Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Konventsioon,

mis käsitleb kõrbestumise tõkestamist tõsise põua ja/või kõrbestumise all kannatavates riikides, eelkõige Aafrikas

KÄESOLEVA KONVENTSIOONI OSALISED,

KINNITADES, et kõrbestumise tõkestamise ning põua tagajärgede leevendamise püüde keskmes on kõrbestumisest mõjutatavatel või ohustatud aladel elavad inimesed,

VÄLJENDADES rahvusvahelise üldsuse, sealhulgas riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide suurt muret põua ja kõrbestumise kahjuliku mõju pärast,

TEADLIKENA, et kuivad ja poolkuivad alad ning alaniiskete alade kuivad osad moodustavad märkimisväärse osa Maa pindalast ning on elupaigaks ja elatusallikaks suurele osale Maa elanikkonnast,

TUNNISTADES, et kõrbestumine ja põud on ülemaailmne probleem, mis mõjutab maailma kõiki piirkondi, ning et kõrbestumise tõkestamiseks ja/või põua tagajärgede leevendamiseks on vaja rahvusvahelise üldsuse ühismeetmeid,

MÄRKIDES arenguriikide, eriti vähimarenenud riikide suurt osakaalu tõsise põua ja/või kõrbestumise all kannatavate riikide seas ning nimetatud nähtuste eriti traagilisi tagajärgi Aafrikas,

MÄRKIDES ka, et kõrbestumist põhjustab füüsiliste, bioloogiliste, poliitiliste, sotsiaalsete, kultuuriliste ning majanduslike tegurite keerukas vastastikune mõju,

VÕTTES ARVESSE kaubanduse ning rahvusvaheliste majandussuhete vastavate aspektide mõju põuast ja kõrbestumisest mõjutatavate riikide suutlikkusele kõrbestumist piisavalt tõkestada,

TEADLIKENA, et püsiv majanduskasv, sotsiaalne areng ning vaesuse kaotamine on mõjutatavatele arenguriikidele eriti Aafrikas esmatähtis ning oluline ka kasvu järjepidevuse eesmärkide saavutamiseks,

MEELES PIDADES, et kõrbestumine ja põud mõjutavad säästvat arengut vastastikuste seoste kaudu selliste oluliste sotsiaalsete probleemidega nagu vaesus, tervisehäired, vaegtoitumus ja toiduainetega kindlustatuse puudumine, ning rändest, inimeste ümberasumisest ja rahvastiku dünaamikast tulenevate probleemidega,

HINNATES riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide varasemaid märkimisväärseid jõupingutusi ning omandatud kogemusi kõrbestumise tõkestamisel ja põua tagajärgede leevendamisel, eriti 1977. aastal ÜRO kõrbestumiskonverentsil vastuvõetud kõrbestumise tõkestamise tegevuskava rakendamisel,

MÕISTES, et senistele jõupingutustele vaatamata ei ole kõrbestumise tõkestamisel ja põua tagajärgede leevendamisel saavutatud edu vastanud ootustele ning et säästva arengu raames on kõigil tasanditel vaja uut ja tõhusamat lähenemisviisi,

TUNNISTADES ÜRO keskkonna- ja arengukonverentsil vastuvõetud kõrbestumise tõkestamise aluseks olevate otsuste, eriti Agenda 21 ja selle 12. peatüki kehtivust ja asjakohasust,

KINNITADES VEEL KORD sellega seoses Agenda 21 33. peatüki lõikes 13 sisalduvaid arenenud riikide kohustusi,

MEENUTADES peaassamblee resolutsiooni 47/188, eriti selles ettenähtud Aafrika esmatähtsust, ning kõiki teisi kõrbestumist ja põuda käsitlevaid ÜRO resolutsioone, otsuseid ja programme, aga ka Aafrika ning teiste piirkondade riikide asjakohaseid deklaratsioone,

KINNITADES VEEL KORD, et Rio de Janeiro keskkonna- ja arengudeklaratsiooni 2. põhimõtte kohaselt on riikidel ÜRO põhikirja ja rahvusvahelise õiguse põhimõtete kohaselt suveräänne õigus kasutada oma loodusvarasid vastavalt oma keskkonna- ja arengupoliitikale ning samas ka vastutus selle eest, et nende jurisdiktsiooni või kontrolli all toimuv tegevus ei kahjusta teiste riikide ega väljaspool riikide jurisdiktsiooni asuvate piirkondade keskkonda,

TUNNISTADES, et riikide valitsustel on kõrbestumise tõkestamisel ning põua tagajärgede leevendamisel täita otsustav roll ning et sel alal saavutatav edu sõltub tegevusprogrammide rakendamisest mõjutatavatel aladel,

TUNNISTADES rahvusvahelise koostöö ja partnerluse tähtsust ja vajalikkust kõrbestumise tõkestamisel ning põua tagajärgede leevendamisel,

TUNNISTADES ka, kui tähtis on anda mõjutatavatele arenguriikidele eriti Aafrikas tõhusaid vahendeid, muu hulgas olulisi rahalisi vahendeid, uus ja täiendav rahastamine kaasa arvatud, ning võimaldada neile juurdepääs tehnoloogiale, milleta neil oleks raske täiel määral täita käesoleva konventsiooniga võetud kohustusi,

VÄLJENDADES MURET kõrbestumise ja põua mõju pärast Kesk-Aasia ja Taga-Kaukaasia riikidele,

RÕHUTADES tähtsat rolli, mida kõrbestumisest ja/või põuast mõjutatavatel aladel eriti arenguriikide maapiirkondades täidavad naised, ning kui tähtis on tagada täiel määral nii meeste kui naiste osalemine kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise programmides kõigil tasanditel,

RÕHUTADES valitsusväliste organisatsioonide ja teiste suuremate rühmade erilist rolli kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise programmides,

SILMAS PIDADES seoseid kõrbestumise ning teiste ülemaailmsete keskkonnaprobleemide vahel, millega riigid ja maailma üldsus silmitsi seisavad,

SILMAS PIDADES ka panust, mille kõrbestumise tõkestamine võib anda ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni, bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni ning muude asjakohaste keskkonnakonventsioonide eesmärkide saavutamisse,

USKUDES, et kõrbestumise tõkestamise ning põua tagajärgede leevendamise strateegiad on kõige tõhusamad siis, kui need põhinevad usaldusväärsetel süstemaatilistel vaatlustel ning teaduslikult põhjendatud teadmistel ning kui neid pidevalt uuesti hinnatakse,

TUNNISTADES tungivat vajadust parandada siseriiklike kavade ja prioriteetide rakendamise hõlbustamiseks tehtava rahvusvahelise koostöö mõjusust ja koordineerimist,

OLLES OTSUSTANUD võtta praeguse ja tulevaste põlvkondade huvides asjakohaseid meetmeid kõrbestumise tõkestamiseks ning põua tagajärgede leevendamiseks,

ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

I OSA

SISSEJUHATUS

Artikkel 1

Mõistete kasutamine

Käesolevas konventsioonis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) kõrbestumine – maa degradeerumine kuivadel ja poolkuivadel aladel ning alaniiskete alade kuivades osades mitmesuguste tegurite, sealhulgas kliimamuutuste ja inimtegevuse tagajärjel;

b) kõrbestumise tõkestamine – tegevus, mis on osa maa integreeritud arendamisest säästva arengu eesmärgil kuivadel ja poolkuivadel aladel ning alaniiskete alade kuivades osades ning mille eesmärk on:

i) maa degradeerumise vältimine ja/või vähendamine,

ii) osaliselt degradeerunud maa taastamine,

iii) kõrbestunud maa taasväärtustamine;

c) põud – loodusnähtus, mis avaldub siis, kui sademete hulk on tavalisest registreeritud hulgast tunduvalt väiksem, põhjustades tõsiseid hüdroloogilise tasakaalu häireid, mis kahjustavad maapinna loodusvarade tootmise süsteeme;

d) põua tagajärgede leevendamine – põua prognoosimisega seotud tegevus, mille eesmärk on ühiskonna ja looduse süsteemide põuatundlikkuse vähendamine, kuivõrd see on seotud kõrbestumise tõkestamisega;

e) maa – terrestriline bioproduktiivne süsteem, mis hõlmab pinnast, taimkatet ja muud elustikku ning selles süsteemis toimuvaid ökoloogilisi ja hüdroloogilisi protsesse;

f) maa degradeerumine – kuivade ja poolkuivade alade ning alaniiskete alade kuivade osade vihmatoitelise põllumaa, niisutatava põllumaa, karjamaa, metsa või metsamaa bioloogilise või majandusliku tootlikkuse ning terviklikkuse vähenemine või kadumine maakasutusviiside või teatava protsessi või protsesside kogumi tagajärjel, kaasa arvatud inimtegevusest ja asustustavadest tulenevad protsessid, nagu:

i) pinnase tuule- ja/või vee-erosioon,

ii) pinnase füüsikaliste, keemiliste ja bioloogiliste või majanduslike omaduste halvenemine,

iii) loodusliku taimkatte kadumine pikaks ajaks;

g) kuivad ja poolkuivad alad ning alaniiskete alade kuivad osad – alad, kus aasta sademete hulga ja potentsiaalse evapotranspiratsiooni suhe on vahemikus 0,05–0,65, välja arvatud polaar- ja lähispolaaralad;

h) mõjutatavad alad – kõrbestumisest mõjutatavad või ohustatud kuivad ja poolkuivad ja/või alaniiskete alade kuivad osad;

i) mõjutatavad riigid – riigid, mille maa-ala kas osaliselt või tervikuna hõlmab mõjutatavaid alasid;

j) piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon – antud piirkonna suveräänsetest riikidest moodustatud organisatsioon, kes on pädev käesoleva konventsiooniga reguleeritud küsimustes ning kes vastavalt oma sisemenetlustele on nõuetekohaselt volitatud käesolevale konventsioonile alla kirjutama, seda ratifitseerima, heaks kiitma, kinnitama või sellega ühinema;

(k) arenenud osalisriigid – arenenud osalisriigid ning arenenud riikide asutatud piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid.

Artikkel 2

Eesmärk

1. Käesoleva konventsiooni eesmärk on kõrbestumise tõkestamine ja põua tagajärgede leevendamine riikides, mis kannatavad tõsise põua ja/või kõrbestumise all eriti Aafrikas, võttes rahvusvahelise koostöö ja partnerluse toetusel ning Agenda 21 kohase integreeritud lähenemisviisi raames kõigil tasanditel tõhusaid meetmeid mõjutatavate alade säästva arengu saavutamisele kaasaaitamiseks.

2. Nimetatud eesmärgi saavutamine hõlmab pikaajalisi integreeritud strateegiaid, mis keskenduvad üheaegselt mõjutatavate alade maa tootlikkuse parandamisele ning maa- ja veevarude taastamisele, säilitamisele ja säästvale kasutamisele, mis viib elutingimuste paranemiseni eelkõige kogukonna tasandil.

Artikkel 3

Põhimõtted

Käesoleva konventsiooni eesmärgi saavutamiseks ja selle sätete rakendamiseks juhinduvad konventsiooniosalised muu hulgas järgmisest:

a) konventsiooniosalised peaksid tagama, et kõrbestumise tõkestamise ja/või põua tagajärgede leevendamise programmide kavandamise ja rakendamise otsuseid tehakse elanikkonna ja kohalike kogukondade osavõtul ning kõrgematel tasanditel luuakse olukord, mis võimaldab hõlbustada riigi ja kohalikul tasandil võetavaid meetmeid;

b) konventsiooniosalised peaksid rahvusvahelise solidaarsuse ja partnerluse vaimus parandama koostööd ja koordineerimist allpiirkondlikul, piirkondlikul ja rahvusvahelisel tasandil ning keskenduma vajaduse korral rohkem rahalistele, organisatsioonilistele ja tehnilistele vahenditele ning inimressurssidele;

c) konventsiooniosalised peaksid partnerluse vaimus arendama koostööd kõikide valitsustasandite, kogukondade, valitsusväliste organisatsioonide ja maaomanike vahel, et kujundada mõjutatavatel aladel maa ja nappide veevarude olemuse ja väärtuse paremat mõistmist ning teha tööd nende säästva kasutamise heaks;

d) konventsiooniosalised peaksid võtma täiel määral arvesse põuast ja kõrbestumisest mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide, eriti vähimarenenud riikide, eriolukorda ja -vajadusi.

II OSA

ÜLDSÄTTED

Artikkel 4

Üldised kohustused

1. Konventsiooniosalised täidavad käesolevast konventsioonist tulenevaid kohustusi kas üksi või ühiselt, kasutades selleks vastavalt vajadusele olemasolevaid või perspektiivseid kahe- ja mitmepoolseid meetmeid või nende kogumit, toonitades vajadust koordineerida jõupingutusi ning koostada kõigi tasandite jaoks ühtne pikaajaline strateegia.

2. Käesoleva konventsiooni eesmärki silmas pidades konventsiooniosalised:

a) võtavad omaks ühtse lähenemisviisi, mis on suunatud kõrbestumise ja põua füüsilistele, bioloogilistele ja sotsiaal-majanduslikele aspektidele;

b) pööravad asjaomaste rahvusvaheliste ja piirkondlike organite raames vajalikku tähelepanu mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide olukorrale seoses rahvusvahelise kaubanduse ja turukorralduse ning võlgadega, et luua säästva arengu edendamist soosiv rahvusvaheline majanduskeskkond;

c) integreerivad kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise alastesse jõupingutustesse vaesuse kaotamise strateegiad;

d) edendavad mõjutatavate osalisriikide koostööd keskkonnakaitse ning maa- ja veevarude säilitamise alal, kuivõrd need on seotud kõrbestumise ja põuaga;

e) tugevdavad allpiirkondlikku, piirkondlikku ja rahvusvahelist koostööd;

f) teevad koostööd asjaomaste valitsustevaheliste organisatsioonide raames;

g) määravad vajaduse korral institutsioonilised mehhanismid, pidades silmas vajadust vältida nende kattumist;

h) edendavad selliste olemasolevate kahe- ja mitmepoolsete finantsmehhanismide ja -korralduste kasutamist, mis mobiliseerivad olulisi rahalisi vahendeid ja suunavad neid mõjutatavatesse konventsiooniosalistesse arenguriikidesse kõrbestumise tõkestamiseks ja põua tagajärgede leevendamiseks.

3. Mõjutatavatel konventsiooniosalistel arenguriikidel on õigus käesoleva konventsiooni rakendamiseks antavale abile.

Artikkel 5

Mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide kohustused

Lisaks artiklist 4 tulenevatele kohustustele kohustuvad mõjutatavad konventsiooniosalised arenguriigid:

a) eelistama kõrbestumise tõkestamist ja põua tagajärgede leevendamist ning eraldama selleks piisavaid vahendeid vastavalt oma olukorrale ja võimalustele;

b) kehtestama säästva arengu kavade ja/või poliitika raames kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise strateegiad ja prioriteedid;

c) tegelema kõrbestumise põhjustega ja pöörama erilist tähelepanu kõrbestumist soodustavatele sotsiaal-majanduslikele teguritele;

d) edendama teadlikkust ja hõlbustama kohaliku elanikkonna, eriti naiste ja noorsoo osalemist valitsusväliste organisatsioonide toetusel kõrbestumise tõkestamisele ja põua tagajärgede leevendamisele suunatud jõupingutustes ning

e) looma soodsa keskkonna, tugevdades vajaduse korral olemasolevaid asjakohaseid õigusakte ja, kui neid ei ole olemas, jõustades uusi õigusakte ning kehtestades pikaajalise poliitika ja tegevusprogrammid.

