Komisjoni määrus (EÜ) nr 1830/2002,

14. oktoober 2002,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2342/1999, milles sätestatakse veise- ja vasikalihaturu ühist korraldust käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 1254/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad lisatasukavade kohta

EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 15. detsembri 1998. aasta määrust (EÜ) nr 2799/98, millega kehtestatakse põllumajanduse eurol põhinev valuutakord, [1] eriti selle artiklit 9,

võttes arvesse nõukogu 17. mai 1999. aasta määrust (EÜ) nr 1254/1999 veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta, [2] viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2345/2001, [3] eriti selle artikli 4 lõiget 8, artikli 6 lõiget 7, artikli 11 lõiget 5, artikli 13 lõiget 5 ja artiklit 20,

ning arvestades järgmist:

(1) Komisjoni 28. oktoobri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 2342/1999 (milles sätestatakse veise- ja vasikalihaturu ühist korraldust käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 1254/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad lisatasukavade kohta, [4] viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 169/2002 [5]) artikliga 29a sätestatakse ammlehmade eest makstava lisatasu puhul loomade arvu ümardamise reegel mullikate väikseima ja suurima arvu arvutamiseks protsendina. Nimetatud määruse artikli 17 lõikes 3 sätestatakse samuti mullikate arv, mille suhtes võib seda lisatasu kohaldada juhul, kui lisatasutaotlus hõlmab pärast individuaalse ülemmäära kohandust 2–5 looma. Nende kahe eeskirja samaaegne kehtimine toob kohaldamisel kaasa raskusi ning põhjustab erinevusi lisatasutaotluste käsitlemises. Selleks, et tagada ühtse ümardamiseeskirja kohaldamine ja säilitada samal ajal tootjatele kõige soodsam eeskiri, tuleks nimetatud määruse artikli 17 lõige 3 välja jätta.

(2) Määruse (EÜ) nr 2342/1999 artiklis 41 sätestatakse teatavad ettemaksete tegemisega seotud eeskirjad. Erakordselt ebasoodsate ilmastikutingimuste tõttu ei ole mõne liikmesriigi tootjad saanud koristada piisavalt sööta, mille kvaliteet oleks küllaldane kariloomade ületalve toitmiseks. Selleks, et tootjad saaksid katta lisasööda ostmisest tulenevad täiendavad finantseerimiskulud, tuleks lubada suurendada erilisatasu, ammlehmade eest makstava lisatasu, loomade tapmise eest makstava lisatasu ja lisatoetuste ettemakseid.

(3) Määruse (EÜ) nr 2342/1999 artikli 42 teises lõikes sätestatakse erieeskiri, mida kohaldatakse erilisatasukavaga hõlmatud loomade puhul lisatasu maksmise aasta suhtes juhul, kui lisatasu määratakse vastavalt ühele nimetatud määruse artiklis 8 sätestatud variandile. Nimetatud artikli 8 alusel peavad loomade tapmise ajal erilisatasu määrata otsustanud liikmesriigid sätestama, et lisatasu määratakse ka juhul, kui lisatasu saamise tingimustele vastavad loomad saadetakse teise liikmesriiki või eksporditakse kolmandatesse riikidesse. Artikli 42 teises lõigus neile juhtudele ei osutata. Lisatasu maksmise aasta kindlaksmääramine ei tekita probleeme juhul, kui loomad saadetakse teise liikmesriiki, kuna sellisel juhul on abitaotlus esitatud enne seda, kui loom nimetatud määruse artikli 8 lõike 6 kolmanda lõigu alusel asjaomase liikmesriigi territooriumilt lahkub. Kui loomad eksporditakse kolmandatesse riikidesse, tuleb artikli 42 teise lõike kohaldamisala siiski täpsemalt määratleda, kuna abitaotluse võib esitada ka pärast loomade lahkumist ühenduse territooriumilt.

(4) Vastavalt määruse (EÜ) nr 2342/1999 artiklile 43 arvutatakse lisatasude summad ja ekstensiivistamistoetus omavääringuks ümber vastavalt artiklile 42 kindlaksmääratud lisatasu maksmise aastale eelnevas detsembris kohaldatavate vahetuskursside pro rata temporis põhimõttel arvutatava keskmise alusel. Tuleks täpsustada, et komisjon määrab vahetuskursi kindlaks kord aastas nagu teiste ühise turukorralduse meetmete puhul.

(5) Esinenud probleeme arvesse võttes peaksid käesoleva määruse lisatasu ettemaksete ja lisatoetustega seotud sätted jõustuma viivitamata. Selleks, et tootjatel ja liikmesriikide pädevatel asutustel oleks võimalik uute eeskirjadega kohaneda, tuleks ette näha mullikate arvu ümardamisega seotud eeskirja kohaldamise edasilükkamine. Vahetuskursi iga-aastase kindlaksmääramise puhul peaks selle kohaldamine langema kokku järgmise kalendriaasta algusega. Jooksva aasta ekspordiolukorra arvessevõtmiseks tuleks lisatasu maksmise aastaga seotud sätteid kohaldada tagasiulatuvalt.

(6) Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas veise- ja vasikalihaturu korralduskomitee arvamusega,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 2342/1999 muudetakse järgmiselt.

1. Artikli 17 lõige 3 jäetakse välja.

2. Artikli 41 lõike 1 viimane lõik asendatakse järgmise lõiguga:

"2000., 2001. ja 2002. kalendriaastal võib teha ettemakse, mis võrdub kuni 80 protsendiga erilisatasust, ammlehma eest makstavast lisatasust, loomade tapmise puhul makstavast lisatasust ja lisatoetusest;."

3. Artikli 42 teine lõik asendatakse järgmisega:

"Kui erilisatasu määratakse vastavalt ühele artiklis 8 sätestatud variandile:

- loom on tapetud või eksporditud hiljemalt 31. detsembril, ja

- lisatasutaotlus kõnealuse looma puhul esitatakse pärast seda kuupäeva,

on kohaldatav lisatasu määr looma tapmise või eksportimise aasta 31. detsembril kehtiv määr."

4. Artiklisse 43 lisatakse järgmine lause:

"komisjon määrab keskmise vahetuskursi kindlaks eelmise kuu jooksul."

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval.

Käesolevat määrust hakatakse kohaldama alates selle jõustumise kuupäevast.

Vaatamata sellele

- kohaldatakse artikli 1 punkte 1 ja 4 alates 1. jaanuarist 2003,

- kohaldatakse artikli 1 punkti 3 alates 1. jaanuarist 2002.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 14. oktoober 2002

Komisjoni nimel

komisjoni liige

Franz Fischler

[1] EÜT L 349, 24.12.1998, lk 1.

[2] EÜT L 160, 26.6.1999, lk 21.

[3] EÜT L 315, 1.12.2001, lk 29.

[4] EÜT L 281, 4.11.1999, lk 30.

[5] EÜT L 30, 31.1.2002, lk 21.

--------------------------------------------------