KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2016/2125,

30. november 2016,

milles käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/125/EÜ kohaselt koostatud suuniseid tööstusharu eneseregulatsioonimeetmete kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,

ning arvestades järgmist:

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/125/EÜ (1) artikli 15 lõikes 1 on sätestatud, et kui toode vastab lõikes 2 loetletud kriteeriumidele, kuulub see rakendusmeetme või eneseregulatsiooni meetme alla.

Direktiivi 2009/125/EÜ artikli 15 lõikes 2 on sätestatud kriteeriumid toodete kohta, mis peaksid olema hõlmatud rakendus- või eneseregulatsioonimeetmega, sealhulgas juhul, kui tootel on liidus märkimisväärne müügimaht (soovitatavalt üle 200 000 ühiku aastas), kui tootel on märkimisväärne keskkonnamõju ja märkimisväärne potentsiaal keskkonnamõju parandamiseks ilma liigsete kuludeta, võttes arvesse muude asjakohaste liidu õigusaktide puudumist, turutõrkeid ja suuri erinevusi muude turul saada olevate samaväärsete funktsioonidega toodete keskkonnamõjus.

Direktiivi 2009/125/EÜ artiklis 17 on sätestatud, et rakendusmeetmete alternatiivina võib tooterühma kohta esitada vabatahtlikud kokkulepped või muud eneseregulatsioonimeetmed ja neid tuleb hinnata vähemalt kõnealuse direktiivi VIII lisa alusel.

Komisjon on koostanud suunised tööstusharu eneseregulatsiooni meetmete kohta, et hõlbustada selliste meetmete kehtestamist ja rakendamist ning tagada eneseregulatsiooni meetmete järjepidevus.

Direktiivi 2009/125/EÜ VIII lisas on sätestatud, et selles esitatud kriteeriumide loetelu ei ole ammendav, ning kõnealuse direktiivi artiklis 17 on sätestatud, et eneseregulatsiooni meedet tuleb hinnata vähemalt VIII lisa alusel. Nimetatud suunistes tuleks eelkõige keskenduda sellele, kuidas eneseregulatsioonimeetme toimimist tuleks juhtida, kes saavad selles osaleda, aga ka asjaomasele teavitamisele, seirele, aruandlusele ja nõuetele vastavusele.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiiv 2009/125/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks (ELT L 285, 31.10.2009, lk 10).

LISA

1. EESMÄRGID

Eneseregulatsiooniga on tegemist siis, kui ettevõtja või tööstusharu koostab oma algatusel käitumisjuhendi või töötamispiirangud, mille rakendamise eest nad ka vastutavad. Puhtalt eneseregulatsiooniga on tegemist harva ja liidu tasandil tähendab see üldjuhul koostööd komisjoniga, kes toetab ja lihtsustab selle meetme koostamist. Parema õigusloome (1) algatuse kontekstis käsitab komisjon alternatiivlahendustena hästi kavandatud mitteregulatiivseid lähenemisviise.

Direktiiviga 2009/125/EÜ (edaspidi „kõnealune direktiiv“) on ette nähtud vabatahtlikud kokkulepped või muud eneseregulatsioonimeetmed alternatiivina selle raames kehtestatavatele rakendusmäärustele ning neid eelistatakse juhul, kui nende abil saab poliitilisi eesmärke eeldatavasti saavutada kiiremini või väiksemate kulutustega kui kohustuslike nõuete abil (2). Kõnealuse direktiiviga on ette nähtud soovituslikud kriteeriumid eneseregulatsioonimeetmete hindamiseks, (3) kuid komisjoni seni tunnustatud kolmest vabatahtlikust kokkuleppest (4) saadud kogemuste põhjal on kõnealuse direktiivi artikli 18 kohaselt asutatud nõuandefoorumi liikmed märkinud, et seoses nende kriteeriumidega on vaja suuniseid, eriti järelevalve ja aruandluse kohta.

