ET Euroopa Liidu Teataja L 9/12

NÕUKOGU DIREKTIIV 2008/118/EÜ,

16. detsember 2008,

mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (1)

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (2)

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta (3) on korduvalt oluliselt muudetud. Kuna direktiivi tuleb teha täiendavaid muudatusi, tuleks see selguse huvides tervikuna asendada.

(2) Direktiivis 92/12/EMÜ sätestatud kaupade (edaspidi „aktsiisikaup”) aktsiisiga maksustamise tingimused peavad jääma ühtlustatuks, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine.

(3) Tuleks täpsustada, milliste aktsiisikaupade suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse ning viidata sel eesmärgil nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivile 92/79/EMÜ sigarettidelt makstavate maksude ühtlustamise kohta, (4) nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivile 92/80/EMÜ muudelt tubakatoodetelt peale sigarettide makstavate maksude ühtlustamise kohta, (5) nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivile 92/83/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta, (6) nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivile 92/84/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäära ühtlustamise kohta, (7) nõukogu 27. novembri 1995. aasta direktiivile 95/59/EÜ muude tubakatoodete tarbimist mõjutavate maksude kohta peale käibemaksu (8) ja nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivile 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik. (9)

(4) Aktsiisikaupu võib maksustada muude kaudsete eriotstarbeliste maksudega. Sellisel juhul ja selleks, et mitte ohustada kaudseid makse käsitlevate ühenduse eeskirjade kasulikku mõju, peaksid liikmesriigid siiski järgima kõnealuste eeskirjade teatud põhimõtteid.

(5) Kaupade vaba liikumise tagamiseks ei tohiks kaupade, mis ei ole aktsiisikaubad, maksustamine tuua kaasa piiriületamisega seotud formaalsusi.

(6) Tuleb tagada formaalsuste kohaldamine juhul, kui aktsiisikaubad liiguvad ühenduse tolliterritooriumi osana määratletud territooriumitelt, mis ei kuulu käesoleva direktiivi kohaldamisalasse, territooriumitele, mis on samuti sellisena määratletud, kuid mille suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse.

(7) Kuna nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruses (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, (10) ette nähtud peatamismenetlustega on sätestatud piisav järelevalve ja kõnealuse määruse sätted kehtivad aktsiisikaupade suhtes, ei ole vaja kohaldada eraldi aktsiisijärelevalve süsteemi ajal, mil aktsiisikaupade suhtes kehtib ühenduse tolli peatamismenetlus või -kord.

(8) Kuna siseturu nõuetekohaseks toimimiseks on jätkuvalt vajalik, et aktsiisi sissenõutavuse mõiste ja tingimused oleksid samad kõikides liikmesriikides, tuleb ühenduse tasandil selgitada, millal toimub aktsiisikauba tarbimisse lubamine ja kes on aktsiisi maksukohustuslane.

(9) Kuna aktsiis on teatud kaupade tarbimise pealt makstav maks, ei tohiks maksustada neid aktsiisikaupu, mis on teatud asjaoludel hävinud või pöördumatult kahjustunud.

(10) Maksu kogumise ja tagastamise kord mõjutab siseturu nõuetekohast toimimist ja peaks seetõttu toimuma mittediskrimineerivatel tingimustel.

(11) Eeskirjade rikkumise korral tuleks aktsiis maksta selles liikmesriigis, kelle territooriumil pandi toime rikkumine, mille tagajärjel lubati kaup tarbimisse, või kui pole võimalik kindlaks määrata, kus rikkumine toime pandi, siis liikmesriigis, kus see avastati. Kui aktsiisikaup ei jõua sihtkohta ja ühtegi rikkumist ei avastata, tuleb eeskirjade rikkumine lugeda toimunuks lähteliikmesriigis.

(12) Lisaks käesolevas direktiivis sätestatud aktsiisi tagastamise juhtudele peaks liikmesriikidel olema võimalus tagastada tarbimisse lubatud kaupade pealt juba makstud aktsiis juhul, kui käesoleva direktiivi eesmärk seda võimaldab.

(13) Aktsiisist vabastatud saadetisi käsitlevad eeskirjad ja tingimused peaksid jätkuvalt olema ühtlustatud. Aktsiisist vabastatud saadetiste puhul, mis lähevad teistes liikmesriikides asuvatele organisatsioonidele, tuleks kasutada vabastussertifikaati.

(14) Juhud, mil on lubatud maksuvaba müük ühenduse territooriumilt lahkuvatele reisijatele, tuleks selgelt määratleda, et vältida maksudest kõrvalehoidumist ja kuritarvitusi. Kuna maitsi reisivad isikud saavad liikuda sagedamini ja vabamalt kui laeva või õhusõidukiga reisivad isikud, on maitsi reisimise puhul oluliselt suurem nii oht, et reisijad ei järgi maksuvaba impordi puhul lubatud määrasid, kui ka sellest tulevalt tolliasutuste kontrollikohustus. Seetõttu on asjakohane ette näha, et aktsiisimaksuvaba müük maismaapiiridel ei tohiks olla lubatud, nii nagu seda on juba tehtud enamikus liikmesriikides. Samas tuleks siiski ette näha üleminekuperiood, mille jooksul liikmesriikidel lubatakse aktsiisist jätkuvalt vabastada kaupa, mida müüakse olemasolevates, kolmanda riigiga ühisel maismaapiiril asuvates maksuvabades kauplustes.

(15) Kuna maksuvõla sissenõudmise tagamiseks tuleb tootmis- ja laohoonetes teostada kontrolli, on kontrollimise hõlbustamiseks vajalik säilitada pädevate asutuste loaga tegutsevate ladude süsteem.

(16) Samuti tuleb sätestada nõuded, mida peavad täitma volitatud laopidajad ja ettevõtjad, kel puudub volitatud laopidaja staatus.

(17) Enne tarbimisse lubamist peaks olema võimalik vedada aktsiisikaupa ühenduse piires aktsiisi peatamise korra alusel. Kõnealune vedu peaks olema lubatud maksulaost eri sihtkohtadesse, eelkõige teise maksulattu, kuid ka kohtadesse, mis on käesoleva direktiivi tähenduses samaväärsed.

(18) Samuti tuleks lubada aktsiisikauba liikumist aktsiisi peatamise korra alusel impordi kohast nimetatud sihtkohtadesse ning seetõttu tuleks vastu võtta kaupa impordi kohast lähetama, kuid mitte valdama volitatud isiku staatust reguleerivad sätted.

(19) Aktsiisi maksmise tagamiseks juhul, kui aktsiisikauba liikumine ei ole lõppenud, peaksid liikmesriigid nõudma tagatist, mille peaks esitama aktsiisikauba lähtekoha volitatud laopidaja või registreeritud kaubasaatja või, kui lähteliikmesriik seda lubab, muu veoga seotud isik vastavalt liikmesriigi sätestatud tingimustele.

(20) Selleks et tagada maksude kogumine liikmesriigis sätestatud määrades, peab pädevatel asutustel olema võimalus jälgida aktsiisikauba liikumist ning seetõttu tuleks ette näha kõnealuste kaupade järelevalvesüsteem.

(21) Seetõttu tuleks kasutusele võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. juuni 2003. aasta otsusega nr 1152/2003/EÜ aktsiisiga maksustatava kauba liikumise ja jälgimise arvutistamise kohta (11) loodud arvutipõhine süsteem. Võrreldes paberipõhise süsteemiga kiirendab kõnealuse süsteemi kasutamine vajalike formaalsuste läbimist ja hõlbustab aktsiisi peatamise korra alusel liikuva aktsiisikauba järelevalvet.

(22) Tuleks ette näha menetlus, mille kaudu ettevõtjad teavitavad liikmesriikide maksuasutusi aktsiisikaupade lähetatud või vastuvõetud partiidest. Asjakohaselt tuleks arvesse võtta teatud kaubasaajate olukorda, kes ei ole ühendatud arvutisüsteemi, kuid kes võivad vastu võtta aktsiisi peatamise korra alusel liikuvat aktsiisikaupa.

(23) Selleks, et tagada aktsiisi peatamise korra alusel toimuvat liikumist käsitlevate eeskirjade nõuetekohane toimimine, tuleks selgitada, kuidas liikumine algab ja lõpeb ning kes nende eest vastutab.

(24) Tuleb määratleda menetlused, mida kasutatakse juhtudel, kui arvutipõhist süsteemi ei saa kasutada.

(25) Liikmesriikidel peaks olema võimalik sätestada üksnes nende territooriumil aktsiisi peatamise korra alusel toimuva aktsiisikauba liikumise erikord või sõlmida menetluse lihtsustamiseks kahepoolseid kokkuleppeid teiste liikmesriikidega.

(26) Muutmata üldist lähenemisviisi, tuleks selgitada kaupade, mille pealt liikmesriigis on juba aktsiis makstud, liikumisega seotud maksustamis- ja menetluseeskirju.

(27) Kui aktsiisikauba soetab füüsiline isik oma tarbeks ja veab selle ise teise liikmesriiki, tuleks vastavalt ühtset turgu reguleerivatele põhimõtetele aktsiisi maksta liikmesriigis, kus aktsiisikaup soetati.

(28) Juhtudel, mil pärast aktsiisikauba liikmesriigis tarbimisse lubamist hoitakse seda kaubanduslikel eesmärkidel teises liikmesriigis, peab sätestama, et aktsiis tuleb maksta teises liikmesriigis. Selleks on vaja eelkõige määratleda „kaubandusliku eesmärgi” mõiste.

(29) Kui aktsiisikauba on soetanud isik, kes ei ole volitatud laopidaja või registreeritud kaubasaaja ning kes ei teosta iseseisvalt majandustegevust, ja lähetanud või vedanud otse või kaudselt müüja või tema poolt volitatud isik, tuleks aktsiisi maksta sihtliikmesriigis ning tuleks sätestada menetlus, mida müüja peab järgima.

