ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Liidu Teataja C 241 , 26/08/1999 Lk 0009 - 0009



Komisjoni teatis intressi baas- ja diskontomäärade kehtestamise meetodi tehnilise kohandamise kohta (1999/C 241/09) (EMPs kohaldatav tekst) 2. juulil 1997 otsustas komisjon vastu võtta uue intressi baas- ja diskontomäärade kehtestamise ja uuendamise meetodi, mis jõustub 1. augustil 1997. Liikmesriike teavitati kirja teel (kuupäevaga 18. august 1997) ning teatis on avaldatud Euroopa Ühenduste Teatajas (C 273, 9. september 1997). Käesoleva meetodiga kehtestatakse intressi baasmäär iga liikmesriigi jaoks, võttes aluseks soovituslikud määrad, mis on määratletud kui pankadevaheliste vahetuskursside kuukeskmine viieaastase perioodi jooksul, millele liidetakse paranduslisand. Pärast majandus- ja rahaliidu kolmanda etapi algust 1. jaanuaril 1999. aastal ning pidades silmas euro kasutamist finantsturgudel, on komisjon otsustanud teha järgmised tehnilised kohandused: 1. Alates 1. augustist 1999 kehtib üheteistkümne ühisrahana eurot kasutava liikmesriigi jaoks ühtne intressi baasmäär; 2. Kõnealuste riikide soovituslik intressimäär on määratletud kui pankadevaheliste vahetuskursside kuukeskmine viieaastase perioodi jooksul, millele liidetakse paranduslisand 75 baaspunkti. Kõik muud komisjoni 9. septembri 1997. aasta teatises kirjeldatud meetodi aspektid kehtivad edasi. Liikmesriikide, kes ei ole ühisrahana eurot kasutusele võtnud, intressi baasmäärade kehtestamise meetodit ei muudeta. --------------------------------------------------
Euroopa Liidu Teataja C 371 , 23/12/2000 Lk 0012 - 0012



Komisjoni teatis tööhõivealast riigiabi käsitlevate suuniste kohta (2000/C 371/05) (EMPs kohaldatav tekst) Komisjon jätkab tööhõivealaste abikavade hindamist olemasolevates suunistes [1] kehtestatud kriteeriumide alusel, mis seetõttu jäävad kehtima seni, kuni jõustuvad tööhõivealase abi ülevaadatud suunised või kuni nõukogu 7. mai 1998. aasta määruse (EÜ) nr 994/98, mis käsitleb asutamislepingu artiklite 92 ja 93 (nüüd artiklid 87 ja 88) kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes [2] alusel jõustub tööhõivealase abi erandmäärus. Olemasolevate suuniste punktis 30 ettenähtud aruanne, sh üleskutse esitada oma arvamus kõigi tõstatatud küsimuste kohta, on kättesaadav järgmisel Interneti aadressil: http://europa.eu.int/comm/competition/ [1] EÜT C 334, 12.12.1995. [2] EÜT L 142, 14.5.1998. --------------------------------------------------
1.

Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (European Systemic Risk Board, ESRB) haldusnõukogu, juhtkomitee, tehnilise nõuandekomitee ja teadusliku nõuandekomitee (edaspidi ühiselt osutatud kui „nõuandekomiteed”) liikmed peavad järgima kõrgeimaid eetilise käitumise standardeid kooskõlas põhimõtetega, mida nende suhtes kohaldatakse nende asutuste poolt kohaldatavate reeglitega, kust nad on ametisse võetud. Neilt eeldatakse, et nad arvestavad oma funktsiooni avalikku iseloomu ja käituvad viisil, mis tagab ja edendab üldsuse usaldust ESRB vastu. Neilt eeldatakse ausat, sõltumatut, erapooletut ja ainuüksi liidu kui terviku huvides tegutsemist oma parima äranägemise kohaselt ilma isiklike huvideta ja mis tahes olukorra vältimist, millest tuleneks isiklike huvide konflikt. Huvide konflikt ilmneb, kui liikmetel on era- või isiklikud finants- või mittefinantshuvid, mis võivad mõjutada või mõjutavad nende ülesannete erapooletut ja objektiivset täitmist. Liikmete era- või isiklikud huvid tähendavad mis tahes võimalikku eelist neile endile, nende perekondadele, nende muudele sugulastele või nende sõprade ja tuttavate ringile.
d)