Artikkel 6

Konventsiooniosaliste arenenud riikide kohustused

Lisaks artiklist 4 tulenevatele üldistele kohustustele kohustuvad konventsiooniosalised arenenud riigid:

a) vastavalt kokkulepitule kas üksi või ühiselt aktiivselt toetama mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide, eriti Aafrika riikide, ja vähimarenenud riikide jõupingutusi kõrbestumise tõkestamisel ja põua tagajärgede leevendamisel;

b) andma mõjutatavatele konventsiooniosalistele arenguriikidele, eriti Aafrikas, olulisi rahalisi vahendeid ja muud abi, abistamaks neil tõhusalt välja töötada ja rakendada nende endi pikaajalisi kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise kavasid ja strateegiaid;

c) edendama uue täiendava rahastamise mobiliseerimist vastavalt artikli 20 lõike 2 punktile b;

d) ergutama rahastamise mobiliseerimist erasektorist ja muudest valitsusvälistest allikatest ning

e) edendama ja hõlbustama mõjutatavate osalisriikide, eelkõige mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide, juurdepääsu asjakohasele tehnoloogiale, teadmistele ja oskusteabele.

Artikkel 7

Aafrika esmatähtsus

Käesoleva konventsiooni rakendamisel eelistavad konventsiooniosalised mõjutatavaid konventsiooniosalisi Aafrika riike, pidades silmas olukorda selles piirkonnas, jätmata kõrvale teiste piirkondade mõjutatavaid konventsiooniosalisi arenguriike.

Artikkel 8

Suhe teiste konventsioonidega

1. Konventsiooniosalised ergutavad käesoleva konventsiooni ja muude asjakohaste rahvusvaheliste lepingute, mille osalised nad on, eriti ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni, kohase tegevuse koordineerimist, et saada maksimaalset kasu iga lepingu kohaselt tehtust, vältides samas jõupingutuste kattumist. Konventsiooniosalised soodustavad ühisprogrammide teostamist eelkõige teadusuuringute, koolituse, süstemaatiliste vaatluste ja teabe kogumise ning vahetuse osas, kuivõrd selline tegevus võib asjaomaste lepingute eesmärkide saavutamisele kaasa aidata.

2. Käesoleva konventsiooni sätted ei mõjuta ühegi konventsiooniosalise õigusi ega kohustusi, mis tulenevad tema poolt enne käesoleva konventsiooni jõustumist sõlmitud kahepoolsetest, piirkondlikest või rahvusvahelistest lepingutest.

III OSA

TEGEVUSPROGRAMMID, TEADUS- JA TEHNIKAALANE KOOSTÖÖ NING TOETUSMEETMED

1. jagu

Tegevusprogrammid

Artikkel 9

Üldine lähenemine

1. Täites oma artiklist 5 tulenevaid kohustusi, koostavad, avalikustavad ja rakendavad mõjutatavad konventsiooniosalised arenguriigid ning mis tahes muud mõjutatavad osalisriigid oma piirkondliku rakenduslisa raames või, olles eelnevalt teavitanud alalist sekretariaati kirjalikult oma kavatsusest koostada siseriiklik tegevusprogramm, vajaduse korral siseriikliku tegevusprogrammi, kasutades võimaluste piires olemasolevaid asjakohaseid edukaid kavasid ja programme ning allpiirkondlikke ja piirkondlikke tegevusprogramme kui kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise strateegia keskseid elemente. Selliste programmide ajakohastamine peaks olema jätkuv osalusprotsess, mille aluseks on kohapeal tegevuse käigus õpitu ning uurimistulemused. Siseriiklike tegevusprogrammide koostamine on tihedas seoses muude siseriikliku säästva arengu poliitika formuleerimiseks tehtavate jõupingutustega.

2. Artikli 6 tingimuste kohase erinevates vormides abi andmisel konventsiooniosaliste arenenud riikide poolt eelistatakse kokkulepitu kohaselt mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide, eriti Aafrika riikide, siseriiklike, allpiirkondlike ja piirkondlike tegevusprogrammide toetamist otseselt või asjaomaste mitmepoolsete organisatsioonide kaudu või mõlemal viisil korraga.

3. Konventsiooniosalised õhutavad ÜRO süsteemi kuuluvaid organeid, fonde ja programme ning muid vastavaid valitsustevahelisi organisatsioone, teadusasutusi, teadlaskonda ja valitsusväliseid organisatsioone, kellel on võimalik koostööd teha, toetama tegevusprogrammide koostamist, rakendamist ja järelevalvet oma volituste ja võimaluste kohaselt.

Artikkel 10

Siseriiklikud tegevusprogrammid

1. Siseriiklike tegevusprogrammide eesmärk on kindlaks määrata kõrbestumist soodustavad tegurid ning kõrbestumise tõkestamiseks ja põua tagajärgede leevendamiseks vajalikud praktilised meetmed.

2. Siseriiklikes tegevusprogrammides täpsustatakse valitsuse, kohalike kogukondade ja maakasutajate funktsioonid ning olemasolevad ja vajaminevad vahendid. Siseriiklikud tegevusprogrammid peavad muu hulgas:

a) sisaldama kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise pikaajalisi strateegiaid, rõhutama nende rakendamist ning olema integreeritud siseriikliku säästva arengu poliitikaga;

b) võimaldama vastavalt olukorra muutumisele teha muudatusi ja olema piisavalt paindlik kohalikul tasandil, et tegutseda erinevates sotsiaal-majanduslikes, bioloogilistes ja geofüüsikalistes tingimustes;

c) pöörama erilist tähelepanu ennetavatele meetmetele sellistel maadel, mis ei ole veel degradeerunud või on degradeerunud ainult vähesel määral;

d) ette nägema klimatoloogiliste, meteoroloogiliste ja hüdroloogiliste vaatluste siseriikliku baasi tugevdamise ning vahendid põua saabumisest varajaseks hoiatamiseks;

e) edendama sellist poliitikat ja tugevdama selliseid institutsioonilisi ramistikke, mis arendavad koostööd ja koordineerimist partnerluse vaimus abiandjate, kõigi valitsustasandite, kohaliku elanikkonna ja ühiskonnarühmade vahel, ning soodustama kohaliku elanikkonna juurdepääsu vajalikule teabele ja tehnoloogiale;

f) võimaldama valitsusväliste organisatsioonide ja kohaliku elanikkonna, nii naiste kui meeste, eriti vahendite kasutajate, sealhulgas talu- ja karjapidajate ning neid esindavate organisatsioonide tõhusat osalemist poliitika kavandamises, otsusetegemises ning siseriiklike tegevusprogrammide rakendamises ja läbivaatamises; ning

g) nõudma tegevusprogrammide rakendamise regulaarset läbivaatamist ja arenguaruandeid.

3. Siseriiklikud tegevusprogrammid võivad muu hulgas sisaldada kõiki järgmisi põuaks valmistumise ja põua tagajärgede leevendamise meetmeid või mõnda neist:

a) varajase hoiatamise süsteemide, sealhulgas kohalike ja siseriiklike süsteemide ning allpiirkonna ja piirkonna tasandi ühissüsteemide, samuti keskkonnaolude tõttu ümber asuvate inimeste abistamise mehhanismide loomine ja/või tugevdamine vastavalt vajadusele;

b) põuaks valmisoleku ja põuaga toimetuleku tugevdamine, sealhulgas kohaliku, siseriikliku, allpiirkonna ja piirkonna tasandi põua situatsioonplaanid, milles võetakse arvesse hooajalisi kuni mitmeaastaseid kliimaprognoose;

c) toiduainetega kindlustatuse tagamine ja/või tugevdamine vastavalt vajadusele, kaasa arvatud ladustamis- ja turustamisvõimalused eriti maapiirkondades;

d) alternatiivsete elatusvahenditega seotud projektide alustamine toimetuleku tagamiseks põuaaldistel aladel; ning

e) säästvate niisutussüsteemide alaste programmide väljatöötamine nii põllukultuuride kui loomakasvatuse jaoks.

