KOMISJONI RAKENDUSOTSUS (EL) 2018/945,

22. juuni 2018,

epidemioloogilise seirega hõlmatavate nakkushaiguste ja seonduvate tervise eriküsimuste ning asjaomaste haigusjuhumääratluste kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta otsust nr 1082/2013/EL tõsiste piiriüleste terviseohtude kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus nr 2119/98/EÜ, (1) eriti selle artikli 6 lõike 5 punkti a ja b,

ning arvestades järgmist:

Komisjoni otsusega 2002/253/EÜ (4) on ette nähtud haigusjuhtude määratlused ühenduse võrgustiku teavitamiseks nakkushaigustest, mis on loetletud otsuses 2000/96/EÜ.

Neuroborrelioos: inimesele nakatunud puugi hammustusega üle kanduva ja bakteri Borrelia burgdorferi põhjustatava Lyme'i tõve tüsistus neuroborrelioos on liidu tasandi probleem. Süstemaatilist seiret on vaja selle epidemioloogilise olukorra jälgimiseks, et toetada haiguse ja selle tüsistuste ennetamise ja tõrje meetmeid.

Zika viirushaigus: rasedate nakatumine Zika viirusega võib põhjustada raskete neouroloogiliste häiretega laste sündi. Nakkuse varajane avastamine ja ohustatud piirkondadest naasvate inimeste seire on äärmiselt olulised. Seireandmeid on vaja, et võtta rahvatervise meetmeid, millega saaks tõkestada Zika viiruse sissetoomist liitu ja levikut liidus.

Chikungunya viirushaigus: arvestades chikungunya viirusinfektsiooni autohtoonseid puhanguid Itaalias (2007) ja Prantsusmaal (2010 ja 2014), sobivate siirutajate (Aedes albopictus) ulatuslikku levikut Vahemere piirkonnas ning reisijate naasmist endeemilistest piirkondadest, on vaja süstemaatilist seiret, et hoida ära chikungunya viiruse levik liidus;

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Epidemioloogilise seire võrgustikuga hõlmatavad nakkushaigused ja seonduvad tervise eriküsimused on loetletud I lisas.

Artikkel 2

Andmete esitamisel I lisas loetletud nakkushaiguste ja seonduvate tervise eriküsimuste seireks kasutavad liikmesriigid II lisas esitatud haigusjuhumääratlusi.

Artikkel 3

Otsused 2000/96/EÜ ja 2002/253/EÜ tunnistatakse kehtetuks. Viiteid kõnealustele otsustele käsitatakse viidetena käesolevale otsusele.

Artikkel 4

Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

(1) ELT L 293, 5.11.2013, lk 1.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. septembri 1998. aasta otsus nr 2119/98/EÜ, millega moodustatakse ühenduses epidemioloogilise seire ja nakkushaiguste tõrje võrgustik (EÜT L 268, 3.10.1998, lk 1).

(3) Komisjoni 22. detsembri 1999. aasta otsus 2000/96/EÜ nakkushaiguste kohta, mis kuuluvad järkjärgulisele hõlmamisele ühenduse võrgustikuga vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 2119/98/EÜ (EÜT L 28, 3.2.2000, lk 50).

(4) Komisjoni 19. märtsi 2002. aasta otsus 2002/253/EÜ, millega nähakse ette haigusjuhtude määratlused ühenduse võrgustiku teavitamiseks nakkushaigustest vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 2119/98/EÜ (EÜT L 86, 3.4.2002, lk 44).

(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 851/2004, millega asutatakse haiguste ennetuse ja tõrje Euroopa keskus (ELT L 142, 30.4.2004, lk 1).

(6) Botulism, brutselloos, kampülobakterenteriit, giardiaas, gonokokknakkus, listerioos, punetised, salmonellaenteriit, enterohemorraagilise E. coli nakkus, šigelloos, süüfilis ja kaasasündinud süüfilis, teetanus, tuberkuloos, kõhutüüfus ja paratüüfused, läkaköha, Yersinia enterocolitica või Yersinia pseudotuberculosis'e enteriit ning tervishoiuteenustega seotud infektsioonid.

(7) Üldiselt ja täpsemalt: kampülobakterenteriit, gonokokknakkus, salmonellaenteriit, šigelloos, tuberkuloos ja vereringeinfektsioon, mis on põhjustatud teatavate patogeenide poolt, konkreetselt Staphylococcus aureus (tundlikkus metitsilliini ja muude stafülokokivastaste beetalaktaamide suhtes), Enterococcus faecium ja Enterococcus faecalis (tundlikkus glükopeptiidide suhtes), Klebsiella pneumoniae ja Escherichia coli (tundlikkus karbapeneemide ja kolistiini suhtes karbapeneemiresistentsetes isolaatides) ning Pseudomonas aeruginosa ja Acinetobacter'i liigid (tundlikkus karbapeneemide suhtes).

II LISA

1. HAIGUSJUHUMÄÄRATLUSTE JA KLASSIFIKATSIOONI JAOTISTE SELGITUS

KLIINILISED KRITEERIUMID

Kliinilised kriteeriumid hõlmavad üldisi ja olulisi haigusnähte ning sümptomeid, mis kas eraldi või üheskoos moodustavad selge haigusomase või haigusele viitava kliinilise pildi. Nendega kirjeldatakse haiguse üldpilt ega märgita tingimata kõiki konkreetseks kliiniliseks diagnoosiks vajalikke tunnuseid.

LABORATOORSED KRITEERIUMID

Laboratoorsetes kriteeriumides loetletakse kõik laboratoorsed meetodid, mida kasutatakse haigusjuhu kinnitamiseks. Tavaliselt piisab haigusjuhu kinnitamiseks ainult ühest loetletud testist. Kui laboratoorse kinnituse saamiseks on vaja kasutada mitme meetodi kombinatsiooni, on see eraldi märgitud. Laboriuuringuteks võetava proovi tüüp on märgitud üksnes juhul, kui diagnoosi kinnitamiseks sobivad ainult teatavad proovitüübid. Teatavatel kokkulepitud erandjuhtudel on lisatud tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid. Need laboratoorsed kriteeriumid koosnevad selliste laboratoorsete meetodite loetelust, mida võib kasutada haigusjuhu diagnoosi toetamiseks, kuid millega ei saa seda ei kinnitada.

EPIDEMIOLOOGILISED KRITEERIUMID JA EPIDEMIOLOOGILINE SEOS

Epidemioloogilised kriteeriumid on täidetud, kui on võimalik määrata epidemioloogiline seos.

Inkubatsiooniperioodi jooksul tähendab epidemioloogiline seos üht järgmisest kuuest:

— ülekanne inimeselt inimesele: isikul on olnud selline kokkupuude inimesega, kelle haigusjuht on laboratoorselt kinnitatud, et oli võimalik nakatuda;

— ülekanne loomalt inimesele: isikul on olnud selline kokkupuude loomaga, kelle puhul on laboratoorselt kinnitatud nakkus/kolonisatsioon haigustekitajaga, et oli võimalik nakatuda;

— kokkupuude ühise nakkusallikaga: isikul on olnud kokkupuude sama ühise nakkusallika või -kandjaga nagu kinnitatud haigusjuhuga isikul;

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega: isik on tarbinud toitu või joogivett, mille saastumine on laboratoorselt kinnitatud, või potentsiaalselt saastunud tooteid, mis on pärit loomalt, kellel on laboratoorselt kinnitatud nakkus/kolonisatsioon;

— keskkonnatekkene kokkupuude: isik on supelnud saastunud vees või isikul on olnud kokkupuude keskkonnaallikaga, mille saastumine on laboratoorselt kinnitatud;

— laborikokkupuude: isik on töötanud laboris, kus on olemas potentsiaalse kokkupuute oht.

Isikut võib pidada kinnitatud haigusjuhuga epidemioloogiliselt seotuks, kui vähemalt üks haigusjuht nakkusahelas on laboratoorselt kinnitatud. Fekaal-oraalsel teel või õhu kaudu levivate nakkuste puhangu korral ei ole tingimata vaja nakkusahelat kindlaks teha, et käsitada haigusjuhtu epidemioloogiliselt seotuna.

Nakkuse ülekanne võib toimuda ühe või mitme järgmise nakkustee kaudu:

— õhklevinakkus: nakatunud inimese köhimisel, sülitamisel, laulmisel või rääkimisel piisknakkusena limaskestadele sattunud või aerosooliosakestena õhku levinud mikroobide sissehingamisel teiste inimeste poolt;

— kontaktnakkus: otsene kontakt nakatunud inimesega (fekaal-oraalsel teel, piisknakkusena hingamisteedest, kokkupuude naha kaudu või seksuaalsel teel) või loomaga (nt hammustus, puudutus) või kaudne kontakt nakatunud materjalide või esemetega (nakkustekitajaga saastunud nakkuse ülekandetegurid, kehavedelikud, veri);

— vertikaalne ülekanne: emalt lapsele, sageli üsasisene nakatumine või nakatumine kehavedelike juhusliku vahetuse kaudu, tavaliselt perinataalperioodi jooksul;

— siirutajate vahendusel: sääskede, puukide, lestade, kärbeste või muude putukate kaudu, kes hammustuse või nõelamise kaudu kannavad haiguse inimesele üle;

— toidu või vee kaudu: potentsiaalselt saastunud toidu või joogivee tarbimisel.

HAIGUSJUHU KLASSIFIKATSIOON

Haigusjuhud liigitatakse järgmiselt: võimalik, tõenäoline ja kinnitatud. Lisateabena esitatakse haiguste inkubatsiooniperiood, et hõlbustada epidemioloogilise seose hindamist.

VÕIMALIK HAIGUSJUHT

Võimalik haigusjuht on haigusjuht, mis nakkushaigustest teatamise eesmärgil on klassifitseeritud võimalikuks haigusjuhuks. Tavaliselt on see haigusjuht, mille puhul on täidetud haigusjuhumääratluses kirjeldatud kliinilised kriteeriumid, kuid puuduvad epidemioloogilised või laboratoorsed tõendid asjaomase haiguse esinemise kohta. Haigusjuhu määratlemine võimalikuna on väga suure tundlikkuse, kuid väikese spetsiifilisusega. See võimaldab avastada enamiku haigusjuhtudest, kuid sellesse kategooriasse satuvad ka mõned valepositiivsed juhud.

TÕENÄOLINE HAIGUSJUHT

Tõenäoline haigusjuht on haigusjuht, mis nakkushaigustest teatamise eesmärgil on klassifitseeritud tõenäoliseks haigusjuhuks. Tavaliselt on see haigusjuht, mille puhul on täidetud haigusjuhumääratluses kirjeldatud kliinilised kriteeriumid ja esineb selles kirjeldatud epidemioloogiline seos. Tõenäoliste haigusjuhtude puhul on laboriuuringud määratud üksnes mõne haiguse jaoks.

KINNITATUD HAIGUSJUHT

Kinnitatud haigusjuht on haigusjuht, mis nakkushaigustest teatamise eesmärgil on klassifitseeritud kinnitatud haigusjuhuks. Kinnitatud haigusjuhud on laboratoorselt kinnitatud ning võivad vastata või mitte vastata haigusjuhumääratluses kirjeldatud kliinilistele kriteeriumidele. Haigusjuhu määratlemine kinnitatud haigusjuhuna on suure spetsiifilisusega, kuid väiksema tundlikkusega, seetõttu on enamik kogutud haigusjuhte õiged positiivsed juhud, kuid mõni juht võib jääda avastamata.