Käesolevate suuniste eesmärk on lihtsustada kõnealuse direktiivi kohaste eneseregulatsioonimeetmete koostamist ja rakendamist. Nende eesmärk on abistada tööstusharu ja lihtsustada eneseregulatsioonimeetmete sihipärast rakendamist. Nendega võetakse arvesse parema enese- ja kaasregulatsiooni põhimõtteid (5).

Käesolevate suuniste järgimine aitab tagada, et komisjon käsitab ökodisainialast eneseregulatsioonimeedet rakendusmeetme usaldusväärse alternatiivina. Kehtivate ökodisainialaste eneseregulatsioonimeetmete puhul peaks komisjon hiljemalt 2018. aastal saama läbivaatamisettepaneku, mis vastab võimalikult hästi suunistele.

2. ÖKODISAINIALASTE ENESEREGULATSIOONIMEETMETE TUNNUSTAMINE

Komisjon peab esmatähtsaks eneseregulatsioonimeetmeid selliste tooterühmade jaoks, mis on hõlmatud kõnealuse direktiivi artiklis 16 sätestatud ökodisainialase tööplaaniga. Tööstusharu peaks esitama komisjonile ettepaneku selliste tooterühmade eneseregulatsiooni meetmete kohta asjaomaste tooterühmade tehnilise, keskkonna- ja majandusuuringu (edaspidi „ettevalmistav uuring“) eel või selle ajal.

Tööstusharul võidakse paluda muuta ettepanekut, et võtta arvesse komisjonilt ja nõuandefoorumilt saadud märkusi.

Kui komisjon otsustab tunnustada eneseregulatsioonimeedet, ei võta ta vastu ökodisainialast rakendusmäärust. Kui eneseregulatsioonimeetme seire või sidusrühmadelt saadud tagasiside osutab puudustele eneseregulatsioonimeetme rakendamisel, hindab komisjon olukorda uuesti.

Eneseregulatsioonimeetme tunnustamine ei takista komisjonil asjaomase tooterühma kohta vastu võtmast õigusakte muude poliitikavahendite alusel (näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/30/EL, (6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 66/2010) (7).

3. SUUNISED ÖKODISAINIALASTE ENESEREGULATSIOONIMEETMETE KOHTA

Iga ökodisainialane eneseregulatsioonimeede, mille tööstusharu koostab, peaks sisaldama eeskirja, millega reguleeritakse meetme toimimist. Kõnealuse direktiivi kohaselt tunnustatud eneseregulatsioonimeetmete ühtluse tagamiseks ning nende kehtestamise ja rakendamise lihtsustamiseks peaksid eneseregulatsioonimeetmed olema kooskõlas allpool esitatud suunistega. Eneseregulatsioonimeetmes võib olla täiendavaid reegleid lisaks nendele, mis on sätestatud suunistes, ning meetmega võidakse laiendada suunistes esitatud reegleid.

3.1. Vaba osalemine

Eneseregulatsioonimeetme kehtestamisest huvitatud ettevõtjad peaksid avalikult teatama oma kavatsusest, enne kui nad alustavad meetme väljatöötamist. Nad peaksid looma kontaktpunkti, et anda teistele ettevõtjatele osalemisvõimalus.

Eneseregulatsioonimeetmes tuleks esitada meetme allkirjastanud äriühingute loetelu. Äriühingud, kes tegutsevad samal tooteturul, peaksid saama igal ajal ühineda eneseregulatsioonimeetmega tingimusel, et nad osalevad tegevuskulude katmisel. Liikmevorm, mille täidab ja allkirjastab äriühing, kes soovib meetmega ühineda, tuleks lisada eneseregulatsioonimeetmele. Allakirjutanud peaksid komisjonile edastama viivitamata täidetud ja allkirjastatud liikmevormi originaali.

