mõõdetud vastavalt punktile 5.4.2.3. Tulemuste absoluutväärtused esitatakse lõppväärtustena.

5.4.2.4.2. Suure mahtuvusega akusüsteemi arvutused

(1) Iga tabelis 4 esitatud tühjakslaadimise vooluimpulsi taseme korral arvutatakse sisetakistuse väärtused pinge ja voolutugevuse väärtuste alusel, mis on mõõdetud vastavalt punktile 5.4.2.3, kasutades järgmisi valemeid: — RId2 = (Vdstart – Vd2) / Id2; — RId10 = (Vdstart – Vd10) / Id10; — RId20 = (Vdstart – Vd20) / Id20; — RId120 = (Vdstart – Vd120) / Id120.

(2) Tühjakslaadimise sisetakistused RId2_avg, RId10_avg, RId20_avg ja RId120_avg tuleb arvutada kõigi tabelis 4 esitatud vooluimpulsi tasemete keskmisena punkti 1 kohaselt arvutatud üksikväärtuste alusel.

(3) Iga tabelis 4 esitatud laadimise vooluimpulsi taseme korral arvutatakse sisetakistuse väärtused pinge ja voolutugevuse väärtuste alusel, mis on mõõdetud vastavalt punktile 5.4.2.3, kasutades järgmisi valemeid: — RIc2 = (Vcstart – Vc2) / Ic2; — RIc10 = (Vcstart – Vc10) / Ic10; — RIc20 = (Vcstart – Vc20) / Ic20; — RIc120 = (Vcstart – Vc120) / Ic120.

(4) Laadimise sisetakistused RIc2_avg, RIc10_avg, RIc20_avg ja RIc120_avg tuleb arvutada kõigi tabelis 4 esitatud vooluimpulsi tasemete keskmisena punkti 3 kohaselt arvutatud üksikväärtuste alusel.

(5) Üldised sisetakistused RI2, RI10, RI20 ja RI120 arvutatakse punktide 2 ja 4 kohaselt leitud vastavate tühjakslaadimis- ja laadimisväärtuste keskmisena.

(6) Avatud ahela pinge on V0 väärtus, mis on punkti 5.4.2.3 kohaselt mõõdetud vastava laetustaseme korral.

(7) Tühjakslaadimise maksimaalne piirvoolutugevus arvutatakse 120 sekundi keskmise väärtusena iga laetustaseme jaoks ettenähtud voolutugevusel Idischg_max, mis on mõõdetud vastavalt punktile 5.4.2.3.

(8) Laadimise maksimaalne piirvoolutugevus arvutatakse 120 sekundi keskmise väärtusena iga laetustaseme jaoks ettenähtud voolutugevusel Ichg_max, mis on mõõdetud vastavalt punktile 5.4.2.3. Tulemuste absoluutväärtused esitatakse lõppväärtustena.

5.5. Katsetatava aku mõõteandmete järeltöötlemine

Avatud ahela pinge väärtused, mis sõltuvad laetustasemest, määratakse nende väärtuste alusel, mis suure võimsusega akusüsteemi eri laetustasemete jaoks on leitud vastavalt punkti 5.4.2.4.1 ja suure mahtuvusega akusüsteemi jaoks vastavalt punkti 5.4.2.4.2 alapunktile 6.

Sisetakistuse erinevad väärtused, mis sõltuvad laetustasemest, määratakse nende väärtuste alusel, mis suure võimsusega akusüsteemi eri laetustasemete jaoks on leitud vastavalt punkti 5.4.2.4.1 ja suure mahtuvusega akusüsteemi jaoks vastavalt punkti 5.4.2.4.2 alapunktile 5.

Tühjakslaadimise maksimaalne piirvoolutugevus ja laadimise maksimaalne piirvoolutugevus määratakse nende väärtuste alusel, mille komponentide tootja on esitanud enne katset. Kui tühjakslaadimise maksimaalse voolutugevuse või laadimise maksimaalse voolutugevuse konkreetne väärtus, mis on suure võimsusega akusüsteemi puhul leitud vastavalt punkti 5.4.2.4.1 alapunktidele 7 ja 8 ning suure mahtuvusega akusüsteemi puhul vastavalt punktile 5.4.2.4.2, erineb komponendi tootja poolt enne katset esitatud väärtusest rohkem kui ±2 %, siis tuleb esitada väärtus, mis on suure võimsusega akusüsteemi puhul leitud vastavalt punkti 5.4.2.4.1 alapunktidele 7 ja 8 ning suure mahtuvusega akusüsteemi puhul vastavalt punktile 5.4.2.4.2.

6. Kondensaatorisüsteemide või kondensaatori tüüpiliste allsüsteemide katsetamine

6.1. Üldnõuded

Katsetatava kondensaatori kondensaatorisüsteemi komponente võidakse sõidukis jaotada ka eri seadmetesse.

Kondensaatori näitajad ei sõltu kuigivõrd selle laetustasemest või voolutugevusest. Seepärast on mudeli sisendparameetrite arvutamiseks ette nähtud ainult üks katse.

6.1.1. Voolutugevuse märkide tähendused

Voolutugevuse mõõdetavad väärtused peavad tühjakslaadimisel olema plussmärgiga ja laadimisel miinusmärgiga.

6.1.2. Õhutemperatuuri mõõtekoht

Õhutemperatuuri mõõdetakse 1 m kaugusel katsetatavast kondensaatorist sellises kohas, mille on ette näinud kondensaatori tootja.

6.1.3. Temperatuuritingimused

Kondensaatori katsetamistemperatuuri ehk katsetatava kondensaatori ettenähtud töötemperatuuri määrab kindlaks komponendi tootja. Kõigi kondensaatorielementide temperatuuri mõõtepunktides peab temperatuur kõigi tehtavate katsete ajal jääma komponendi tootja ettenähtud piiridesse.

