Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 2130/2001,

29. oktoober 2001,

kodukohast lahkuma sunnitud isikute abistamise kohta Aasia ja Ladina-Ameerika arengumaades

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 179 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut [1],

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras [2]

ning arvestades järgmist:

(1) Pagulaspoliitika kontekstis on ÜRO võtnud vastu 28. juulil 1951. aastal Genfis sõlmitud pagulasseisundi konventsiooni, 31. jaanuari 1967. aasta New Yorgi protokolli ja mitmeid nii kõnealust valdkonda kui ka inimõigusi ja humanitaarõigust käsitlevaid resolutsioone.

(2) Ka 10. detsembri 1948. aasta inimõiguste ülddeklaratsioon, 16. detsembri 1966. aasta kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvaheline pakt, 16. detsembri 1966. aasta majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvaheline pakt, 18. detsembri 1979. aasta konventsioon naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta ja 20. novembri 1989. aasta lapse õiguste konventsioon käsitlevad pagulaste küsimust.

(3) Euroopa Parlament on kõnealuses valdkonnas võtnud vastu mitmeid resolutsioone, kaasa arvatud 16. detsembri 1983. aasta resolutsiooni pagulaste abistamise kohta arengumaades. [3]

(4) Nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on kutsunud ühendust üles tegema selles valdkonnas suuremaid jõupingutusi.

(5) Euroopa Ühenduse jätkusuutlikku arengupoliitikat silmas pidades tuleb ühenduse meetmeteks kavandada integreeritud, järjepidev ja tõhus strateegia seoses humanitaarabi, rehabiliteerimise, kodukohast lahkuma sunnitud isikute abistamise ja arengukootööga.

(6) Eriti vajalik on kodukohast lahkuma sunnitud isikute abistamise integreerimine nende riikide ja elanikkonnarühmade arengustrateegiaga, kellele abi on suunatud; seepärast peaksid ühenduse meetmed soodustama liikumist hädaabistaadiumist arengustaadiumisse, julgustama asjaomaste inimeste sotsiaalmajanduslikku integratsiooni või taasintegratsiooni ja relvastatud kokkupõrke põhjuste välistamise vajadust arvesse võttes toetama demokraatlike struktuuride loomist ja tugevdamist ja rahvastiku osa arenguprotsessis.

(7) Kodukohast lahkuma sunnitud isikute ja demobiliseeritud sõjaväelaste toetusprogrammid moodustavad Aasia ja Ladina-Ameerika arengumaade üldise rehabiliteerimisstrateegia lahutamatu osa. Selleks, et programmid oleksid tulemuslikud, tuleb abi kooskõlastada ühenduse tasemel ja teiste abiandjatega, valitsusväliste organisatsioonidega ja ÜRO organitega, eelkõige ÜRO pagulaste ülemkomissariga. Komisjon peaks vastutama nii valitsusväliste organisatsioonide ja ÜRO kaudu liikuvate vahendite jälgimise kui ka nende nähtavuse tagamise eest Lisaks sellele vastutab komisjon poliitiliselt selle eest, mil moel valitsusvälised organisatsioonid ja ÜRO vahendeid kulutavad.

(8) Ühenduse, siseriiklike ja rahvusvaheliste ennetus- ja sekkumismehhanismide tõhusus ja järjepidevus tuleks tagada nii konfliktide välistamiseks kui ka kõigi selliste poliitiliste konfliktide ja sõdade rahumeelse lahendamise soodustamiseks, mis võiksid kaasa tuua elanikkonna ümberasustamise.

(9) Spetsialiseeritud organid ja asutused ja valitsusvälised organisatsioonid on varasemate samalaadsete operatsioonide käigus omandanud märkimisväärseid kogemusi seoses kodukohast lahkuma sunnitud isikute abistamisega.

(10) Ideaaljuhul peaks kodukohast lahkuma sunnitud isikute abistamise meetmed moodustama osa lähenemisviisist, mille eesmärgiks on jõuda niinimetatud toimetulekustaadiumist staadiumisse, kus sellised isikud muutuksid iseseisvateks või vähem sõltuvateks.