eesistuja esimene asetäitja valitakse salajasel hääletusel. Juhul kui on ainult üks kandidaat, valitakse eesistuja esimene asetäitja antud häälte lihthääleenamusega. Juhul kui kandidaate on enam, korraldab ESRB eesistuja järjestikused salajased hääletused. Juhul kui esimeses hääletuses ei saa ükski kandidaat antud häältest lihthääleenamust, pannakse teisele hääletusele kaks kandidaati, kes said kõige rohkem hääli. Võrdse häälte arvu korral võivad need kandidaadid osaleda teises hääletuses;
(2)

EKPSi põhikirja artikli 30.3 ja otsuse 2011/23/EL (EKP/2010/34) artikli 4 lõike 1 kohaselt jõustub 1. jaanuaril 2011 EKP kohustus krediteerida Eesti Panka eurodes vääringustatud nõudega, mis vastab Eesti Panga poolt üle kantud välisvaluutareservi kogusummale eurodes, võttes arvesse kõnealuse otsuse artikli 3 sätteid. EKP ja Eesti Pank on kokku leppinud nõude suuruseks 103 115 678,01 eurot eesmärgiga tagada, et Eesti Panga nõude eurodes väljendatud summa ja teiste liikmesriikide, mille rahaühik on euro, keskpankadele (edaspidi „teised keskpangad”) krediteeritud nõuete eurodes väljendatud kogusumma suhe võrdub Eesti Panga osakaalu ja teiste keskpankade koguosakaalu suhtega EKP kapitali märkimise aluses.
(3)

Eesti, olles liikmesriik, kelle suhtes kohaldati erandit, on osalenud ERM II-s alates 28. juunist 2004. Eesti Pank on lepingupooleks Euroopa Keskpanga ja euroalaväliste liikmesriikide keskpankade vahel 16. märtsil 2006 sõlmitud lepingus, millega kehtestati vahetuskursimehhanismi töökord majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis, (1) mida on muudetud 21. detsembri 2006. aasta (2) ja 14. detsembri 2007. aasta lepinguga (3) ja 8. detsembri 2008. aasta lepinguga (4) (edaspidi koos „ERM II keskpankade leping”).
14.

Komisjon märgib ära komitee valmisoleku abistada kodanikualgatuse õiguse rakendamisel. Määruse (EL) nr 211/2011 artiklis 11 nähakse ette, et kolmekuise perioodi jooksul, mil komisjon kaalub edukat kodanikualgatust, antakse algatuse korraldajatele võimalus tutvustada kodanikualgatust avalikul kuulamisel, mis korraldatakse koos Euroopa Parlamendiga, „vajaduse korral koos teiste liidu institutsioonide ja asutustega, kes soovivad osaleda”. Selles kontekstis kavatseb komisjon soovitada Euroopa Parlamendil esitada asjaomastel juhtudel komiteele kutse sellisele avalikule kuulamisele. Komisjon märgib, et komitee võib igal ajal avaldada soovi koostada arvamuse valdkondades, mille puhul komitee leiab, et tal on olemas vastav pädevus ja eksperditeadmised, ja kus see võiks anda lisaväärtust.
23.