Allakirjutanu, kes loobub liikmesusest, peab esitama juhtkomitee esimehele kirjaliku teate vähemalt üks kuu varem (vt punkt 3.5). Esimees peab allakirjutanu tagasiastumise juhtkomiteele teatavaks tegema ühe nädala jooksul pärast kirjaliku teate saamist.

3.2. Lisaväärtus

Eneseregulatsioonimeetme ettepanekutele ja kehtivate eneseregulatsioonimeetmete muudetud versioonide ettepanekutele tuleks lisada koos toetavate tõenditega märkus, milles selgitatakse, kuidas asjaomase ettepaneku korral saavutatakse vastavus ökodisainieesmärkidele kiiremini ja väiksemate kuludega kui kohustuslike nõuetega.

Kui mõned või kõik allakirjutanud on sõlminud eraldi kokkuleppe või asutanud mis tahes ühenduse, mis on seotud eneseregulatsioonimeetmega, tuleks teha üldsusele kättesaadavaks kõik asjaomased kokkuleppe või ühendusega seotud dokumendid.

Eneseregulatsioonimeede peaks hõlmama kõigi tähtsamate osade läbivaatamist, seejuures tuleb täpsustada läbivaatamistähtajad või asjaolud, mis tingivad läbivaatamise. Läbivaatamise ajakava peaks põhinema meetme eesmärgil anda (jätkuvalt) lisaväärtust, võttes arvesse meetme nõuete astmeid ja asjaomase tooterühmaga seotud tehnika arengu tempot.

Läbivaatamise käigus tuleks kindlaks teha, kas on vaja meetme uut versiooni. Läbivaatamis- ja muutmismenetluses osalemine peaks olema avatud juhtkomitee vaatlejatele. Komisjonile tuleks esitada läbivaatamistulemused ja asjakohasel juhul ettepanek läbivaadatud eneseregulatsioonimeetme kohta.

3.3. Esindavus

Eneseregulatsioonimeetmes tuleks teatada allakirjutanute turuosa, mis peab olema vähemalt 80 % liidu turule lastud ja/või kasutusele võetud (8) tooteliikidest, mis on meetmega hõlmatud. Allakirjutanud peaksid esitama tõendid, mille koostab või kinnitab sõltumatu juriidiline või füüsiline isik ja mis tõendavad, et eneseregulatsioonimeetmega on hõlmatud vähemalt 80 % turuosa. Tõendid tuleks saata komisjonile:

— kui esitatakse eneseregulatsioonimeede või kehtiva eneseregulatsioonimeetme muudetud versioon, koos tulemustega, mis on saadud või mida on ajakohastatud viimase kuue kuu jooksul;

— kolme kuu jooksul, kui on muudatusi allakirjutanute seas (nt allakirjutanu tagasiastumise korral või kui allakirjutanu vastav osakond on müüdud mitteallakirjutanule, välja arvatud juhul, kui kõige viimane aruanne näitab, et turuosa on ka pärast muudatust vähemalt 80 %, ning

— kaks aastat pärast viimast saadetud aruannet, et ajakohastada turuosa seoses turul toimunud muudatusega. Eneseregulatsioonimeetmes tuleks määrata kindlaks täpsed näitajad, mida kasutatakse väidetava turuosa hindamiseks. Näitajad peaksid olema objektiivsed ning neid peaks saama mõõta ja kontrollida sõltumatu asutus. Näitajad peaksid hõlmama kõiki energiamõjuga toodete kategooriaid, mida meede hõlmab.

3.4. Numbrilised ja astmelised eesmärgid

Eneseregulatsioonimeetmes tuleks loetleda kõik meetme kohaldamisalasse kuuluvad tooteliigid, esitada tootemääratlused ning loetleda eneseregulatsioonimeetme kohaldamisalasse kuuluva tooterühma tooteliigid, mis on meetme nõuetest vabastatud. Erandeid tuleks põhjendada.

