IV.

Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa 1. liite punkt VIII „Transmissiivsed spongioossed entsefalopaatiad” asendatakse järgmisega: „VIII. Transmissiivsed spongioossed entsefalopaatiad A. ÕIGUSAKTID (6) Euroopa Liit Šveits Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 999/2001, 22. mai 2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad (EÜT L 147, 31.5.2001, lk 1). 1. 23. aprilli 2008. aasta loomade heaolu määrus (OPAn; RS 455.1), eriti selle artikkel 184 (tuimestusmeetodid); 2. 18. aprilli 2007. aasta määrus loomade ja loomsete saaduste impordi, transiidi ja ekspordi kohta (OITE; RS 916.443.10); 3. 9. oktoobri 1992. aasta toiduaineid ja tarbekaupu käsitlev seadus (LDAl; RS 817.0), ja eriti selle artiklid 24 (kontrollimine ja proovide võtmine), 40 (toiduainete kontroll); 4. Siseministeeriumi 23. novembri 2005. aasta määrus loomse päritoluga toiduainete kohta (RS 817.022.108) ja eriti selle artiklid 4 ja 7 (rümbaosad, mille kasutamine on keelatud); 5. 27. juuni 1995. aasta loomataudimäärus (OFE; RS 916.401), ja eriti selle artiklid 6 (mõisted ja lühendid), 36 (patent), 61 (aruandluskohustus), 130 (Šveitsi karja järelevalve), 175–181 (transmissiivsed spongioossed entsefalopaatiad), 297 (siseriiklik rakendamine), 301 (kantoni veterinaararsti ülesanded), 303 (veterinaarametnike koolitus ja täiendõpe) ja 312 (diagnostikalaboratooriumid); 6. 10. juuni 1999. aasta määrus söödakataloogi kohta (OLALA; RS 916.307.1), ja eriti selle artikkel 28 (söödavedu tulundusloomadele), 1. lisa 9. osa (maismaaloomade saadused), 10. osa (kalad, muud mereloomad ning nendest valmistatud tooted ja kõrvalsaadused), ja 4. lisa (keelatud ainete loetelu); 7. 25. mai 2011. aasta määrus loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise kohta (OESPA; RS 916.441.22). B. ERIEESKIRJAD JA RAKENDUSKORD 1. Euroopa Liidu referentlabor transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate (TSE) tuvastamiseks on Veterinary Laboratories Agency, Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey KT15 3NB, Ühendkuningriik. Šveits kannab labori poolt tema jaoks selles valdkonnas tehtavatest toimingutest tulenevad kulud. Labori funktsioonid ja ülesanded on sätestatud määruse (EÜ) nr 999/2001 X lisa B peatükis. 2. Loomataudiseaduse artikli 57 kohaselt on Šveitsis koostatud hädaolukorra lahendamise plaan TSE tõrjemeetmete rakendamiseks. 3. Määruse (EÜ) nr 999/2001 artikli 12 kohaselt kehtestatakse iga TSE taudikahtlusega looma jaoks kas ametlik liikumispiirang Euroopa Liidu liikmesriikides kuni pädeva asutuse poolt läbi viidava kliinilise ja epidemioloogilise kontrolli tulemuste saamiseni või loom hukatakse ametliku järelevalve all laboratoorse kontrolli läbiviimiseks. Loomataudimääruse artiklite 179b ja 180a kohaselt keelustab Šveits transmissiivse spongioosse entsefalopaatia nakkuse kahtlusega loomade tapmise. Taudikahtlusega loomad tuleb verd laskmata hukata ja põletada ning nende ajud saata analüüsimiseks Šveitsi TSE referentlaborisse. Loomataudimääruse artikli 10 kohaselt on Šveits kehtestanud veiste alalise identifitseerimissüsteemi, mis võimaldab kindlaks teha looma ema ja päritolukarja ning välja selgitada, et loomad ei ole veiste spongioosse entsefalopaatia kahtlusega emasloomade või selle haigusega nakatunud veiste järglased. Loomataudimääruse artikli 179c kohaselt hukkab Šveits veiste spongioossesse entsefalopaatiasse (BSE) nakatunud loomad hiljemalt tootmisetapi lõpus, kõik veised, kes on sündinud üks aasta enne kuni üks aasta pärast nakatunud looma sündi ja kes selle aja jooksul kuulusid karja, ning kõik nakatunud lehmade otsesed järglased, kes on sündinud diagnoosimisele eelneva kahe aasta jooksul. 