4. Võttes arvesse iga mõjutatava osalisriigi konkreetseid olusid ja vajadusi, sisaldavad siseriiklikud tegevusprogrammid vajaduse korral muu hulgas järgmistes esmatähtsates valdkondades võetavaid meetmeid, kuivõrd need on seotud kõrbestumise tõkestamisega ning põua tagajärgede leevendamisega mõjutatavatel aladel ja vastavad selliste alade elanikkonna huvidele: alternatiivsete elatusvahendite edendamine ning riigi majanduskeskkonna parandamine, tugevdamaks vaesuse kaotamisele ja toiduainetega kindlustatuse tagamisele suunatud programme; rahvastikudünaamika; loodusvarade säästev kasutamine ja säästvad põllumajandustavad; erinevate energiaallikate arendamine ja tõhus kasutamine; institutsioonilised ja õigusraamistikud; hindamise ja süstemaatiliste vaatluste, sealhulgas hüdroloogia- ja meteoroloogiateenistuste võimaluste parandamine ning suutlikkuse arendamine, koolitus ja üldsuse teadlikkuse tõstmine.

Artikkel 11

Allpiirkondlikud ja piirkondlikud tegevusprogrammid

Mõjutatavad osalisriigid konsulteerivad üksteisega ja teevad koostööd, et vastavalt asjakohastele piirkondlikele rakenduslisadele koostada vajaduse korral allpiirkondlikud ja/või piirkondlikud tegevusprogrammid siseriiklike programmide ühtlustamiseks ja täiendamiseks ning nende tõhususe suurendamiseks. Artikli 10 sätteid kohaldatakse mutatis mutandis allpiirkondlike ja piirkondlike programmide suhtes. Selline koostöö võib hõlmata piiriüleste loodusvarade säästva kasutuse kokkulepitud ühisprogramme, teadus- ja tehnikaalast koostööd ning asjaomaste asutuste tugevdamist.

Artikkel 12

Rahvusvaheline koostöö

Mõjutatavad osalisriigid peaksid koostöös teiste konventsiooniosaliste ning rahvusvahelise üldsusega tagama käesoleva konventsiooni rakendamiseks soodsa rahvusvahelise keskkonna. Selline koostöö peaks hõlmama ka tehnosiiret ning uurimis- ja arendustegevust, teabe kogumist ja levitamist ning rahalisi vahendeid.

Artikkel 13

Tegevusprogrammide koostamise ja rakendamise toetamine

1. Artikli 9 kohaste tegevusprogrammide toetamise meetmed hõlmavad muu hulgas järgmist:

a) finantskoostöö tegevusprogrammide sellise prognoositavuse saavutamiseks, mis võimaldab vajalikku pikaajalist kavandamist;

b) selliste koostöömehhanismide väljatöötamine ja kasutamine, mis võimaldavad paremini toetada kohalikku tasandit, kaasa arvatud valitsusväliste organisatsioonide kaudu võetavad meetmed edukate katseprogrammide korratavuse edendamiseks vajaduse korral;

c) paindlikkuse suurendamine projektide kavandamisel, rahastamisel ja rakendamisel, järgides kohaliku kogukonna tasandi jaoks sobivat eksperimenteerivat, järkjärgulist lähenemisviisi; ning

d) vajaduse koral haldus- ja eelarvemenetlused, mis suurendavad koostöö- ja toetusprogrammide tõhusust.

2. Mõjutatavatele konventsiooniosalistele arenguriikidele sellist toetust andes eelistatakse konventsiooniosalisi Aafrika riike ja konventsiooniosalisi vähimarenenud riike.

Artikkel 14

Tegevusprogrammide koostamise ja rakendamise koordineerimine

1. Konventsiooniosalised teevad kas otse või asjaomaste valitsustevaheliste organisatsioonide kaudu tihedat koostööd tegevusprogrammide koostamisel ja rakendamisel.

2. Konventsiooniosalised arendavad välja eelkõige riigi ja kohalikul tasandil rakendatavad töömehhanismid, et tagada parim võimalik koordineerimine konventsiooniosaliste arenenud riikide, konventsiooniosaliste arenguriikide ning vastavate valitsustevaheliste ja valitsusväliste organisatsioonide vahel, vältida kattumist, ühtlustada sekkumised ja lähenemisviisid ning viia antava abi mõju maksimumini. Mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide puhul peetakse esmatähtsaks rahvusvahelise koostööga seotud tegevuse koordineerimist, et maksimaalselt tõhustada vahendite kasutamist, tagada asjakohaselt reageeriv abi ning soodustada käesoleva konventsiooni kohaste siseriiklike tegevusprogrammide ja prioriteetide rakendamist.

Artikkel 15

Piirkondlikud rakenduslisad

Valitakse välja tegevusprogrammidesse lülitatavad elemendid ning kohandatakse need mõjutatavate osalisriikide või piirkondade suhtes kohaldatavate sotsiaal-, majandus-, geograafiliste ja kliimateguritega ning arengutasemega. Tegevusprogrammide koostamise juhised ning nende täpne suundumus ja sisu konkreetsete allpiirkondade ja piirkondade osas on sätestatud piirkondlikes rakenduslisades.

2. jagu

Teadus- ja tehnikaalane koostöö

Artikkel 16

Teabe kogumine, analüüs ja vahetus

Konventsiooniosalised lepivad kokku, et nad integreerivad ja koordineerivad vastavalt oma võimalustele asjakohaste lühi- ja pikaajaliste andmete ja teabe kogumist, analüüsi ja vahetust, et tagada maa degradeerumise süstemaatiline vaatlus mõjutatavatel aladel ning paremini mõista ja hinnata põua ja kõrbestumise protsesse ja mõjusid. Muu hulgas aitaks see saavutada, et ebasoodsate kliimamuutustega perioodidest hoiatatakse varakult ette ning tegevust kavandatakse vormis, mis sobib praktiliseks kohaldamiseks kõigil tasanditel kõikide kasutajate, eriti kohaliku elanikkonna poolt. Selleks teevad konventsiooniosalised järgmist:

a) hõlbustavad ja tugevdavad teabe kogumise, analüüsi ja vahetuse ning süstemaatilise vaatlusega tegelevate ülemaailmsete institutsioonide ja asutuste sellise võrgustiku toimimist kõigil tasanditel, mis muu hulgas:

i) seab eesmärgiks ühtesobivate standardite ja süsteemide kasutamise,

ii) hõlmab asjakohaseid andmeid ja jaamu, kaasa arvatud kõrvalistes piirkondades,

iii) kasutab ja levitab maa degradeerumise alaste andmete kogumise, edastamise ja hindamise tänapäevast tehnoloogiat ning

iv) ühendab siseriiklikud, allpiirkondlikud ja piirkondlikud andme- ja teabekeskused ülemaailmsete teabeallikatega;

b) tagavad teabe kogumise, analüüsi ja vahetuse suunamise kohalike kogukondade ja otsusetegijate vajadustele, silmas pidades konkreetsete probleemide lahendamist, ning kohalike kogukondade kaasamise sellesse tegevusse;

(c) toetavad ja arendavad kahe- ja mitmepoolseid programme ja projekte, mis on suunatud andmete ja teabe kogumise, analüüsi ja vahetuse määratlemisele, teostamisele, hindamisele ja rahastamisele, kaasa arvatud muu hulgas füüsiliste, bioloogiliste, sotsiaalsete ja majanduslike indikaatorite integreeritud kogumid;

d) kasutavad täiel määral ära pädevate valitsustevaheliste ja valitsusväliste organisatsioonide asjatundlikkust eelkõige asjakohase teabe ja kogemuste levitamiseks eri piirkondade sihtrühmade hulgas;

e) pööravad täit tähelepanu sotsiaal-majanduslike andmete kogumisele, analüüsile ja vahetusele ning nende integreerimisele füüsikaliste ja bioloogiliste andmetega;

f) vahetavad kõigist kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamisega seotud asjaomastest avalikult kättesaadavatest allikatest pärinevat teavet ning teevad selle täielikult, avalikult ja kiiresti kättesaadavaks; ning

g) vahetavad oma asjakohaste siseriiklike õigusaktide ja/või poliitika kohaselt teavet kohalike ja tavateadmiste kohta, tagades nende piisava kaitse ja hoolitsedes, et asjaomased kohalikud kogukonnad saaksid õiglastel alustel ja vastastikku kokkulepitud tingimustel kasutada neist teadmistest tulenevat tulu.