Mõne haiguse kliinilised kriteeriumid ei viita asjaolule, et paljud ägedad haigusjuhud on asümptomaatilised (nt A-, B- ja C-hepatiit, kampülobakterioos, salmonelloos), kuigi need haigusjuhud võivad rahvatervise seisukohalt olla riikliku tähtsusega.

Kinnitatud haigusjuhud kuuluvad ühte järgmisest kolmest alamkategooriast. Need liigitatakse ühte neist alamkategooriatest andmeanalüüsi käigus, milles kasutatakse muutujaid, mis on kogutud haigusjuhtumi teabega seoses.

LABORATOORSELT KINNITATUD HAIGUSJUHT KOOS KLIINILISTE KRITEERIUMIDEGA

Haigusjuht vastab haigusjuhu kinnitamise laboratoorsetele kriteeriumidele ja haigusjuhumääratluses esitatud kliinilistele kriteeriumidele.

LABORATOORSELT KINNITATUD HAIGUSJUHT TEADMATA KLIINILISTE KRITEERIUMIDEGA

Haigusjuht vastab haigusjuhu kinnitamise laboratoorsetele kriteeriumidele, kuid puuduvad andmed kliiniliste kriteeriumide kohta (nt on olemas üksnes laboriuuringute vastus).

LABORATOORSELT KINNITATUD HAIGUSJUHT ILMA KLIINILISTE KRITEERIUMIDETA

Haigusjuht vastab haigusjuhu kinnitamise laboratoorsetele kriteeriumidele, kuid ei vasta haigusjuhumääratluse kliinilistele kriteeriumidele või on asümptomaatiline.

Märkus. Mõne seirealuse seisundi puhul ei järgi haigusjuhumääratluse ülesehitus haigusjuhumääratluse tüüpilist struktuuri, näiteks Creutzfeldti-Jakobi tõve (CJD) ning haiglanakkuste ja antimikroobikumiresistentsuse puhul.

2. LÜHENDID

1. AFP: äge lõtv halvatus

2. aids: omandatud immuunpuudulikkuse sündroom

3. AMR: antimikroobikumiresistentsus

4. Anti-HBc: B-hepatiidi viiruse tuumaantigeeni vastane antikeha

5. Anti-HCV: C-hepatiidi viiruse vastane spetsiifiline antikeha

6. ARI: äge hingamisteede nakkus

7. BAL: bronhoalveolaarne lavaaž

8. BCG: Bacillus Calmette-Guérin

9. BJ: luu- ja liigeseinfektsioon

10. BJ-BONE: osteomüeliit

11. BJ-DISC: lülidevaheketta nakkus

12. BJ-JNT: liigese- või limapaunanakkus

13. BoNT: botulismitoksiin

14. BSI: vereringeinfektsioon

15. C-CVC: kateetriga seotud – tsentraalveenikateeter

16. CDAD: Clostridium difficile'ga seotud kõhulahtisus

17. CFU: kolooniat moodustav ühik

18. CJD: Creutzfeldti-Jakobi tõbi

19. CMV: tsütomegaloviirus

20. CNRL: inimestel esineva gripi ELi referentlaborite võrgustik

21. CNS: kesknärvisüsteem

22. CNS-IC: kesknärvisüsteemi infektsioon – intrakraniaalne infektsioon

23. CNS-MEN: kesknärvisüsteemi infektsioon – meningiit või ventrikuliit

24. CNS-SA: kesknärvisüsteemi infektsioon – spinaalabstsess ilma meningiidita

25. C-PVC: kateetriga seotud – perifeerne veenikateeter

26. CRI: kateetriga seotud infektsioon

27. CRS: kaasasündinud punetistesündroom

28. CRT: kapillaaride taastäitumise aeg

29. CSF: liikvor

30. CT scan: kompuutertomograafiauuring

31. CVS: kardiovaskulaarsüsteemi infektsioon

32. CVS-CARD: kardiovaskulaarsüsteemi infektsioon – müokardiit või perikardiit

33. CVS-ENDO: kardiovaskulaarsüsteemi infektsioon – endokardiit

34. CVS-MED: kardiovaskulaarsüsteemi infektsioon – mediastiniit

35. CVS-VASC: kardiovaskulaarsüsteemi infektsioon – arteri- või veeniinfektsioon

36. DFA: otsese immunofluorestentstesti fluorestseeruv antikeha

37. DFA-TP: otsene immunofluorestsentstest Treponema pallidum'i vastaste antikehade määramiseks

38. DNA: desoksüribonukleiinhape

39. DPA: kaitstud distaalne aspiraat

40. EARS-Net: antimikroobikumiresistentsuse seire üleeuroopaline võrgustik

41. ECDC: Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus

42. ECOFFs: epidemioloogilised läviväärtused

43. EEG: elektroentsefalograafia

44. EENT: silma-, kõrva-, nina-, kurgu- või suuinfektsioon

45. EENT-CONJ: silma-, kõrva-, nina-, kurgu- või suuinfektsioon – konjuktiviit

46. EENT-EAR: silma-, kõrva-, nina-, kurgu- või suuinfektsioon – kõrva- ja nibujätkeinfektsioonid

47. EENT-EYE: silma-, kõrva-, nina-, kurgu- või suuinfektsioon – silmainfektsioon, välja arvatud konjuktiviit

48. EENT-ORAL: silma-, kõrva, nina, kurgu- või suuinfektsioon – suuõõneinfektsioon (suu, keel või igemed)

49. EENT-SINU: silma-, kõrva, nina-, kurgu- või suuinfektsioon – sinuiit

50. EENT-UR: silma-, kõrva, nina-, kurgu- või suuinfektsioon – ülemiste hingamisteede nakkus (farüngiit, larüngiit, epiglotiit)

51. EFNS: Euroopa neuroloogiaühingute föderatsioon

52. EIA: ensüümimmuunmeetod

53. ELISA: ensüümimmuunsorptsioonmeetod

54. EM: elektronmikroskoopia

55. EUCAST: antimikroobikumitundlikkuse testimise Euroopa komitee

56. FAMA: membraaniantigeenivastane immunofluorestsentstest

57. FTA-abs: treponemaalsete antikehade fluorestentsabsorptsioonitest

58. FUO: tundmatu päritoluga palavik

59. GI: gastrointestinaalsüsteemi infektsioon

60. GI-CDI: gastrointestinaalsüsteemi infektsioon – Clostridium difficile infektsioon

61. GI-GE: gastrointestinaalsüsteemi infektsioon – gastroenteriit (v.a CDI)

62. GI-GIT: gastrointestinaalsüsteemi infektsioon – mao-sooletrakti (söögitoru, magu, peen- ja jämesool ning pärasool) infektsioon, välja arvatud gastroenteriit ja apenditsiit

63. GI-HEP: gastrointestinaalsüsteemi infektsioon – hepatiit

64. GI-IAB: gastrointestinaalsüsteemi infektsioon – mujal täpsustamata intraabdominaalne infektsioon, kaasa arvatud sapipõie, sapiteede, maksa (v.a viirushepatiit), põrna, kõhunäärme, kõhukelme, subfreenilise ehk subdiafragmaalse ruumi või muu intraabdominaalse koe või mujal täpsustamata piirkonna infektsioon

65. HAI: tervishoiuteenustega seotud nakkused

66. HBeAg: B-hepatiidi viiruse ümbrise antigeen (HBeAg)

67. HBsAg: B-hepatiidi viiruse pinnaantigeen

68. HBV-DNA: B-hepatiidi viiruse nukleiinhape

69. HCV-core: C-hepatiidi viiruse tuumaantigeen

70. HCV-RNA: C-hepatiidi viiruse nukleiinhape

71. HIV: inimese immuunpuudulikkuse viirus

72. HUS: hemolüütilis-ureemiline sündroom

73. IAP: intubatsiooniga seotud kopsupõletik

74. IFA: otsese immunofluorestsentstesti fluorestseeruv antikeha

75. IgG: immunoglobuliin G

76. IgM: immunoglobuliin M

77. ILI: gripilaadne haigus

78. LGV: (veneeriline) lümfogranuloom

79. LPS: lipopolüsahhariidid

80. LRI: alumiste hingamisteede nakkus, välja arvatud kopsupõletik

81. LRI-BRON: alumiste hingamisteede nakkus – bronhiit, trahheobronhiit, bronhioliit, trahheiit (ilma kopsupõletiku tunnusteta)

82. TBE: puukentsefaliit

3. NAKKUSHAIGUSTE HAIGUSJUHUMÄÄRATLUSED

3.1. PÕRNATÕBI (ANTRAKS E SIBERI KATK)

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmistest kliinilistest vormidest.

Nahapõrnatõbi Vähemalt üks järgmisest kahest: — papuloosne või vesikulaarne lesioon — tursest ümbritsetud sissevajunud must raig

Gastrointestinaal-põrnatõbi — Palavik või palavikulisus JA vähemalt üks järgmisest kahest: — tugev kõhuvalu — kõhulahtisus

Inhalatsioonipõrnatõbi — Palavik või palavikulisus JA vähemalt üks järgmisest kahest: — äge hingamispuudulikkus — radioloogiliselt tõendatud keskseinandi laienemine

Põrnatõvemeningiit/-meningoentsefaliit — Palavik JA vähemalt üks järgmisest kolmest: — krambid — teadvusekaotus — meningeaalnähud

Põrnatõveseptitseemia

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— Bacillus anthracis'e isoleerimine kliinilisest proovist

— Bacillus anthracis'e nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

Ninakaape positiivse leiu alusel ei saa kliiniliste sümptomite puudumise korral haigusjuhu diagnoosi kinnitada.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne loomalt inimesele

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— kokkupuude saastunud toiduga või joogiveega

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.2. BOTULISM

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmistest kliinilistest vormidest.

Toidutekkeline ja haavabotulism Vähemalt üks järgmisest kahest: — bilateraalne kraniaalnärvi kahjustus (nt kahelinägemine, ähmastunud nägemine, neelamishäired, bulbaarparalüüs) — sümmeetriline perifeerne paralüüs

Imikubotulism Imik, kelle puhul esineb vähemalt üks järgmisest kuuest: — kõhukinnisus — letargia — imemis- või toitmisraskused — ptoos — neelamishäired — üldine lihasnõrkus

Imikutel (alla 12kuused) tavaliselt esinev botulismi tüüp võib esineda ka üle 12kuustel lastel ja vahel ka täiskasvanutel, kui neil esineb mao-sooletrakti anatoomia ja mikrofloora muutusi.