4. Loomataude käsitleva määruse artikli 180b kohaselt tapetakse Šveitsis skreipisse haigestunud loomad, nende emad, nakatunud emade otsesed järglased, samuti kõik teised lambad ja kõik teised kitsed selles karjas, välja arvatud: — lambad, kellel on vähemalt üks ARR-alleel ja mitte ühegi VRQ-alleeli, ja — alla kahe aasta vanused, ainult tapaloomadeks ettenähtud loomad. Nende loomade pead ja kõhuõõneelundid kõrvaldatakse vastavalt loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise määruse sätetele (OESPA). Erandkorras võib vähearvukate tõugude puhul loobuda kogu karja hukkamisest. Sel juhul pannakse kari kaheks aastaks ametliku veterinaarse järelevalve alla, mille jooksul läbivad karja kuuluvad loomad kaks korda aastas kliinilise läbivaatuse. Kui selle aja jooksul määratakse loomad tapmisele, saadetakse nende pead, sealhulgas mandlid, analüüsimiseks Šveitsi TSE referentlaborisse. Need meetmed kuuluvad loomade tervise järelevalve tulemustest lähtuvalt läbivaatamisele. Järelevalveperioodi pikendatakse karjas uue haigusjuhu tuvastamise korral. Kui lambal või kitsel tehakse kindlaks BSE, kohustub Šveits võtma määruse (EÜ) nr 999/2001 VII lisas sätestatud meetmed. 5. Määruse (EÜ) nr 999/2001 artikli 7 alusel keelavad Euroopa Liidu liikmesriigid töödeldud loomse valgu söötmise põllumajandusloomadele, keda peetakse, nuumatakse või aretatakse toidu tootmiseks. Euroopa Liidu liikmesriikides kehtib mäletsejaliste söödas loomsete valkude kasutamise täielik keeld. Loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise määruse artikli 27 kohaselt kehtestas Šveits põllumajandusloomade toidus loomsete valkude kasutamise täieliku keelu. 6. Vastavalt määruse (EÜ) nr 999/2001 artiklile 6 ja kooskõlas selle määruse III lisa A peatükiga peavad Euroopa Liidu liikmesriigid seadma sisse iga-aastase BSE seireprogrammi. Kava hõlmab BSE kiirtesti tegemist iga veise puhul, kes on üle 24 kuu vana ja läheb hädatapmisele, kes on põllumajandusettevõttes surnud või kes on surmaeelse kontrollimise käigus haigeteks tunnistatud, ja iga looma puhul, kes on üle 30 kuu vana ning tapetud inimtoiduks. Šveitsis kasutatavad BSE kiirtestid on loetletud määruse (EÜ) nr 999/2001 X lisa peatükis C. Loomataudimääruse artikli 179 kohaselt tehakse Šveitsis kohustuslikus korras BSE kiirtest kõigile üle 30 kuu vanustele hädatapetud veistele, põllumajandusettevõttes surnud või tapaeelse kontrolli käigus haigeks tunnistatud veistele, samuti inimtoiduks tapetud üle 30 kuu vanuste veiste valimile. 7. Vastavalt määruse (EÜ) nr 999/2001 artiklile 6 ja kooskõlas selle määruse III lisa A peatükiga peavad Euroopa Liidu liikmesriigid seadma sisse iga-aastase skreipi järelevalveprogrammi. Loomataudimääruse artikli 177 kohaselt on Šveits koostanud üle aasta vanuste lammaste ja kitsede TSE järelevalveprogrammi. Ajavahemikul 2004. aasta juunist 2005. aasta juulini uuriti hädatapetud, põllumajandusettevõttes surnud või tapaeelse kontrolli käigus haigeks tunnistatud loomi ning inimtoiduks tapetud loomi. Kuna kõik proovid osutusid BSE suhtes negatiivseks, jätkatakse proovide võtmist haiguse kliiniliste tunnustega loomadelt, hädatapetud loomadelt ja põllumajandusettevõttes surnud loomadelt. Ühine veterinaarkomitee vaatab uuesti läbi lammaste ja kitsede TSE järelevalvet käsitlevate õigusaktide sarnasuse tunnustamise. 