(30) Liikmesriikidevahelise huvide konflikti ja topeltmaksustamise vältimiseks juhtudel, kui ühes liikmesriigis juba tarbimisse lubatud aktsiisikaup liigub ühenduse piires, tuleks sätestada olukorrad, mil aktsiisikauba puhul toimub pärast tarbimisse lubamist eeskirjade rikkumine.

(31) Liikmesriikidel peaks olema võimalik ette näha, et tarbimisse lubatud kaubad peavad kandma maksumärki või riiklikku identifitseerimistähist. Kõnealuste märkide ja tähiste kasutamine ei tohiks mingil moel takistada ühendusesisest kaubandust. Kuna selliste märkide ja tähiste kasutamine ei tohiks põhjustada topeltmaksustamist, tuleks selgelt sätestada, et märgid väljaandnud liikmesriik peab kõik kõnealuste märkide ja tähiste saamiseks makstud või tagatiseks jäetud summad tagastama, neid vähendama või need vabastama, kui aktsiis muutus sissenõutavaks teises liikmesriigis ja seal ka sisse nõuti. Igasuguse kuritarvitamise vältimiseks peaksid kõnealused märgid ja tähised väljaandnud liikmesriigid siiski aktsiisi tagastamisel, vähendamisel või sellest vabastamisel saama nõuda tõendit nende eemaldamise või hävitamise kohta.

(32) Aktsiisikauba liikumist ja järelevalvet käsitlevate tavapäraste nõuete kohaldamine paneks väikestele veinitootjatele ülemäära suure halduskoormuse. Seetõttu peaks liikmesriikidel olema võimalus vabastada kõnealused tootjad teatud nõuete järgimisest.

(33) Arvesse tuleks võtta asjaolu, et laevade ja õhusõidukite proviandina kasutatava aktsiisikauba puhul ei ole sobivat ühtset lahendust leitud.

(34) Liikmesriikide vaheliste piiriüleste sildade ehitamiseks ja hooldamiseks kasutatud aktsiisikauba puhul peaks asjaomastel liikmesriikidel olema halduskoormuse vähendamiseks lubatud võtta meetmeid erandina tavapärastest eeskirjadest ja menetlustest, mida kohaldatakse ühest liikmesriigist teise liikuva aktsiisikauba suhtes.

(35) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. (12)

(36) Aktsiisi peatamise korra alusel toimuva kaubaliikumise elektroonilise kontrollsüsteemiga kohanemiseks tuleks liikmesriikidele võimaldada üleminekuperiood, mille jooksul võib vedu jätkata vastavalt direktiivis 92/12/EMÜ sätestatud formaalsustele.

(37) Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt aktsiisi teatud tahkudega seotud ühtse korra tagamine, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning meetmete ulatuse ja mõju tõttu on seda parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

1. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse üldine kord aktsiisile, millega maksustatakse otseselt või kaudselt järgmise kauba (edaspidi „aktsiisikaup”) tarbimist:

a) direktiivis 2003/96/EÜ nimetatud energiatooted ja elekter;

b) direktiivides 92/83/EMÜ ja 92/84/EMÜ nimetatud alkohol ja alkohoolsed joogid;

c) direktiivides 95/59/EÜ, 92/79/EMÜ ja 92/80/EMÜ nimetatud tubakatooted.

2. Liikmesriigid võivad erieesmärkidel maksustada aktsiisikauba täiendavate kaudsete maksudega, kui kõnealused maksud on kooskõlas aktsiisi või käibemaksu suhtes kohaldatavate ühenduse maksueeskirjadega maksubaasi määramise, maksu arvutamise, sissenõutavuse ja järelevalve kohta, arvestades et nende eeskirjade alla ei kuulu maksuvabastusi käsitlevad sätted.

3. Liikmesriikidel on õigus maksustada:

a) tooteid, mis ei ole aktsiisikaup;

b) teenuseid, sealhulgas aktsiisikaubaga seotud teenuseid, maksuga, mida ei saa kirjeldada kumuleeruva käibemaksuna.

Kõnealuste maksudega maksustamine ei tohi siiski liikmesriikidevahelises kaubanduses kaasa tuua piiriületamisega seotud formaalsusi.

Artikkel 2

Aktsiisikaup maksustatakse aktsiisiga:

a) aktsiisikauba tootmisel, sealhulgas vajaduse korral kaevandamisel, ühenduse territooriumil;

b) aktsiisikauba impordil ühenduse territooriumile.

Artikkel 3

1. Ühenduse tollialastes õigusaktides sätestatud formaalsusi, mida tuleb kohaldada kauba ühenduse tolliterritooriumile sisenemisel, kohaldatakse mutatis mutandis aktsiisikauba artikli 5 lõikes 2 nimetatud territooriumitelt ühenduse territooriumile sisenemise suhtes.

2. Ühenduse tollialastes õigusaktides sätestatud formaalsusi, mida tuleb kohaldada kauba ühenduse territooriumilt väljumisel, kohaldatakse mutatis mutandis aktsiisikauba ühenduse territooriumilt artikli 5 lõikes 2 nimetatud territooriumitele väljumise suhtes.

3. Erandina lõigetest 1 ja 2 võib Soome kohaldada aktsiisikauba liikumisel oma territooriumi, nagu see on määratletud artikli 4 punktis 2, ja artikli 5 lõike 2 punktis c sätestatud territooriumite vahel samu menetlusi, mida kohaldatakse kauba liikumisel tema territooriumil, nagu see on määratletud artikli 4 punktis 2.

4. III ja IV peatükki ei kohaldata aktsiisikauba suhtes, millele kohaldatakse tolli peatamismenetlust või -korda.

Artikkel 4

Käesolevas direktiivis ja selle rakendussätetes kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „volitatud laopidaja” – füüsiline või juriidiline isik, kellel on liikmesriigi pädevate asutuste luba oma ettevõtlustegevuse käigus toota, töödelda, vallata, vastu võtta või lähetada maksulaos aktsiisi peatamise korra all olevaid aktsiisikaupu;

2) „liikmesriik” ja „liikmesriigi territoorium” – ühenduse mis tahes liikmesriigi territoorium, kus kohaldatakse asutamislepingut kooskõlas selle artikliga 299, välja arvatud kolmandad territooriumid;

3) „ühendus” ja „ühenduse territoorium” – punktis 2 määratletud liikmesriikide territooriumid;

4) „kolmandad territooriumid” – artikli 5 lõigetes 2 ja 3 nimetatud territooriumid;

5) „kolmas riik” – riik või territoorium, mille suhtes asutamislepingut ei kohaldata;

6) „tolli peatamismenetlus või -kord” – määruses (EMÜ) nr 2913/92 sätestatud eriprotseduurid, mis on seotud tollijärelevalvega, millele ühenduseväline kaup allutatakse selle sisenemisel ühenduse tolliterritooriumile, ajutine ladustamine, vabatsooni või vabalattu paigutamine, ning mis tahes kõnealuse määruse artikli 84 lõike 1 punktis a nimetatud protseduur;

7) „aktsiisi peatamise kord” – maksukord, mida kohaldatakse sellise aktsiisikauba tootmise, töötlemise, valdamise või liikumise suhtes, millele ei kohaldata tolli peatamismenetlust või -korda ning mille puhul aktsiisi maksukohustus on peatatud;

8) „aktsiisikauba import” – aktsiisikauba ühenduse territooriumile sisenemine, välja arvatud juhul, kui kaubale kohaldatakse ühenduse territooriumile sisenemisel tolli peatamismenetlust või -korda, või aktsiisikauba vabastamine tolli peatamismenetlusest või -korrast;

9) „registreeritud kaubasaaja” – füüsiline või juriidiline isik, kellel on sihtliikmesriigi pädevate asutuste luba võtta oma ettevõtlustegevuse käigus kõnealuste pädevate asutuste kehtestatud tingimustel vastu teisest liikmesriigist aktsiisi peatamise korra alusel veetavat aktsiisikaupa;

10) „registreeritud kaubasaatja” – füüsiline või juriidiline isik, kellel on impordi toimumise liikmesriigi pädevate asutuste luba üksnes lähetada oma ettevõtlustegevuse käigus kõnealuste pädevate asutuste kehtestatud tingimustel aktsiisi peatamise korra alusel aktsiisikaupa pärast selle vabasse ringlusse lubamist määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 79 kohaselt;

11) „maksuladu” – koht, kus volitatud laopidaja oma ettevõtlustegevuse käigus aktsiisi peatamise korra alusel toodab, töötleb, valdab, võtab vastu või lähetab aktsiisikaupa vastavalt maksulao asukoha liikmesriigi pädevate asutuste kehtestatud tingimustele.

Artikkel 5

1. Käesolevat direktiivi ja artiklis 1 nimetatud direktiive kohaldatakse ühenduse territooriumil.

2. Käesolevat direktiivi ja artiklis 1 nimetatud direktiive ei kohaldata järgmistel ühenduse tolliterritooriumi koosseisu kuuluvatel territooriumitel:

a) Kanaari saared;

b) Prantsusmaa ülemeredepartemangud;

c) Ahvenamaa;

d) Kanalisaared.

3. Käesolevat direktiivi ja artiklis 1 nimetatud direktiive ei kohaldata asutamislepingu artikli 299 lõike 4 reguleerimisalasse kuuluvatel territooriumitel ega ka muudel alljärgnevalt nimetatud territooriumitel, mis ei kuulu ühenduse tolliterritooriumi koosseisu:

a) Helgolandi saar;

b) Büsingeni territoorium;

c) Ceuta;

d) Melilla;

e) Livigno;

f) Campione d'Italia;

g) Itaaliale kuuluv osa Lugano järvest.