Õigusloomeprotsessi käigus pöörab komitee erilist tähelepanu subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtete järgimisele ELi seadusandlikes ettepanekutes, arvestades sealjuures kehtivaid sätteid ja kavandatavaid muudatusi. Sel eesmärgil kasutab komitee oma subsidiaarsuse järelevalve võrgustikku ning edastab nende konsultatsioonide tulemused komisjonile. Komisjon ja komitee töötavad koos, et tugevdada partnerluspõhimõtet mitmetasandilise valitsemise kaudu neis ELi poliitikavaldkondades, kus komiteega konsulteerimine on kohustuslik. Komisjon ja komitee edastavad korrapäraselt teavet subsidiaarsuse põhimõtte järgimise järelevalve kohta, eelkõige seoses riiklike ja piirkondlike parlamentide asjaomaste arvamustega. Kui seadusandliku menetluse käigus tekib komiteel märkimisväärseid kahtlusi subsidiaarsuse põhimõtte järgimise osas, teavitab ta sellest viivitamata kaasseadusandjaid. Komitee arendab oma tegevust komisjoniga tehtava koostöö raames, mille eesmärk on subsidiaarsuse kultuuri loomine. Komisjon ja komitee nõustuvad, et otsused tuleks langetada kodanikule kõige lähemal asuval tasandil kõige sobivamate vahenditega ning seal, kus eesmärk on võimalik saavutada kõige tõhusamalt. Komisjon ja komitee nõustuvad määrama prioriteedid, mille suhtes tuleb subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtete järgimist eriti jälgida. Komisjoni talitused võivad paluda komitee toetust mõjuhinnangute koostamisel. Komitee platvormid ja võrgustikud võivad olla hea võimalus juurdepääsuks kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele ning võiksid seega aidata komisjonil tugevdada mõjuhinnangus kohalike ja piirkondlike aspektide analüüsi, kui seda vajalikuks peetakse. Komitee annab ülevaate oma sellealasest tegevusest aastaaruandes, mis saadetakse komisjonile.
2)

30. juuniks 2012 esitavad adressaadid ESRN-le vahearuande, mis hõlmab vähemalt järgmist: a) osutus, kas makrotasandi usaldatavusjärelevalve pädevus on rakendatud või seda kavatsetakse rakendada; b) käesoleva soovituse rakendamise õigusliku aluse analüüs; c) makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse kavandatav institutsionaalne struktuur ja kavandatavad institutsionaalsed muutused; d) hinnang iga käesoleva soovituse osas, kas need on või neid on kavas hõlmata riigisiseste makrotasandi usaldatavusjärelevalve pädevusse kuuluvate meetmetega, ning piisavad selgitused vastupidisel juhul. ESRN võib adressaatidele esitada oma seisukoha vahearuande kohta.
(17)

Empiiriliste järelduste kohaselt olid enamikus liikmesriikides finantsturuhindadel parimad märguandeomadused seoses niisuguste riskide realiseerumisega, mille korral on vajalik vastutsüklilise kapitalipuhvri kohene vähendamine või täielik vabastamine. See, et piisavalt pikki aegridasid niisuguste turupõhiste näitajatega on saadaval piiratult, tähendab, et empiiriline analüüs puhvri vabastamise etapi kohta on nõrgem kui kogumisetapi kohta. Samuti on keeruline teha kindlaks muutujaid, mis annavad märku sellest, et vastutsüklilist kapitalipuhvrit saab järk-järgult vähendada, kui ülemäärasest laenukasvust tekkinud riskid vaibuvad. Põhimõtteliselt võivad vastutsüklilise kapitalipuhvri kogumisetapis hästi toimivad muutujad anda teavet ka puhvri säilitamise, vähendamise või täieliku vabastamise otsuse tegemiseks. Need muutujad võivad siiski anda ka eksitavat teavet. Näiteks ei pruugi laenu-SKP lõhe riske täpselt kajastada, kui laenukoormus on pikemat aega ülemääraselt kasvanud. Sedamööda, kuidas uuringud ja kogemused vabastamisetapis arenevad, on vaja käesolevas soovituses näidatud muutujate kompleksi täiendada muudegi asjakohaste näitajatega, kui need kindlaks tehakse. Üldiselt tuleb määratud asutustel rakendada puhvri vabastamise etapis suurematki kaalutlust kui puhvri kogumise etapis. Kaalutletava otsuse tegemiseks võivad teavet anda ka turu-uuringud, järelevalveasutuste hinnangud ja stressitestid.
MÄRKUS LUGEJALE Loetelu on koostatud läbipaistvuse tagamiseks ja see avaldatakse üksnes teavitamise eesmärgil. Aluslepingutele lisatud protokolli nr 36 („Üleminekusätete kohta”) artikli 10 lõikes 4 nähakse ette, et hiljemalt 31. maiks 2014 võib Ühendkuningriik teatada, et ta ei aktsepteeri täielikke volitusi, mis on antud komisonile ja Euroopa Kohtule seoses enne Lissaboni lepingu jõustumist vastu võetud kriminaalasjades tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonna õigusaktidega. Ühendkuningriik tegi sellise teate 24. juulil 2013. Sellest tulenevalt lõpetatakse asjaomaste õigusaktide, mille kohaldamises ei ole lubatud Ühendkuningriigil taas osa võtta vastavalt protokolli nr 36 artikli 10 lõikele 5, kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes alates 1. detsembrist 2014. Viitamise hõlbustamiseks on loetelu koostatud nii, et koos põhiõigusaktiga esitatakse sellest allpool need aktid, millega on põhiõigusakti muudetud või rakendatud või mis on sellega muul moel olemuslikult seotud. Loetelu õigusaktidest, millest Ühendkuningriigil on õigus taas osa võtta vastavalt protokolli nr 36 artikli lõikele 5, tuleneb seoses Schengeni acquis’ sätetega vastuvõetud nõukogu otsuste (vt nõukogu otsus 2014/857/EL (1)) ja seoses Schengeniväliste acquis’ sätetega vastuvõetud komisjoni otsuste (vt komisjoni otsus 2014/858/EL (2)) kombinatsioonist.
a)