(11) Kõnealuse valdkonna abitoimingute jaoks tuleb tagada tulemuslik, paindlik ja kiire kord; ühendus peaks tagama abi andmise võimalikult suure läbipaistvuse ja assigneeringute kasutamise range kontrolli.

(12) Kuni 31. detsembrini 2000 oli ühenduse tegevuse õiguslikuks aluseks kõnealuses valdkonnas nõukogu 3. märtsi 1997. aasta määrus (EÜ) nr 443/97 kodukohast lahkuma sunnitud isikute abistamise kohta Aasia ja Ladina-Ameerika arengumaades [4]. Käesolevas määruses peaksid kajastuma nimetatud määruse rakendamisel omandatud kogemused.

(13) Käesoleva määrusega kehtestatakse kogu tema kehtivuse ajaks finantsraamistik, mis on eelarvepädevatele institutsioonidele iga-aastase eelarvemenetluse ajal peamine juhis Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse parandamise kohta) [5] punkti 33 tähenduses.

(14) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused [6].

(15) Ühenduse finantshuvide kaitsmine ja võitlus eeskirjade eiramise ja pettuste vastu moodustavad käesoleva määruse lahutamatu osa,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

Eesmärk, reguleerimisala ja mõisted

Artikkel 1

Ühendus viib Aasia ja Ladina-Ameerika arengumaades ellu kodukohast lahkuma sunnitud isikute toetamise ja abistamise programmi. Programmi rakendatakse kodukohast lahkuma sunnitud isikute ja muude artiklis 4 osutatud isikute suhtes ning see aitab kaasa nende humanitaarabiga hõlmamata vajaduste rahuldamisele ja teostab pikaajalisi toiminguid, mille eesmärk on tagada selliste isikute iseseisvus ja integreerumine või taasintegreerumine. Eelkõige peab see programm tegelema kõnealuste isikute vajadustega alates ajast, mil humanitaaralane hädaolukord laheneb, kuni ajani, mil võetakse vastu selliste inimeste seisundi lahendamiseks vajalikud pikaajalised lahendused.

Abiprogrammi eesmärgid hõlmavad demokraatlike struktuuride loomist ja inimõiguste edendamist.

Artikkel 2

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) kodukohast lahkuma sunnitud isikud –

i) pagulased vastavalt 28. juulil 1951. aastal Genfis sõlmitud pagulasseisundi konventsiooni ja 31. detsembri 1967. aasta New Yorgi protokolli määratlustele või

ii) ümberasustatud isikud, kes on konfliktiolukorra tõttu sunnitud otsima varjupaika väljaspool oma päritolupiirkonda, kuid kes ei ole pagulased, või

iii) endised pagulased või ümberasustatud isikud, kes on naasnud oma päritoluriiki või – piirkonda;

b) demobiliseeritud sõjaväelased – endised regulaar- või opositsioonijõudude sõjaväelased, kes on nõustunud loovutama oma relvad ja taasintegreeruma tsiviilellu.

Artikkel 3

1. Ühendus toetab rahaliselt toiminguid, mille eesmärgid on eelkõige:

a) kodukohast lahkuma sunnitud isikute ja demobiliseeritud sõjaväelaste iseseisvumine ja taasintegreerimine sotsiaalmajanduslikku konteksti; integreerumise või taasintegreerumise jaoks antava abi eesmärk peab olema jätkusuutlike tootmisprotsesside toetamine ning see võib hõlmata selliseid meetmeid nagu toiduabi andmine, iseseisvuse arendamine põllumajandustootmise, karjakasvatuse ja kalakasvatuse kaudu, infrastruktuuride arendamine, krediidisüsteemide loomine, baashariduse andmine ja kutsealane koolitus ning rahuldavate tervishoiu- ja hügieenistandardite tagamine;

b) abi kohalikele vastuvõtvatele kogukondadele ja ümberasustusaladele, et soodustada kodukohast lahkuma sunnitud isikute ja demobiliseeritud sõjaväelaste aktsepteerimist ja integreerumist;

c) aidata kõnealustel isikutel vabatahtlikult naasta ja asuda elama nende päritoluriiki või võimaluse korral mõnda muusse neile sobivasse riiki;

d) toetada vajaduse korral konfliktide vältimise ja/või konflikti osapoolte lepitamise meetmeid;

e) aidata isikuid isikliku vara või omandiõiguse tagasisaamisel ning toetada kõnealuste isikute inimõiguste rikkumise juhtumite lahendamist.