Eneseregulatsioonimeetmes tuleks sätestada selle kohaldamisalasse kuuluvate toodete kavandamise nõuded ja asjakohasel juhul ka teabenõuded. Nõuded peaksid olema seotud olulise keskkonnamõjuga kogu toote olelusringi jooksul ja nende eesmärk peaks olema parandada selliste toodete keskkonnatoimet.

Tuleks ette näha võimalus, kuidas selgeid ja usaldusväärseid näitajaid kasutades teha kindlaks nõuetele vastavust. Tuleks esitada üksikasjad selle kohta, kuidas mõõta ja kontrollida nõuetele vastavust. Eneseregulatsioonimeetmega tuleks esitada dokumendid, millele kavandatud nõuded tuginevad. Kõik olulised lahknevused dokumentide ja kavandatud nõuete vahel tuleks esile tuua.

Nõuded tuleks esitada koos nende kohaldamise kuupäevaga ning kui eneseregulatsiooni meede hõlmab pikka ajavahemikku, tuleks esitada nõudetasemete järjestikused astmed. Nõuetega peaks olema hõlmatud vähemalt 90 % kõikidest (eneseregulatsioonimeetmega) hõlmatud tooteüksustest, mille iga allakirjutanu on turule lasknud ja/või kasutusele võtnud.

3.5. Kodanikuühiskonna kaasamine

Iga eneseregulatsioonimeedet tuleks käsitleda nõuandefoorumil, mis hõlmab liikmesriikide esindajaid, tööstusharu, ametiühinguid, kaubandusringkondi, jaemüüjaid, importijaid, keskkonnakaitserühmi ja tarbijaorganisatsioone.

Juhtkomitee

Eneseregulatsioonimeetmega tuleks luua juhtkomitee, kes haldab meetme rakendamist.

Juhtkomiteesse peaksid kuuluma kõik eneseregulatsioonimeetmele alla kirjutanud ja komisjon. Igaüht neist peaks esindama üks liige ja kõigil on võrdne hääleõigus.

Nõuandefoorumi liikmetel ja sõltumatul kontrollijal peaks olema juhtkomitee vaatleja staatus ilma hääleõiguseta.

Juhtkomitee peaks kokku tulema vähemalt üks kord aastas Brüsselis. Juhtkomitee koosolekud peaksid olema avatud huvitatud isikutele, sealhulgas eneseregulatsioonimeetme kohaldamisalasse kuuluva tööstusharu äriühingutele, kes ei ole meetmele alla kirjutanud.

Juhtkomitee valib oma liikmete hulgast esimehe. Esimees peab lisama juhtkonna koosoleku päevakorra projekti kõik küsimused, mis liikmed ja vaatlejad esitavad. Juhtkomitee koosolekute kutsed saadetakse kõikidele liikmetele ja vaatlejatele. Juhtkomitee koosoleku teade ja päevakorra projekt tuleb avaldada eneseregulatsioonimeetme veebisaidil hiljemalt üks kuu enne koosolekut.

Dokumendid, mida arutatakse juhtkomitee koosolekul, tuleb saata kõikidele juhtkomitee liikmetele ja vaatlejatele ning need tuleb avaldada eneseregulatsioonimeetme veebisaidil hiljemalt üks nädal enne koosolekut.

Kõikidel osalejatel peaks olema õigus võtta sõna juhtkomitee koosolekutel ja nõuda oma seisukohtade protokollimist.

Protokolli kavand tuleb saata kõikidele juhtkomitee liikmetele ja vaatlejatele ning neile tuleb anda vähemalt kaks nädalat aega märkuste esitamiseks protokolli kohta. Protokoll tuleb avaldada eneseregulatsioonimeetme veebisaidil hiljemalt üks kuu pärast koosolekut.