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— botulismitoksiini (BoNT) tootvate klostriidide (näiteks Clostridium botulinum, C. baratii, C. butyricum) isoleerimine imikubotulismi korral (roojast) või haavabotulismi korral (haavaeritisest)

— botulismitoksiini leid kliinilisest proovist

— botulismitoksiine kodeerivate geenide tuvastamine kliinilisest proovist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest epidemioloogilisest seosest:

— kokkupuude ühise nakkusallikaga (nt toit, samade süstlanõelte või muude vahendite ühiskasutus)

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

3.3. BRUTSELLOOS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel on palavik

Ja vähemalt üks järgmisest seitsmest:

— higistamine (tugev, halvalõhnaline, eriti öösel)

— külmavärinad

— liigesevalu

— nõrkus

— depressioon

— peavalu

— isutus

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— inimesele patogeense Brucella spp. isoleerimine kliinilisest proovist

— inimesele patogeense Brucella vastane spetsiifiline antikehareaktsioon (standardne aglutinatsioonitest, komplemendi sidumise test, ELISA)

— Brucella spp. nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest viiest epidemioloogilisest seosest:

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

— kokkupuude saastunud loomalt pärit toodetega (piim või piimatooted)

— ülekanne loomalt inimesele (saastunud eritised või elundid, nt tupeeritis, platsenta)

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— laborikokkupuude

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.4. KAMPÜLOBAKTERENTERIIT

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kolmest:

— kõhulahtisus

— kõhuvalu

— palavik

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— inimesele patogeense Campylobacter spp. isoleerimine kliinilisest proovist

— Campylobacter spp. nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

Märkus. Campylobacter spp. antimikroobikumitundlikkust tuleks testida isolaatide representatiivsest alamhulgast.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest viiest epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne loomalt inimesele

— ülekanne inimeselt inimesele

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

— keskkonnatekkene kokkupuude

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

Antimikroobikumiresistentsus

Antimikroobikumitundlikkuse testide tulemused tuleb teatada kooskõlas ECDC ja liikmesriikide poolt kokku lepitud meetodite ja kriteeriumidega, nagu need on määratletud inimese Salmonella ja Campylobacter'i isolaatide antimikroobikumitundlikkuse ühtlustatud seire ELi protokollis (1).

3.5. CHIKUNGUNYA VIIRUSHAIGUS

Kliinilised kriteeriumid (2)

— Palavik

Laboratoorsed kriteeriumid (3)

A. Tõenäoline haigusjuht

— Chikungunya viiruse vastaste spetsiifiliste IgM antikehade leid ühest seerumiproovist

B. Kinnitatud haigusjuht

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— chikungunya viiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— chikungunya viiruse nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— chikungunya viiruse vastaste spetsiifiliste IgM antikehade leid ühest seerumiproovist JA kinnitus neutraliseerimisega

— serokonversioon või chikungunya viiruse vastaste spetsiifiliste antikehade tiitri neljakordne suurenemine kordusanalüüsi seerumiproovides

Epidemioloogilised kriteeriumid

Kahenädalases ajavahemikus enne sümptomite avaldumist on anamneesis reisimine piirkonda või alaline elamine piirkonnas, kus on dokumenteeritud chikungunya viiruse jätkuv levik.

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kinnitatud haigusjuhu kriteeriumid.

Märkus. Seroloogilisi tulemusi tuleb tõlgendada võttes arvesse varasemat kokkupuudet muude flaviviirusnakkustega ning flaviviiruste vastase vaktsineerimise staatust. Kinnitatud haigusjuhud tuleb sel juhul valideerida neutraliseerimistestiga seerumist või muu samaväärse meetodiga.

3.6. KLAMÜÜDIANAKKUS, KAASA ARVATUD (VENEERILINE) KLAMÜÜDIALÜMFOGRANULOOM (LGV)

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmistest kliinilistest vormidest.

Klamüüdianakkus (muu kui veneeriline lümfogranuloom) Vähemalt üks järgmisest kuuest: — uretriit — epididümiit — äge salpingiit — äge endometriit — tservitsiit — proktiit Vastsündinutel vähemalt üks järgmisest kahest: — konjunktiviit — kopsupõletik

Veneeriline lümfogranuloom Vähemalt üks järgmisest viiest: — uretriit — genitaalhaavand — kubemepiirkonna lümfadenopaatia — tservitsiit — proktiit

Laboratoorsed kriteeriumid

Klamüüdianakkus (muu kui veneeriline lümfogranuloom)

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— pärakust või suguelunditelt või konjuktiivilt võetud proovist Chlamydia trachomatis'e isoleerimine

— Chlamydia trachomatis'e leid kliinilisest proovist otsese immunofluorestsentstestiga

— Chlamydia trachomatis'e nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

Veneeriline lümfogranuloom

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— pärakust või suguelunditelt või konjuktiivilt võetud proovist Chlamydia trachomatis'e isoleerimine

— Chlamydia trachomatis'e nukleiinhappe leid kliinilisest proovist JA

— L1, L2 või L3 serotüübi (genotüübi) tuvastamine

Epidemioloogilised kriteeriumid

Epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele (seksuaalkontakt või vertikaalne ülekanne)

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid.

3.7. KOOLERA

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kahest:

— kõhulahtisus

— oksendamine

Laboratoorsed kriteeriumid

— Vibrio cholerae isoleerimine kliinilisest proovist JA

— O1 või O139 antigeeni leid isolaadist JA

— koolera enterotoksiini või koolera enterotoksiini geeni leid isolaadist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast epidemioloogilisest seosest:

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— ülekanne inimeselt inimesele

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

— keskkonnatekkene kokkupuude

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.8. CREUTZFELDTI-JAKOBI TÕBI (CJD)

Eeltingimused:

— isik, kellel esineb progresseeruv neuropsühhiaatriline häire ja kelle haigusseisund on kestnud vähemalt 6 kuud

— rutiinsete uuringute tulemused ei viita alternatiivsele diagnoosile

— anamneesis ei ole kokkupuudet inimese hüpofüüsihormoonidega ega aju kõvakelme transplantaati

— puuduvad tõendid transmissiivse spongiformse entsefalopaatia geneetilise vormi esinemisest

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt neli järgmisest viiest:

— varajased psühhiaatrilised sümptomid (4)

— püsivad valuaistingud (5)

— ataksia

— müokloonus või korea või düstoonia

— dementsus

Diagnostilised kriteeriumid

Haigusjuhu kinnitamise diagnostilised kriteeriumid:

— neuropatoloogiline kinnitus: spongiformsed muutused ja ulatuslikud prioonvalgu ladestused koos õiekujuliste naastudega (florid plaques) kogu suurajus ja väikeajus

Tõenäolise või võimaliku haigusjuhu diagnostilised kriteeriumid:

— haiguse varajastes staadiumides puuduvad elektroentsefalogrammil (EEG) (6) sporaadilisele CJD-le (6) tüüpilised muutused

— aju magnetresonatstomograafial (MRT) on bilateraalne tugev signaal talamusepadjandi piirkonnas

— positiivne leid mandlibiopsiamaterjalis (7)

Epidemioloogilised kriteeriumid

Epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele (nt vereülekanne)

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud eeltingimused JA — kliinilised kriteeriumid JA — EEG-leid on sporaadilise CJD (6) suhtes negatiivne.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud eeltingimused JA — kliinilised kriteeriumid JA — EEG-leid on sporaadilise CJD (8) suhtes negatiivne JA — MRT-leid on positiivne VÕI — isik, kelle puhul on täidetud eeltingimused JA — leid mandlibiopsiamaterjalist on positiivne.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud eeltingimused JA haigusjuhu kinnitamise diagnostilised kriteeriumid.

3.9. KRÜPTOSPORIDIOOS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kahest:

— kõhulahtisus

— kõhuvalu

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— Cryptosporidium'i ootsüstide leid roojaproovist

— Cryptosporidium'i leid seedemahlast või peensoole biopsiaproovidest

— Cryptosporidium'i nukleiinhappe leid roojaproovist

— Cryptosporidium'i antigeeni leid roojaproovist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Üks järgmisest viiest epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne inimeselt inimesele

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— ülekanne loomalt inimesele

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

— keskkonnatekkene kokkupuude

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.10. DENGUE PALAVIK

Kliinilised kriteeriumid (9)

— Palavik

Laboratoorsed kriteeriumid (10)

A. Tõenäoline haigusjuht

— Dengue viiruse vastaste spetsiifiliste IgM antikehade leid ühest seerumiproovist

B. Kinnitatud haigusjuht

Vähemalt üks järgmisest viiest:

— dengue viiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— dengue viiruse nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— dengue viiruse antigeeni leid kliinilisest proovist

— dengue viiruse vastaste spetsiifiliste IgM antikehade leid ühest seerumiproovist JA kinnitus neutraliseerimisega

— serokonversioon või dengue-vastaste spetsiifiliste antikehade tiitri neljakordne suurenemine paarisseerumites

Epidemioloogilised kriteeriumid

Kahenädalases ajavahemikus enne sümptomite avaldumist on anamneesis reisimine piirkonda või alaline elamine piirkonnas, kus on dokumenteeritud dengue viiruse jätkuv levik.

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kinnitatud haigusjuhu kriteeriumid.

3.11. DIFTEERIA

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmistest kliinilistest vormidest.

Klassikaline hingamisteede difteeria: ülemiste hingamisteede haigus, mis avaldub larüngiidi või nasofarüngiidi või tonsilliidina JA mille korral tekib hingamisteedele kinnitunud membraan/pseudomembranoosne katt

Kerge hingamisteede difteeria: ülemiste hingamisteede haigus, mis avaldub larüngiidi või nasofarüngiidi või tonsilliidina, ILMA neile kinnituva membraani/pseudomembranoosse katu tekketa

Nahadifteeria: nahalesioon

Muu paikmega difteeria: konjuktiivi või limaskestade lesioon

Laboratoorsed kriteeriumid

Toksiine tootva Corynebacterium diphtheriae, Corynebacterium ulcerans'i või Corynebacterium pseudotuberculosis'e isoleerimine kliinilisest proovist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmistest epidemioloogilistest seostest:

— ülekanne inimeselt inimesele

— ülekanne loomalt inimesele

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud difteeria (klassikaline hingamisteede difteeria, kerge hingamisteede difteeria, nahadifteeria, muu paikmega difteeria) kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos kinnitatud haigusjuhuga inimesel või epidemioloogiline seos nakkuse ülekandena loomalt inimesele.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid JA esineb vähemalt üks haiguse kliinilistest vormidest.

3.12. EHHINOKOKOOS

Kliinilised kriteeriumid

Ei ole seire eesmärgil asjakohased.

Diagnoosikriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest viiest:

— Echinococcus multilocularis'ele või Echinococcus granulos'ele vastav histopatoloogia- või parasitoloogiauuringu leid (nt otsesel visuaalsel vaatlusel tsüstivedelikus tuvastatavad protoskooleksid)

— tsüsti(de) puhul operatsioonimaterjalis Echinoccocus granulosus'e patognoomse makroskoopilise morfoloogia sedastamine

— tüüpilised elundikahjustused, mis on tuvastatud radioloogilise visualiseerimismeetodiga (nt kompuutertomograafia, ultraheliuuringud, magnetresonantstomograafia) JA kinnitatud seroloogilise testiga

— Echinococcus spp. vastaste spetsiifiliste antikehade tuvastamine seerumist suure tundlikkusega seroloogilise testiga JA tulemuse kinnitamine suure spetsiifilisusega seroloogilise testiga

— Echinococcus multilocularis'e või Echinococcus granulosus'e nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

Epidemioloogilised kriteeriumid Ei kohaldata

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Ei kohaldata

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud diagnoosikriteeriumid.