1990. aasta konventsioon 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu rakendamise kohta koos selle juurde kuuluva lõppakti ja ühisavaldustega: i) artikkel 26 ja artikli 27 lõige 1; artiklid 39 ja 40; artiklid 42 ja 43, kui need on seotud artikliga 40; artikkel 44; artiklid 46 ja 47, välja arvatud artikli 47 lõike 2 punkt c ja artikli 47 lõige 4; artiklid 48–51; artiklid 52 ja 53; artiklid 54–58; artikkel 59; artiklid 61–66; artiklid 67–69; artiklid 71–73; artiklid 75 ja 76; artiklid 126–130, kui need käsitlevad sätteid, milles Ühendkuningriik osaleb käesoleva punkti alusel; lõppaktile lisatud 3. deklaratsioon artikli 71 lõike 2 kohta; ii) järgmised Schengeni infosüsteemi käsitlevad sätted: — nõukogu 12. juuni 2007. aasta otsus 2007/533/JSK, mis käsitleb teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) loomist, toimimist ja kasutamist (2); — komisjoni 16. märtsi 2007. aasta otsus 2007/171/EÜ, millega nähakse ette nõuded teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi võrgule (III sammas) (3);
MÄRKUS LUGEJALE Loetelu on koostatud läbipaistvuse tagamiseks ja see avaldatakse üksnes teavitamise eesmärgil. Aluslepingutele lisatud protokolli nr 36 („Üleminekusätete kohta”) artikli 10 lõikes 4 nähakse ette, et hiljemalt 31. maiks 2014 võib Ühendkuningriik teatada, et ta ei aktsepteeri täielikke volitusi, mis on antud komisonile ja Euroopa Kohtule seoses enne Lissaboni lepingu jõustumist vastu võetud kriminaalasjades tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonna õigusaktidega. Ühendkuningriik tegi sellise teate 24. juulil 2013. Sellest tulenevalt lõpetatakse Ühendkuningriigi suhtes kõnealuste õigusaktide kohaldamine alates 1. detsembrist 2014. Protokolli nr 36 artikli 10 lõike 4 kolmanda lause kohaselt ei lõpetata siiski Ühendkuningriigi suhtes selliste õigusaktide kohaldamist, mida on muudetud (mis tahes meetodit kasutades – nt asjakohase õigusakti tervenisti või osaliselt muutmine, asendamine või kehtetuks tunnistamine) pärast Lissaboni lepingu jõustumist Ühendkuningriigile kohaldatava õigusaktiga, ja need jäävad seetõttu muudetud või asendatud kujul Ühendkuningriigile kohaldatavaks.
(1)

Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) ülesandeks on teostada liidus makrotasandi usaldatavusjärelevalvet, et toetada liidu finantsstabiilsust ohustavate süsteemsete riskide ärahoidmist või vähendamist. ESRN tuvastab süsteemsed riskid, sealhulgas need, mille suhtes tema hinnangul tuleb rakendada makrotasandi usaldatavuspoliitika meetmeid. ESRN võib soovitada asjakohaseid tegevusi ja sellega aidata a) tagada, et saavutatakse makrotasandi usaldatavuspoliitika lõppeesmärk, ning b) vältida makrotasandi usaldatavuspoliitikas teatavatel juhtudel ilmneda võivat tegevusetust nii usaldatavuspoliitika meetmete rakendamise kui ka nende kasutamise lõpetamise osas.
(2)