4. Hispaania võib deklaratsiooniga teatada, et käesolevat direktiivi ja artiklis 1 nimetatud direktiive kohaldatakse Kanaari saarte suhtes – kooskõlas nende kõrvalisest asukohast tulenevate kohandusmeetmetega – kõikide või mõnede artiklis 1 nimetatud aktsiisikaupade puhul alates nimetatud deklaratsiooni hoiuleandmise päevale järgneva teise kuu esimesest päevast.

5. Prantsusmaa võib deklaratsiooniga teatada, et käesolevat direktiivi ja artiklis 1 nimetatud direktiive kohaldatakse Prantsusmaa ülemeredepartemangude suhtes – kooskõlas nende kõrvalisest asukohast tulenevate kohandusmeetmetega – kõikide või mõnede artiklis 1 nimetatud aktsiisikaupade puhul alates nimetatud deklaratsiooni hoiuleandmise päevale järgneva teise kuu esimesest päevast.

6. Käesoleva direktiivi sätted ei takista Kreekal säilitamast Athose mäele antud eristaatust, mis on tagatud Kreeka põhiseaduse artikliga 105.

Artikkel 6

1. Võttes arvesse vastavalt Prantsusmaa, Itaalia, Küprose ja Ühendkuningriigiga sõlmitud konventsioone ja lepinguid, ei käsitata Monaco Vürstiriiki, San Marinot, Ühendkuningriigi suveräänsete baasipiirkondade territooriume Akrotiris ja Dhekelias ning Mani saart käesoleva direktiivi tähenduses kolmandate riikidena.

2. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et aktsiisikauba liikumist, mille puhul lähte- või sihtkoht on:

a) Monaco Vürstiriik, käsitataks liikumisena, mille lähte- või sihtkoht on Prantsusmaa;

b) San Marino, käsitataks liikumisena, mille lähte- või sihtkoht on Itaalia;

c) Ühendkuningriigi suveräänsete baasipiirkondade territooriumid Akrotiris ja Dhekelias, käsitataks liikumisena, mille lähte- või sihtkoht on Küpros;

d) Mani saar, käsitataks liikumisena, mille lähte- või sihtkoht on Ühendkuningriik.

3. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid tagamaks, et aktsiisikauba liikumist, mille puhul lähte- või sihtkoht on Jungholz ja Mittelberg (Kleines Walsertal), käsitataks liikumisena, mille lähte- või sihtkoht on Saksamaa.

II PEATÜKK

AKTSIISI SISSENÕUTAVUS, TAGASTAMINE JA AKTSIISIST VABASTAMINE

1. JAGU

Aktsiisi sissenõutavuse aeg ja koht

Artikkel 7

1. Aktsiis muutub sissenõutavaks tarbimisse lubamise hetkest tarbimisse lubamise liikmesriigis.

2. Käesoleva direktiivi tähenduses on „tarbimisse lubamine”:

a) aktsiisikauba väljumine, sealhulgas eeskirjadevastane väljumine, aktsiisi peatamise korra alt;

b) aktsiisikauba valdamine väljaspool aktsiisi peatamise korda, kui aktsiisikaupa ei ole kohaldatava ühenduse ega siseriikliku õiguse kohaselt aktsiisiga maksustatud;

c) aktsiisikauba tootmine, sealhulgas eeskirjadevastane tootmine, väljaspool aktsiisi peatamise korda;

d) aktsiisikauba import, sealhulgas eeskirjadevastane import, välja arvatud juhul, kui aktsiisikauba suhtes kohaldatakse kohe pärast importi aktsiisi peatamise korda.

3. Tarbimisse lubamise hetkeks loetakse:

a) artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktis ii nimetatud juhtudel hetke, mil registreeritud kaubasaaja võtab aktsiisikauba vastu;

b) artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktis iv nimetatud juhtudel hetke, mil kaubasaaja võtab aktsiisikauba vastu;

c) artikli 17 lõikes 2 nimetatud juhtudel aktsiisikauba vahetu kättetoimetamise kohas kauba vastuvõtmise hetke.

4. Aktsiisi peatamise korra all oleva aktsiisikauba täielikku hävimist või pöördumatut kahjustumist kauba laadi, ettenägematute asjaolude või vääramatu jõu tõttu või pädevate asutuste antud loa tagajärjel, ei käsitata tarbimisse lubamisena.

Käesoleva direktiivi tähenduses loetakse kaup täielikult hävinuks või pöördumatult kahjustunuks, kui seda ei saa enam aktsiisikaubana kasutada.

Kõnealuse aktsiisikauba täielikku hävimist või kahjustumist tuleb tõendada viisil, mis rahuldaks pädevat asutust liikmesriigis, kus aktsiisikaup täielikult hävines või pöördumatult kahjustus, või kui ei ole võimalik kindlaks teha, kus kahjustus tekkis, siis selle liikmesriigi pädevat asutust, kus see avastati.

5. Iga liikmesriik kehtestab oma eeskirjad ja tingimused, mille alusel määratakse kindlaks lõikes 4 nimetatud kahjustumine.

Artikkel 8

1. Sissenõutavaks muutunud aktsiisi maksmise eest vastutab järgmine isik:

a) artikli 7 lõike 2 punktis a osutatud aktsiisikauba väljumisel aktsiisi peatamise korra alt: i) volitatud laopidaja, registreeritud kaubasaaja või mis tahes muu isik, kes vabastab aktsiisikauba aktsiisi peatamise korrast või kelle nimel seda tehakse, ning eeskirjadevastasel väljumisel maksulaost mis tahes muu isik, kes on nimetatud väljumisse kaasatud; ii) kui aktsiisikauba liikumisel aktsiisi peatamise korra alusel on toimunud artikli 10 lõigetes 1, 2 ja 4 määratletud eeskirjade rikkumine: volitatud laopidaja, registreeritud kaubasaatja või mis tahes muu isik, kes esitas vastavalt artikli 18 lõigetele 1 ja 2 aktsiisi maksmise tagatise, või mis tahes isik, kes on kaasatud eeskirjadevastasesse väljumisse ning kes oli või oleks pidanud olema teadlik, et väljumine on eeskirjadevastane;

b) artikli 7 lõike 2 punktis b osutatud aktsiisikauba valdamise puhul: aktsiisikaupa valdav isik ja mis tahes muu isik, kes on aktsiisikauba valdamisse kaasatud;

c) artikli 7 lõike 2 punktis c osutatud aktsiisikauba tootmise puhul: aktsiisikaupa tootev isik ja eeskirjadevastase tootmise puhul mis tahes muu isik, kes on aktsiisikauba tootmisse kaasatud;

d) artikli 7 lõike 2 punktis d osutatud aktsiisikauba impordi puhul: aktsiisikaupa importimisel deklareeriv isik ja isik, kelle nimel kaup deklareeritakse ning eeskirjadevastase impordi puhul mis tahes muu isik, kes on importi kaasatud.

2. Kui ühest aktsiisivõlast tuleneva maksusumma maksmise eest vastutab mitu isikut, vastutavad nad selle eest solidaarselt.

Artikkel 9

Kohaldatavateks aktsiisi sissenõutavuse tingimusteks ja aktsiisimääraks on need tingimused ja see määr, mida kohaldatakse kuupäeval, mil aktsiis muutub sissenõutavaks liikmesriigis, kus kaup lubatakse tarbimisse.

Aktsiisiga maksustatakse ja aktsiisi kogutakse ning vajadusel tagastatakse või seda vähendatakse liikmesriigi kehtestatud korras. Liikmesriigid kohaldavad siseriiklike ja teiste liikmesriikide kaupade suhtes sama korda.

Artikkel 10

1. Kui aktsiisikauba aktsiisi peatamise korra alusel liikumisel on toimunud eeskirjade rikkumine, mille tagajärjel lubati aktsiisikaup tarbimisse vastavalt artikli 7 lõike 2 punktile a, toimub aktsiisikauba tarbimisse lubamine liikmesriigis, kus eeskirjade rikkumine aset leidis.

2. Kui aktsiisikauba liikumisel aktsiisi peatamise korra alusel on avastatud eeskirjade rikkumine, mille tagajärjel lubati aktsiisikaup tarbimisse vastavalt artikli 7 lõike 2 punktile a, ning ei ole võimalik kindlaks teha, kus eeskirjade rikkumine aset leidis, loetakse eeskirjade rikkumine toimunuks liikmesriigis, kus see avastati, ja hetkel, mil see avastati.

3. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud juhtudel teavitavad selle liikmesriigi pädevad asutused, kus kaup tarbimisse lubati või loeti tarbimisse lubatuks, lähteliikmesriigi pädevaid asutusi.

4. Kui aktsiisi peatamise korra alusel liikuv aktsiisikaup ei ole jõudnud sihtkohta ja kauba liikumisel ei ole avastatud ühtegi eeskirjade rikkumist, mille tagajärjel lubati aktsiisikaup tarbimisse vastavalt artikli 7 lõike 2 punktile a, loetakse eeskirjade rikkumine toimunuks lähteliikmesriigis ajal, mil liikumine algas, välja arvatud juhul, kui nelja kuu jooksul alates kauba liikumise algusest vastavalt artikli 20 lõikele 1 ei saada lähteliikmesriigi pädevate asutuste nõutaval viisil tõendit liikumise lõppemise kohta vastavalt artikli 20 lõikele 2 või eeskirjade rikkumise toimepaneku koha kohta.

Kui artikli 18 kohaselt maksmise tagatise esitanud isik ei olnud teadlik või võis olla mitteteadlik asjaolust, et kaup ei jõudnud oma sihtkohta, võimaldatakse tal ühe kuu jooksul alates hetkest, mil lähteliikmesriigi pädevad asutused sellekohase teabe edastavad, esitada tõendid aktsiisikauba liikumise lõppemise kohta vastavalt artikli 20 lõikele 2 või eeskirjade rikkumise toimumiskoha kohta.