3.13. GIARDIAAS (LAMBLIAAS)

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest neljast:

— kõhulahtisus

— kõhuvalu

— kõhupuhitus

— malabsorptsiooni nähud (nt steatorröa, kaalukaotus)

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— Giardia lamblia tsüstide või trofosoidide leid roojaproovist, kaksteistsõrmiku sisaldisest või peensoole biopsiamaterjalist

— Giardia lamblia antigeeni leid roojaproovist, kaksteistsõrmiku sisaldisest või peensoole biopsiamaterjalist

— Giardia lamblia nukleiinhappe leid roojaproovist, kaksteistsõrmiku sisaldisest või peensoole biopsiamaterjalist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast epidemioloogilisest seosest:

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

— ülekanne inimeselt inimesele

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— keskkonnatekkene kokkupuude

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.14. GONOKOKKNAKKUS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kaheksast:

— uretriit

— äge salpingiit

— väikevaagnapõletik

— tservitsiit

— epididümiit

— proktiit

— farüngiit

— artriit

VÕI

vastsündinu, kellel on konjunktiviit

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— Neisseria gonorrhoeae isoleerimine kliinilisest proovist

— Neisseria gonorrhoeae nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— Neisseria gonorrhoeae leid kliinilisest proovist testiga, milles sondiga tuvastatakse amplifitseerimata nukleiinhape

— mehe ureetrakaape mikroskoopial gramnegatiivsete diplokokkide leid

Epidemioloogilised kriteeriumid

Epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele (seksuaalkontakt või vertikaalne ülekanne)

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid.

Antimikroobikumiresistentsus

Külviga kinnitatud juhtudel tuleb antimikroobikumitundlikkuse testide tulemused teatada ECDC ja liikmesriikide poolt kokku lepitud meetodite ja kriteeriumidega, nagu need on määratletud gonokokkide antimikroobikumiresistentsuse seire ECDC standardprotokollis (11).

3.15. HAEMOPHILUS INFLUENZAE INFEKTSIOON, INVASIIVNE HAIGUS

Kliinilised kriteeriumid

Ei ole seire eesmärgil asjakohased.

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— Haemophilus influenzae isoleerimine normis steriilsest paikmest

— Haemophilus influenzae nukleiinhappe leid normis steriilsest paikmest

Epidemioloogilisi kriteeriume ei kohaldata.

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht: ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht: ei kohaldata

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid.

3.16. ÄGE A-HEPATIIT

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel tekivad pikkamööda avalduvad sümptomid (nt väsimus, kõhuvalu, isutus, episoodiline iiveldus ja oksendamine)

JA

vähemalt üks kolmest järgmisest:

— palavik

— ikterus

— aminotransferaaside suurenenud kontsentratsioon seerumis

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks kolmest järgmisest:

— A-hepatiidi viiruse nukleiinhappe leid seerumist või roojaproovist

— A-hepatiidi viiruse vastane spetsiifiline antikehareaktsioon

— A-hepatiidi viiruse antigeeni leid roojaproovist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— ülekanne inimeselt inimesele

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

— keskkonnatekkene kokkupuude

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.17. B-HEPATIIT (12)

Kliinilised kriteeriumid

Ei ole seire eesmärgil asjakohased.

Laboratoorsed kriteeriumid

Positiivne tulemus vähemalt ühe või enama järgmise testi või testikombinatsiooni korral:

— B-hepatiidi viiruse tuumaantigeeni vastane IgM (anti-HBc IgM)

— B-hepatiidi viiruse pinnaantigeen (HBsAg)

— B-hepatiidi viiruse ümbrise antigeen (HBeAg)

— B-hepatiidi viiruse nukleiinhape (HBV-DNA)

Epidemioloogilised kriteeriumid

Ei ole seire eesmärgil asjakohased.

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht: ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht: ei kohaldata

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid.

3.18. C-HEPATIIT (13)

Kliinilised kriteeriumid

Ei ole seire eesmärgil asjakohased.

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— C-hepatiidi viiruse nukleiinhappe leid (HCV)

— C-hepatiidi viiruse tuumaantigeeni leid (HCV-core)

— C-hepatiidi viiruse vastane spetsiifiline antikehareaktsioon (anti-HCV teke), mis on kinnitatud kinnitava seroloogilise testiga (nt immunoblot) üle 18kuiste isikute puhul, kui puuduvad tõendid infektsiooni lahenemisest

Epidemioloogilisi kriteeriume ei kohaldata.

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht: ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht: ei kohaldata

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid.

3.19. INIMESE IMMUUNPUUDULIKKUSE VIIRUSE (HIV) NAKKUS JA OMANDATUD IMMUUNPUUDULIKKUSE SÜNDROOM (AIDS)

Kliinilised kriteeriumid (aids)

Isik, kellel esineb mõni AIDSi kliinilistest seisunditest, mis on kirjeldatud Euroopa haigusjuhu määratluses

— täiskasvanute ja 15aastaste või vanemate noorukite puhul

— alla 15aastaste laste puhul

Laboratoorsed kriteeriumid (HIV)

— Täiskasvanud, noorukid ja 18kuused või vanemad lapsed Vähemalt üks järgmisest kolmest: — HIV antikehade sõeltesti või kombineeritud sõeltesti (HIV antikeha ja HIV p24-antigeeni test) positiivne tulemus, mis on kinnitatud spetsiifilisema antikehade testiga (nt westernblot) — kahe ensüüm-immunmeetodil (EIA) tehtud antikehatesti positiivne tulemus, mis on kinnitatud veel ühe EIA-testi positiivse tulemusega — kahe eraldi prooviga saadud positiivsed tulemused vähemalt ühe puhul järgmisest kolmest: — HIV-nukleiinhappe (HIV RNA või HIV DNA) leid — HIV tuvastamine HIV p24-antigeeni testiga, sealhulgas neutralisatsioonitest — HIV isoleerimine

— Alla 18kuused lapsed Kahe eraldi prooviga (v.a nabaväädiveri) saadud positiivsed tulemused vähemalt ühe puhul järgmisest kolmest: — HIV isoleerimine — HIV nukleiinhappe (HIV RNA või HIV DNA) leid — HIV tuvastamine HIV p24-antigeeni testiga, sealhulgas neutralisatsioonitest 1kuusel või vanemal lapsel

Epidemioloogilisi kriteeriume ei kohaldata.

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht: ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht: ei kohaldata

C. Kinnitatud haigusjuht — HIV-nakkus: isik, kelle puhul on täidetud HIV-nakkuse laboratoorsed kriteeriumid. — aids: isik, kelle puhul on täidetud AIDSi kliinilised kriteeriumid ja HIV-nakkuse laboratoorsed kriteeriumid.

3.20. GRIPP

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmistest kliinilistest vormidest.

Gripilaadne haigus (ILI) — Sümptomite järsk algus JA — vähemalt üks järgmisest neljast süsteemsest sümptomist: — palavik või palavikulisus — halb enesetunne — peavalu — lihasvalu JA — vähemalt üks järgmisest kolmest hingamisteedega seotud sümptomist: — köha — kurguvalu — düspnoe

Äge hingamisteede nakkus (ARI) — Sümptomite järsk algus JA — vähemalt üks järgmisest neljast hingamisteedega seotud sümptomist: — köha — kurguvalu — düspnoe — nohu JA — arsti arvamus, et haigus on tingitud nakkusest

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— gripiviiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— gripiviiruse nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— gripiviiruse antigeeni leid kliinilisest proovist otsese immunofluorestsentstestiga

— gripiviirusevastane spetsiifiline antikehareaktsioon

Kui on võimalik, tuleb määrata gripiviiruse subtüüp.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid (ILI või ARI).

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid (ILI või ARI) ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid (ILI või ARI) ja laboratoorsed kriteeriumid.

3.21. LINNUGRIPP (GRIPIVIIRUS A/H5N1)

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kelle puhul esineb üks järgmisest kahest:

— palavik JA hingamissüsteemi ägeda infektsiooni nähud ja sümptomid

— surm hingamissüsteemi selgusetu ägeda haiguse tõttu

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— gripiviiruse A/H5N1 isoleerimine kliinilisest proovist

— gripiviiruse A/H5 nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— gripiviiruse A/H5 vastane spetsiifiline antikehareaktsioon (tiitri neljakordne või suurem tõus või ühekordne kõrge tiiter)

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— ülekanne inimeselt inimesele lähikontaktil (kaugus ühe meetrini) inimesega, kes on teatatud kui tõenäoline või kinnitatud haigusjuht

— laborikokkupuude, kui kokkupuude linnugripiviirusega A/H5N1 on võimalik

— lähikontakt (kaugus ühe meetrini) sellise loomaga, välja arvatud kodu- või metslinnud, kellel on kinnitatud linnugripi A/H5N1 nakkus (nt kass või siga)

— alaline elamine või ajutine viibimine piirkonnas, kus parajasti kahtlustatakse linnugripi A/H5N1 esinemist või selle esinemine on kinnitatud, JA vähemalt üks järgmisest kahest kriteeriumist: — lähikontakt (kaugus ühe meetrini) haigete või surnud kodu- või metslindudega ohustatud piirkonnas — ohustatud piirkonnas asuva sellise kodumajapidamise või põllumajandusettevõtte külastamine, kus eelneval kuul on teatatud haigete või surnud kodulindude esinemisest

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja epidemioloogilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on saadud gripiviiruse A/H5 või A/H5N1 positiivne leid laboriuuringuga, mille on teinud muu labor kui inimestel esineva gripi ELi referentlaborite võrgustikku (CNRL) kuuluv riiklik referentlabor.

C. Riiklikult kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on saadud gripiviiruse A/H5 või A/H5N1 positiivne leid laboriuuringuga, mille on teinud riiklik referentlabor, mis kuulub inimestel esineva gripi ELi referentlaborite võrgustikku (CNRL).

D. WHO kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on saadud laboratoorne kinnitus ühelt H5-viirust käsitlevatest WHO koostöökeskustest.

3.22. LEEGIONÄRIHAIGUS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel on kopsupõletik.

Laboratoorsed kriteeriumid

Haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— Legionella spp. isoleerimine hingamisteede sekreedist või normis steriilsest paikmest

— Legionella pneumophila antigeeni leid uriinist

— Legionella pneumophila serotüüp 1 spetsiifiliste antikehade taseme oluline tõus kordusanalüüsi seerumiproovides

Tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid:

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— Legionella pneumophila antigeeni leid hingamisteede sekreedist või kopsukoest, nt otsese immunofluorestsentstestiga, kasutades monoklonaalsete antikehade põhiseid reaktiive

— Legionella spp. nukleiinhappe leid hingamisteede sekreedist, kopsukoest või normis steriilsest paikmest

— Legionella pneumophila muu kui serotüübi 1 vastaste spetsiifiliste antikehade või muu Legionella spp. antikehade taseme oluline tõus kordusanalüüsi seerumiproovides

— Legionella pneumophila serotüübi 1 vastaste spetsiifiliste antikehade ühekordne suur sisaldus seerumis

Epidemioloogilised kriteeriumid Ei kohaldata

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht: ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliiniline kriteerium JA vähemalt üks tõenäolise haigusjuhu laboratoorne kriteerium.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliiniline kriteerium JA vähemalt üks kinnitatud haigusjuhu laboratoorne kriteerium.

