ET Euroopa Liidu Teataja L 114/9

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/12/EÜ,

5. aprill 2006,

jäätmete kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 175,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ (jäätmete kohta) (3) on korduvalt ja oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

(2) Jäätmehooldust käsitlevate sätete põhieesmärk peab olema inimeste tervise ja keskkonna kaitse jäätmete kogumise, vedamise, töötlemise, hoidmise ja ladestamisega seotud kahjuliku mõju eest.

(3) Ühenduse jäätmehoolduse tõhususe tõstmiseks on vaja ühtset terminoloogiat ning jäätmete määratlust.

(4) Tõhusaid ja järjekindlaid jäätmete kõrvaldamist ja taaskasutamist käsitlevaid eeskirju tuleks teatud erandeid arvesse võttes kohaldada vallasasja suhtes, mille omanik ära viskab või kavatseb ära visata või on kohustatud ära viskama.

(5) Loodusvarade kaitsmise eesmärgil tuleb edendada jäätmete taaskasutust ja taasväärtustatud materjalide kasutamist toorainena. Vajalikuks võib osutuda näha korduskasutatavate jäätmete kohta ette erieeskirjad.

(6) Keskkonnakaitse kõrge taseme saavutamiseks peavad liikmesriigid lisaks meetmetele jäätmete vastutustundliku kõrvaldamise ning taaskasutamise tagamiseks võtma meetmeid jäätmete tekkimise piiramiseks, edendades puhtamaid tehnoloogiaid ja toodete kasutamist, mida saab ringlusse võtta ja korduskasutada, võttes arvesse taaskasutatavate jäätmete olemasolevaid või võimalikke turge.

(7) Erinevused liikmesriikide seadustes, mis käsitlevad jäätmete kõrvaldamist ja taaskasutamist, võivad mõjutada keskkonna kvaliteeti ning takistada siseturu toimimist.

(8) Ühenduse jaoks tervikuna on oluline sõltumatus jäätmete kõrvaldamise valdkonnas ning on soovitav, et iga liikmesriik ka eraldi seda eesmärki püüdleks.

(9) Nende eesmärkide saavutamiseks tuleks liikmesriikidel koostada jäätmekavad.

(10) Jäätmete vedu tuleb vähendada ning liikmesriigid võivad selleks oma jäätmekavades näha ette vajalikud meetmed.

(11) Kõrge kaitsetaseme ja tõhusa kontrolli tagamiseks tuleb ette näha jäätmete kõrvaldamisega ja taaskasutamisega tegelevatele ettevõtetele loa andmine ja nende järelevalve.

(12) Teatud tingimustel ja eeldusel, et keskkonnakaitsenõuded on täidetud, võib mõned ettevõtted, kes oma jäätmeid ise töötlevad ja taaskasutavad, vabastada loa taotlemise kohustusest. Sellised ettevõtted tuleks registreerida.

(13) Selleks et jäätmete üle oleks seire nende tekkimisest kuni nende lõpliku kõrvaldamiseni, tuleks teistelt jäätmetega tegelevatelt ettevõtetelt, nagu jäätmete kogujad, vedajad ja vahendajad, nõuda lube, neid registreerida ja nende üle teha asjakohast järelevalvet.

(14) Osa kuludest, mida jäätmete taaskasutamise tulud ei kata, tuleb hüvitada vastavalt “saastaja maksab” põhimõttele.

(15) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleb vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (5).

(16) Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B-osas esitatud direktiivide riigisisesesse õigusesse ülevõtmise tähtaegadega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

1. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) jäätmed – I lisas loetletud kategooriatesse kuuluvad mis tahes ained või esemed, mille valdaja ära viskab, kavatseb ära visata või on kohustatud ära viskama;

b) tekitaja – igaüks, kelle tegevuse käigus tekivad jäätmed (“esmane tekitaja”), ja/või igaüks, kes teeb jäätmete eeltöötlust, segab jäätmeid või sooritab muid toiminguid, mille tulemusena jäätmete olemus või koostis muutub;

c) valdaja – jäätmetekitaja või füüsiline või juriidiline isik, kelle valduses on jäätmed;

d) jäätmehooldus – jäätmete kogumine, vedu, taaskasutamine ja kõrvaldamine, kaasa arvatud nende tegevuste järelevalve ning kõrvaldamiskohtade järelhooldus;

e) kõrvaldamine – kõik toimingud, mis on ette nähtud direktiivi IIA lisas;

f) taaskasutamine – kõik toimingud, mis on ette nähtud direktiivi IIB lisas;

g) kogumine – jäätmete kokkukorjamine, sortimine ja/või segamine veo eesmärgil.