Artikkel 17

Uurimis- ja arendustegevus

1. Konventsiooniosalised kohustuvad vastavalt oma võimalustele edendama asjaomaste siseriiklike, allpiirkondlike, piirkondlike ja rahvusvaheliste asutuste kaudu teadus- ja tehnikaalast koostööd kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise valdkonnas. Selleks toetavad konventsiooniosalised teadusuuringuid, mis:

a) aitavad täiustada teadmisi põua ja kõrbestumiseni viivate protsesside kohta ning põua ja kõrbestumise nii looduslike kui ka inimtekkeliste põhjuslike tegurite mõju ja üksteisest eristamise kohta, et tõkestada kõrbestumist ning leevendada põua tagajärgi, saavutada tootlikkuse paranemine ning ressursside säästev kasutamine ja majandamine;

b) lähtuvad selgelt määratletud eesmärkidest, on suunatud kohaliku elanikkonna konkreetsetele vajadustele ning viivad selliste lahenduste leidmise ja rakendamiseni, mis parandavad mõjutatavatel aladel elavate inimeste elatustaset;

c) kaitsevad, integreerivad, süvendavad ja kinnitavad kohalikke ja tavateadmisi, oskusteavet ja tavasid, tagades asjakohaste siseriiklike õigusaktide ja/või poliitika kohaselt, et nende teadmiste valdajad saavad võrdsetel alustel ja vastastikku kokkulepitud tingimustel otsest kasu nende teadmiste või neist tuleneva mis tahes tehnoloogiaarenduse kaubanduslikul eesmärgil kasutamisest;

d) arendavad ja tugevdavad siseriiklikku, allpiirkondlikku ja piirkondlikku teadussuutlikkust mõjutatavates konventsiooniosalistes arenguriikides, eriti Aafrikas, kaasa arvatud kohalike oskuste ja asjakohase suutlikkuse arendamine ja tugevdamine eeskätt nõrga uurimisbaasiga riikides, pöörates erilist tähelepanu laia osalusega, paljusid eri valdkondi hõlmavatele sotsiaal-majanduslikele uuringutele;

e) võtavad vajaduse korral arvesse vaesuse, keskkonnateguritest põhjustatud rände ja kõrbestumise vahelisi seoseid;

f) edendavad siseriiklike, allpiirkondlike, piirkondlike ja rahvusvaheliste teadusorganisatsioonide ühiseid uurimisprogramme nii avalikus kui erasektoris, arendamaks täiendatud, jõukohase maksumusega ning kergesti kättesaadavaid tehnoloogiaid säästva arengu tagamiseks kohaliku elanikkonna ja kohalike kogukondade tõhusa osalemise kaudu; ning

g) parandavad veevarude kättesaadavust mõjutatavatel aladel, muu hulgas tehispilvede tekitamisega.

2. Tegevusprogrammidesse tuleks lülitada konkreetsete piirkondade ja allpiirkondade uurimistegevuse prioriteedid, mis peegeldavad erinevaid kohalikke tingimusi. Konventsiooniosaliste konverents vaatab uurimistegevuse prioriteedid regulaarselt läbi, arvestades teaduse ja tehnika komitee nõuandeid.

Artikkel 18

Tehnoloogia siire, omandamine, kohandamine ja arendamine

1. Konventsiooniosalised kohustuvad vastavalt ühiselt kokkulepitule ning oma asjakohaste siseriiklike õigusaktide ja/või poliitika kohaselt edendama, rahastama ja/või hõlbustama kõrbestumise tõkestamise ja/või põua tagajärgede leevendamisega seotud keskkonnasõbralike, majanduslikult elujõuliste ja sotsiaalselt vastuvõetavate tehnoloogiate siiret, omandamist, kohandamist ja arendamist, et aidata kaasa säästva arengu saavutamisele mõjutatavatel aladel. Selline koostöö on vastavalt vajadusele kas kahe- või mitmepoolne ning selles kasutatakse täiel määral ära valitsustevaheliste ja valitsusväliste organisatsioonide asjatundlikkust. Konventsiooniosalised teevad eeskätt järgmist:

a) kasutavad täielikult ära olemasolevad siseriiklikud, allpiirkondlikud, piirkondlikud ja rahvusvahelised infosüsteemid ja teabevahetusmehhanismid, et levitada teavet olemasolevate tehnoloogiate, nende allikate, neist tulenevate keskkonnariskide ning nende omandamise üldiste tingimuste kohta;

b) hõlbustavad vastastikuse kokkuleppe kohaselt eelkõige mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide soodsatel tingimustel, sealhulgas soodus- ja eelistingimustel juurdepääsu tehnoloogiatele, mis kõige paremini sobivad praktiliseks kasutamiseks kohalike kogukondade konkreetsete vajaduste rahuldamiseks, võttes arvesse intellektuaalomandi õiguste kaitsmise vajadust ning pöörates erilist tähelepanu selliste tehnoloogiate sotsiaalsele, kultuurilisele, majanduslikule ja keskkonnamõjule;

c) hõlbustavad finantsabi või muude sobivate vahendite abil tehnoloogiaalast koostööd mõjutatavate osalisriikide vahel;

d) laiendavad tehnoloogiaalast koostööd mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikidega, kaasates vajaduse korral ühisettevõtteid ning laiendades koostööd eriti sektoritesse, mis edendavad alternatiivseid elatusvahendeid;

e) võtavad sobivaid meetmeid selliste siseturutingimuste ja rahaliste või muude stiimulite tekitamiseks, mis aitavad kaasa sobivate tehnoloogiate, teadmiste, oskusteabe ja tavade arengule, üleandmisele, omandamisele ja kohandamisele, sealhulgas intellektuaalomandi õiguste piisava ja tõhusa kaitse tagamisele.

2. Konventsiooniosalised kaitsevad, edendavad ja kasutavad igaüks vastavalt oma võimalustele ja asjakohaste siseriiklike õigusaktide ja/või poliitika kohaselt eelkõige asjakohaseid tava- ja kohalikke tehnoloogiaid, teadmisi, oskusteavet ja tavasid ning kohustuvad selleks:

a) koostama kohaliku elanikkonna osalusel selliste tehnoloogiate, teadmiste, oskusteabe ja tavade ning nende kasutusvõimaluste nimistu ning levitama seda teavet vajaduse korral koostöös asjaomaste valitsustevaheliste ja valitsusväliste organisatsioonidega;

b) tagama selliste tehnoloogiate, teadmiste, oskusteabe ja tavade piisava kaitse ning õiglastel alustel ja vastavalt ühisele kokkuleppele kohaliku elanikkonna otsese kasu nende tehnoloogiate, teadmiste, oskusteabe ja tavade kasutamisest või neist tulenevast mis tahes tehnoloogiaarengust;

c) soodustama ja aktiivselt toetama selliste tehnoloogiate, teadmiste, oskusteabe ja tavade ning neil põhineva arengu või uue tehnoloogia parandamist ja levitamist; ning

d) hõlbustama vajaduse korral selliste tehnoloogiate, teadmiste, oskusteabe ja tavade laialdasse kasutusse võtmist ja integreerima neid vastavalt vajadusele tänapäevatehnoloogiatega.