5. Kui aga lõigetes 2 ja 4 nimetatud juhtudel tehakse enne kolme aasta möödumist liikumise alguse kuupäevast vastavalt artikli 20 lõikele 1 kindlaks liikmesriik, kus eeskirjade rikkumine tegelikult aset leidis, kohaldatakse lõike 1 sätteid.

Sellisel juhul teavitavad pädevad asutused liikmesriigis, kus eeskirjade rikkumine aset leidis, pädevaid asutusi selles liikmesriigis, kus toimus aktsiisiga maksustamine, ning need tagastavad aktsiisi või vähendavad seda niipea, kui on esitatud tõend aktsiisiga maksustamise kohta teises liikmesriigis.

6. Käesoleva artikli tähenduses on „eeskirjade rikkumine” olukord, mis tekib aktsiisikauba liikumisel aktsiisi peatamise korra alusel, välja arvatud artikli 7 lõikes 4 nimetatud olukord, mille tõttu aktsiisikauba liikumine või osa liikumisest ei ole lõppenud vastavalt artikli 20 lõikele 2.

2. JAGU

Aktsiisi tagastamine ja vähendamine

Artikkel 11

Lisaks artikli 33 lõikes 6, artikli 36 lõikes 5 ja artikli 38 lõikes 3 nimetatud juhtudele ning artiklis 1 nimetatud direktiivides sätestatud juhtudele võivad tarbimisse lubamise liikmesriigi pädevad asutused asjaomase isiku taotlusel tarbimisse lubatud aktsiisikauba aktsiisi tagastada või seda vähendada asjaomaste liikmesriikide sätestatud juhtudel ja tingimustel, mille eesmärgiks on takistada võimalikku maksudest kõrvalehoidumist või kuritarvitusi.

Sellise aktsiisi tagastamise või vähendamise puhul võib kohaldada üksnes neid erandeid, mis on ette nähtud artiklis 12 või ühes artiklis 1 nimetatud direktiividest.

3. JAGU

Aktsiisivabastused

Artikkel 12

1. Aktsiisikaup vabastatakse aktsiisist, kui see kaup on ette nähtud kasutamiseks:

a) seoses diplomaatiliste või konsulaarsuhetega;

b) asukohaliikmesriigi ametiasutuste tunnustatud rahvusvaheliste organisatsioonide ja nende liikmete poolt vastavalt piirangutele ja tingimustele, mis on ette nähtud rahvusvaheliste konventsioonidega nimetatud organisatsioonide asutamise kohta või peakorterit käsitlevate kokkulepetega;

c) Põhja-Atlandi lepingu osalisriigi relvajõudude poolt, välja arvatud relvajõud selles liikmesriigis, kus aktsiis on sissenõutav, nende enda või nendega kaasas oleva tsiviilpersonali tarbeks või nende messide või sööklate varustamiseks;

d) vastavalt 16. augusti 1960. aasta Küprose Vabariigi asutamislepingule Küprosel asuvate Ühendkuningriigi relvajõudude poolt nende enda või nendega kaasas oleva tsiviilpersonali tarbeks või nende messide või sööklate varustamiseks;

e) tarbimiseks vastavalt kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud kokkulepetele, kui selline kokkulepe on käibemaksuvabastust arvestades võimalik või lubatud.

2. Nimetatud aktsiisivabastuste suhtes kohaldatakse asukohaliikmesriigi kehtestatud tingimusi ja piiranguid. Liikmesriigid võivad anda aktsiisivabastuse aktsiisitagastuse kujul.

Artikkel 13

1. Ilma et see piiraks artikli 21 lõike 1 kohaldamist, peab artikli 12 lõikes 1 nimetatud kaubasaajale aktsiisi peatamise korra alusel veetava aktsiisikaubaga olema kaasas vabastussertifikaat.

2. Komisjon kehtestab vabastussertifikaadi vormi ja sisu vastavalt artikli 43 lõikes 2 sätestatud menetlusele.

3. Artiklites 21 kuni 27 sätestatud menetlust ei kohaldata aktsiisi peatamise korra alusel toimuvatele aktsiisikauba liikumistele artikli 12 lõike 1 punktis c nimetatud relvajõududele, kui nad on hõlmatud otse Põhja-Atlandi lepingule tugineva menetlusega.

Liikmesriigid võivad siiski ette näha, et artiklites 21 kuni 27 sätestatud menetlust kasutatakse selliste liikumiste puhul, mis toimuvad üksnes nende territooriumil, või asjaomaste liikmesriikide kokkuleppel, nende territooriumite vahel.

Artikkel 14

1. Liikmesriigid võivad aktsiisist vabastada maksuvabade kaupluste aktsiisikauba, mis viiakse reisijate isiklikus pagasis kolmandale territooriumile või kolmandasse riiki lennu- või merereisiga.

2. Kolmandale territooriumile või kolmandasse riiki suunduva õhusõiduki või laeva pardal reisijateveo ajal pakutavat aktsiisikaupa käsitatakse samal viisil kui maksuvabas kaupluses pakutavat aktsiisikaupa.

3. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada lõigetes 1 ja 2 ettenähtud maksuvabastuse kohaldamine nii, et ära hoida võimalikku maksudest kõrvalehoidumist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi.

4. Liikmesriigid, kellel on 1. juulil 2008 väljaspool lennujaamu või meresadamaid asuvaid maksuvabasid kauplusi, võivad kuni 1. jaanuarini 2017 jätkuvalt aktsiisist vabastada neis kauplustes pakutava ja kolmandale territooriumile või kolmandasse riiki reisijate isiklikus pagasis veetava aktsiisikauba.

5. Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „maksuvaba kauplus” – lennujaamas või sadamas asuv asutus, mis vastab liikmesriigi pädevate asutuste kehtestatud ja eelkõige lõikega 3 kooskõlas olevatele tingimustele;

b) „kolmandale territooriumile või kolmandasse riiki reisija” – reisija, kellel on õhu- või merereisidokument, milles on lõppsihtkohana märgitud kolmandal territooriumil või kolmandas riigis asuv lennujaam või sadam.

III PEATÜKK

TOOTMINE, TÖÖTLEMINE JA VALDAMINE

Artikkel 15

1. Iga liikmesriik kehtestab oma eeskirjad aktsiisikauba tootmise, töötlemise ja valdamise kohta vastavalt käesolevale direktiivile.

2. Aktsiisikaupa, millelt on aktsiis maksmata, toodetakse, töödeldakse ja vallatakse maksulaos.

Artikkel 16

1. Maksuladude avamiseks ja tegevuseks peab volitatud laopidajal olema maksulao asukoha liikmesriigi pädevate asutuste luba.

See luba antakse tingimustel, mida asutustel on õigus kehtestada eesmärgiga ära hoida võimalikku maksudest kõrvalehoidumist ja muid kuritarvitusi.

2. Volitatud laopidaja on kohustatud:

a) esitama vajadusel tagatise, mis katab aktsiisikauba tootmisest, töötlemisest ja valdamisest tulenevad riskid;

b) täitma maksuloa asukoha liikmesriigi kehtestatud tingimusi;

c) pidama iga maksulao kohta aktsiisikauba laoseisu ja liikumise arvestust;

d) viima kogu aktsiisi peatamise korra alusel liikuva aktsiisikauba maksulattu ning võtma selle arvele niipea, kui liikumine lõpeb, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artikli 17 lõiget 2;

e) nõustuma järelevalve ja laoseisu kontrolliga.

Punktis a nimetatud tagatise tingimused kehtestavad maksulaole loa väljastanud liikmesriigi pädevad asutused.

IV PEATÜKK

AKTSIISIKAUBA LIIKUMINE AKTSIISI PEATAMISE KORRA ALUSEL

1. JAGU

Üldsätted

Artikkel 17

1. Aktsiisikaupa võib vedada ühenduse territooriumil, kaasa arvatud kauba liikumisel kolmanda riigi või kolmanda territooriumi kaudu, aktsiisi peatamise korra alusel järgmistel juhtudel:

a) maksulaost: i) teise maksulattu; ii) registreeritud kaubasaajale; iii) kohta, kus aktsiisikaup väljub ühenduse territooriumilt vastavalt artikli 25 lõikele 1; iv) artikli 12 lõikes 1 nimetatud kaubasaajale, kui kaup on lähetatud teisest liikmesriigist;

b) impordi kohast mis tahes punktis a nimetatud sihtkohta, kui kauba lähetab registreeritud kaubasaatja. Käesoleva artikli tähenduses on „impordi koht” koht, kus kaup asub vabasse ringlusse lubamisel kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikliga 79.

2. Erandina käesoleva artikli lõike 1 punkti a alapunktidest i ja ii ning punktist b ja välja arvatud artikli 19 lõikes 3 nimetatud juhtudel võib sihtliikmesriik enda kehtestatud tingimustel lubada aktsiisi peatamise korra alusel aktsiisikauba vedu oma territooriumil asuvasse vahetu kättetoimetamise kohta, kui sihtliikmesriigi volitatud laopidaja või registreeritud kaubasaaja on sellise koha määranud.

Kõnealune volitatud laopidaja või registreeritud kaubasaaja vastutab jätkuvalt artikli 24 lõikes 1 nimetatud vastuvõtmise kinnituse esitamise eest.

3. Lõikeid 1 ja 2 kohaldatakse ka nullmääraga maksustatava aktsiisikauba, mida ei ole tarbimisse lubatud, liikumise puhul.

Artikkel 18

1. Lähteliikmesriigi pädevad asutused nõuavad enda kehtestatud tingimustel aktsiisikaupa lähetava volitatud laopidaja või registreeritud kaubasaatja esitatud tagatist, mis katab aktsiisi peatamise korra alusel toimuvast liikumisest tulenevad riskid.

