2)

Artiklit 3 muudetakse järgmiselt: a) lõike 1 teine lause asendatakse järgmisega: „Siiski, — kui esituse muul viisil kui fonogrammil jäädvustatud salvestus on õiguspäraselt avaldatud või kõnealuse ajavahemiku jooksul õiguspäraselt üldsusele edastatud, aeguvad õigused 50 aastat pärast esimese sellise avaldamise või esimese sellise üldsusele edastamise kuupäeva olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem; — kui esituse fonogrammil jäädvustatud salvestus on õiguspäraselt avaldatud või kõnealuse ajavahemiku jooksul õiguspäraselt üldsusele edastatud, aeguvad õigused 70 aastat pärast esimese sellise avaldamise või esimese sellise üldsusele edastamise kuupäeva olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.”; b) lõike 2 teises ja kolmandas lauses asendatakse arv „50” arvuga „70”; c) lisatakse järgmised lõiked: „2a. Kui 50 aastat pärast fonogrammi õiguspärast avaldamist või kui sellist avaldamist ei toimu, 50 aastat pärast selle õiguspärast edastamist üldsusele ei paku fonogrammitootja piisaval hulgal fonogrammi koopiaid müügiks ega tee fonogrammi üldsusele kättesaadavaks kaabliga või kaablita vahendite kaudu sellisel viisil, et isikul on võimalik neile ligi pääseda enda valitud kohas ja enda valitud ajal, võib esitaja lõpetada lepingu, millega ta loovutas või andis fonogrammitootjale üle oma esituse salvestamise õigused (edaspidi „loovutamise või üleandmise leping”). Loovutamise või üleandmise lepingu lõpetamise õigust võib kasutada, kui tootja ei kasuta kumbagi eelmises lauses osutatud kasutusviisi ühe aasta jooksul pärast esitaja teadet oma kavatsuse kohta lõpetada loovutamise või üleandmise leping kooskõlas kõnealuse lausega. Esitaja ei saa loovutamise või üleandmise lepingu lõpetamise õigusest loobuda. Kui fonogramm sisaldab mitme esitaja esituste salvestust, võivad esitajad loovutamise või üleandmise lepingud lõpetada vastavalt kohaldamisele kuuluvale siseriiklikule õigusele. Kui loovutamise või üleandmise leping on vastavalt käesolevale lõikele lõpetatud, siis fonogrammitootja õigused nimetatud fonogrammile aeguvad. 2b. Kui loovutamise või üleandmise lepinguga antakse esitajale õigus nõuda ühekordset tasu, on esitajal õigus saada fonogrammitootjalt iga-aastast täiendavat tasu iga täisaasta eest vahetult pärast 50 aasta möödumist fonogrammi õiguspärasest avaldamisest või kui sellist avaldamist ei toimu, pärast 50 aasta möödumist selle õiguspärasest edastamisest üldsusele. Esitaja ei saa loobuda õigusest saada iga-aastast täiendavat tasu. 2c. Kogusumma, mille fonogrammitootja eraldab lõikes 2b osutatud iga-aastase täiendava tasu maksmiseks, peab moodustama 20 % tulust, mida fonogrammitootja on nimetatud tasu maksmisele eelnenud aastal teeninud niisuguste fonogrammide reprodutseerimise, levitamise ja kättesaadavaks tegemise eest, pärast 50 aasta möödumist fonogrammi õiguspärasest avaldamisest või kui sellist avaldamist ei toimu, pärast 50 aasta möödumist selle õiguspärasest edastamisest üldsusele. Liikmesriigid tagavad, et fonogrammitootjad on kohustatud andma esitajatele, kellel on õigus saada lõikes 2b osutatud täiendavat tasu, nõudmisel mis tahes teavet, mis võib olla vajalik kõnealuse tasu maksmise kindlustamiseks. 2d. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 2b osutatud täiendava tasu saamise õigusi haldavad kollektiivse esindamise organisatsioonid. 2e. Kui esitajal on õigus saada korrapärast tasu, ei arvata sellest tasust maha ettemakseid ega lepinguga määratud mahaarvamisi pärast 50 aasta möödumist fonogrammi õiguspärasest avaldamisest või kui sellist avaldamist ei toimu, pärast 50 aasta möödumist selle õiguspärasest edastamisest üldsusele.”