3. jagu

Toetavad meetmed

Artikkel 19

Suutlikkuse suurendamine, haridus ja üldsuse teadlikkus

1. Konventsiooniosalised tunnistavad suutlikkuse suurendamise, st asutuste loomise, koolituse ning vastava kohaliku ja siseriikliku suutlikkuse arendamise olulisust kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise alastes jõupingutustes. Nad edendavad vajaduse korral suutlikkuse suurendamist:

a) kohalike elanike, eeskätt naiste ja noorsoo täieliku osalemise kaudu kõigil tasanditel, eriti kohalikul tasandil, koostöös valitsusväliste ja kohalike organisatsioonidega;

b) suurendades siseriiklikul tasandil koolitus- ja teadussuutlikkust kõrbestumise ja põua valdkonnas;

c) luues ja/või tugevdades toetus- ja nõuandeteenuseid, et tõhusamalt levitada asjakohaseid tehnoloogiameetodeid ja -võtteid, samuti koolitades kohapeal töötajaid ja maaorganisatsioonide liikmeid küsimustes, mis käsitlevad loodusvarade säilitamist ja säästvat kasutamist elanikkonna osaluse põhimõtte alusel;

d) soodustades kohalike inimeste teadmiste, oskusteabe ja tavade kasutamist ja levitamist tehnilise koostöö programmide raames, kus see on võimalik;

e) kohandades vajaduse korral asjakohaseid keskkonnasõbralikke tehnoloogiaid ja tavapäraseid põllukultuuride ja loomakasvatuse meetodeid tänapäeva sotsiaal-majanduslike tingimustega;

f) pakkudes asjakohast koolitust ja tehnoloogiat alternatiivsete energiaallikate, eriti taastuvate energiaallikate kasutamiseks eesmärgiga eelkõige vähendada sõltuvust puidust kui kütusest;

g) tehes vastastikuse kokkuleppe kohaselt koostööd, et tugevdada mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide suutlikkust koostada ning rakendada programme teabe kogumise, analüüsi ja vahetuse valdkonnas vastavalt artiklile 16;

h) alternatiivsete elatusvahendite edendamise uuenduslike viiside, sealhulgas uute oskuste õpetamise kaudu;

i) koolitades otsusetegijaid, juhte ja töötajaid, kes vastutavad andmete kogumise ja analüüsi eest põuaolukordi käsitleva, varajase hoiatamisega seotud teabe levitamiseks ja kasutamiseks ning toiduainete tootmiseks;

j) olemasolevate siseriiklike asutuste ja õigusraamistike tõhusama toimimise ja vajaduse korral uute loomise, samuti strateegilise planeerimise ja juhtimise tugevdamise kaudu; ning

(k) kasutades vahetusprogramme, mis pikaajalise interaktiivse õppe- ja uurimisprotsessi kaudu parandavad mõjutatavate osalisriikide suutlikkust.

2. Mõjutatavad konventsiooniosalised arenguriigid korraldavad vastavalt vajadusele koostöös teiste konventsiooniosalistega ning pädevate valitsustevaheliste ja valitsusväliste organisatsioonidega kohalikul ja siseriiklikul tasandil olemasoleva suutlikkuse ja olemasolevate võimaluste ning nende tugevdamise potentsiaali interdistsiplinaarse hindamise.

3. Konventsiooniosalised teevad omavahel ja pädevate valitsustevaheliste ning valitsusväliste organisatsioonide kaudu koostööd üldsuse teadlikkuse tõstmiseks ning haridusprogrammide korraldamiseks ja toetamiseks nii mõjutatavates kui vajaduse korral mittemõjutatavates osalisriikides, edendamaks arusaamist kõrbestumise ja põua põhjustest ja mõjudest ning käesoleva konventsiooni eesmärgi täitmise tähtsusest. Selleks teevad konventsiooniosalised järgmist:

a) korraldavad riigi elanikkonnale suunatud teadlikkuse tõstmise kampaaniaid;

b) edendavad alaliselt üldsuse juurdepääsu asjakohasele teabele ning laia üldsuse osalemist haridustegevuses ja teadlikkuse tõstmisega seotud tegevuses;

c) soodustavad üldsuse teadlikkusele kaasa aitavate ühenduste loomist;

d) koostavad ja vahetavad harivaid ja üldsuse teadlikkust tõstvaid materjale võimaluse korral kohalikes keeltes, vahetavad ja lähetavad eksperte koolitama mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide töötajaid ning korraldama asjakohaseid haridus- ja teadlikkuse tõstmise programme, kasutavad täielikult ära pädevates rahvusvahelistes organites kättesaadavaid asjakohaseid harivaid materjale;

e) hindavad haridusvajadusi mõjutatavatel aladel, töötavad välja sobivad koolide õppekavad ning laiendavad vastavalt vajadusele haridusprogramme ja täiskasvanute kirjaoskusprogramme ning üldisi koolitusvõimalusi eriti tütarlastele ja naistele, et õpetada kindlaks tegema, säilitama ning säästvalt kasutama ja majandama mõjutatavate alade loodusvarasid; ning

f) arendavad interdistsiplinaarseid laia osalusega programme, mis integreerivad kõrbestumise ja põua alase teadlikkuse haridussüsteemidesse ja mitteformaalsetesse, täiskasvanute, kaug- ja praktilistesse õppeprogrammidesse.

4. Konventsiooniosaliste konverents moodustab ja/või tugevdab kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamisega tegelevate piirkondlike haridus- ja koolituskeskuste võrgustikke. Neid võrgustikke koordineerib selleks otstarbeks loodud või määratud asutus, et koolitada teadus-, tehnilisi ja juhtivtöötajaid ning tugevdada mõjutatavates osalisriikides olemasolevaid hariduse ja koolituse eest vastutavaid asutusi, pidades vajaduse korral silmas programmide ühtlustamist ja nendevahelise kogemustevahetuse organiseerimist. Need võrgustikud teevad tihedat koostööd asjaomaste valitsustevaheliste ja valitsusväliste organisatsioonidega, vältimaks jõupingutuste kattumist.

Artikkel 20

Rahalised vahendid

1. Võttes arvesse rahastamise keskset tähtsust käesoleva konventsiooni eesmärgi saavutamisel, teevad konventsiooniosalised vastavalt oma võimalustele kõik jõupingutused tagamaks, et kõrbestumise tõkestamise ning põua tagajärgede leevendamise programmide jaoks on olemas piisavad rahalised vahendid.

2. Sellega seoses kohustuvad konventsiooniosalised arenenud riigid, eelistades mõjutatavaid konventsiooniosalisi Aafrika riike ning kõrvale jätmata muude piirkondade mõjutatavaid konventsiooniosalisi arenguriike, tegema vastavalt artiklile 7 järgmist:

a) mobiliseerima küllaldasi rahalisi vahendeid, sealhulgas toetusi ja sooduskrediiti kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise programmide rakendamise toetamiseks;

b) edendama piisavate, õigeaegsete ja prognoositavate rahaliste vahendite mobiliseerimist Ülemaailmse Keskkonnarahastu asutamisdokumendi asjakohaste sätete kohaselt nimetatud rahastu nelja peamise sihtvaldkonnaga seotud, kõrbestumisele suunatud tegevuse kokkulepitud lisakulutuste katmiseks, kaasa arvatud rahastu uued ja täiendavad rahastamisvõimalused;

c) hõlbustama rahvusvahelise koostöö kaudu tehnoloogia, teadmiste ja oskusteabe üleandmist; ning

d) uurima koostöös mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikidega meetodeid ja stiimuleid rahaliste vahendite mobiliseerimiseks ja suunamiseks, sealhulgas fondide, valitsusväliste organisatsioonide ja muude erasektori üksuste vahendite suunamiseks, kaasa arvatud eeskätt võlavahetused ja muud rahastamist suurendavad uuendusmeetodid, millega vähendatakse mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide, eriti Aafrika riikide, välisvõlakoormat.

3. Mõjutatavad konventsiooniosalised arenguriigid kohustuvad vastavalt oma võimalustele mobiliseerima piisavaid rahalisi vahendeid oma siseriiklike tegevusprogrammide rakendamiseks.

4. Rahaliste vahendite mobiliseerimisel püüavad konventsiooniosalised täielikult ära kasutada ning pidevalt täiustada kõiki siseriiklikke, kahe- ja mitmepoolseid rahastamisallikaid ja -mehhanisme, kasutades konsortsiume, ühisprogramme ja paralleelset rahastamist ning püüdes kaasata erasektori, sealhulgas valitsusväliste organisatsioonide rahastamisallikaid ja -mehhanisme. Selleks kasutavad konventsiooniosalised täielikult artikli 14 kohaselt arendatud tegutsemismehhanisme.