2. Erilist tähelepanu tuleks pöörata eriti haavatavatele rühmadele, näiteks naistele ja lastele.

3. Kõik asjaomased rühmad, kaasa arvatud kohalikud vastuvõtvad kogukonnad kaasatakse vajaduste hindamisse ja abiprogrammide rakendamisse.

Artikkel 4

Artikli 3 lõikes 1 nimetatud toimingute raames abi saajad on:

a) Aasia ja Ladina-Ameerika arenguriikides kodukohast lahkuma sunnitud isikud ja ühest sealsest riigist pärit isikud, kes on ajutiselt asunud elama teise arenguriiki või, nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel, muusse riiki;

b) Aasia ja Ladina-Ameerika arenguriikide demobiliseeritud sõdurid ja nende perekonnad ning vajaduse korral nende kohalikud kogukonnad;

c) kohalik elanikkond vastuvõtval territooriumil, kus mõju on eriti märkimisväärne ja kelle sotsiaalsed, majanduslikud ja halduslikud ressursid aitavad kaasa kodukohast lahkuma sunnitud isikute ja demobiliseeritud sõjaväelaste vastuvõtmisele ja abistamisele selliseid pikaajalisi projekte silmas pidades, mille eesmärk on saavutada selliste isikute iseseisvus, integreerumine või taasintegreerumine.

Artikkel 5

Käesoleva määruse alusel teostatud toimingud täiendavad toiminguid, mis on ettenähtud muude lühiajalist humanitaarabi ja pikaajalist arengukoostööd reguleerivate ühenduse vahenditega.

Artikkel 6

1. Artiklis 3 osutatud toimingute raames võib ühenduse toel finantseerida tehnilist abi, koolitust ja muid teenuseid, tarneid, valmistöid, uuringuid (mis tuleks võimalikult palju usaldada vastuvõtvast riigist pärit või seal asuvatele nõustajatele või toimuma koostöös nendega ja millesse tuleks kaasata ülikoole ja teadusinstituute), auditeid ning hindamis- ja järelevalvetoiminguid.

2. Ühendus võib finantseerida investeerimiskulusid, sealhulgas kinnisvaraoste, kui need on vajalikud toimingu otseseks rakendamiseks ja eeldusel, et omandiõigus läheb toimingu lõppedes üle abisaaja kohalikele partneritele või toimingu lõplikele abisaajatele. Lisaks sellele võib ühendus nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel ja võttes arvesse asjaolu, et projekt peab võimalikult suures osas olema suunatud keskmise tähtajaga elujõulisusele, finantseerida korduvkulusid (sh halduskulusid, ülalpidamis- ja jooksvaid kulusid), et sedasi tagada lõikes 1 osutatud finantseeringute võimalikult ulatuslik kasutamine ka siis, kui nendega tegelemine on partneri jaoks ajutiselt koormav.

II PEATÜKK

Abi andmise kord

Artikkel 7

1. Käesoleva määruse alusel antakse ühenduse rahalist toetust tagastamatu abirahana.

2. Artiklis 10 nimetatud partneritelt eeldatakse rahalist panust igasse koostöömeetmesse. Sellist panust nõutakse asjaomaste partnerite võimaluste piires ja see sõltub ettevõtmise laadist. Erijuhtudel ja juhul, kui partner on valitsusväline või kogukondlik organisatsioon, võib panust olla mitterahaline.

3. Otsida võib võimalusi kaasrahastamiseks koos teiste rahastajatega, eriti liikmesriikidega.

Artikkel 8

1. Komisjon vastutab käesoleva määrusega reguleeritud meetmete ettevalmistamise, juhtimise ja vastavate otsuste tegemise eest kooskõlas eelarve- ja muude kehtivate menetlustega, eelkõige Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse [7] artikli 2, artikli 116 ja artikli 118 sätetega.

2. Kõiki ühenduse toetatavaid meetmeid rakendatakse kooskõlas komisjoni rahastamisotsuses sätestatud eesmärkide.

Artikkel 9

Komisjon rakendab käesoleva määruse alusel rahastatavaid meetmeid kas partnerite taotlusel või omal algatusel.