3.23. LEPTOSPIROOS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb

— palavik

VÕI

vähemalt kaks järgmisest üheteistkümnest:

— külmavärinad

— peavalu

— lihasvalu

— konjunktiviit

— hemorraagiad nahal ja limaskestadel

— lööve

— ikterus

— müokardiit

— meningiit

— neerupuudulikkus

— respiratoorsed sümptomid, nagu hemoptüüs

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— Leptospira interrogans'i või muu patogeense Leptospira spp. isoleerimine kliinilisest proovist

— Leptospira interrogans'i või muu patogeense Leptospira spp. nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— Leptospira interrogans'i või muu patogeense Leptospira spp. leid kliinilisest proovist immunofluorestsentstestiga

— Leptospira interrogans'i või muu patogeense Leptospira spp. vastane spetsiifiline antikehareaktsioon

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne loomalt inimesele

— keskkonnatekkene kokkupuude

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.24. LISTERIOOS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest viiest:

— palavik

— meningiit, meningoentsefaliit või entsefaliit

— gripilaadsed sümptomid

— septitseemia

— lokaalsed infektsioonid, nagu artriit, endokardiit, endoftalmiit ja abstsessid

Rasedusaegne listerioos:

— listeerianakkuse puhul on määratletud järgmised rasedusega seotud tagajärjed: raseduse katkemine, surnultsünd või enneaegne sünd raseduse ajal

— vastsündinu listerioos määratletakse kui üks järgmisest: — surnultsünd (loote surm pärast 20. rasedusnädalat) — enneaegse sünd (enne 37. rasedusnädalat)

VÕI

vähemalt üks järgmisest viiest esimesel viiel elukuul (vastsündinu listerioos):

— meningiit või meningoentsefaliit

— septitseemia

— düspnoe

— granulomatosis infantiseptica

— naha, limaskestade või konjuktiivi lesioonid

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— Listeria monocytogenes'e isoleerimine või Listeria monocytogenes'e nukleiinhappe leid normis steriilsest paikmest

— rasedusega seotud juhul ka: Listeria monocytogenes'e isoleerimine või Listeria monocytogenes'e nukleiinhappe leid normis mittesteriilsest paikmest (nt platsenta kude, amnionivedelik, mekoonium, tupekaabe) või lootelt, surnultsündinult, vastsündinult või emalt

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast epidemioloogilisest seosest:

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— ülekanne inimeselt inimesele (vertikaalne ülekanne)

— kokkupuude saastunud toiduga

— ülekanne loomalt inimesele

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht: ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid proovi korral, mis on võetud normis steriilsest paikmest, VÕI rasedusega seotud juhul (ema või vastsündinu tema esimesel viiel elukuul), kui on täidetud laboratoorsed kriteeriumid; haigusjuhuna tuleb teatada üksnes ema haigusjuht.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.25. NEUROBORRELIOOS

Kliinilised kriteeriumid

— Euroopa neuroloogiaühingute föderatsiooni (EFNS) esitatud haigusjuhumääratluse (14) kohased neuroloogilised sümptomid, millel puuduvad muud objektiivsed põhjused.

Laboratoorsed kriteeriumid

A. Kinnitatud haigusjuht

— Pleotsütoos liikvoris JA — Borrelia-vastaste antikehade intratekaalse tekke tõendid VÕI — Borrelia burdgorferi s.l. isoleerimine VÕI — nukleiinhappe leid liikvorist VÕI

— Borrelia-vastaste IgG antikehade leid vereproovist üksnes nende laste (vanus alla 18) puhul, kellel esineb näonärvihalvatus või muu kraniaalnärvide neuriit ja kellel on hiljuti (vähem kui 2 kuud tagasi) olnud erythema migrans

B. Tõenäoline haigusjuht

— Pleotsütoos liikvoris JA Lyme'i borrelioosi suhtes positiivne seroloogiline leid liikvorist VÕI

— Borrelia-vastaste spetsiifiliste antikehade intratekaalne teke

Epidemioloogilised kriteeriumid

Ei kohaldata

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja vähemalt üks tõenäolise haigusjuhu laboratoorsetest kriteeriumidest.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja vähemalt üks kinnitatud haigusjuhu laboratoorsetest kriteeriumidest.

3.26. MALAARIA

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel on palavik VÕI isik, kellel on palaviku anamnees.

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— malaaria parasiitide leid vereäigepreparaadist valgusmikroskoopiaga

— Plasmodium'i nukleiinhappe leid verest

— Plasmodium'i antigeeni leid

Kui see on võimalik, tuleks Plasmodium spp. liik samastada.

Epidemioloogilised kriteeriumid Ei kohaldata

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Ei kohaldata

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.27. LEETRID

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel on palavik

JA

— makulopapuloosne lööve

NING vähemalt üks järgmisest kolmest:

— köha

— nohu

— konjunktiviit

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— leetriviiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— leetriviiruse nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— ägedale nakkusele iseloomulik leetriviirusevastane spetsiifiline antikehareaktsioon seerumis või süljes

— leetriviiruse antigeeni tuvastamine kliinilisest proovist otsese immunofluorestentstestiga, kasutades leetrispetsiifilisi monoklonaalseid antikehi

Laboriuuringute tulemuste tõlgendamisel tuleb arvestada vaktsineerimisstaatust. Hiljutise vaktsineerimise korral tuleb uurida, kas esineb viiruse metsiktüüpi.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, keda ei ole hiljuti vaktsineeritud ja kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

3.28. MENINGOKOKKINFEKTSIOON, INVASIIVNE HAIGUS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmistest:

— meningeaalnähud

— hemorraagiline lööve

— septiline šokk

— septiline artriit

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— Neisseria meningitidis'e isoleerimine normis steriilse paikme või purpuri nahalesiooni proovist

— Neisseria meningitidis'e nukleiinhappe leid normis steriilse paikme või purpuri nahalesiooni proovist

— Neisseria meningitidis'e antigeeni leid liikvorist

— gramnegatiivselt värvunud diplokokkide leid liikvorist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid.

3.29. MUMPS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel on

— palavik

JA

vähemalt üks järgmisest kolmest:

— kõrvasüljenäärme või mõne muu süljenäärme järsku alanud ühe- või kahepoolne valulik turse, millel ei ole muud ilmset põhjust

— orhiit

— meningiit

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— mumpsiviiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— mumpsiviiruse nukleiinhappe leid

— ägedale nakkusele iseloomulik mumpsiviirusevastane spetsiifiline antikehareaktsioon seerumis või süljes

Laboriuuringute tulemuste tõlgendamisel tuleb arvestada vaktsineerimisstaatust.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, keda pole hiljuti vaktsineeritud ja kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid. Juhul, kui hiljuti on vaktsineeritud: isik, kellel on tuvastatud mumpsiviiruse metsiktüübi tüve esinemine.

3.30. LÄKAKÖHA

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt kaks nädalat kestev köha JA

— vähemalt üks järgmisest kolmest: — köhahood — inspiratoorne striidor — köhajärgne oksendamine

VÕI

isik, kellel arst on diagnoosinud läkaköha,

VÕI

apnoe episoodid väikelastel

Märkused.

Kõigil isikutel, sealhulgas täiskasvanutel, noorukitel või vaktsineeritud lastel võib esineda ebatüüpilisi sümptomeid. Köha omadusi tuleks uurida, eriti seda, kas köha on äkkhootine, kas see sageneb öösiti ning kas see esineb ilma palavikuta.

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

i) Bordetella pertussis'e isoleerimine kliinilisest proovist

ii) Bordetella pertussis'e nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

iii) Bordetella pertussis'e vastane spetsiifiline antikehareaktsioon

Otsene diagnoosimine (i–ii): kõige paremini on Bordetella pertussis isoleeritav ja selle nukleiinhape tuvastatav ninaneeluproovist.

Kaudne diagnoosimine (iii): võimalusel tuleks ELISA teha kasutades standardina eriti puhast läkaköhatoksiini ja WHO etalonseerumeid. Laboratoorsete testide tulemuste tõlgendamisel tuleb arvestada läkaköhavastase vaktsineerimise staatust. Juhul kui vaktsineeritud on mõnel viimastest aastatest enne proovi võtmist, võib Bordetella pertussis'e vastaste spetsiifiliste antikehade tiiter olla eelneva vaktsineerimise tagajärg või selle tõttu muutunud.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

3.31. KATK

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmistest kliinilistest vormidest.

Buboonkatk: — palavik JA — järsku alanud valuline lümfadeniit

Katkuseptitseemia: — palavik

Kopsukatk: — palavik JA vähemalt üks järgmisest kolmest: — köha — rindkerevalu — hemoptüüs

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— Yersinia pestis'e isoleerimine kliinilisest proovist

— Yersinia pestis'e nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— Yersinia pestis'e F1 antigeeni vastane spetsiifiline antikehareaktsioon

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne inimeselt inimesele

— ülekanne loomalt inimesele

— laborikokkupuude haigustekitajaga (kui kokkupuude katkutekitajaga on võimalik)

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid.

3.32. STREPTOCOCCUS PNEUMONIAE INFEKTSIOON, INVASIIVNE HAIGUS

Kliinilised kriteeriumid

Ei ole seire eesmärgil asjakohased.

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— Streptococcus pneumoniae isoleerimine normis steriilsest paikmest

— Streptococcus pneumoniae nukleiinhappe leid normis steriilsest paikmest

— Streptococcus pneumoniae antigeeni leid normis steriilsest paikmest

Epidemioloogilised kriteeriumid Ei kohaldata

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Ei kohaldata

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid.

Antimikroobikumiresistentsus

Antimikroobikumitundlikkuse testide tulemused tuleb teatada kooskõlas ECDC ja liikmesriikide poolt kokku lepitud meetodite ja kriteeriumidega, nagu need on määratletud ECDC antimikroobikumiresistentsuse seire üleeuroopalise võrgustiku poolt (EARS-Net) (15).

3.33. ÄGE POLIOMÜELIIT

Kliinilised kriteeriumid

Alla 15aastane isik, kellel esineb äge lõtv halvatus (AFP),

VÕI

isik, kellel arst kahtlustab poliomüeliiti.

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— polioviiruse isoleerimine ja viirustüüpide eristamine – polioviiruse metsiktüüp (WPV)

— vaktsiinist pärit polioviirus (VDVP) (VDVP korral vähemalt 85 % sarnasust vaktsiiniviirusega nukleotiidijärjestuse VP1 osas)

— Sabini-tüüpi polioviirus: polioviirust määravas ja WHO poolt akrediteeritud laboris tehtud viirustüüpide eristamine (VDVP korral 1–15 % erinevusi nukleotiidijärjestuse VP1 osas võrreldes sama serotüübi vaktsiiniviirusega)

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne inimeselt inimesele

— anamneesis reis poliomüeliidi endeemilisse piirkonda või piirkonda, kus kahtlustatakse polioviiruse levikut või seda on kinnitatud

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

3.34. Q-PALAVIK

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kolmest:

— palavik

— kopsupõletik

— hepatiit

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— Coxiella burnetii isoleerimine kliinilisest proovist

— Coxiella burnetii nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— Coxiella burnetii vastane spetsiifiline antikehareaktsioon (IgG või II faasi IgM antikehad)

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest epidemioloogilisest seosest:

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— ülekanne loomalt inimesele

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

3.35. MARUTÕBI

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel on äge entsefalomüeliit

JA

vähemalt kaks järgmisest seitsmest:

— loomahammustusejärgsed tundlikkuse muutused hammustuspiirkonnas

— parees või paralüüs

— neelamislihaste spasm

— hüdrofoobia

— deliirium

— krambid

— ärevus

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— marutõveviiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— marutõveviiruse nukleiinhappe leid kliinilisest proovist (nt süljest või ajukoest)

— viirusantigeenide leid kliinilisest proovist otsese immunofluorestsentstestiga

— marutõveviirusevastane spetsiifiline antikehareaktsioon viiruse neutraliseerimise testiga seerumist või liikvorist

Laboriuuringute tulemuste tõlgendamisel tuleb arvestada vaktsineerimis- või immuniseerimisstaatust.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne loomalt inimesele (nakkuskahtlane või kinnitatud nakkusega loom)

— kokkupuude ühise nakkusallikaga (sama loom)

— ülekanne inimeselt inimesele (nt elundisiirdamise tõttu)

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

3.36. PUNETISED

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel on järsku tekkinud generaliseerunud makulopapuloosne lööve

JA

vähemalt üks järgmisest viiest:

— tservikaalne adenopaatia

— suboktsipitaalne adenopaatia

— postaurikulaarne adenopaatia

— liigesevalu

— artriit

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— punetisteviiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— punetisteviiruse nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— punetisteviiruse vastaste IgM antikehade leid (*1).