Veebisait

Eneseregulatsioonimeetme jaoks tuleks luua veebisait. Veebisait peaks sisaldama vähemalt järgmist:

— eneseregulatsioonimeetme viimane ja varasemad versioonid;

— ajakohastatud loetelu allakirjutanutest ja teave allakirjutanute hiljutiste tagasiastumiste ja väljaarvamiste kohta;

— turuosa käsitlevate aruannete kokkuvõtted (ilma allakirjutanute äri- ja konfidentsiaalsete andmeteta);

— ajakohastatud loetelud toodetest, mille kohta allakirjutanud on teatanud, et need kuuluvad eneseregulatsioonimeetme alla (välja tuleks jätta tooted, mida sõltumatu kontrollija ei loe eneseregulatsioonimeetmele vastavaks);

— sõltumatu kontrollija koostatud aruanded nõuetele vastavuse kohta;

— ajakohastatud loetelu nõudeid mittetäitvate allakirjutanute kohta;

— iga juhtkomitee koosoleku kohta: kutsed, päevakorra kavand, koosoleku dokumendid ja koosoleku protokoll ning

— teave sõltumatu kontrollija kohta, sealhulgas kontaktandmed. Veebisait peaks võimaldama esitada külastajatel eneseregulatsioonimeetme kohta küsimusi allakirjutanutele ja sõltumatule kontrollijale. Neile küsimustele tuleb vastata ühe kuu jooksul.

Kaebused

Eneseregulatsioonimeetmega peaks olema tagatud, et iga osaline saab sõltumatule kontrollijale tasuta esitada põhjendatud väiteid nõuete võimaliku rikkumise kohta. Sõltumatu kontrollija peaks hindama esitatud väiteid ja asjakohasel juhul tegema päringu asjaomaselt allakirjutanult, nõudes katseandmeid ja/või kontrollimist. Sõltumatu kontrollija peaks igal juhtkomitee koosolekul esitama ülevaate kõikidest väidetest, mis on laekunud pärast eelmist koosolekut, ja kui ta neist ühtegi ei ole uurinud, esitama selle põhjused.

Andmete kättesaadavus

Eneseregulatsioonimeetmega peaks olema ette nähtud, et allakirjutanud teevad taotluse korral komisjonile ja juhtkomitee vaatlejatele kättesaadavaks tehnilised andmed meetmega hõlmatud toodete ja mudelite keskkonnatoime kohta, sealhulgas kõik omadused, mis on seotud eritingimustega, et komisjon ja juhtkomitee vaatlejad saaksid hinnata kavandatava ja olemasoleva meetme ambitsioonikuse taset ja mõju. Kõnealustele andmetele juurdepääsu suhtes ei ole vaja kohaldada tundliku äriteabe eeskirju.

Eneseregulatsioonimeede peaks sisaldama nõuet, et allakirjutanud esitaksid taotluse korral liikmesriikides ökodisaininõuete eest vastutavatele turujärelevalveasutustele asjaomased dokumendid ja teabe niivõrd, kuivõrd seda ei leidu toodetele lisatud dokumentides, et nad saaksid kontrollida vastavust eneseregulatsioonimeetme nõuetele, sealhulgas tehes katseid.

3.6. Seire ja aruandlus

Sõltumatu kontrollija

Sõltumatu kontrollija peaks jälgima, kas allakirjutanud järgivad eneseregulatsioonimeetme nõudeid. Eneseregulatsiooni meetmega tuleks ette näha eeskirjad, mida kohaldatakse sõltumatu kontrollija suhtes, kes võib olla füüsiline või juriidiline isik.

Sõltumatul kontrollijal peaksid olema vajalikud oskused, et kontrollida vastavust nõuetele, ning tal ei tohi olla huvide konflikti. Sõltumatu kontrollija lepingulised kohustused ei tohiks takistada tal täita oma ülesannet kontrollida nõuetekohasust.

Sõltumatu kontrollija peab:

— täitma oma kohustusi piisava hoolega ja täitma järelevalveülesandeid, mille eest ta vastutab;

— olema oma tegevuses erapooletu ning kujundama oma arvamused ja koostama aruanded üksnes faktide alusel ning

— vajaduse korral austama konfidentsiaalsust, et kaitsta allakirjutanute ärihuvisid ja tundliku sisuga andmeid, ning selleks peab ta allkirjastama „vaikimiskokkuleppe“ eneseregulatsioonimeetmele alla kirjutanutega, kui seda on taotletud.