Artikkel 10

1. Käesolevas määruses sätestatud rahalise toetuse nõuetele vastavad partnerid on piirkondlikud ja rahvusvahelised organisatsioonid, sealhulgas ÜRO allasutused, valitsusvälised organisatsioonid, üleriigilised, piirkondlikud ja kohalikud omavalitsused ja asutused, kogukondlikud organisatsioonid, ning riiklikud ja eraõiguslikud instituudid ja ettevõtjad.

2. Ühenduse toetust pakutakse partneritele, kelle peakontor asub käesoleva määruse alusel ühenduse abi saavas liikmesriigis või kolmandas riigis, kui kõnealune peakontor on nende äritegevuse juhtimise tegelik keskus. Erandjuhtudel võib kõnealune peakontor olla muus kolmandas riigis.

Artikkel 11

Ilma et see piiraks partnerite tegutsemise institutsioonilist ja poliitilist keskkonda, arvestatakse konkreetse partneri ühenduse rahastamiseks sobivuse kindlaksmääramisel eelkõige järgmisi tegureid:

a) kogemused kodukohast lahkuma sunnitud isikute abistamise valdkonnas;

b) haldus-ja finantsjuhtimise suutlikkus;

c) kavandatud meetmetega seotud tehniline ja logistiline suutlikkus;

d) vajaduse korral varasemate toimingute tulemused, eriti juhul, kui nende rahastamiseks on antud ühenduse vahendeid;

e) suutlikkus teha koostööd muude kodanikuühiskonna liikmetega kõnealuses kolmandas riigis;

f) tema otsusekindlust kaitsta, austada ja edendada inimõigusi, demokraatlikke põhimõtteid ja humanitaarõigust.

Artikkel 12

1. Partneritele antakse abi ainult siis, kui nad võtavad endale kirjalikult kohustuse jälgida komisjoni kehtestatud eraldamis- ja rakendamistingimusi.

2. Kui meetmetega seoses on sõlmitud rahastamislepinguid ühenduse ja käesoleva määruse kohaselt abi saavate riikide vahel, nähakse sellises lepingus ette, et ühendus ei rahasta maksude, lõivude ega tollimaksude maksmist.

3. Kõikides käesoleva määruse alusel tehtud rahastamislepingutes nähakse ette, et komisjon, kontrollikoda ja Euroopa Pettustevastane Amet võivad vajadusel teostada kohapealset kontrolli vastavalt komisjoni poolt sätestatud üldisele korrale, mis põhineb kehtivatel eeskirjadel, eriti Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse sätetel.

4. Võetakse vajalikud meetmed, et rõhutada käesoleva määruse alusel antava abi seotust ühendusega.

Artikkel 13

1. Pakkumistel osalemine ja hankelepingute sõlmimine on avatud võrdsetel tingimustel kõikidele liikmesriikide ja vastuvõtva maa füüsilistele ja juriidilistele isikutele. Osalemisõigust võib laiendada ettevõtjatele teistes arengumaades ja erandjuhtudel muudele kolmandatele riikidele.

2. Tarned peavad pärinema vastuvõtvast riigist, muudest arengumaadest või liikmesriikidest. Erandjuhtudel võivad hanked pärineda mujalt.

Artikkel 14

1. Asutamislepingus osutatud järjepidevuse ja vastastikuse täiendavuse ja käesoleva määrusega ettenähtud meetmete maksimaalse tulemuslikkuse tagamiseks koordineeritakse neid meetmeid kohapeal ja nad moodustavad riigi strateegilise protsessi lahutamatu osa.

2. Komisjon võib koostöös liikmesriikidega teha kõik algatused, mis on vajalikud selleks, et tagada hea kooskõlastatus teiste rahastajatega, eriti Ühendatud Rahvaste Organisatsiooni süsteemi osadega, sh pagulaste ülemkomissari ametiga.