— punetisteviiruse vastase IgG serokonversioon või punetisteviirusevastaste IgG antikehade tiitri oluline suurenemine paralleelselt testitud paarisseerumites

Laboriuuringute tulemuste tõlgendamisel tuleb arvestada vaktsineerimisstaatust (võimalik IgM antikehade persisteerumine pärast vaktsineerimist).

Epidemioloogilised kriteeriumid

Epidemioloogiline seos kinnitatud haigusjuhuga.

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid ning keda ei ole hiljuti vaktsineeritud. Isikut, keda on hiljuti vaktsineeritud ja kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ning kellel on tuvastatud metsiktüübi punetisteviiruse tüve esinemine, käsitatakse kinnitatud haigusjuhuna.

Märkus. Kui raseduse ajal kahtlustatakse punetisi, on haigusjuhu käsitlemiseks nõutav puntetistevastase IgM antikeha positiivse leiu lisakinnitus (nt punetisteviiruse vastase spetsiifilise IgG antikeha aviidsuse test, referentaboris tehtud punetisteviiruse vastase IgM antikeha ja punetistevastase IgG antikeha tasemete võrdlus paarisseerumites).

3.37. KAASASÜNDINUD PUNETISTESÜNDROOM

Kliinilised kriteeriumid

Kaasasündinud punetistenakkus (CRI)

Kaasasündinud punetistenakkuse kliinilisi kriteeriume ei ole võimalik määratleda.

Kaasasündinud punetistesündroom

Alla 1aastane laps või surnultsündinu, kellel esineb:

vähemalt kaks punktis A loetletud seisundit

VÕI

üks punktis A ja üks punktis B loetletud seisund:

A)

— katarakt(id)

— kaasasündinud glaukoom

— kaasasündinud südamerike

— kuulmisnõrkus

— pigmentaarne retinopaatia

B)

— purpur

— splenomegaalia

— mikrotsefaalia

— arengupeetus

— meningoentsefaliit

— luuhaigus luukoe röntgennegatiivsusega

— ikterus, mis algab 24 tundi pärast sündi

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— punetisteviiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— punetisteviiruse nukleiinhappe leid

— punetisteviiruse vastane spetsiifiline antikehareaktsioon (IgM)

— persistentsed punetisteviiruse vastased IgG antikehad 6.–12. elukuu vahel (vähemalt kaks proovi, milles punetisteviiruse vastaste IgG antikehade kontsentratsioon on samasugune)

Laboriuuringute tulemuste tõlgendamisel tuleb arvestada vaktsineerimisstaatust.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Imik või surnultsündinu, kui sünnitanud naisel on laboratoorselt kinnitatud punetistenakkus; rasedusaegne ülekanne inimeselt inimesele (vertikaalne ülekanne).

Kaasasündinud punetiste haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht: ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Surnultsündinu või imik, kes on kas testimata VÕI kelle laboriuuringute tulemused on negatiivsed ning kellel esineb vähemalt üks järgmisest kahest: — epidemioloogiline seos JA vähemalt üks kaasasündinud punetistesündroomi kliiniliste kriteeriumide punktis A loetletud seisundites — kelle puhul on täidetud kaasasündinud punetistesündroomi kliinilised kriteeriumid

C. Kinnitatud haigusjuht Surnultsündinu, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid, VÕI imik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid JA esineb vähemalt üks järgmisest kahest: — epidemioloogiline seos; — vähemalt üks kaasasündinud punetistesündroomi kliiniliste kriteeriumide punktis A loetletud seisunditest.

3.38. SALMONELLAENTERIIT

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest neljast:

— kõhulahtisus

— palavik

— kõhuvalu

— oksendamine

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— Salmonella (muu kui S. Typhi või S. Paratyphi) isoleerimine kliinilisest proovist

— Salmonella (muu kui S. Typhi või S. Paratyphi) nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

Märkus. Salmonella enterica antimikroobikumitundlikkust tuleks testida isolaatide representatiivsest alamhulgast.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest viiest epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne inimeselt inimesele

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— ülekanne loomalt inimesele

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

— keskkonnatekkene kokkupuude

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht: ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Iga isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

Antimikroobikumiresistentsus

Antimikroobikumitundlikkuse testide tulemused tuleb teatada kooskõlas ECDC ja liikmesriikide poolt kokku lepitud meetodite ja kriteeriumidega, nagu need on määratletud inimese Salmonella ja Campylobacter'i isolaatide antimikroobikumitundlikkuse ühtlustatud seire ELi protokollis (16).

3.39. ÄGE RASKEKUJULINE RESPIRATOORNE SÜNDROOM (SARS)

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel on palavik või kellel on palavikuanamnees,

JA

vähemalt üks järgmisest kolmest:

— köha

— hingamisraskused

— düspnoe

JA

vähemalt üks järgmisest neljast:

— kopsupõletiku radioloogilised tunnused

— ägeda respiratoorse distressi sündroomi radioloogiline leid

— kopsupõletiku lahanguleid

— ägeda respiratoorse distressi sündroomi lahanguleid

JA

haigusnähte täielikult selgitava alternatiivse diagnoosi puudumine

Laboratoorsed kriteeriumid

Haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— viiruse isoleerimine rakukultuuris mis tahes kliinilisest proovimaterjalist ja SARS-CoV identifitseerimine, kasutades näiteks RT-PCR meetodit

— SARS-CoV nukleiinhappe leid vähemalt ühes järgmisest kolmest: — vähemalt kahest erinevast kliinilisest proovimaterjalist (nt nina-neelukaabe ja roe) — samast kliinilisest proovimaterjalist, mida haiguse jooksul võetakse kaks või enam korda (nt järjestikused nina-neeluaspiraadid) — kahe erineva testiga või korduva RT-PCR testiga algsest kliinilisest materjalist uuesti eraldatud uuest RNA-ekstraktist

— SARS-CoV-vastane spetsiifiline antikehareaktsioon ühel järgmisest kahest meetodist: — serokonversioon ELISA või kaudse immunofluorestsentstestiga paralleelselt testitud ägeda ja paranemisfaasi seerumites — neljakordne või suurem antikehade tiitri tõus paralleelselt testitud ägeda ja paranemisfaasi seerumi vahel

Tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid:

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— ühekordne SARS-CoV suhtes positiivne antikehatest

— positiivne PCR-testi tulemus SARS-CoV suhtes ühestainsast kliinilisest proovist ja katsest

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kolmest: — töötamine kutsealal, millega kaasneb suurenenud SARS-CoV-ga kokkupuute risk (nt sellise labori töötajad, kus töötatakse SARS-CoV/SARS-CoV-tüüpi elusviirustega või säilitatakse SARS-CoV-ga nakatunud kliinilisi proove isikud, kellel on kokkupuude metsloomade või muude loomadega, keda peetakse SARS-CoV reservuaariks, nende loomade eritiste või sekreetidega jms) — lähikontakt (17) ühe või mitme isikuga, kellel on kinnitatud SARS või keda SARSi suhtes uuritakse — reisimine või alaline elamine piirkonnas, kus esineb SARSi puhang

— sama tervishoiuüksuse kaks või enam tervishoiutöötajat, (18) kelle puhul on kliinilisi tõendeid SARSi esinemisest ja kelle haiguse algus avaldub sama 10päevase perioodi vältel

— kolm või enam isikut (tervishoiutöötajad ja/või patsiendid ja/või külastajad), kellel on epidemioloogiline seos sama tervishoiuüksusega ning kelle puhul on kliinilisi tõendeid SARSi esinemisest ja kelle haiguse algus avaldub sama 10päevase perioodi vältel

Haigusjuhu klassifikatsioon epideemiatevahelisel perioodil

Kohaldatakse ka SARSi puhangu ajal riikides või piirkondades, mis ei ole haigusest tabandunud.

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos ning on täidetud tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid.

C. Riiklikult kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid, mille testid on tehtud riiklikus referentlaboris.

D. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid, kusjuures testid on tehtud WHO SARSi kontrolli- ja referentlaboris.

Haigusjuhu klassifikatsioon haiguspuhangu ajal

Kohaldatakse haiguspuhangu ajal riigis/piirkonnas, kus vähemalt ühel isikul on WHO SARSi kontrolli- ja referentlaboris kinnitatud SARSi nakkus.

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos riiklikult kinnitatud või kinnitatud haigusjuhuga.

C. Riiklikult kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid, kusjuures testid on tehtud riiklikus referentlaboratooriumis.

D. Kinnitatud haigusjuht Üks järgmisest kolmest: — isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid, kusjuures testid on tehtud WHO SARSi kontrolli- ja referentlaboris — riiklikult kinnitatud haigusjuhuga isik, kelle puhul on olemas epidemioloogiline seos nakkusahelaga, milles vähemalt üks haigusjuht on sõltumatult tõendatud WHO SARSi kontrolli- ja referentlabori poolt — isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid ning on olemas epidemioloogiline seos nakkusahelaga, milles vähemalt üks haigusjuht on sõltumatult tõendatud WHO SARSi kontrolli- ja referentlabori poolt

3.40. ENTEROHEMORRAAGILISE E. COLI (SHIGA-TOKSIINI/VEROTSÜTOTOKSIINI TOOTVA (STEC/VTEC) E. COLI) NAKKUS, KAASA ARVATUD HEMOLÜÜTILIS-UREEMILINE SÜNDROOM (HUS)

Kliinilised kriteeriumid

STEC/VTEC kõhulahtisus

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kahest:

— kõhulahtisus

— kõhuvalu

Hemolüütilis-ureemiline sündroom (HUS)

Isik, kellel on äge neerupuudulikkus ja esineb vähemalt üks järgmisest kahest:

— mikroangiopaatiline hemolüütiline aneemia

— trombotsütopeenia

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— Shiga-toksiini/verotsütotoksiini tootva Escherichia coli või Escherichia coli, millel on stx1/vtx1 või stx2/vtx2 geen(id) Escherichia coli, isoleerimine/külv

— sorbitooli mittefermenteeriva (NSF) Escherichia coli O157 isoleerimine (ilma toksiini olemasolu või toksiini kodeerivate geenide testimist)

— stx1/vtx1 või stx2/vtx2 geeni(de) nukleiinhappe otsene tuvastamine

— vaba Shiga-toksiini/verotsütotoksiin leid roojaproovist

Üksnes HUSi korral võib STEC/VTECi kinnitamiseks kasutada järgmist laboratoorset kriteeriumi:

— Escherichia coli serotüübi spetsiifiline (LPS-vastane) antikehareaktsioon.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest viiest epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne inimeselt inimesele

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— ülekanne loomalt inimesele

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

— keskkonnatekkene kokkupuude

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. STEC-nakkusega seotud HUSi võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud HUSi kliinilised kriteeriumid.