2. Erandina lõikest 1 võivad lähteliikmesriigi pädevad asutused nõuda enda kehtestatud tingimustel, et lõikes 1 nimetatud tagatise esitab vedaja, aktsiisikauba omanik, kaubasaaja või ühiselt kaks või enam neist ja lõikes 1 nimetatud isikutest.

3. Tagatis kehtib kogu ühenduses. Tagatise üksikasjalikud eeskirjad kehtestavad liikmesriigid.

4. Lähteliikmesriik võib loobuda tagatise nõudmise kohustusest järgmiste aktsiisikauba liikumiste puhul aktsiisi peatamise korra alusel:

a) üksnes tema territooriumil toimuv liikumine;

b) asjaomaste liikmesriikide kokkuleppel energiatoodete liikumine ühenduse piires meritsi või alalise torujuhtme kaudu.

Artikkel 19

1. Registreeritud kaubasaaja ei tohi aktsiisi peatamise korra alusel aktsiisikaupa vallata ega lähetada.

2. Registreeritud kaubasaaja peab täitma järgmised tingimused:

a) tagama enne aktsiisikauba lähetamist aktsiisi maksmise sihtliikmesriigi pädevate asutuste kehtestatud tingimustel;

b) võtma aktsiisi peatamise korral alusel vastu võetud aktsiisikauba arvele niipea, kui liikumine lõpeb;

c) nõustuma kontrolliga, mis võimaldab sihtliikmesriigi pädevatel asutustel kindlaks teha, et kaup on tegelikult vastu võetud.

3. Registreeritud kaubasaajale, kes võtab aktsiisikaupa vastu üksnes aeg-ajalt, antakse artikli 4 lõikes 9 nimetatud luba aktsiisikauba konkreetse koguse ja ühe kaubasaatja kohta ning kindlaks ajavahemikuks. Liikmesriigid võivad loa andmist piirata, andes selle igale liikumisele eraldi.

Artikkel 20

1. Aktsiisikauba liikumine aktsiisi peatamise korra alusel algab käesoleva direktiivi artikli 17 lõike 1 punktis a nimetatud juhtudel ajast, mil aktsiisikaup väljub lähtekoha maksulaost, ning artikli 17 lõike 1 punktis b nimetatud juhtudel ajast, mil aktsiisikaup lubatakse vabasse ringlusse määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 79 kohaselt.

2. Aktsiisikauba liikumine aktsiisi peatamise korra alusel lõpeb artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktides i, ii ja iv ning artikli 17 lõike 1 punktis b nimetatud juhtudel hetkel, mil kaubasaaja aktsiisikauba vastu võtab, ning artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktis iii nimetatud juhul hetkel, mil kaup väljub ühenduse territooriumilt.

2. JAGU

Menetlus, mida tuleb järgida aktsiisikauba liikumisel aktsiisi peatamise korra alusel

Artikkel 21

1. Aktsiisikauba liikumist käsitatakse aktsiisi peatamise korra alusel toimuva liikumisena üksnes siis, kui sellega on kaasas elektrooniline haldusdokument, mida töödeldakse vastavalt lõigetele 2 ja 3.

2. Kaubasaatja esitab käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud esialgse elektroonilise haldusdokumendi lähteliikmesriigi pädevatele asutustele, kasutades otsuse nr 1152/2003/EÜ artiklis 1 nimetatud arvutipõhist süsteemi (edaspidi „arvutipõhine süsteem”).

3. Lähteliikmesriigi pädevad asutused kontrollivad elektrooniliselt esialgsesse elektroonilisse haldusdokumenti kantud andmeid.

Kui kõnealused andmed ei ole kehtivad, teavitatakse sellest viivitamata kaubasaatjat.

Kui kõnealused andmed on kehtivad, annavad lähteliikmesriigi pädevad asutused dokumendile unikaalse haldusviitenumbri ja edastavad selle kaubasaatjale.

4. Artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktides i, ii ja iv, artikli 17 lõike 1 punktis b ning artikli 17 lõikes 2 nimetatud juhtudel edastavad lähteliikmesriigi pädevad asutused elektroonilise haldusdokumendi viivitamata sihtliikmesriigi pädevatele asutustele, kes edastavad selle kaubasaajale, kui kaubasaaja on volitatud laopidaja või registreeritud kaubasaaja.

Kui aktsiisikauba saaja on lähteliikmesriigi volitatud laopidaja, edastavad kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused elektroonilise haldusdokumendi otse talle.

5. Käesoleva direktiivi artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktis iii nimetatud juhul edastavad lähteliikmesriigi pädevad asutused elektroonilise haldusdokumendi selle liikmesriigi pädevatele asutustele, kus määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 161 lõiget 5 kohaldades esitati ekspordideklaratsioon (edaspidi „eksportiv liikmesriik”), kui kõnealune liikmesriik ei ole lähteliikmesriik.

6. Kaubasaatja esitab aktsiisikaupa saatvale isikule väljatrüki elektroonilisest haldusdokumendist või mis tahes muust äridokumendist, kus on esitatud selgelt tuvastataval viisil unikaalne haldusviitenumber. Seda dokumenti peab olema võimalik esitada pädevatele asutustele nende taotluse peale kogu aktsiisi peatamise korra alusel toimuva liikumise ajal.

7. Kaubasaatja võib elektroonilise haldusdokumendi tühistada, kui liikumine ei ole artikli 20 lõike 1 kohaselt alanud.

8. Aktsiisi peatamise korra alusel toimuva liikumise jooksul võib kaubasaatja arvutipõhise süsteemi kaudu muuta sihtkohta ja näidata uue sihtkoha, mis peab olema üks artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktides i, ii või iii nimetatud sihtkohtadest või artikli 17 lõikes 2 nimetatud sihtkoht, kui see on asjakohane.

Artikkel 22

1. Kui energiatooteid veetakse aktsiisi peatamise korra alusel meritsi või siseveeteid pidi kaubasaajale, kes ei ole hetkel, mil kaubasaatja esitab artikli 21 lõikes 2 nimetatud elektroonilise haldusdokumendi, veel lõplikult teada, võivad lähteliikmesriigi pädevad asutused anda kaubasaatjale loa jätta kaubasaajat käsitlevad andmed kõnealusest dokumendist välja.

2. Niipea kui kaubasaajat käsitlevad andmed on teada, ning hiljemalt liikumise lõppemisel, edastab kaubasaatja artikli 21 lõikes 8 nimetatud menetlust kasutades need andmed lähteliikmesriigi pädevatele asutustele.

Artikkel 23

Lähteliikmesriigi pädevad asutused võivad kõnealuses liikmesriigis kehtestatud tingimustel lubada kaubasaatjal jagada aktsiisi peatamise korra alusel toimuva energiatoodete liikumise kaheks või enamaks osaks, tingimusel et:

1) aktsiisikauba üldkogus ei muutu;

2) jagamine toimub sellist protseduuri lubava liikmesriigi territooriumil;

3) asjaomase liikmesriigi pädevaid asutusi teavitatakse kohast, kus jagamine toimub.

Liikmesriigid teatavad komisjonile, kas ja millistel tingimustel nad lubavad oma territooriumil liikumisi osadeks jagada. Komisjon edastab selle teabe ülejäänud liikmesriikidele.

Artikkel 24

1. Aktsiisikauba vastuvõtmisel artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktides i, ii ja iv või artikli 17 lõikes 2 nimetatud sihtkohas esitab kaubasaaja viivitamata ja hiljemalt viis tööpäeva pärast liikumise lõppemist, välja arvatud pädevatele asutustele nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, arvutipõhise süsteemi kaudu kauba vastuvõtmise kinnituse (edaspidi „vastuvõtmise kinnitus”).

2. Sihtliikmesriigi pädevad asutused määravad kindlaks, millise korra alusel artikli 12 lõikes 1 osutatud kaubasaajad kauba vastuvõtmise kinnituse esitavad.

3. Sihtliikmesriigi pädevad asutused kontrollivad elektrooniliselt vastuvõtmise kinnituses esitatud andmeid.

Kui kõnealused andmed ei ole kehtivad, teavitatakse sellest viivitamata kaubasaajat.

Kui kõnealused andmed on kehtivad, kinnitavad sihtliikmesriigi pädevad asutused kaubasaajale vastuvõtmise kinnituse registreerimist ja edastavad selle lähteliikmesriigi pädevatele asutustele.

4. Lähteliikmesriigi pädevad asutused edastavad vastuvõtmise kinnituse kaubasaatjale. Kui lähte- ja sihtkoht asuvad samas liikmesriigis, edastavad kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused vastuvõtmise kinnituse otse kaubasaatjale.

Artikkel 25

1. Artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktis iii ja kui see on asjakohane, käesoleva direktiivi artikli 17 lõike 1 punktis b nimetatud juhtudel, koostavad eksportiva liikmesriigi pädevad asutused komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (13) artikli 793 lõikes 2 nimetatud väljumistolliasutuse poolt või asutuse poolt, kus täidetakse käesoleva direktiivi artikli 3 lõikes 2 nimetatud formaalsused, koostatud kinnituse alusel ekspordikinnituse, mis tõendab, et aktsiisikaup on ühenduse territooriumilt väljunud.

2. Eksportiva liikmesriigi pädevad asutused kontrollivad elektrooniliselt lõikes 1 nimetatud kinnitusse kantud andmeid. Kui kõnealused andmed on kontrollitud ja kui lähteliikmesriik on erinev eksportivast liikmesriigist, saadavad viimase pädevad asutused lähteliikmesriigi pädevatele asutustele ekspordikinnituse.