5. Et mobiliseerida mõjutatavatele konventsiooniosalistele arenguriikidele kõrbestumise tõkestamiseks ning põua tagajärgede leevendamiseks vajalikke rahalisi vahendeid, konventsiooniosalised:

a) ratsionaliseerivad ja tugevdavad kõrbestumise tõkestamiseks ja põua tagajärgede leevendamiseks juba eraldatud vahendite korraldamist, kasutades neid tõhusamalt ja mõjusamalt, hinnates nende kasutamise edukust ja puudujääke, kõrvaldades nende mõjusat kasutamist takistavad asjaolud ja vajaduse korral programme ümber suunates, pidades silmas vastavalt käesolevale konventsioonile vastuvõetud pikaajalist integreeritud lähenemisviisi;

b) suunavad mitmepoolsete finantsasustuste, organisatsioonide ja fondide, sealhulgas piirkondlike arengupankade ja -fondide juhtorganite tähelepanu eelkõige käesoleva konventsiooni rakendamist edendava tegevuse toetamisele mõjutatavates konventsiooniosalistes arenguriikides, eriti Aafrika riikides, rõhutades eriti neid tegevusprogramme, mida nimetatud riigid kohustuvad rakendama piirkondlike rakenduslisade raames; ning

c) uurivad võimalusi piirkondliku ja allpiirkondliku koostöö tugevdamiseks, et selle kaudu toetada siseriiklikul tasandil tehtavaid jõupingutusi.

6. Teisi konventsiooniosalisi ergutatakse andma vabatahtlikkuse alusel kõrbestumisega seotud teadmisi, oskusteavet ja meetodeid ja/või rahalisi vahendeid mõjutatavatele konventsiooniosalistele arenguriikidele.

7. Mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide, eriti Aafrika riikide täielik käesolevast konventsioonist tulenevate kohustuste täitmine muutub märgatavalt kergemaks, kui konventsiooniosalised arenenud riigid täidavad oma käesolevast konventsioonist tulenevad kohustused eeskätt rahaliste vahendite ja tehnosiirde osas. Oma kohustusi täites peaksid konventsiooniosalised arenenud riigid võtma täiel määral arvesse, et mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide, eriti Aafrika riikide esimene prioriteet on majandus- ja sotsiaalareng ning vaesuse kaotamine.

Artikkel 21

Finantsmehhanismid

1. Konventsiooniosaliste konverents edendab finantsmehhanismide kättesaadavust ning ergutab neid võimaldama käesoleva konventsiooni rakendamiseks maksimaalselt vahendeid mõjutatavatele konventsiooniosalistele arenguriikidele, eriti Aafrika riikidele. Selleks kaalub konventsiooniosaliste konverents muu hulgas selliste lähenemisviiside ja poliitika vastuvõtmist, mis:

a) lihtsustavad siseriiklikul, allpiirkondlikul, piirkondlikul ja ülemaailmsel tasandil rahaliste vahendite eraldamist käesoleva konventsiooni asjakohastest sätetest tuleneva tegevuse jaoks;

b) edendavad vastavalt artiklile 20 mitut rahastamisallikat hõlmavaid lähenemisviise, mehhanisme ja korraldusi ja nende hindamist;

c) annavad huvitatud konventsiooniosalistele ja asjaomastele valitsustevahelistele ja valitsusvälistele organisatsioonidele teavet olemasolevate rahastamisallikate ning -skeemide kohta, lihtsustamaks nendevahelist koordineerimist;

d) hõlbustavad vajaduse korral selliste mehhanismide loomist nagu siseriiklikud kõrbestumise tõkestamise fondid, kaasa arvatud valitsusväliste organisatsioonide osalusega fondid, et suunata rahalisi vahendeid kiiresti ja tõhusalt mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide kohalikule tasandile; ning

e) tugevdavad olemasolevaid allpiirkonna ja piirkonna tasandi fonde ja finantsmehhanisme, et tõhusamalt toetada käesoleva konventsiooni rakendamist.

2. Konventsiooniosaliste konverents ergutab mitmesuguste ÜRO süsteemi mehhanismide ning mitmepoolsete finantsasutuste kaudu ka toetuse andmist riigi, allpiirkonna ja piirkonna tasandi tegevusele, mis võimaldab konventsiooniosalistel arenguriikidel täita oma käesolevast konventsioonist tulenevaid kohustusi.

3. Mõjutatavad konventsiooniosalised arenguriigid kasutavad ära ning vajaduse korral loovad ja/või tugevdavad siseriiklikke, siseriiklikesse arenguprogrammidesse integreeritud koordineerimismehhanisme, mis tagavad kõikide olemasolevate rahaliste vahendite tõhusa kasutamise. Vahendite kogumisel, programmide väljatöötamisel ja rakendamisel ning kohaliku tasandi rühmadele rahastamisvõimaluste tagamisel kasutavad nad lisaks laia osalusega protsesse, mis hõlmavad valitsusväliseid organisatsioone, kohalikke rühmi ja erasektorit. Seda tegevust võib edendada abiandjate poolse parema koordineerimise ja paindliku programmitööga.

4. Suurendamaks olemasolevate finantsmehhanismide mõjusust ja tõhusust, luuakse käesolevaga ülemaailmne mehhanism, mis hakkab edendama märkimisväärsete rahaliste vahendite mobiliseerimise ja suunamiseni viivat tegevust, kaasa arvatud tehnosiire mõjutatavatele konventsiooniosalistele arenguriikidele toetustena ja/või soodus- või muudel tingimustel. See ülemaailmne mehhanism allub konventsiooniosaliste konverentsile, tegutseb konverentsi suuniste kohaselt ning annab talle aru.

5. Konventsiooniosaliste konverents määrab oma esimesel korralisel istungil kindlaks, millise organisatsiooni juures ülemaailmne mehhanism tegutsema hakkab. Konventsiooniosaliste konverents ning tema poolt määratud organisatsioon lepivad omavahel kokku ülemaailmse mehhanismi tegutsemise tingimustes, tagamaks muu hulgas, et mehhanism:

a) täpsustab käesoleva konventsiooni rakendamiseks kasutada olevad asjakohased kahe- ja mitmepoolsed koostööprogrammid ning koostab nende nimistu;

b) annab konventsiooniosalistele nende taotlusel nõu uuenduslike rahastamismeetodite ja finantsabi allikate kohta ning koostöötegevuse koordineerimise parandamise kohta riigi tasandil;

c) annab huvitatud konventsiooniosalistele ja asjaomastele valitsustevahelistele ja valitsusvälistele organisatsioonidele teavet olemasolevate rahastamisallikate ja -skeemide kohta, hõlbustamaks nendevahelist koordineerimist; ning

d) annab alates konventsiooniosaliste konverentsi teisest korralisest istungist konverentsile aru oma tegevusest.

6. Konventsiooniosaliste konverents teeb oma esimesel istungil mehhanismi haldustegevuseks vajalikud korraldused organisatsioonis, kelle juurde ta on ülemaailmse mehhanismi määranud, lähtudes võimaluste piires olemasolevatest eelarvelistest vahenditest ja inimressurssidest.

7. Konventsiooniosaliste konverents vaatab oma kolmandal korralisel istungil läbi lõikele 4 vastava talle aru andva ülemaailmse mehhanismi poliitika, tegutsemistingimused ja tegevuse, võttes arvesse artikli 7 sätteid. Läbivaatamise tulemuste põhjal kaalub ja võtab konventsiooniosaliste konverents vajalikke meetmeid.