Vedelikreguleerimise (st soojenduse või jahutusega) korral tuleb registreerida kasutatava vedeliku temperatuur katsetatava kondensaatori sissevooluava juures ning seda temperatuuri tuleb hoida komponendi tootja ettenähtud väärtusest ±2 K piires.

Õhkjahutuse korral tuleb katsetatava kondensaatori temperatuuri komponendi tootja kindlaksmääratud kohas hoida +0/–20 K piires komponendi tootja ettenähtud maksimumväärtusest.

Kõigi katsete korral peab katsestendi olemasolev jahutus- ja/või soojendusvõimsus olema piiratud komponendi tootja teatatud väärtusega. See väärtus tuleb registreerida koos katseandmetega.

Katsestendi olemasolev jahutus- ja/või soojendusvõimsus määratakse kindlaks järgmiste menetluste alusel ja registreeritakse koos komponendi katseandmetega:

(1) vedelikreguleerimise korral kasutatava vedeliku massivooluhulga ja soojusvaheti temperatuuride erinevuse järgi katsetatava kondensaatori kõrval;

(2) elekterreguleerimise korral pinge ja voolutugevuse järgi. Komponendi tootja võib katsetatava kondensaatori sertifitseerimiseks muuta selle temperatuurireguleerimisseadme elektriühendust, et oleks võimalik mõõta katsetatava kondensaatori näitajaid, ilma et arvesse võetaks reguleerimiseks vajalikku elektrivõimsust (näiteks kui reguleerimisfunktsioon on otse katsetavasse kondensaatorisse sisse ehitatud ja ühendatud). Igal juhul registreeritakse elektriline jahutus- ja/või soojendusvõimsus, mida temperatuurireguleerimisseadmel on katsetatavale kondensaatorile vaja väljastpoolt anda;

(3) muud tüüpi reguleerimise korral lähtutakse insenertehnilisest hinnangust ja tüübikinnitusasutusega konsulteerimisest.

6.2. Katsetingimused

a) Katsetatav kondensaator pannakse reguleeritava temperatuuriga katsekambrisse. Ümbritsevas keskkonnas hoitakse temperatuuri 25 ±10 °C.

b) Pinget mõõdetakse kondensaatori klemmidel.

c) Katsetatava kondensaatori temperatuurireguleerimissüsteem ja vastav temperatuuri reguleerimise ahel katsestendi varustuses peavad täielikult töötama asjakohase juhtploki juhtimisel.

d) Juhtplokk peab katsestendi varustusel võimaldama katsetatava kondensaatori kasutuspiirides teha ettenähtud katseid. Vajaduse korral peab katsetatava kondensaatori komponentide tootja juhtploki programmi vajaliku katsemenetluse jaoks kohandama.

6.3. Katsetatava kondensaatori näitajate katse

a) Pärast kondensaatori täielikku laadimist ja seejärel selle täielikku tühjakslaadimist kõige väiksema tööpingeni, järgides komponentide tootja ettenähtud laadimismeetodit, lastakse sellel seista vähemalt 2 tundi, kuid mitte rohkem kui 6 tundi.

b) Katsetatava kondensaatori temperatuur peab katse alguses olema 25 ±2 °C. Valida võib ka temperatuuri 45 ±2 °C, kui d siis tuleb tüübikinnitus- või sertifitseerimisasutusele teatada, et see temperatuuritase esindab tüüpilisi kasutustingimusi paremini.

c) Pärast seisuaega viiakse joonise 2 kohaselt läbi täielik laadimis- ja tühjakslaadimistsükkel konstantse vooluga Itest. Itest on katsetatava kondensaatori maksimaalne lubatud pidevvool, mille komponendi tootja on ette näinud.

d) Pärast vähemalt 30-sekundilist ooteaega (t0 kuni t1) laaditakse kondensaatorit konstantse vooluga Itest, kuni saavutatakse maksimaalne tööpinge V max. Seejärel laadimine peatatakse ja lastakse katsetataval kondensaatoril 30 sekundit (t2 kuni t3) seista, et pinge jõuaks enne tühjakslaadimise alustamist stabiliseeruda lõppväärtuseni V b. Pärast seda tühjendatakse katsetatav kondensaator konstantse vooluga Itest, kuni saavutatakse minimaalne tööpinge V min. Pärast seda (alates ajast t4) tuleb jätta veel üks vähemalt 30 sekundi pikkune ooteaeg pinge stabiliseerumiseks lõppväärtuseni Vc.

e) Voolutugevus ja pinge ajas (vastavalt Imeas ja Vmeas) registreeritakse diskreetimissagedusega vähemalt 10 Hz.

f) Mõõtmise alusel määratakse järgmised näitajad (näidatud joonisel 2): V a on koormuseta pinge vahetult enne laadimistsükli algust; V b on koormuseta pinge vahetult enne tühjakslaadimistsükli algust; V c on koormuseta pinge pärast tühjakslaadimistsükli lõppu; ΔV(t 1), ΔV(t 3) on pingemuutused vahetult pärast konstantse laadimis- või tühjakslaadimisvoolu I test rakendamist vastavalt ajahetkedel t 1 ja t 3. Nende pingemuutuste määramiseks rakendatakse vähimruutude meetodil lineaarlähendust pingekarakteristikule, mis on näidatud joonise 2 detailvaatel A. Andmete võtmine lineaarlähendamiseks algab siis, kui kahe külgneva andmepunkti alusel arvutatud gradiendi muutus ajasignaali suurenemise suunas liikudes on väiksem kui 0,5 %.

Joonis 2

Näide pingekõvera kohta katsetatava kondensaatori mõõtmisel

ΔV(t 1) on pingete