B. STEC-/VTEC-nakkuse tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. STEC-/VTEC-nakkuse kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.41. ŠIGELLOOS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest neljast:

— kõhulahtisus

— palavik

— oksendamine

— kõhuvalu

Laboratoorsed kriteeriumid

Kinnitatud haigusjuht:

— Shigella spp. isoleerimine kliinilisest proovist.

Tõenäoline haigusjuht:

— Shigella spp. nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

Märkus. Shigella antimikroobikumitundlikkust tuleks testida isolaatide representatiivsest alamhulgast.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne inimeselt inimesele

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

— keskkonnatekkene kokkupuude

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos VÕI isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja kinnitatud haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

Antimikroobikumiresistentsus

Antimikroobikumitundlikkuse testide tulemused tuleb teatada kooskõlas ECDC ja liikmesriikide poolt kokku lepitud meetodite ja kriteeriumidega.

3.42. RÕUGED

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kahest:

— palavik

JA

tsentrifugaalse levikuga villiline või kõva mädavilliline lööve, mille villid on samas arengustaadiumis;

— ebatüüpiliste vormide korral vähemalt üks järgmisest neljast: — hemorraagilised lesioonid — lamedad sametjad nahalesioonid, mis ei arene villideks — lööbeta rõuged (variola sine eruptione) — variola minor

Laboratoorsed kriteeriumid

Haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest laboriuuringust:

— rõugeviiruse isoleerimine kliinilisest proovist ning seejärel sekveneerimine (üksnes määratud P4 laborites)

— rõugeviiruse nukleiinhappe leid kliinilisest proovist ning seejärel sekveneerimine

Laboriuuringute tulemuste tõlgendamisel tuleb arvestada vaktsineerimisstaatust.

Tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid

— Orthopox-viiruste viiruspartiklite leid elektronmikroskoopial.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne inimeselt inimesele

— laborikokkupuude (kui kokkupuude rõugeviirusega on võimalik)

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja kehtib vähemalt üks järgmisest kahest: — on olemas epidemioloogiline seos inimesel kinnitatud haigusjuhuga ning ülekandena inimeselt inimesele — on täidetud tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid. Haiguspuhangu ajal: isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

3.43. SÜÜFILIS

Kliinilised kriteeriumid

Primaarne süüfilis

Isik, kellel esineb üks või mitu (tavaliselt valutut) šankrit välissuguelunditel, lahklihal, pärakupiirkonnas või suu või neelu limaskestal või mujal kui välissuguelundite piirkonnas.

Sekundaarne süüfilis

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest viiest:

— difuusne makulopapuloosne lööve, sageli ka peopesadel ja jalataldadel

— generaliseerunud lümfadenopaatia

— lai kondüloom (condyloma lata)

— enanteem

— juuste väljalangemine (alopecia diffusa)

Varane latentne süüfilis süüfilis (alla 1 aasta)

Sümptomid puuduvad ja ka eelneva 12 kuu jooksul ei ole anamneesis süüfilise varasele staadiumile vastavaid sümptomeid.

Tuleb arvestada, et okulaarsed ja neuroloogilised kahjustused võivad avalduda igas süüfilise staadiumis.

Tuleb arvestada, et hiline latentne süüfilis (üle 1 aasta) ei kuulu EL/EMP seire alla.

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmistest:

— Treponema pallidum'i leid lesiooni eksudaadist või kudedest pimevälja mikroskoopial

— Treponema pallidum'i leid lesiooni eksudaadist või kudedest otsese immunofluorestsentstestiga

— Treponema tuvastamine lesiooni eksudaadist või kudedest nukleiinhappe amplifitseerimise testiga (NAAT)

— Treponema pallidum'i vastaste antikehade leid sõeltestiga (TPHA, TPPA või EIA) JA lisaks kas TP-IgM antikehade leid (nt IgM-ELISA või immunoblot või 19S-IgM-FTA-abs) VÕI mittetreponemaalsete antikehade leid (nt RPR, VDRL)

Epidemioloogilised kriteeriumid

Primaarne/sekundaarne süüfilis

Epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele (seksuaalkontakt)

Varane latentne süüfilis

Epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele (seksuaalkontakt) eelneva 12 kuu jooksul

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid.

3.44. KAASASÜNDINUD SÜÜFILIS

Kliinilised kriteeriumid

Alla 2aastane väikelaps, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kümnest:

— hepatosplenomegaalia

— naha ja limaskesta lesioonid

— lai kondüloom (condyloma lata)

— persistentne riniit

— ikterus

— pseudoparalüüs (periostiidi või osteokondriidi tõttu)

— kesknärvisüsteemi haaratus

— aneemia

— nefrootiline sündroom

— väärtoitumus

Laboratoorsed kriteeriumid

Haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— Treponema pallidum'i leid nabaväädist, platsentast, ninaeritisest või nahalesiooni materjalist pimevälja mikroskoopial

— Treponema pallidum'i leid nabaväädist, platsentast, ninaeritisest või nahalesiooni materjalist otsese immunofluorestsentstestiga (DFA-TP)

— Treponema pallidum'i vastaste spetsiifilise IgM antikehade leid (FTA-abs, EIA)

JA ebaspetsiifilise (mittetreponemaalse) testi (VDRL, RPR) positiivne tulemus lapse seerumist.

Tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— positiivne VDRL-testi tulemus liikvorist (VDRL-CSF)

— positiivne mittetreponemaalsete ja treponemaalsete seroloogiliste testide tulemus ema seerumist

— väikelapse mittetreponemaalsete antikehade tiiter on neli või enam korda suurem kui nende tiiter ema seerumis

Epidemioloogilised kriteeriumid

Väikelaps, kelle puhul on olemas epidemioloogiline seos ülekandena inimeselt inimesele (vertikaalne ülekanne).

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Väikelaps, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja kehtib vähemalt üks järgmisest kahest: — on olemas epidemioloogilise seos — on täidetud tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid

C. Kinnitatud haigusjuht Laps, kelle puhul on täidetud haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid.

3.45. TEETANUS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt kaks järgmisest kolmest:

— peamiselt mälumis- ja kaelalihaste valulikud lihasekontraktsioonid, mis põhjustavad näospasme, lõuakrampsulgust e trismi ja sardoonilist naeratust (risus sardonicus)

— kerelihaste valulikud kontraktsioonid

— generaliseerunud lihaskrambid, sageli opistotoonus

Laboratoorsed kriteeriumid Ei kohaldata

Epidemioloogilised kriteeriumid Ei kohaldata

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ning puudub suurema tõenäosusega muu diagnoos.

C. Kinnitatud haigusjuht Ei kohaldata

3.46. PUUKENTSEFALIIT

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel on kesknärvisüsteemi põletiku sümptomid (nt meningiit, meningoentsefaliit, entsefalomüeliit, entsefaloradikuliit).

Laboratoorsed kriteeriumid (19)

Haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid:

Vähemalt üks järgmisest viiest:

— puukentsefaliidi (TBE) viiruse vastased spetsiifilised IgM JA IgG antikehad veres

— TBE-spetsiifilised IgM antikehad liikvoris

— serokonversioon või TBE-spetsiifiliste antikehade tiitri neljakordne suurenemine paarisseerumites

— TBE viiruse nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— TBE viiruse isoleerimine kliinilisest proovist

Tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid:

TBE viiruse vastaste spetsiifiliste IgM antikehade leid ühest seerumiproovist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Kokkupuude ühise nakkusallikaga (pastöriseerimata piimatooted)

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid, VÕI isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Seroloogilisi tulemusi tuleb tõlgendada võttes arvesse varasemat kokkupuudet muude flaviviirusnakkustega ning flaviviiruste vastase vaktsineerimise staatust. Kinnitatud haigusjuhud tuleb sel juhul valideerida neutraliseerimistestiga seerumist või muu samaväärse meetodiga.

3.47. KAASASÜNDINUD TOKSOPLASMOOS

Kliinilised kriteeriumid

Ei ole seire eesmärgil asjakohased.

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— Toxoplasma gondii leid kudedest või kehavedelikest

— Toxoplasma gondii nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— Toxoplasma gondii vastane spetsiifiline antikehareaktsioon (IgM, IgG, IgA) vastsündinul

— püsivalt stabiilne Toxoplasma gondii vastaste IgG antikehade tiiter imikul (alla 12kuusel)

Epidemioloogilised kriteeriumid Ei kohaldata

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Ei kohaldata

C. Kinnitatud haigusjuht Imik, kelle puhul on täidetud laboratoorsed kriteeriumid.

3.48. TRIHHINELLOOS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt kolm järgmisest kuuest:

— palavik

— lihaste valulikkus ja lihasvalu

— kõhulahtisus

— näoturse

— eosinofiilia

— konjuktiivialused, küünealused ja võrkkesta hemorraagiad

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— Trichinella vastsete leid lihasbiopsial võetud koeproovist

— Trichinella-vastane spetsiifiline antikehareaktsioon (IFA test, ELISA või western-blot)

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest epidemioloogilisest seosest:

— kokkupuude saastunud toiduga (liha)

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Iga isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.49. TUBERKULOOS

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kelle puhul on olemas järgmised kaks:

— mis tahes kehapiirkonnas aktiivsele tuberkuloosile vastavad haigusnähud, sümptomid ja/või radioloogiline leid JA

— arsti otsus määrata patsiendile täielik tuberkuloosivastane raviskeem

VÕI

surmajärgselt avastatud haigusjuht, mille patoloogiline leid vastab aktiivsele tuberkuloosile, mille korral tulnuks määrata tuberkuloosivastane antibiootikumravi, kui patsient oleks diagnoositud enne surma.

Laboratoorsed kriteeriumid

Haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— Mycobacterium tuberculosis'e rühma kuuluva bakteri (v.a Mycobacterium bovis-BCG) isoleerimine kliinilisest proovist

— Mycobacterium tuberculosis'e rühma kuuluva bakteri nukleiinhappe leid kliinilisest proovist JA positiivne leid mikroskoopial happekindlate bakterite suhtes või samaväärsete fluorestseeruvalt värvunud bakterite leid valgusmikroskoopial

Tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— positiivne leid mikroskoopial happekindlate bakterite suhtes või samaväärsete fluorestseeruvalt värvunud bakterite leid valgusmikroskoopial

— Mycobacterium tuberculosis'e rühma kuuluva bakteri nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— histoloogilise leiuna granuloomide esinemine

Epidemioloogilised kriteeriumid Ei kohaldata

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid.

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid.

Antimikroobikumiresistentsus

Antimikroobikumitundlikkuse testide tulemused tuleb teatada kooskõlas ECDC ja liikmesriikide poolt kokku lepitud meetodite ja kriteeriumidega, nagu need on määratletud Euroopa tuberkuloosireferentlaborite võrgustiku ja Euroopa tuberkuloosiseire võrgustiku poolt (20).

3.50. TULAREEMIA

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmistest kliinilistest vormidest.