3. Lähteliikmesriigi pädevad asutused edastavad ekspordikinnituse kaubasaatjale.

Artikkel 26

1. Erandina artikli 21 lõikest 1 võib kaubasaatja juhul, kui arvutipõhist süsteemi ei saa lähteliikmesriigis kasutada, alustada aktsiisikauba liikumist aktsiisi peatamise korra alusel, tingimusel et:

a) kaubaga on kaasas paberkandjal dokument samade andmetega, mis kantakse artikli 21 lõikes 2 nimetatud esialgsesse elektroonilisse haldusdokumenti;

b) ta teavitab enne liikumise algust lähteliikmesriigi pädevaid asutusi. Lähteliikmesriik võib samuti nõuda enne liikumise algust punktis a viidatud dokumendi koopiat, selles koopias esitatud andmete kontrollimist, ja kui kasutuskõlbmatuse eest vastutab kaubasaatja, vajalikku teavet kasutuskõlbmatuse põhjuste kohta.

2. Kui arvutipõhine süsteem on jälle kasutatav, esitab kaubasaatja esialgse elektroonilise haldusdokumendi vastavalt artikli 21 lõikele 2.

Niipea, kui elektroonilisse haldusdokumenti kantud andmed on vastavalt artikli 21 lõikele 3 heaks kiidetud, asendab see dokument käesoleva artikli lõike 1 punktis a nimetatud paberkandjal dokumendi. Artikli 21 lõikeid 4 ja 5 ning artikleid 24 ja 25 kohaldatakse mutatis mutandis.

3. Seni kui elektroonilise haldusdokumendi andmed on heaks kiitmata, käsitatakse liikumist aktsiisi peatamise korra alusel liikumisena koos lõike 1 punktis a nimetatud paberkandjal dokumendiga.

4. Kaubasaatja peab lõike 1 punktis a nimetatud paberkandjal dokumendi koopia säilitama oma arvepidamise tõendamiseks.

5. Kui arvutipõhist süsteemi ei saa lähteliikmesriigis kasutada, edastab kaubasaatja artikli 21 lõikes 8 või artiklis 23 nimetatud teabe muude sidevahendite kaudu. Ta teatab sellest lähteliikmesriigi pädevatele asutustele enne sihtkoha muutmist või liikumise jagamist. Käesoleva artikli lõikeid 2 kuni 4 kohaldatakse mutatis mutandis.

Artikkel 27

1. Kui artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktides i, ii ja iv, artikli 17 lõike 1 punktis b ja artikli 17 lõikes 2 nimetatud juhtudel ei saa artikli 24 lõikes 1 sätestatud vastuvõtmise kinnitust aktsiisikauba liikumise lõppemisel esitada selles artiklis ettenähtud tähtaja jooksul kas seetõttu, et arvutipõhist süsteemi ei saa sihtliikmesriigis kasutada, või seetõttu, et artikli 26 lõikes 1 nimetatud juhul ei ole veel artikli 26 lõikes 2 sätestatud menetlusi täidetud, esitab kaubasaaja sihtliikmesriigi pädevatele asutustele, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, paberkandjal dokumendi, mis sisaldab vastuvõtmise kinnitusele kantavaid andmeid ning millega tõendatakse, et liikumine on lõppenud.

Välja arvatud juhul, kui kaubasaaja saab artikli 24 lõikes 1 ettenähtud vastuvõtmise kinnituse arvutipõhise süsteemi kaudu lähiajal esitada, või nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, saadavad sihtliikmesriigi pädevad asutused esimeses lõigus nimetatud paberkandjal dokumendi koopia lähteliikmesriigi pädevatele asutustele, kes edastavad selle kaubasaatjale või hoiavad selle tema jaoks alles.

Niipea kui arvutipõhine süsteem saab sihtliikmesriigis uuesti töökorda või kui on täidetud artikli 26 lõikes 2 nimetatud menetlused, esitab kaubasaaja vastuvõtmise kinnituse vastavalt artikli 24 lõikele 1. Artikli 24 lõikeid 3 ja 4 kohaldatakse mutatis mutandis.

2. Kui artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktis iii nimetatud juhul ei saa artikli 25 lõikes 1 sätestatud ekspordikinnitust aktsiisikauba liikumise jaoks koostada kas seetõttu, et arvutipõhist süsteemi ei saa eksportivas liikmesriigis kasutada, või seetõttu, et artikli 26 lõikes 1 nimetatud juhul ei ole veel artikli 26 lõikes 2 sätestatud menetlusi täidetud, saadavad eksportiva liikmesriigi pädevad asutused lähteliikmesriigi pädevatele asutustele paberkandjal dokumendi, mis sisaldab ekspordikinnitusele kantavaid andmeid ning millega tõendatakse, et liikumine on lõppenud, välja arvatud juhul, kui artikli 25 lõikes 1 ettenähtud ekspordikinnituse saab koostada arvutipõhise süsteemi kaudu lähiajal või nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel.

Lähteliikmesriigi pädevad asutused edastavad esimeses lõigus nimetatud paberkandjal dokumendi koopia kaubasaatjale või hoiavad selle tema jaoks alles.

Niipea kui arvutipõhine süsteem saab eksportivas liikmesriigis uuesti töökorda või kui on täidetud artikli 26 lõikes 2 nimetatud menetlused, esitavad eksportiva liikmesriigi pädevad asutused ekspordikinnituse vastavalt artikli 25 lõikele 1. Artikli 25 lõikeid 2 ja 3 kohaldatakse mutatis mutandis.

Artikkel 28

1. Olenemata artiklist 27, tõendavad artikli 24 lõikes 1 sätestatud vastuvõtmise kinnitus või artikli 25 lõikes 1 sätestatud ekspordikinnitus, et aktsiisikauba liikumine on lõppenud vastavalt artikli 20 lõikele 2.

2. Erandina lõikest 1 ja vastuvõtmise kinnituse või ekspordikinnituse puudumisel muudel kui artiklis 27 nimetatud põhjustel, võib aktsiisi peatamise korra alusel toimunud liikumise lõppemist tõendada artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktides i, ii ja iv, artikli 17 lõike 1 punktis b ja artikli 17 lõikes 2 nimetatud juhtudel ka sihtliikmesriigi pädevate asutuste kinnitusega, mis põhineb nõuetekohastel tõenditel, et lähetatud aktsiisikaup on jõudnud määratud sihtkohta, või artikli 17 lõike 1 punkti a alapunktis iii nimetatud juhul väljumistolliasutuse asukoha liikmesriigi pädeva asutuse kinnitusega, mis tõendab, et aktsiisikaup on ühenduse territooriumilt väljunud.

Kaubasaaja esitatud dokument, mis sisaldab vastuvõtmise kinnituse või ekspordikinnitusega samu andmeid, on nõuetekohaseks tõendiks esimese lõigu tähenduses.

Kui lähteliikmesriigi pädevad asutused on nõuetekohased tõendid aktsepteerinud, lõpetavad nad arvutipõhises süsteemis liikumise.

Artikkel 29

1. Komisjon võtab vastavalt artikli 43 lõikes 2 sätestatud menetlusele vastu meetmed, et määrata kindlaks:

a) aktsiisi peatamise korra alusel toimuva aktsiisikauba liikumisega seotud isikute ja asjaomaste pädevate asutuste vahelise artiklite 21 kuni 25 kohaldamisel toimuva teabevahetuse ülesehitus ja sisu;

b) punktis a nimetatud teabevahetusega seotud eeskirjad ja menetlused;

c) artiklites 26 ja 27 nimetatud paberkandjal dokumentide ülesehitus.

2. Iga liikmesriik määrab artiklite 26 ja 27 kohaldamiseks ja nendele vastavalt kindlaks juhud, milles võib lugeda, et arvutipõhist süsteemi pole võimalik kasutada, ning eeskirjad ja menetlused, mida neil juhtudel järgida.

3. JAGU

Lihtsustatud menetlused

Artikkel 30

Liikmesriigid võivad kehtestada lihtsustatud menetlusi aktsiisi peatamise korra alusel toimuvale aktsiisikauba liikumisele, mis toimub üksnes nende territooriumil, sealhulgas võimaluse teha erand sellise liikumise elektroonilise järelevalve nõudest.

Artikkel 31

Kui kahe või enama liikmesriigi territooriumi vahel esineb sagedasi ja korrapäraseid aktsiisi peatamise korra alusel toimuvaid aktsiisikauba liikumisi, siis võivad kõik asjassepuutuvad liikmesriigid omavahelisel kokkuleppel ning enda määratud tingimustel kehtestada lihtsustatud menetlusi.

Käesolev säte hõlmab liikumisi alaliste torujuhtmete kaudu.

V PEATÜKK

AKTSIISIKAUBA LIIKUMINE JA MAKSUSTAMINE PÄRAST TARBIMISSE LUBAMIST

1. JAGU

Soetamine füüsiliste isikute poolt

Artikkel 32

1. Aktsiisikaubalt, mille füüsiline isik on soetanud oma tarbeks ja mille ta viib ühest liikmesriigist teise, nõutakse aktsiis sisse ainult selles liikmesriigis, kus kaup soetati.

2. Selleks, et teha kindlaks, kas lõikes 1 nimetatud aktsiisikaup on ette nähtud eraisiku oma tarbeks, peab liikmesriik arvesse võtma eelkõige järgmist:

a) aktsiisikauba valdaja äriline seisund ning põhjused, miks ta kaupa oma valduses hoiab;

b) aktsiisikauba asukoht või vajaduse korral kasutatav veoliik;

c) kõik aktsiisikaubaga seotud dokumendid;

d) aktsiisikauba laad;

e) aktsiisikauba kogus.

3. Lõike 2 punkti e kohaldamiseks võivad liikmesriigid kehtestada üksnes tõendamiseks kasutatavad suunistasemed. Nimetatud suunistasemed ei tohi olla madalamad kui:

a) tubakatoodete puhul: — sigaretid – 800 tk; — sigarillod (sigarid massiga kuni 3 g tk) – 400 tk; — sigarid – 200 tk; — suitsetamistubakas – 1,0 kg;

b) alkohoolsete jookide puhul: — piiritusjoogid – 10 l; — vahetooted – 20 l; — vein – 90 l (sh kuni 60 l vahuveini); — õlu – 110 l.