Eneseregulatsioonimeetmega tuleks kehtestada sõltumatu kontrollija valimise menetlus ning see, kuidas tagatakse, et kontrollijal ei tekiks huvide konflikti ja et tal oleksid vajalikud oskused nõuete täitmise kontrollimiseks. Sõltumatu kontrollija ametisse nimetamine tuleks kooskõlastada komisjoni talitustega. Juhtkomitee peaks olema kaasatud sõltumatu kontrollija lepingu tingimuste kindlaksmääramisse.

Allakirjutanute aruandlus nõuetele vastavuse kohta

Eneseregulatsioonimeetmes tuleks sätestada eeskirjad vähemalt järgmise kohta seoses dokumentidega, mille iga allakirjutanu peab esitama sõltumatule kontrollijale:

— aruannetes esitatavate turu- ja tehniliste andmete liik;

— andmete esitamise vorming;

— dokumentide saatmise viisid ning

— dokumentide esitamise aeg ja sagedus.

Iga allakirjutanu peaks esitama kogu teabe ja andmed (sealhulgas andmed turu ja toodete keskkonnatoime kohta), mida on vaja selleks, et sõltumatu kontrollija saaks usaldusväärselt kontrollida, kas allakirjutanu täidab kõiki meetmega võetud kohustusi.

Allakirjutanud peaksid esitama sõltumatule kontrollijale turuandmed, mis võimaldavad kontrollida, kas vähemalt 90 % nende toodetest vastab nõuetele. Kui allakirjutanud kohustuvad tagama, et 100 % nende toodetest vastab nõuetele, ei pea nad asjaomaseid turuandmeid sõltumatule kontrollijale esitama.

Aruande peaks esitama kõikide eneseregulatsioonimeetmega hõlmatud mudelite kohta, mis on liidus turule lastud ja/või kasutusele võetud. Kui teatavate mudelite vahelised erinevused ei ole eneseregulatsioonimeetme seisukohast olulised (erinevused ei ole seotud eneseregulatsioonimeetme nõuetega), võib aruanne sisaldada samalaadseid mudeleid, aga see tuleb ära märkida. Allakirjutanute esitatud teave ja andmed võivad erineda ainult niivõrd, kuivõrd nende vastavad kohustused on erinevad.

Kõik allakirjutanud peaksid esitama andmed sõltumatule kontrollijale ühesuguses vormingus.

Võimalikult palju tuleks kasutada andmete edastamiseks elektroonilisi sidevahendeid, võttes arvesse konfidentsiaalsusnõudeid ja kõikide asjaosaliste halduskoormust.

Aruandlus peaks hõlmama üht aastat. Iga allakirjutanu peaks iga aasta kohta esitama dokumendid kahe kuu jooksul pärast aruandeperioodi lõppu. Sõltumatu kontrollija esitatud täiendavatele taotlustele esitada puuduvad andmed pärast tähtaja möödumist peaksid allakirjutanud vastama lühikese tähtaja jooksul, mis täpsustatakse eneseregulatsioonimeetmes.

Nõuetele vastavuse kontrollimine

Eneseregulatsioonimeetmega tuleks anda sõltumatule kontrollijale õigus kontrollida vastavust eneseregulatsioonimeetme nõuetele järgmiselt:

— allakirjutanute esitatud dokumentide kontrollimine;

— toodete katsetamine ning

— allakirjutanute valduste ülevaatamine.

Sõltumatu kontrollija peaks otsustama, milliseid neist viisidest ta kasutab.