2. Tulenevalt lõike 1 punktist a koostab komisjon artikli 18 lõikes 3 ette nähtud korda järgides nende jäätmete nimistu, mis kuuluvad I lisas loetletud kategooriatesse. Seda nimistut vaadatakse korrapäraselt läbi ja vajadusel muudetakse sama korda järgides.

Artikkel 2

1. Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ei kuulu

a) välisõhku paisatavad gaasilised heited;

b) muude õigusaktide reguleerimisalasse kuuluvad i) radioaktiivsed jäätmed; ii) maavarade uuringute, kaevandamise, töötlemise ja ladustamise tulemusena tekkinud jäätmed ning karjääride tootmisjäägid; iii) loomakorjused ja järgmised põllumajandusjäätmed: sõnnik ja muud põllumajanduses kasutatavad loodusomased ja mitteohtlikud ained; iv) reovesi, välja arvatud vedelad jäätmed; v) kasutusest kõrvaldatud lõhkeained.

2. Üksikdirektiivides võib ette näha erijuhtusid käsitlevaid eeskirju või täiendada käesoleva direktiivi eeskirju teatava jäätmekategooria käitlemise osas.

Artikkel 3

1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et edendada

a) esiteks jäätmete tekkimise ja nende ohtlikkuse vältimist või vähendamist eelkõige järgmiste tegevuste kaudu: i) puhtamate ja loodusvarasid säästvamalt kasutavate tehnoloogiate arendamine; ii) selliste toodete tehniline arendamine ja turustamine, mis on kujundatud nii, et nende valmistamine, kasutamine ja kõrvaldamine ei põhjusta üldse või põhjustab minimaalselt jäätmete koguste või nende kahjulikkuse suurenemist või reostusohtu; iii) selliste tehnoloogiate arendamine, mille abil saab taaskasutatavates jäätmetes sisalduvad ohtlikud ained lõplikult kõrvaldada;

b) teiseks i) jäätmete taaskasutamist ringlussevõtu, korduskasutuse, taasväärtustamise või muu menetluse abil teisese toorme eraldamiseks või ii) jäätmete kasutamist energiaallikana.

2. Välja arvatud juhul, kui kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise kord, (6) teatavad liikmesriigid komisjonile kõigist meetmetest, mida nad kavatsevad võtta lõikes 1 nimetatud eesmärkide saavutamiseks. Komisjon teatab nendest meetmetest teistele liikmesriikidele ja artikli 18 lõikes 1 osutatud komiteele.

Artikkel 4

1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada jäätmete taaskasutamine ja kõrvaldamine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist, mille käigus ei kasutata keskkonda ohustavaid protsesse ja menetlusi ning millega eelkõige

a) ei ohustata vett, õhku, pinnast, taimi ega loomi;

b) ei tekitata mürast või haisust põhjustatud häiringuid;

c) ei kahjustata maapiirkondi ega erihuvi pakkuvaid kohti.

2. Liikmesriigid võtavad ka vajalikud meetmed, et keelata jäätmete hülgamine, kaadamine või kontrollimata kõrvaldamine.

Artikkel 5

1. Liikmesriigid võtavad asjakohased meetmed ja kui see on vajalik või soovitav, siis koostöös teiste liikmesriikidega, et luua ühtne ja sobiv jäätmekõrvaldamisrajatiste võrgustik, võttes arvesse parimat võimalikku tehnoloogiat, mis ei põhjusta liigseid kulutusi. Selline võrgustik peab tagama ühenduse kui terviku sõltumatuse jäätmete kõrvaldamise valdkonnas ning võimaldama liikmesriikidel omaette seda eesmärki püüelda, arvestades geograafilisi tingimusi ning vajadust spetsiaalsete rajatiste järele teatud jäätmeliikide puhul.

2. Lõikes 1 osutatud võrgustik peab võimaldama jäätmete kõrvaldamist lähimas sobivas rajatises sobivaima meetodi ja tehnoloogia abil, et tagada inimeste tervise ja keskkonna kaitse kõrge tase.

Artikkel 6

Liikmesriigid asutavad või määravad pädeva asutuse või pädevad asutused, kes vastutavad käesoleva direktiivi rakendamise eest.