ELi lepingu artikli 13 lõikes 2 on sätestatud, et iga institutsioon tegutseb talle aluslepingutega antud volituste piires ning vastavalt nendes sätestatud korrale, tingimustele ja eesmärkidele. Nimetatud säte näeb samuti ette, et institutsioonid on omavahelises koostöös üksteise suhtes lojaalsed. Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikkel 295 sätestab, et Euroopa Parlament ja nõukogu korraldavad muu hulgas oma koostööd ühisel kokkuleppel ning et selleks võivad nad kooskõlas aluslepingutega sõlmida institutsioonidevahelisi kokkuleppeid, mis võivad olla siduva iseloomuga.
(3)

Läti, olles liikmesriik, kelle suhtes kohaldati erandit, on osalenud ERM II-s alates 2005. aastast. Latvijas Banka on lepingupooleks Euroopa Keskpanga ja euroalaväliste liikmesriikide keskpankade vahel 16. märtsil 2006 sõlmitud lepingus, millega kehtestati vahetuskursimehhanismi töökord majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis, (1) mida on muudetud 21. detsembri 2006. aasta (2) ja 14. detsembri 2007. aasta (3) ja 8. detsembri 2008. aasta, (4)13. detsembri 2010. aasta (5) ja 21. juuni 2013. aasta (6) lepingutega (edaspidi koos „ERM II keskpankade leping”).
(6)

ESRN, EKP ja Euroopa järelevalveasutused on kokku leppinud agregeeritud teabe regulaarse edastamise olemasoleva raamistiku ajakohastamises, et see vastaks ESRNi vajadustele.
3.

Nõukogu määruse (EÜ) nr 1338/2001 (2) artikli 3 lõikes 3 on sätestatud euro võltsimise takistamiseks vajalikud meetmed. Selles sätestatakse, et Europol ja EKP sõlmivad lepingu, millega Europol saab juurdepääsu EKP valduses olevatele tehnilistele ja statistilistele andmetele, mis on seotud nii liikmesriikides kui ka kolmandates riikides avastatud pangatähtede ja müntide võltsimisega. Lisaks laiendatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr 1339/2001 määruse (EÜ) nr 1338/2001 kohaldamist ka riikidele, mille vääring ei ole euro (3).
3.

Leedu, olles liikmesriik, kelle suhtes kohaldati erandit, on osalenud ERM IIs alates 2004. aastast. Lietuvos bankas on lepingupooleks Euroopa Keskpanga ja euroalaväliste liikmesriikide keskpankade vahel 16. märtsil 2006 sõlmitud lepingus, millega kehtestati vahetuskursimehhanismi töökord majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis (1), mida on muudetud 21. detsembri 2006. aasta (2), 14. detsembri 2007. aasta (3), 8. detsembri 2008. aasta (4), 13. detsembri 2010. aasta (5), 21. juuni 2013. aasta (6) ja 6. detsembri 2013. aasta (7) lepingutega (edaspidi koos „ERM II keskpankade leping”).
(4)

ESRNi üldeesmärk on õigeaegselt ja tõhusalt vältida või leevendada süsteemseid riske. Haldusnõukogu on arvamusel, et riikide järelevalveasutuste poolne soovituse A punkide 1, 2 ja 3 esimese hindamise täiendav kuuekuuline viivitus ja EBA esitatava soovituse A punkti 5 esimese jälgimise aruande täiendav üheksakuuline viivitus ei ohusta finantsturgude korrakohast tööd ega tähenda, et nimetatud soovitusi ei kohaldata.
(6)