Katsetamine

Katsetamine seisneb selles, et laboris tehakse katsed, millega määratakse eneseregulatsioonimeetmega hõlmatud toote näitajad. Üldreeglina tuleks seda teha sõltumatus ja eelistatavalt akrediteeritud laboris. Alternatiivina võib katsed teha allakirjutanu valdustes, kui on tagatud täielik objektiivsus.

Sõltumatu kontrollija peaks katsetamiseks pisteliselt valima piisava arvu tooteid eri allakirjutanutelt, eelistatavalt mitme liikmesriigi jaemüüjatelt kas kauplustest või veebikauplustest. Kui allakirjutanud toovad ise tooteid, ei tohiks nad osaleda näidiste valimises.

Sõltumatu kontrollija võib valida teatavaid mudeleid või teatava allakirjutanu mudeleid, kui ta on mis tahes allikast saanud mudeli või allakirjutanu kohta teavet võimalikust nõuete rikkumisest.

Allakirjutanud peaksid sõltumatu kontrollija taotluse korral esitama katse jaoks vajalikud dokumendid ja teabe, kui sellist teavet ja dokumente ei ole tootele lisatud dokumentides.

Üksikasjalikud katsearuanded iga katsetatud toote kohta tuleks esitada komisjonile ja asjaomasele allakirjutanule.

Kontrollimine

Sõltumatu kontrollija võib kontrollida teatavat allakirjutanut konkreetse teabe alusel, mis õigustab sellist kontrollimist. Selline konkreetne teave tuleb allakirjutanule edastada.

Kontrollimist kasutatakse eneseregulatsioonimeetme nõuetele vastavuse kontrollimiseks üksnes siis, kui kulutõhusamaid vahendeid ei leidu. Kontrollimisel peaks sõltumatu kontrollija tegema üksnes selliseid toiminguid, mis on vältimatult vajalikud, et kontrollida, kas allakirjutanu järgib eneseregulatsioonimeetme nõudeid.

Sõltumatu kontrollija ei tohi allakirjutanule kontrollist ette teatada või võiks seda teha ainult veidi aega enne kontrollimist. Allakirjutanu peaks andma kogu vajaliku abi.

Sõltumatu kontrollija peaks ühe kuu jooksul pärast kontrollimist saatma esialgse aruande asjaomasele allakirjutanule märkuste esitamiseks. Allakirjutanu peaks oma märkused esitama kahe nädala jooksul pärast esialgse aruande kättesaamist. Kui allakirjutanu märkusi on vaja arvesse võtta, peaks sõltumatu kontrollija tegema esialgses aruandes vajalikud muudatused kahe nädala jooksul. Katsearuanne, milles on kirjas ka katse korraldamise põhjus, tuleks esitada komisjonile ja asjaomasele allakirjutanule. Aruande kokkuvõte tuleks esitada juhtkomitee esimesel koosolekul, mis toimub pärast aruande valmimist. Kokkuvõttes ei tohiks avaldada tundlikku äriteavet, välja arvatud juhul, kui see on vajalik nõuetele mittevastavuse tõendamiseks.

Sõltumatu kontrollija aruanne

Sõltumatu kontrollija peaks koostama vastavusaruande kavandi ja saatma selle juhtkomitee liikmetele hiljemalt kolm kuud pärast aruandeperioodi lõppu. Juhatuse liikmetel peaks olema aega kaks nädalat aruande kohta märkuste esitamiseks. Sõltumatu kontrollija peaks esitama lõpliku vastavusaruande juhtkomiteele hiljemalt neli kuud pärast aruandeperioodi lõppu. Vastavusaruanne peaks sisaldama järgmist:

— teave andmete kogumise ja töötlemise meetodite kohta ning selle kohta, milliseid raskusi ilmnes aruande koostamisel*;

— dokumentide kontrollimise tulemused*;

— katsetatud toodete valimise meetod ning kui uuriti teatavaid mudeleid või allakirjutanuid, siis mis põhjusel*;

— katsetatud toodete loetelu ja iga toote puhul saadud tulemuste kokkuvõte;

— aruandeperioodil tehtud kõikide kontrollimiste kokkuvõte;

— nõudeid mittetäitvate allakirjutanute loetelu;

— teave iga mittevastavuse põhjuste kohta* ning

— soovitused järgmisteks aruandeperioodideks.