8. Määruse (EÜ) nr 999/2001 artiklis 6, III lisa peatükis B ja IV lisas (3.III) sätestatud teabe esitamise eest vastutab ühine veterinaarkomitee. 9. Kohapealse kontrolli läbiviimise eest vastutab ühine veterinaarkomitee, eelkõige vastavalt direktiivi (EÜ) nr 999/2001 artiklile 21 ja loomataudiseaduse artiklile 57. C. LISATEAVE 1. Alates 1. jaanuarist 2003 ja seejärel vastavalt 10. novembri 2004. aasta määrusele loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise kulude tasumiseks eraldatud rahaliste vahendite kohta (RS 916.407) kehtestas Šveits rahalise soodustuse põllumajandusettevõtetele, kus veised sünnivad, ja tapamajadele, kus veised tapetakse, kui need järgivad kehtivate õigusaktidega sätestatud teavitamiskorda loomade liikumise kohta. 2. Vastavalt määruse (EÜ) nr 999/2001 artiklile 8 ja nimetatud määruse XI lisa punktile 1 tuleb Euroopa Liidu liikmesriikidel kõrvaldada ja hävitada määratletud riskiteguriga materjalid (MRM). Veistelt eemaldatud määratletud riskiteguriga materjalide nimekirja kuuluvad üle 12 kuu vanuste veiste kolju, välja arvatud alalõug, sealhulgas aju, silmad ja seljaaju; üle 24 kuu vanuste veiste lülisammas, välja arvatud sabalülid, kaela-, rinna- ja nimmelülide oga- ja ristjätked, ristluu mediaanne hari ja tiivad, sealhulgas spinaalganglion; ning igas vanuses veiste mandlid, soolestik kaksteistsõrmiksoolest kuni pärasooleni ning soolekese. Lammastelt ja kitsedelt eemaldatud määratletud riskiteguriga materjalide nimekirja kuuluvad üle 12 kuu vanuste või igemest väljunud jäävlõikehambaga lammaste ja kitsede kolju, sealhulgas aju ja silmad, mandlid ja seljaaju ning igas vanuses lammaste ja kitsede põrn ja niudesool. Loomataudimääruse artikli 179d ja loomset päritolu toiduaineid käsitleva määruse artikli 4 kohaselt on Šveitsis seatud eesmärgiks määratletud riskiteguriga materjalide kõrvaldamine loomade ja inimeste toiduahelast. Veistelt eemaldatud määratletud riskiteguriga materjalide nimekirja kuuluvad eelkõige üle 30 kuu vanuste loomade selgroog, igas vanuses loomade mandlid, soolestik kaksteistsõrmiksoolest kuni pärasooleni ja soolekese. Loomataudimääruse artikli 180c ja loomset päritolu toiduaineid käsitleva määruse artikli 4 kohaselt on Šveitsis seatud eesmärgiks määratletud riskiteguriga materjalide kõrvaldamine loomade ja inimeste toiduahelast. Lammastelt ja kitsedelt eemaldatud määratletud riskiteguriga materjalide nimekirja kuuluvad eelkõige üle 12 kuu vanuste loomade või igemest väljunud jäävlõikehambaga lammaste ja kitsede koljuõõnest välja võtmata aju, kõvakestaga (Dura mater) seljaaju ja mandlid ning igas vanuses lammaste ja kitsede põrn ja niudesool. 3. Määruses (EÜ) nr 1069/2009 (7) ja määruses (EL) nr 142/2011 (8) on sätestatud muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad Euroopa Liidu liikmesriikides. Vastavalt loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise määruse artiklile 22 tuleb Šveitsis kõik 1. kategooria loomsed kõrvalsaadused, sealhulgas määratletud riskiteguriga materjalid ja põllumajandusettevõttes surnud loomad, põletada.