4. Liikmesriigid võivad ka sätestada, et teises liikmesriigis juba tarbimisse lubatud mineraalõlide soetamise puhul muutub aktsiis sissenõutavaks liikmesriigis, kus seda tarbitakse, kui nimetatud kaupa veab füüsiline isik või tema esindaja ebaharilikke veoliike kasutades.

Käesoleva lõike tähenduses on „ebaharilik veoliik” kütuste vedu muul viisil kui sõidukite kütusepaakides või nõuetekohastes varukütusekanistrites ning vedelkütuste vedu muul viisil kui professionaalsete ettevõtjate nimel kasutatavate paakautodega.

2. JAGU

Valdamine teises liikmesriigis

Artikkel 33

1. Ilma et see piiraks artikli 36 lõike 1 kohaldamist, juhul kui aktsiisikaupa, mis on ühes liikmesriigis juba tarbimisse lubatud, vallatakse kaubanduslikel eesmärkidel teises liikmesriigis seal tarnimiseks või kasutamiseks, maksustatakse see kaup aktsiisiga ning aktsiis muutub sissenõutavaks kõnealuses teises liikmesriigis.

Käesoleva artikli tähenduses on „valdamine kaubanduslikel eesmärkidel” aktsiisikauba valdamine muu isiku kui eraisiku poolt või eraisiku poolt muul eesmärgil kui oma tarbeks ning mida ta ise veab vastavalt artiklile 32.

2. Kohaldatavateks aktsiisi sissenõutavuse tingimusteks ja aktsiisimääraks on need tingimused ja see määr, mida kohaldatakse kuupäeval, mil aktsiis muutub kõnealuses teises liikmesriigis sissenõutavaks.

3. Sissenõutavaks muutunud aktsiisi maksmise eest vastutab sõltuvalt lõikes 1 nimetatud juhtumist kas isik, kes kaupa tarnib või kelle valduses on tarnimiseks mõeldud kaup või kellele kaup teises liikmesriigis tarnitakse.

4. Ilma et see piiraks artikli 38 kohaldamist, kui ühes liikmesriigis juba tarbimisse lubatud aktsiisikaup liigub ühenduse piires kaubanduslikel eesmärkidel, ei käsitata seda kuni sihtliikmesriiki jõudmiseni nendel eesmärkidel valdamisena tingimusel, et kauba liikumisel järgitakse artiklis 34 sätestatud formaalsusi.

5. Aktsiisikauba asumist kahe liikmesriigi vahel liikuva laeva või õhusõiduki pardal, kui kõnealust kaupa ei müüda ajal, mil laev või õhusõiduk asub ühe liikmesriigi territooriumil, ei käsitata kõnealuses liikmesriigis kaubanduslikel eesmärkidel valdamisena.

6. Taotluse korral aktsiis tagastatakse või seda vähendatakse liikmesriigis, kus kaup lubati tarbimisse, kui teise liikmesriigi pädevad asutused tuvastavad, et aktsiis muutus sissenõutavaks kõnealuses liikmesriigis ja on seal sisse nõutud.

Artikkel 34

1. Artikli 33 lõikes 1 nimetatud juhtudel liigub aktsiisikaup eri liikmesriikide territooriumite vahel koos saatedokumendiga, mis sisaldab artikli 21 lõikes 1 osutatud dokumendi põhiandmeid.

Komisjon võtab vastavalt artikli 43 lõikes 2 sätestatud menetlusele vastu meetmed, millega kehtestatakse saatedokumendi vorm ja sisu.

2. Artikli 33 lõikes 3 nimetatud isikud peavad täitma järgmisi eeskirju:

a) enne kauba lähetamist esitama sihtliikmesriigi pädevatele asutustele deklaratsiooni ja tagama aktsiisi maksmise;

b) maksma sihtliikmesriigi aktsiisi vastavalt kõnealuses liikmesriigis kehtestatud korrale;

c) nõustuma mis tahes kontrolliga, mis võimaldab sihtliikmesriigi pädevatel asutustel kindlaks teha, kas aktsiisikaup on tegelikult vastu võetud ja kas sellelt on aktsiis makstud.

Sihtliikmesriik võib enda kehtestatud juhtudel ja tingimustel punktis a nimetatud nõudeid lihtsustada või teha nende suhtes erandi. Sellisel juhul teavitab ta sellest komisjoni, kes teavitab teisi liikmesriike.

Artikkel 35

1. Kui ühes liikmesriigis juba tarbimisse lubatud aktsiisikaup viiakse kõnealuses liikmesriigis asuvasse sihtkohta läbi teise liikmesriigi territooriumi, kohaldatakse järgmisi tingimusi:

a) liikumine peab toimuma artikli 34 lõikes 1 nimetatud saatedokumendi alusel ja asjakohasel marsruudil;

b) kaubasaatja esitab enne aktsiisikauba lähetamist lähtekoha pädevatele asutustele deklaratsiooni;

c) kaubasaaja kinnitab kauba kättesaamist kooskõlas sihtkoha pädevate asutuste sätestatud eeskirjadega;

d) kaubasaatja ja kaubasaaja nõustuvad kontrolliga, mis võimaldab asjaomastel pädevatel asutustel kindlaks teha, kas kaup on tegelikult vastu võetud.

2. Kui aktsiisikaup liigub lõikes 1 sätestatud tingimustel sageli ja korrapäraselt, võivad asjaomased liikmesriigid omavahelisel kokkuleppel enda poolt kehtestatud tingimustel lihtsustada lõikes 1 nimetatud nõudeid.

3. JAGU

Kaugmüük

Artikkel 36

1. Ühes liikmesriigis juba tarbimisse lubatud aktsiisikaup, mille on ostnud teises liikmesriigis asuv isik, kes ei ole volitatud laopidaja või registreeritud kaubasaaja ja kes ei teosta iseseisvalt majandustegevust, ning mis lähetatakse või veetakse teise liikmesriiki otse või kaudselt müüja poolt või tema nimel, kuulub aktsiisiga maksustamisele sihtliikmesriigis.

Käesoleva artikli tähenduses on „sihtliikmesriik” liikmesriik, kuhu saadetis või veovahend saabub.

2. Lõikes 1 nimetatud juhul muutub aktsiis sissenõutavaks sihtliikmesriigis aktsiisikauba kättetoimetamisel. Kohaldatavateks aktsiisi sissenõutavuse tingimusteks ja aktsiisimääraks on need tingimused ja see määr, mida kohaldatakse kuupäeval, mil aktsiis muutub sissenõutavaks.

Aktsiis makstakse sihtliikmesriigi kehtestatud korras.

3. Sihtliikmesriigis on aktsiisi maksukohustuslaseks müüja.

Siiski võib sihtliikmesriik näha ette, et maksukohustuslaseks on sihtliikmesriigis asuv maksuesindaja, kelle nimetatud liikmesriigi pädevad asutused on heaks kiitnud, või juhul kui müüja ei ole järginud lõike 4 punktis a sätestatud tingimust, aktsiisikauba saaja.

4. Müüja või maksuesindaja peab täitma järgmised tingimused:

a) enne aktsiisikauba lähetamist registreerib enda ja tagab aktsiisi maksmise selleks määratud pädevale asutusele ning sihtliikmesriigi kehtestatud tingimustel;

b) pärast aktsiisikauba saabumist maksab aktsiisi punktis a nimetatud asutusele;

c) peab aktsiisikauba kättetoimetamise üle arvestust.

Asjaomased liikmesriigid võivad enda kehtestatud tingimustel neid nõudeid kahepoolsete kokkulepete alusel lihtsustada.

5. Lõikes 1 nimetatud juhul tagastatakse esimeses liikmesriigis makstud aktsiis müüja taotlusel või seda vähendatakse, kui müüja või tema maksuesindaja on järginud lõikes 4 sätestatud korda.

6. Liikmesriigid võivad sätestada erieeskirjad lõigete 1–5 kohaldamiseks aktsiisikauba puhul, mille suhtes kehtib eriline siseriiklik jaotamiskord.

4. JAGU

Hävimine ja kahjustumine

Artikkel 37

1. Artikli 33 lõikes 1 ja artikli 36 lõikes 1 nimetatud juhtudel, kui aktsiisikaup on muus liikmesriigis kui liikmesriigis, kus see tarbimisse lubati, toimunud veo käigus täielikult hävinud või pöördumatult kahjustunud kõnealuse kauba laadist tuleneval põhjusel, ettenägematu asjaolu või vääramatu jõu tõttu, või selle liikmesriigi pädevate asutuste antud loa alusel, ei ole aktsiis selles liikmesriigis sissenõutav.

Kõnealuse aktsiisikauba täielikku hävimist või kahjustumist tuleb tõendada viisil, mis rahuldaks selle liikmesriigi pädevat asutust, kus aktsiisikaup täielikult hävines või pöördumatult kahjustus, või kui ei ole võimalik kindlaks teha, kus kahjustus tekkis, siis selle liikmesriigi pädevat asutust, kus see avastati.

Artikli 34 lõike 2 punkti a või artikli 36 lõike 4 punkti a kohaselt esitatud tagatis vabastatakse.

2 Iga liikmesriik kehtestab oma eeskirjad ja tingimused, mille alusel määratakse kindlaks lõikes 1 nimetatud kahjustumine.

5. JAGU

Eeskirjade rikkumine aktsiisikauba liikumise ajal

Artikkel 38

1. Kui aktsiisikauba liikumise vältel on aset leidnud eeskirjade rikkumine vastavalt artikli 33 lõikele 1 või artikli 36 lõikele 1 muus liikmesriigis kui liikmesriigis, kus see tarbimisse lubati, maksustatakse see aktsiisiga ning aktsiis on sissenõutav liikmesriigis, kus eeskirju rikuti.