Eneseregulatsioonimeetmes võib sätestada, et tärniga (*) tähistatud punktid esitatakse kõikide allakirjutanute kohta saadud tulemuste kokkuvõttena ning need ei sisalda üksikute allakirjutanute äri- ja konfidentsiaalseid andmeid. Sel juhul esitatakse asjaomaseid andmeid sisaldavad aruanded üksiku allakirjutanu kohta komisjonile ja asjaomasele allakirjutanule.

Nõuetele mittevastavus

Nõuetele mittevastavuse korral peaksid kehtima astmelised karistused.

Kui allakirjutanu ei esita sõltumatule kontrollijale vastavusaruannet, peaks sõltumatu kontrollija kontrollima allakirjutanut asjaomasele aruandeperioodile järgneval aastal. Kui allakirjutanu jätab sõltumatule kontrollijale vastavusaruande korduvalt esitamata, tuleks ta viivitamata arvata välja eneseregulatsioonimeetmele alla kirjutanute seast.

Allakirjutanult, kes sõltumatu kontrollija kontrollimise või vastavusaruande kohaselt ei täida eneseregulatsioonimeetme nõudeid, tuleks nõuda parandusmeetmete võtmist. Kui mittevastavus kestab üle kuue kuu pärast sõltumatu kontrollija aruannet, tuleks allakirjutanu arvata viivitamata välja eneseregulatsioonimeetmele alla kirjutanute seast.

Esimees peaks nõudeid mittetäitva allakirjutanu väljaarvamisest teatama juhtkomiteele kirjalikult ühe nädala jooksul pärast seda, kui ta on saanud sõltumatult kontrollijalt teate, et viivitamatu väljaarvamise tingimus on täidetud.

3.7. Eneseregulatsioonimeetme haldamise kulutasuvus

Allakirjutanud peaksid kandma kõik kulud, mis on seotud sõltumatu kontrollija, tema tegevuse, veebilehe ja juhtkomitee tööga, välja arvatud komisjoni esindaja ja teiste vaatlejate (muud kui sõltumatu kontrollija) osalemise kulud.

Eneseregulatsioonimeetmega tuleb innustada allakirjutanuid jagama oma teadmisi, kogemusi ja häid tavasid teiste ökodisainialaste eneseregulatsioonimeetmetele alla kirjutanutega.

3.8. Säästvus

Eneseregulatsioonimeetmes tuleks sätestada selle poliitilised eesmärgid. Need peaksid olema kooskõlas kõnealuse direktiivi eesmärkidega.

3.9. Meetmete kooskõla

Kavandatud eneseregulatsioonimeede peaks olema kooskõlas liikmesriigi muude asjaolude ja algatustega.

(1) Parem õigusloome paremate tulemuste saavutamiseks – ELi tegevuskava, COM(2015) 215.

(2) Vt kõnealuse direktiivi põhjendused 18–21, artikli 15 lõike 3 punkt b ja artikkel 17.

(3) Kõnealuse direktiivi VIII lisa.

(4) COM(2012) 684, COM(2013) 23 ja COM(2015) 178

(5) https://ec.europa.eu/digital-agenda/best-practice-principles-better-self-and-co-regulation

(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 2010. aasta direktiiv 2010/30/EL energiamõjuga toodete energia- ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses (ELT L 153, 18.6.2010, lk 1).

(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 66/2010 ELi ökomärgise kohta (ELT L 27, 30.1.2010, lk 1).

(8) Nn sinises raamatus ELi toote-eeskirjade rakendamise kohta on selgitatud, mida tähendab „turul kättesaadavaks tegemine“ ja „kasutusele võtmine“ (http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/4942/).