III PEATÜKK

Toimingute rakendamine

Artikkel 15

1. Käesoleva määruse rakendamise finantsraamistikuks ajavahemikus 2001–2004 määratakse 200 miljonit eurot.

2. Eelarvepädev institutsioon kinnitab iga-aastased eraldised finantsperspektiivi piires.

Artikkel 16

Otsused toimingute kohta, mille puhul käesoleva määruse kohane rahastamine ületab nelja miljoni euro piiri ja selliste toimingute muudatused, millega kaasneb esialgu kõnealuse toimingu jaoks kokkulepitud summa suurenemine enam kui 20 % võrra, võetakse vastu artikli 18 lõikes 2 osutatud korras.

Artikkel 17

1. Komisjonil on õigus, artikli 18 lõikes 2 osutatud korda kasutamata, heaks kiita kõik täiendavalt võetavad kohustused, mis on vajalikud eeldatavate või tekkinud ülekulude katmiseks ettevõtmiste puhul, kus ülekulu või täiendav vajadus on 20 % või vähem rahastamisotsusega määratud esialgsest maksekohustusest.

2. Komisjon teatab artikli 18 lõikes 1 nimetatud komiteele kokkuvõtlikult rahastamisotsustest, mida ta kavatseb teha toimingute suhtes, mille väärtus on vähem kui 4 miljonit eurot. See teave avalikustatakse hiljemalt üks nädal enne otsuse vastuvõtmist.

Artikkel 18

1. Komisjoni abistab nõukogu määruse (EMÜ) nr 443/92 [8] artikli 15 alusel loodud komitee.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.

Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

IV PEATÜKK

Aruandlus ja lõppsätted

Artikkel 19

1. Komisjoni esindaja ettekande põhjal toimub artikli 18 lõikes 1 nimetatud komitee raames üks kord aastas järgmistel aastatel elluviidavate meetmete strateegiliste suuniste arutelu. Suunised sisaldavad võimaluse korral mõõdetavaid eesmärke ja konkreetsete meetmete tähtaegu. Kõnealused suunised koostatakse pärast konsulteerimist kohapeal või peakontoris kavandamise, rakendamise ja hindamise eest vastutavate talitustega.

2. Pärast iga eelarveaastat esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ühenduse arengupoliitikat käsitlevas aastaaruandes teabe kõnealuse aasta jooksul rahastatud meetmete kohta ja komisjoni järeldused käesoleva määruse rakendamise kohta eelmisel eelarveaastal. Kokkuvõttes esitatakse eelkõige teave toimingute tugevate ja nõrkade külgede ja sõlmitud lepingute osapoolte kohta ning konkreetsete meetmete sõltumatute hindamiste tulemused.

3. Hiljemalt üks aasta enne käesoleva määruse tähtaja lõppu esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande sõltumatu üldhinnanguga käesoleva määruse rakendamise kohta, et teha kindlaks, kas selle eesmärgid on saavutatud, ja esitab soovitused edaspidiste toimingute tõhususe suurendamiseks. Aruandes esitatakse hinnang võetud meetmete tulemuslikkuse kohta lähtudes tulemusauditist ja sõltumatutest hinnangutest.

Artikkel 20

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas.

Määrust kohaldatakse 31. detsembrini 2004.

Käesoleva määruse uuendamine sõltub artikli 19 lõikes 3 osutatud sõltumatu üldhinnangu tulemustest ja sellest, kas oleks võimalik integreerida käesolev määrus ühtse Aasiat ja Ladina-Ameerikat käsitleva raammäärusega.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Luxembourg, 29. oktoober 2001

Euroopa Parlamendi nimel

President

N. Fontaine

Nõukogu nimel

eesistuja

L. Michel

[1] EÜT C 120 E, 24.4.2001, lk 163.

[2] Euroopa Parlamendi 5. juuli 2001. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 16. oktoobri 2001. aasta otsus.

[3] EÜT C 10, 16.1.1984, lk 278.

[4] EÜT L 68, 8.3.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1880/2000 (EÜT L 227, 7.9.2000, lk 1).

[5] EÜT C 172, 18.6.1999, lk 1.

[6] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

[7] EÜT L 356, 31.12.1977, lk 1. Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ, ESTÜ, Euratom) nr 762/2001 (EÜT L 111, 20.4.2001, lk 1).

[8] EÜT L 52, 27.2.1992, lk 1.

--------------------------------------------------