Ultseroglandulaarne tulareemia — nahahaavand JA — regionaalne lümfadenopaatia

Glandulaarne tulareemia — suurenenud ja valulikud lümfisõlmed ilma nähtava haavandita

Okuloglandulaarne tulareemia — konjunktiviit JA — regionaalne lümfadenopaatia

Orofarüngeaalne tulareemia — tservikaalne lümfadenopaatia JA vähemalt üks järgmisest kolmest: — stomatiit — farüngiit — tonsilliit

Intestinaalne tulareemia Vähemalt üks järgmisest kolmest: — kõhuvalu — oksendamine — kõhulahtisus

Kopsutulareemia — kopsupõletik

Tüfoidne tulareemia Vähemalt üks järgmisest kahest: — palavik ilma varajaste lokaliseerunud haigusnähtude ja sümptomiteta; — septitseemia

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— Francisella tularensis'e isoleerimine kliinilisest proovist

— Francisella tularensis'e nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— Francisella tularensis'e vastane spetsiifiline antikehareaktsioon

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest epidemioloogilisest seosest:

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— ülekanne loomalt inimesele

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

3.51. KÕHUTÜÜFUS JA PARATÜÜFUSED

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kahest:

— püsiv palavik VÕI

— vähemalt kaks järgmisest neljast: — peavalu — suhteline bradükardia — kuiv köha — kõhulahtisus, kõhukinnisus, halb enesetunne või kõhuvalu

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— Salmonella Typhi või Paratyphi isoleerimine kliinilisest proovist

— Salmonella Typhi või Paratyphi nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest epidemioloogilisest seosest:

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— ülekanne inimeselt inimesele

— kokkupuude saastunud toidu või joogiveega

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Iga isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.52. HEMORRAAGILISED VIIRUSPALAVIKUD (VHF)

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest kahest:

— palavik

— mitmesugused hemorraagianähud, mis võivad põhjustada mitmeelundipuudulikkust

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— spetsiifilise viiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— viirusespetsiifilise nukleiinhappe leid kliinilisest proovist ja viiruse genotüübi määramine

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmistest:

— viimase 21 päeva jooksul reisimine piirkonnas, kus on teadaolevalt või arvatavasti esinenud hemorraagilise viiruspalaviku juhte

— viimase 21 päeva jooksul kokkupuude isikuga, kellel on tõenäoline või kinnitatud hemorraagilise viiruspalaviku haigusjuht, mis algas viimase 6 kuu jooksul

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

3.53. LÄÄNE-NIILUSE PALAVIK (LÄÄNE-NIILUSE VIIRUS (WNV) -NAKKUS)

Kliinilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kolmest:

— Isik, kellel on palavik

— entsefaliit

— meningiit

Laboratoorsed kriteeriumid

Haigusjuhu kinnitamise laboriuuringud

Vähemalt üks järgmisest neljast:

— Lääne-Niiluse viiruse isoleerimine verest või liikvorist

— Lääne-Niiluse viiruse nukleiinhappe leid verest või liikvorist

— Lääne-Niiluse viiruse vastane spetsiifiline antikehareaktsioon (IgM) liikvoris

— Lääne-Niiluse viiruse vastase IgM kõrge tiiter JA Lääne-Niiluse viiruse vastase IgG antikehade leid JA kinnitus neutraliseerimisega

Tõenäolise haigusjuhu laboriuuring

Lääne-Niiluse viiruse vastane spetsiifiline antikehareaktsioon seerumis

Laboriuuringute tulemuste tõlgendamisel tuleb arvestada flaviviiruste vastu vaktsineerimise staatust.

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne loomalt inimesele (elamine või reisimine või kokkupuude sääsehammustuste kaudu piirkonnas, kus hobustel või lindudel esineb endeemiliselt Lääne-Niiluse viiruse nakkust)

— ülekanne inimeselt inimesele (vertikaalne ülekanne, vereülekanne, transplantaadid)

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid JA vähemalt üks järgmisest kahest: — epidemioloogilise seose olemasolu; — tõenäolisele haigusjuhule vastav laboratoorne test.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud haigusjuhu kinnitamise laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Seroloogilisi tulemusi tuleb tõlgendada võttes arvesse varasemat kokkupuudet muude flaviviirusnakkustega ning flaviviiruste vastase vaktsineerimise staatust. Kinnitatud haigusjuhud tuleb sel juhul valideerida neutraliseerimistestiga seerumist või muu samaväärse meetodiga.

3.54. KOLLAPALAVIK

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel on palavik

JA

vähemalt üks järgmisest kahest:

— ikterus

— generaliseerunud hemorraagia

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest viiest:

— kollapalavikuviiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— kollapalavikuviiruse nukleiinhappe leid

— kollapalavikuviiruse antigeeni leid

— kollapalavikuviiruse vastane spetsiifiline antikehareaktsioon

— surmajärgsel maksa histopatoloogilisel uuringul tüüpiliste lesioonide leid

Epidemioloogilised kriteeriumid

Viimase nädala jooksul reisimine piirkonnas, kus teadaolevalt või arvatavasti on esinenud kollapalavikujuhtumeid.

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, keda pole hiljuti vaktsineeritud ja kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid. Hiljutise vaktsineerimise korral isik, kellel avastatakse kollapalavikuviiruse metsiktüübi tüvi.

Märkus. Seroloogilisi tulemusi tuleb tõlgendada võttes arvesse varasemat kokkupuudet muude flaviviirusnakkustega ning flaviviiruste vastase vaktsineerimise staatust. Kinnitatud haigusjuhud tuleb sel juhul valideerida neutraliseerimistestiga seerumist või muu samaväärse meetodiga.

3.55. YERSINIA ENTEROCOLITICA VÕI YERSINIA PSEUDOTUBERCULOSIS'E ENTERIIT

Kliinilised kriteeriumid

Isik, kellel esineb vähemalt üks järgmisest viiest:

— palavik

— kõhulahtisus

— oksendamine

— kõhuvalu (pseudoapenditsiit)

— roojamispakitsus

Laboratoorsed kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest kahest:

— inimesele patogeense Yersinia enterocolitica või Yersinia pseudotuberculosis'e isoleerimine kliinilisest proovist

— Y. enterocolitica või Y. pseudotuberculosis'e virulentsusgeenide leid kliinilisest proovist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Vähemalt üks järgmisest neljast epidemioloogilisest seosest:

— ülekanne inimeselt inimesele

— kokkupuude ühise nakkusallikaga

— ülekanne loomalt inimesele

— kokkupuude saastunud toiduga

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Kui riiklikus seiresüsteemis ei registreerita kliinilisi sümptomeid, tuleks kõik laboratoorselt kinnitatud haigusjuhuga isikud teatada kinnitatud haigusjuhtudena.

3.56. ZIKA VIIRUSHAIGUS

Kliinilised kriteeriumid

— Isik, kellel on lööve.

Laboratoorsed kriteeriumid

A. Kinnitatud haigusjuht

Vähemalt üks järgmistest:

— Zika viiruse nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— Zika viiruse antigeeni leid kliinilisest proovist

— Zika viiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— Zika viiruse vastaste spetsiifiliste IgM antikehade leid seerumiproovist (seerumiproovidest) JA kinnitus neutraliseerimistestiga

— serokonversioon või Zika viiruse vastaste spetsiifiliste antikehade tiitri neljakordne suurenemine paarisseerumites

B. Tõenäoline haigusjuht

— Zika viiruse vastaste spetsiifiliste IgM antikehade leid seerumiproovist

Epidemioloogilised kriteeriumid

Kahenädalases ajavahemikus enne sümptomite avaldumist on anamneesis reisimine piirkonda või alaline elamine piirkonnas, kus on dokumenteeritud Zika viiruse jätkuv levik,

VÕI

seksuaalkontakt isikuga, kellel on hiljuti olnud kokkupuude Zika viirusnakkusega või kellel on kinnitatud Zika viirusnakkus.

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Võimalik haigusjuht Ei kohaldata

B. Tõenäoline haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja tõenäolise haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid.

C. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kinnitatud haigusjuhu laboratoorsed kriteeriumid.

Märkus. Seroloogilisi tulemusi tuleb tõlgendada võttes arvesse varasemat kokkupuudet muude flaviviirusnakkustega ning flaviviiruste vastase vaktsineerimise staatust. Kinnitatud haigusjuhud tuleb sel juhul valideerida neutraliseerimistestiga seerumist või muu samaväärse meetodiga.

3.57. KAASASÜNDINUD ZIKA VIIRUSHAIGUS

Kliinilised kriteeriumid

— Imik või loode, kellel on mikrotsefaalia või koljusisesed kaltsifikaadid või muud kesknärvisüsteemi väärarendid.

Laboratoorsed kriteeriumid

A. Kinnitatud haigusjuht

— Zika viiruse nukleiinhappe leid kliinilisest proovist

— Zika viiruse antigeeni leid kliinilisest proovist

— Zika viiruse isoleerimine kliinilisest proovist

— Zika viiruse vastaste spetsiifiliste IgM antikehade leid seerumist, liikvorist või amnionivedelikust

Epidemioloogilised kriteeriumid

Ema, kellel on kinnitatud rasedusaegne Zika viirusnakkus.

Haigusjuhu klassifikatsioon

A. Tõenäoline haigusjuht Imik või loode, kelle puhul on täidetud kliinilised kriteeriumid ja on olemas epidemioloogiline seos.

B. Kinnitatud haigusjuht Isik, kelle puhul on täidetud kliinilised ja laboratoorsed kriteeriumid.

4. TERVISE ERIKÜSIMUSTE HAIGUSJUHUMÄÄRATLUSED

4.1. HAIGLANAKKUSE (EHK TERVISHOIUTEENUSEGA SEOTUD NAKKUSE) HAIGUSJUHU ÜLDMÄÄRATLUS

Käimasoleva haiglaraviga seotud nosokomiaalne infektsioon e hospitaalinfektsioon e haiglanakkus on nakkus, mis vastab ühele haigusjuhumääratlustest JA

— mille korral sümptomid avaldusid parajasti toimuva haiglasoleku 3. päeval või hiljem (hospitaliseerimise päev = 1. päev) VÕI

— mille korral patsienti opereeriti 1. või 2. päeval ja tal tekib kirurgilise paikme nakkus enne 3. päeva VÕI

— mille korral paigaldati 1. või 2. päeval invasiivne seade, mis põhjustab haiglanakkuse enne 3. päeva.

Varasema haiglaravil viibimisega seotud haiglanakkus on nakkus, mis vastab ühele haigusjuhumääratlustest

JA

— mille korral nakkusega patsient on võetud uuesti haiglasse vähem kui 48 tundi pärast eelmist aktiivravihaiglas viibimist VÕI

— patsient on võetud haiglasse sellise nakkusega, mis vastab kirurgilise paikme nakkuse haigusjuhumääratlusele, st kirurgilise paikme nakkus tekkis 30 päeva jooksul pärast operatsiooni (või tekkis implantaadiga seotud operatsiooni korral 90 päeva jooksul pärast operatsiooni kirurgilise paikme sügav nakkus või kirurgilise paikme elundi/õõne nakkus) ja patsiendil on haigusjuhumääratlusele vastavad sümptomid ja/või ta saab selle nakkuse tõttu antimikroobikumiravi VÕI

— patsient on võetud haiglaravile Clostridium difficile nakkusega (või tal avalduvad kahe päeva jooksul selle sümptomid) vähem kui 28 päeva pärast aktiivravihaiglast väljakirjutamist.

Märkus. Hetkelevimusuuringute eesmärgil määratletakse uuringupäeval esineva aktiivse haiglanakkusena nakkus, mille korral haigusnähud ja sümptomid on uuringupäeval olemas või need esinesid varem, kuid patsient saab uuringupäeval (endiselt) selle nakkuse vastast ravi. Sümptomite ja haigusnähtude esinemi