Artikkel 7

1. Artiklites 3, 4 ja 5 nimetatud eesmärkide saavutamiseks tuleb artiklis 6 osutatud pädeval asutusel või pädevatel asutustel võimalikult kiiresti koostada üks või mitu jäätmekava. Sellised kavad käsitlevad eelkõige järgmist:

a) taaskasutatavate või kõrvaldatavate jäätmete liiki, koguseid ja päritolu;

b) üldisi tehnilisi nõudeid;

c) konkreetsete jäätmetega seotud erimeetmeid;

d) sobilikke kõrvaldamiskohti või rajatisi.

2. Lõikes 1 osutatud kavad võivad hõlmata näiteks järgmist:

a) füüsilisi või juriidilisi isikuid, kellel on luba jäätmeid käidelda;

b) taaskasutamis- ja kõrvaldamistoimingute hinnangulisi kulusid;

c) asjakohaseid meetmeid, et edendada jäätmete kogumise, sortimise ja töötlemise ratsionaliseerimist.

3. Liikmesriigid teevad jäätmekavasid koostades vajaduse korral koostööd teiste liikmesriikide ja komisjoniga. Liikmesriigid teatavad sellest komisjonile.

4. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et vältida nende jäätmekavadele mittevastavat jäätmete vedu. Liikmesriigid teatavad mis tahes asjakohastest meetmetest teistele liikmesriikidele ja komisjonile.

Artikkel 8

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et iga jäätmevaldaja

a) annab jäätmed käitlemiseks era- või avalikule jäätmekogumisettevõtjale või ettevõtjale, kes teeb IIA või IIB lisas nimetatud toiminguid, või

b) taaskasutab või kõrvaldab jäätmed ise kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega.

Artikkel 9

1. Artiklite 4, 5 ja 7 rakendamise eesmärgil peab igale rajatisele või ettevõttele, kus tehakse IIA lisas nimetatud toiminguid, saama loa artiklis 6 osutatud pädevalt asutuselt.

Kõnealune luba hõlmab järgmist:

a) jäätmete liiki ja koguseid;

b) tehnilisi nõudeid;

c) ohutusabinõusid, mis tuleb võtta;

d) kõrvaldamiskohta;

e) käitlusviisi.

2. Lubasid võib anda tähtajaliselt, neid võib pikendada, nendega võivad kaasneda tingimused ja kohustused ning nende andmisest võib keelduda, kui plaanitav kõrvaldamismeetod ei ole keskkonnakaitse seisukohalt vastuvõetav.

Artikkel 10

Artikli 4 rakendamise eesmärgil peab igale rajatisele või ettevõttele, kus tehakse IIB lisas nimetatud toiminguid, saama selleks loa.

Artikkel 11

1. Ilma et see piiraks nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/689/EMÜ ohtlike jäätmete kohta, (7) võib artiklis 9 või 10 sätestatud loa taotlemisest vabastada järgmised rajatised ja ettevõtted:

a) kus kõrvaldatakse selle jäätmeid nende tekkekohas, ning

b) kus tegeletakse jäätmete taaskasutamisega.

2. Lõikes 1 osutatud vabastus kehtib ainult järgmistel juhtudel:

a) pädevad asutused on vastu võtnud üldeeskirjad iga tegevuse kohta, milles nähakse ette jäätmete liigid ja kogused ning tingimused, mille täitmisel võidakse tegevus loanõudest vabastada, ning

b) kui jäätmete liik ja kogus ning kõrvaldamis- ja taaskasutusmeetodid vastavad artiklis 4 sätestatud tingimustele.

3. Pädevad asutused registreerivad lõikes 1 nimetatud rajatised ja ettevõtted.

4. Liikmesriigid teatavad komisjonile lõike 2 punkti a kohaselt vastuvõetud üldeeskirjadest.

Artikkel 12

Pädevad asutused registreerivad rajatised ja ettevõtted, millele ei pea luba taotlema, kuid kus kogutakse või mis veavad jäätmeid kaubanduslikul alusel või korraldavad jäätmete kõrvaldamist või taaskasutamist teiste eest (kauplejad ja vahendajad).

Artikkel 13

Pädevad asutused kontrollivad korrapäraselt rajatisi ja ettevõtteid, kus teostatakse artiklites 9 kuni 12 osutatud toiminguid.