Kvantitatiivse hindamise osas tuleks teha järgmised valitud analüüsid kõigis krediidikvaliteeti hindavates asutustes, kus on olemas piisav arv elemente: „eeljaotus”, et analüüsida tellitud ja mittetellitud reitingute jaotusi; „eeldünaamika”, et analüüsida eelnevalt mittetellitud (tellitud) reitinguteks määratletud tellitud (mittetellitud) reitingute muutusi ajas; ning „järelanalüüs”, et analüüsida tellitud ja mittetellitud reitingute täpsuse võimalikke erinevusi. Kvantitatiivsel analüüsil võib olla vaja määratleda krediidireitingute sarnased alarühmad, et saaks võrrelda tellitud ja mittetellitud krediidireitingute näitajaid ja omadusi, samas vältides välisteguritest tingitud järeldusi. Kui andmepuuduse tõttu saab teha ainult valitud kvantitatiivseid analüüse või kui kvantitatiivset analüüsi teha ei saa, on hindamisel kohane tugineda kvalitatiivsetele kriteeriumidele. Sellisel juhul eeldatakse, et mittetellitud reitingute kvaliteedi usaldusväärsuse võimalikud küsitavused lahendatakse krediidikvaliteedi astmete määramisel kooskõlas kapitalinõuete määruse artikli 136 lõikega 1, sest krediidikvaliteedi astmete määramise eesmärk on kajastada reitingute kvaliteedi võimalikke probleeme.
(5)

Et valem oleks esinduslik, peaks see tuginema aluseks võetavale intressimäärale, mis on asjakohane liikmesriigis, kus Euroopa standardinfo teabeleht tarbijale esitatakse. Aluseks võetav intressimäär peaks oma valuutana eurot kasutavates liikmesriikides olema Euroopa Keskpanga põhiline refinantseerimismäär ning teistes liikmesriikides riikliku keskpanga refinantseerimismäär (või samaväärne riiklik tsentraalne intressimäär). Kõnealused intressimäärad annavad võrdlusaluse määra, mis esindab kohalikku hüpoteeklaenuturgu, ning kõigi liikmesriikide jaoks on nende intressimäärade kohta saadaval täielikud ajaloolised andmed. Et aga Euroopa Keskpanga põhilise refinantseerimismäära kohta on ajaloolised andmed olemas alles 1. jaanuarist 1999, tuleks ajaloolise ajavahemiku varaseimaks alguskuupäevaks kehtestada 1. jaanuar 1999. Varaseimat alguskuupäeva tuleks kohaldada kõigis liikmesriikides antavate Euroopa standardinfo teabelehtede suhtes, et tagada sama ajaloolise ajavahemiku kasutamine kogu Euroopa Liidus.
(7)

ESRN määratleb üldjuhul kolmanda riigi olulisena, kui liidu pangandussüsteemi riskipositsioonid selle kolmanda riigi suhtes on vähemalt 1 % vähemalt ühe eespool osutatud meetrika osas. Mittefinantsettevõtetega võrreldes on pankade omakapitali tase nende varade suhtes pigem väike. Sellest tulenevalt võib ka panga bilansimahu kõrval väikesena näiva riskipositsiooni kahjum jõuda tasemele, mis võib ohustada pankade maksevõimet ja/või tekitada elanikkonnas kahtlusi nende maksevõime osas. See põhjendab madala piirmäära seadmist, kuna ebasoodne areng konkreetses kolmandas riigis võib oluliselt mõjutada pankade kapitalipositsiooni. Samas ei tohiks oluliste kolmandate riikide tuvastamise piirmäär arvestada kolmandaid riike, mille suhtes on riskipositsioonid ainult ühel liikmesriigil, v.a juhul, kui need riskipositsioonid on piisavalt suured, et ohustada liitu väljaspool asjaomast liikmesriiki. Nende juhtumite minimeerimiseks tuleb seada kõrge piirmäär, mis tagab ainult liikmesriikide suurima riskikontsentratsiooni käsitlemise. ESRN leiab, et 1 % piirmäär kõikidest riskipositsioonidest saavutab tasakaalu eespoolt osutatud kahe soovitud tulemuse vahel.
2)