2. Kui aktsiisikauba liikumise vältel on aset leidnud eeskirjade rikkumine vastavalt artikli 33 lõikele 1 või artikli 36 lõikele 1 muus liikmesriigis kui liikmesriigis, kus see tarbimisse lubati, ja kui ei ole võimalik kindlaks teha, kus eeskirjade rikkumine aset leidis, loetakse eeskirjade rikkumine toimunuks liikmesriigis, kus see avastati, ning aktsiis on sissenõutav selles liikmesriigis.

Kui aga enne kolme aasta möödumist alates aktsiisikauba soetamise kuupäevast tehakse kindlaks liikmesriik, kus eeskirjade rikkumine tegelikult aset leidis, kohaldatakse lõike 1 sätteid.

3. Aktsiisi maksab isik, kes tagas selle maksmise vastavalt artikli 34 lõike 2 punktile a või artikli 36 lõike 4 punktile a, ja mis tahes isik, kes oli kaasatud eeskirjade rikkumisse.

Selle liikmesriigi pädevad asutused, kus aktsiisikaup tarbimisse lubati, tagastavad aktsiisi või vähendavad seda taotluse alusel, kui see maksti liikmesriigis, kus eekirjade rikkumine aset leidis või avastati. Sihtliikmesriigi pädevad asutused vabastavad artikli 34 lõike 2 punkti a või artikli 36 lõike 4 punkt a kohase tagatise.

4. Käesolevas artikli tähenduses on „eeskirjade rikkumine” olukord, mis tekib aktsiisikauba liikumisel artikli 33 lõike 1 või artikli 36 lõike 1 alusel ja mis ei ole hõlmatud artikliga 37 ning mille tõttu aktsiisikauba liikumine või osa liikumisest ei ole nõuetekohaselt lõppenud.

VI PEATÜKK

MUUD KÜSIMUSED

1. JAGU

Maksumärgid

Artikkel 39

1. Ilma et see piiraks artikli 7 lõike 1 kohaldamist, võivad liikmesriigid nõuda, et aktsiisikaup oleks nende territooriumil tarbimisse lubamisel või artikli 33 lõike 1 esimeses lõigus ja artikli 36 lõikes 1 sätestatud juhtudel nende territooriumile sisenemisel varustatud maksumärkide või maksustamise eesmärgil kasutatavate riiklike identifitseerimistähistega.

2. Liikmesriik, kes nõuab lõikes 1 sätestatud maksumärke või riiklikke identifitseerimistähiseid, peab tegema need kättesaadavaks teiste liikmesriikide volitatud laopidajatele. Siiski võib liikmesriik näha ette, et nimetatud märgid ja tähised antakse asjaomase liikmesriigi pädevate asutuste poolt volitatud maksuesindaja käsutusse.

3. Ilma et see piiraks mis tahes sätete kohaldamist, mis liikmesriigid on kehtestanud käesoleva artikli nõuetekohase rakendamise tagamiseks ning maksustamise vältimise, maksudest kõrvalehoidumise ja muude kuritarvituste vältimiseks, peavad liikmesriigid tagama, et lõikes 1 sätestatud maksumärgid või riiklikud identifitseerimistähised ei takistaks aktsiisikauba vaba liikumist.

Kui sellised märgid või tähised kinnitatakse aktsiisikaubale, peab märgid või tähised väljaandnud liikmesriik kõik kõnealuste märkide või tähiste saamiseks makstud või tagatiseks jäetud summad, välja arvatud nende väljaandmise kulud, tagastama, neid vähendama või nad vabastama, kui aktsiisimaks muutus sissenõutavaks teises liikmesriigis ja seal ka sisse nõuti.

Märgid või tähised väljaandnud liikmesriik võib siiski makstud või tagatiseks jäetud summa tagastamiseks, vähendamiseks või vabastamiseks nõuda oma pädevatele asutustele tõendi esitamist nende eemaldamise või hävitamise kohta.

4. Lõikes 1 sätestatud maksumärgid või riiklikud identifitseerimistähised kehtivad liikmesriigis, kus need on välja antud. Liikmesriigid võivad kõnealuseid märke ja tähiseid siiski vastastikku tunnustada.

2. JAGU

Väikesed veinitootjad

Artikkel 40

1. Liikmesriigid võivad vabastada väikesed veinitootjad III ja IV peatükis sätestatud nõuetest ja muudest liikumise ja järelevalvega seotud nõuetest. Kui kõnealused väikesed veinitootjad teevad ise ühendusesiseseid tehinguid, teavitavad nad vastavaid asutusi ning täidavad komisjoni 24. aprilli 2001. aasta määruses (EÜ) nr 884/2001, milles sätestatakse üksikasjalikud rakenduseeskirjad veinitoodete veo saatedokumentide ja veinisektoris peetavate registrite kohta, (14) ettenähtud tingimused.

2. Kui väikesed veinitootjad on vabastatud nõuetest vastavalt lõikele 1, teatab kaubasaaja määruses (EÜ) nr 884/2001 ettenähtud dokumendiga või sellele viidates sihtliikmesriigi pädevatele asutustele vastu võetud veinisaadetistest.

3. Käesoleva artikli tähenduses on „väikesed veinitootjad” tootjad, kes toodavad keskmiselt vähem kui 1 000 hl veini aastas.

3. JAGU

Laevade ja õhusõidukite proviant

Artikkel 41

Kuni nõukogu võtab vastu ühenduse sätted laevade ja õhusõidukite proviandi kohta, võivad liikmesriigid säilitada oma siseriiklikud sätted sellise proviandi maksuvabastuste kohta.

4. JAGU

Erikord

Artikkel 42

Liikmesriigid, kes on sõlminud lepingu piiriülese silla ehitamise või hooldamise eest vastutamise kohta, võivad võtta vastu meetmeid, mis teevad erandi käesoleva direktiivi sätetest, et hõlbustada selle silla ehitamiseks või hooldamiseks kasutatud aktsiisikauba pealt aktsiisimaksu kogumist.

Nimetatud meetmete kohaldamisel käsitatakse lepingus viidatud silda ja ehitustööplatse osana selle liikmesriigi territooriumist, kes vastutab lepingu kohaselt silla ehitamise või hooldamise eest.

Asjaomased liikmesriigid teavitavad sellistest meetmetest komisjoni, kes teavitab omakorda teisi liikmesriike.

VII PEATÜKK

AKTSIISIKOMITEE

Artikkel 43

1. Komisjoni abistab komitee (edaspidi „aktsiisikomitee”).

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.

Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse kolm kuud.

Artikkel 44

Lisaks artiklis 43 nimetatud ülesannetele vaatab aktsiisikomitee eesistuja omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotlusel läbi ühenduse aktsiisisätete kohaldamisega seotud küsimusi.

VIII PEATÜKK

ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 45

1. Hiljemalt 1. aprillil 2013 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande arvutipõhise süsteemi rakendamise kohta ning eelkõige artikli 21 lõikes 6 osutatud kohustuste ja selliste menetluste kohta, mida kohaldatakse, kui seda süsteemi ei saa kasutada.

2. Hiljemalt 1. aprillil 2015 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta.

3. Lõigetes 1 ja 2 sätestatud aruanded põhinevad eelkõige liikmesriikidelt saadud teabel.

Artikkel 46

1. Kuni 31. detsembrini 2010 võivad lähteliikmesriigid jätkata aktsiisikauba liikumise lubamist aktsiisi peatamise korra alusel vastavalt direktiivi 92/12/EMÜ artikli 15 lõikes 6 ja artiklis 18 sätestatud formaalsustele.

Kõnealuste liikumiste ja nende lõpetamise suhtes kohaldatakse esimeses lõigus nimetatud sätteid ning direktiivi 92/12/EMÜ artikli 15 lõikeid 4 ja 5 ning artiklit 19. Kõnealuse direktiivi artikli 15 lõiget 4 kohaldatakse tagatise andjate suhtes, kes on määratletud vastavalt käesoleva direktiivi artikli 18 lõigetele 1 ja 2.

Käesoleva direktiivi artikleid 21 kuni 27 kõnealuste liikumiste suhtes ei kohaldata.

2. Enne 1. aprilli 2010 alanud aktsiisikauba liikumine viiakse läbi ja loetakse lõpetatuks vastavalt direktiivi 92/12/EMÜ sätetele.

Käesolevat direktiivi nende liikumiste suhtes ei kohaldata.

Artikkel 47

1. Direktiiv 92/12/EMÜ tunnistatakse kehtetuks alates 1. aprillist 2010.

Direktiivi 92/12/EMÜ kohaldatakse sellegipoolest edasi artiklis 46 ettenähtud raames ja eesmärkidel.

2. Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile.

Artikkel 48

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ja avaldavad need hiljemalt 1. jaanuariks 2010, jõustumisega alates 1. aprillist 2010. Nad edastavad kõnealuste õigus- ja haldusnormide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 49

Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 50

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel, 16. detsember 2008 Nõukogu nimel eesistuja R. BACHELOT-NARQUIN

(1) 18. novembri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(2) 22. oktoobri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3) EÜT L 76, 23.3.1992, lk 1.

(4) EÜT L 316, 31.10.1992, lk 8.

(5) EÜT L 316, 31.10.1992, lk 10.

(6) EÜT L 316, 31.10.1992, lk 21.

(7) EÜT L 316, 31.10.1992, lk 29.

(8) EÜT L 291, 6.12.1995, lk 40.

(9) ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.

(10) EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1.

(11) ELT L 162, 1.7.2003, lk 5.

(12) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

(13) EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1.

(14) EÜT L 128, 10.5.2001, lk 32.