Artikkel 14

1. Kõik artiklites 9 ja 10 osutatud rajatised ja ettevõtted

a) peavad arvestust jäätmete koguse, olemuse, päritolu ning vajaduse korral sihtkoha, kogumissageduse, veoliigi ning käitlusviisi üle I lisas loetletud jäätmete ning IIA või IIB lisas loetletud toimingute osas;

b) teevad selle teabe taotluse korral kättesaadavaks artiklis 6 osutatud pädevatele asutustele.

2. Liikmesriigid võivad lõike 1 sätete järgimist nõuda ka tekitajatelt.

Artikkel 15

Vastavalt “saastaja maksab” põhimõttele tuleb jäätmete kõrvaldamise kulud kanda

a) jäätmevaldajal, kes on andnud jäätmed jäätmekogumisettevõttele või artiklis 9 osutatud ettevõttele, ja/või

b) eelmisel valdajal või tootjal, kelle tootest jäätmed on tekkinud.

Artikkel 16

Liikmesriigid saadavad iga kolme aasta järel komisjonile käesoleva direktiivi rakendamist käsitleva teabe sektori aruande kujul, mis hõlmab ka muid asjaomaseid ühenduse direktiive. Aruanne esitatakse kas küsimustiku või vormi alusel, mille komisjon koostab artikli 18 lõikes 2 ettenähtud korras. Küsimustik või vorm saadetakse liikmesriikidele kuus kuud enne aruandes käsitletava ajavahemiku algust. Aruanne esitatakse komisjonile üheksa kuu jooksul pärast selles käsitletud kolmeaastase ajavahemiku lõppu.

Komisjon avaldab ühenduse aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta üheksa kuu jooksul pärast aruannete saamist liikmesriikidelt.

Artikkel 17

Käesoleva direktiivi lisade teaduse ja tehnika arenguga kohandamiseks vajalikud muudatused võetakse vastu artikli 18 lõikes 3 osutatud korras.

Artikkel 18

1. Komisjoni abistab komitee.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu.

3. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

4. Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 19

Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste riigisiseste õigusnormide teksti.

Artikkel 20

Direktiiv 75/442/EMÜ tunnistatakse kehtetuks, ilma et see mõjutaks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B-osas esitatud direktiivide riigisisesesse õigusesse ülevõtmise tähtaegadega.

Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas IV lisas esitatud vastavustabeliga.

Artikkel 21

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 22

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Strasbourg, 5. aprill 2006 Euroopa Parlamendi nimel president J. BORRELL FONTELLES Nõukogu nimel eesistuja H. WINKLER

(1) ELT C 112, 30.4.2004, lk 46.

(2) Euroopa Parlamendi 9. märtsi 2004. aasta arvamus (ELT C 102 E, 28.4.2004, lk 106) ja nõukogu 30. jaanuari 2006. aasta otsus.

(3) EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

(4) Vt III lisa A-osa.

(5) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

(6) EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37. Direktiivi on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

(7) EÜT L 377, 31.12.1991, lk 20. Direktiivi on muudetud direktiiviga 94/31/EÜ (EÜT L 168, 2.7.1994, lk 28).

I LISA JÄÄTMEKATEGOORIAD Q1 Edaspidi teisiti määratlemata tootmis- ja tarbimisjäägid Q2 Praaktooted Q3 Tooted, mille kasutustähtaeg on lõppenud Q4 Materjalid, mis on maha voolanud, riknenud või mõne õnnetusjuhtumi tõttu kahjustunud, kaasa arvatud materjalid, seadmed või muud esemed, mis on õnnetusjuhtumi tagajärjel saastunud Q5 Materjalid, mis on saastunud või kõlbmatuks muutunud sihipärase tegevuse tagajärjel (nt puhastusjäägid, pakkematerjalid, mahutid jne) Q6 Kasutamiskõlbmatud osad (nt tühjad patareid, ammendatud katalüsaatorid jne) Q7 Ained, mis ei toimi enam nõutaval tasemel (nt saastunud happed, saastunud lahustid, kasutatud karastussoolad jne) Q8 Tööstusprotsessijäägid (nt räbud, põhjasetted jne) Q9 Reostustõrjejäägid (nt skraberisetted, kottfiltritolm, kasutatud filtrid jne) Q10 Metallide töötlemise ja viimistlemise jäägid (nt treilaastud, valtsimistagi jne) Q11 Tooraine kaevandamise ja töötlemise jäägid (nt kaevandamisjäägid, naftatootmisel tekkinud muda jne) Q12 Rikutud materjalid (nt PCBga saastatud õli jne) Q13 Kõik materjalid, ained või tooted, mille kasutamine on seadusega keelatud Q14 Tooted, millele valdaja ei leia edasist kasutamist (nt põllumajanduses, olmes, kontorites, kauplustes või töökodades ära visatud vallasasjad jne) Q15 Reostatud pinnase puhastamisel tekkinud saastunud materjalid, ained või tooted Q16 Kõik materjalid, ained või tooted, mis ei kuulu eespool loetletud kategooriatesse