Lisa täiendatakse järgmiselt: „Eesti kõikide Eestis tegevusloa saanud krediidiasutuste riigisiseste riskipositsioonide suhtes vastavalt direktiivi 2013/36/EL artiklile 133 kohaldatav üheprotsendiline süsteemse riski puhvri määr I. Meetme kirjeldus 1. Eesti meede hõlmab kõikide Eestis tegevusloa saanud krediidiasutuste riigisiseste riskipositsioonide suhtes vastavalt direktiivi 2013/36/EL artiklile 133 üheprotsendilise süsteemse riski puhvri määra kohaldamist. II. Kõigipoolsus 2. Kui liikmesriik on direktiivi 2013/36/EL artikli 134 riigi õigusesse üle võtnud, soovitatakse asjaomastel asutustel Eesti meede, mida kohaldatakse kõikide Eestis tegevusloa saanud krediidiasutuste riskipositsioonide suhtes, kõigipoolselt üle võtta kooskõlas direktiivi 2013/36/EL artikli 134 lõikega 1. Käesoleva punkti eesmärgil kohaldatakse soovituse C punktis 3 osutatud tähtaega. 3. Kui liikmesriik ei ole direktiivi 2013/36/EL artiklit 134 riigi õigusesse üle võtnud, soovitatakse asjaomastel asutustel Eesti meede, mida kohaldatakse kõikide Eestis tegevusloa saanud krediidiasutuste riskipositsioonide suhtes, kõigipoolselt üle võtta kooskõlas soovituse C punktiga 2. Asjaomastel asutustel soovitatakse samaväärne meede vastu võtta kuue kuu jooksul.”
4.

Samuti soovitatakse asjaomastel asutustel kõigipoolselt üle võtta Belgia meede Belgia hüpoteeklaenude riskipositsioonide väärtuste suhtes, mille on andnud IRB krediidiasutused vahetult piiriüleselt nende jurisdiktsioonides. Kooskõlas soovituse C punktiga 2 soovitatakse asjaomastel asutustel pärast ESRNiga konsulteerimist kohaldada enda jurisdiktsioonis kättesaadavat makrotasandi usaldatavuspoliitika meedet, millel on kõigipoolsusega samaväärne mõju, k.a järelevalvemeetmete ja pädevuste vastuvõtmine vastavalt direktiivi 2013/36/EL VII jaotise 2. peatüki IV jaole. Asjaomastel asutustel soovitatakse samaväärne meede vastu võtta kuue kuu jooksul.
(3)

16. septembril 2014 otsustas ESRNi haldusnõukogu pikendada mõnda tähtaega 6 või 12 kuu võrra. Muudetud ajakava kohaselt peab EBA esitama ESRNile vahearuande esimese hinnanguga soovituse ESRN/2012/2 soovituse A5 rakendamise tulemuste kohta 31. märtsiks 2016 ning lõpparuande ESRNile ja Euroopa Liidu Nõukogule 30. juuniks 2016. Need aruanded peavad põhinema riikide järelevalveasutuste poolt EBA-le esitatud rahastamiskavade andmetel. EBA on väljendanud seisukohta, et tal ei ole võimalik ettenähtud tähtaegu järgida seoses viivitustega andmete edastamisel.
(8)

ESRNi soovitatud koordineeritud poliitika meetmete teostamine toimub makrotasandi usaldatavuspoliitika meetmete võtmise vabatahtliku kõigipoolsuse alusel. See ESRNi soovitustest tulenev vabatahtlik korraldus (7) erineb liidu õiguse makrotasandi usaldatavuspoliitika meetmete kohustuslikust tunnustamisest. Käesolev soovitus, välja arvatud soovitus A, mis käsitleb piiriülese mõju hindamist, ja soovitus B, mis käsitleb makrotasandi usaldatavuspoliitika meetmetest teavitamist, ei ole mõeldud selliste makrotasandi usaldatavuspoliitika meetmete kohaldamiseks, mis on liidu õiguses ette nähtud kohustuslikuks tunnustamiseks. Kohustuslik tunnustamine on praegu ette nähtud määruse (EL) nr 575/2013 artikli 124 lõike 5 ning artikli 164 lõike 7 kohaselt võetavate meetmete ning vastutsüklilise kapitalipuhvri osas, kui see ei ületa kohustusliku tunnustamise piirmäära. Sama erandit kohaldatakse kohustusliku tunnustamise piirmäära ületavate vastutsükliliste kapitalipuhvrite määrade osas, kuna Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2014/1 (8) soovitab juba praegu liikmesriikidevaheliste vastutsükliliste kapitalipuhvrite määrade täielikku kõigipoolsust.