IIA LISA KÕRVALDAMISTOIMINGUD NB. Käesoleva lisa eesmärk on loetleda kõrvaldamistoimingud nii, nagu neid praktikas kasutatakse. Vastavalt artiklile 4 tuleb jäätmed kõrvaldada nii, et ei seata ohtu inimeste tervist ega kasutata tõenäoliselt keskkonda kahjustavaid protsesse ja menetlusi. D1 Maapealne või maa-alune ladestamine (nt prügilasse jne) D2 Pinnastöötlus (nt vedelate või püdelate heitmete biolagundamine pinnases jne) D3 Süvainjektsioon (nt vedelate heitmete pumpamine puuraukudesse, mahajäetud soolakaevandustesse või looduslikesse tühemikesse jne) D4 Paigutamine maapealsetesse basseinidesse (nt vedelate või püdelate jäätmete paigutamine šahtidesse, tiikidesse või laguunidesse jne) D5 Paigutamine tarindprügilatesse (nt jäätmete paigutamine üksteisest ning keskkonnast isoleeritud, pealt kaetud ja vooderdatud pesadesse jne) D6 Heitmine veekogudesse, v.a merre/ookeani D7 Heitmine merre/ookeani, sh ladestamine merepõhja D8 Bioloogiline töötlus, mida ei ole käsitletud mujal käesolevas lisas ning mille lõppsaaduseks on ühendid või segud, mis kõrvaldatakse mis tahes toiminguga D1–D7 ja D9–D12 D9 Füüsikalis-keemiline töötlus, mida ei ole käsitletud mujal käesolevas lisas ning mille lõppsaaduseks on ühendid või segud, mis kõrvaldatakse mis tahes toiminguga D1–D8 ja D10–D12 (nt aurutamine, kuivatamine, kaltsineerimine jne) D10 Põletamine maismaal D11 Põletamine merel D12 Püsiladustamine (nt konteinerites jäätmete paigutamine kaevandustesse jne) D13 Jäätmesegude koostamine või jäätmete segamine enne mis tahes toimingut D1–D12 D14 Ümberpakkimine enne mis tahes toimingut D1–D13 D15 Vaheladustamine mis tahes toimingu D1–D14 ajal (välja arvatud ajutine ladustamine jäätmete kogumisel nende tekkekohas)

IIB LISA TAASKASUTAMISTOIMINGUD NB. Käesoleva lisa eesmärk on loetleda taaskasutamistoimingud nii, nagu neid praktikas kasutatakse. Vastavalt artiklile 4 tuleb jäätmeid taaskasutada nii, et ei seata ohtu inimeste tervist ega kasutata tõenäoliselt keskkonda kahjustavaid protsesse ja menetlusi. R 1 Kasutamine peamiselt kütusena või muul viisil energiaallikana R 2 Lahustite taasväärtustamine/regenereerimine R 3 Lahustitena mittekasutatavate orgaaniliste ainete ringlussevõtt/taasväärtustamine (sh kompostimine ja muud bioloogilised muundamisprotsessid) R 4 Metallide ja metalliühendite ringlussevõtt/taasväärtustamine R 5 Muude anorgaaniliste ainete ringlussevõtt/taasväärtustamine R 6 Hapete ja aluste regenereerimine R 7 Reostustõrjeks kasutatud ainete taaskasutamine R 8 Katalüsaatorikomponentide taaskasutamine R 9 Õlide taasrafineerimine või korduskasutamine muul viisil R 10 Pinnastöötlus põllumajandusliku kasutamise eesmärgil või keskkonnaseisundi parandamiseks R 11 Punktides R1–R10 nimetatud toimingute tagajärjel tekkinud jäätmete kasutamine R 12 Jäätmete vahetamine punktides R1–R11 nimetatud toiminguteks R 13 Jäätmete vaheladustamine mis tahes toimingu R1–R12 ajal (välja arvatud ajutine ladustamine jäätmete kogumisel nende tekkekohas)