IV OSA

ASUTUSED

Artikkel 22

Konventsiooniosaliste konverents

1. Asutatakse konventsiooniosaliste konverents.

2. Konventsiooniosaliste konverents on käesoleva konventsiooni kõrgeim organ. Ta võtab oma volituste piires vastu otsuseid, mis on vajalikud käesoleva konventsiooni mõjusaks rakendamiseks. Eelkõige konventsiooniosaliste konverents:

a) kontrollib regulaarselt käesoleva konventsiooni rakendamist ja selle institutsioonilise korra toimimist, pidades silmas riigi, allpiirkonna, piirkonna ja rahvusvahelisel tasandil saadud kogemusi ning teaduse ja tehnika arengut;

b) edendab ja hõlbustab konventsiooniosaliste poolt vastuvõetud meetmeid käsitleva teabe vahetust ning määrab kindlaks artikli 26 kohaselt edastatava teabe esitamise vormi ja ajakava, vaatab läbi aruanded ja annab nende kohta soovitusi;

c) asutab käesoleva konventsiooni rakendamisel vajalikuks peetavaid abistavaid organeid;

d) vaatab läbi abistavate organite aruanded ja annab neile organitele juhiseid;

e) lepib kokku ja võtab konsensuse alusel vastu oma ja mis tahes abistava organi töökorra ja finantseeskirjad;

f) võtab artiklite 30 ja 31 kohaselt vastu käesoleva konventsiooni muudatused;

g) kiidab heaks oma ja abistavate organite tegevusprogrammi ja -eelarve ning korraldab nende vajaliku rahastamise;

h) teeb vajaduse korral koostööd siseriiklike, rahvusvaheliste, valitsustevaheliste või valitsusväliste pädevate asutustega ja kasutab nende teenuseid ning teavet;

i) edendab ja tugevdab sidemeid muude asjakohaste konventsioonidega, vältides seejuures jõupingutuste kattumist; ning

j) täidab muid käesoleva konventsiooni eesmärkide saavutamiseks vajalikuks osutuvaid ülesandeid.

3. Konventsiooniosaliste konverents võtab oma esimesel istungil konsensuse alusel vastu oma töökorra, mis sisaldab otsustamismenetlust käesoleva konventsiooniga sätestatud otsustamismenetlusega hõlmamata küsimuste osas. Selle menetlusega võidakse täpsustada konkreetsete otsuste vastuvõtmiseks nõutav häälteenamus.

4. Konventsiooniosaliste konverentsi esimese istungi kutsub kokku artiklis 35 nimetatud ajutine sekretariaat ning see istung toimub hiljemalt ühe aasta möödumisel käesoleva konventsiooni jõustumisest. Kui konventsiooniosaliste konverents ei otsusta teisiti, kutsutakse teine, kolmas ja neljas korraline istung kokku kord aastas ning seejärel toimuvad korralised istungid iga kahe aasta järel.

5. Konventsiooniosaliste konverentsi erakorralised istungid toimuvad ajal, mille konventsiooniosaliste konverents oma korralisel istungil otsustab, või mis tahes konventsiooniosalise kirjaliku taotluse alusel, tingimusel et kolme kuu möödumisel päevast, mil alaline sekretariaat konventsiooniosalistele taotlusest teatas, toetab seda vähemalt üks kolmandik konventsiooniosalistest.

6. Konventsiooniosaliste konverents valib igal korralisel istungil juhatuse. Juhatuse struktuuri ja ülesanded määrab kindlaks töökord. Juhatuse nimetamisel tuleb asjakohaselt arvesse võtta vajadust tagada õiglane geograafiline jaotus ning mõjutatavate osalisriikide, eriti Aafrika riikide, piisav esindatus.

7. Ühinenud Rahvaste Organisatsioon, selle eriagentuurid ja kõik selle liikmesriigid või vaatlejad, kes ei ole käesoleva konventsiooni osalised, võivad konventsiooniosaliste konverentsil olla esindatud vaatlejatena. Mis tahes siseriiklikku või rahvusvahelist, valitsustevahelist või valitsusvälist organit või asutust, kes on pädev käesoleva konventsiooniga reguleeritavates küsimustes ja kes on alalist sekretariaati teavitanud oma soovist olla esindatud konventsiooniosaliste konverentsi istungil vaatlejana, võib lubada istungil osalema, kui vähemalt üks kolmandik kohal viibivatest konventsiooniosalistest selle vastu ei ole. Vaatlejate lubamine ja osalemine toimub konventsiooniosaliste konverentsi poolt vastuvõetud töökorra kohaselt.

8. Konventsiooniosaliste konverents võib taotleda, et pädevad ning vastavat asjatundlikkust omavad siseriiklikud ja rahvusvahelised organisatsioonid annaksid talle artikli 16 punkti g, artikli 17 lõike 1 punkti c ja artikli 18 lõike 2 punkti b kohaldamiseks vajalikku teavet.

Artikkel 23

Alaline sekretariaat

1. Asutatakse alaline sekretariaat.

2. Alalise sekretariaadi ülesanded on järgmised:

a) korraldada konventsiooniosaliste konverentsi ning käesoleva konventsiooni kohaselt asutatud abistavate organite istungeid ja osutada neile vajalikke teenuseid;

b) koguda ja edastada sekretariaadile saadetud aruandeid;

c) hõlbustada vastava taotluse korral mõjutatavate konventsiooniosaliste arenguriikide, eriti Aafrika riikide, abistamist käesoleva konventsiooni kohaselt nõutava teabe koostamisel ja edastamisel;

d) koordineerida oma tegevust teiste asjaomaste rahvusvaheliste organite ja konventsioonide sekretariaatidega;

e) sõlmida konventsiooniosaliste konverentsi suuniste kohaselt haldus- ja lepingulisi suhteid, mida sekretariaadi ülesannete mõjus täitmine võib eeldada;

f) valmistada ette aruandeid käesoleva konventsiooniga sekretariaadile antud ülesannete täitmise kohta ning esitada need aruanded konventsiooniosaliste konverentsile; ning

g) täita muid sekretariaadi ülesandeid, mille võib kindlaks määrata konventsiooniosaliste konverents.

3. Konventsiooniosaliste konverents määrab oma esimesel istungil alalise sekretariaadi ja kehtestab selle toimimise korra.

Artikkel 24

Teadus- ja tehnikakomitee

1. Konventsiooniosaliste konverentsi abistava organina asutatakse teadus- ja tehnikakomitee, mis annab konverentsile teavet ja nõu kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamisega seotud teadus- ja tehnikaküsimustes. Komitee tuleb kokku seoses konventsiooniosaliste konverentsi korraliste istungitega, tegeleb paljude eri valdkondadega ning on osalemiseks avatud kõigile konventsiooniosalistele. Komitee koosneb riikide esindajatest, kes on pädevad eri valdkondade asjatundjatena. Konventsiooniosaliste konverents otsustab oma esimesel istungil komitee pädevuse.

2. Konventsiooniosaliste konverents koostab ja säilitab asjaomastes valdkondades pädevate ja kogemusi omavate sõltumatute ekspertide nimekirja. See nimekiri põhineb konventsiooniosaliste poolt kirjalikult esitatud ettepanekutel ja selles võetakse arvesse paljusid eri valdkondi hõlmava lähenemisviisi ja laialdase geograafilise esindatuse vajadust.

3. Konventsiooniosaliste konverents võib vajaduse korral määrata ad hoc töörühmi, kes annaksid konverentsile komitee kaudu teavet ja nõustaksid teda konkreetsetes küsimustes, mis käsitlevad teaduse ja tehnika arengu hetkeseisu kõrbestumise tõkestamisel ja põua tagajärgede leevendamisel. Need töörühmad moodustatakse ekspertidest, kelle nimed võetakse eespool nimetatud nimekirjast, võttes arvesse paljusid eri valdkondi hõlmava lähenemisviisi ja laia geograafilise esindatuse vajadust. Ekspertidel peab olema teadus- ja praktilise töö kogemus ning nad määrab komitee soovitusel konventsiooniosaliste konverents. Konventsiooniosaliste konverents otsustab töörühmade pädevuse ja tegevusviisid.

Artikkel 25

Asutuste, agentuuride ja organite võrgustiku loomine

1. Teadus- ja tehnikakomitee alustab konventsiooniosaliste konverentsi suuniste kohaselt võrgustiku üksusteks saada soovivate vastavate olemasolevate võrgustike, asutuste, agentuuride ja organite ülevaate koostamist ning hindamist. Kõnealune võrgustik toetab konventsiooni rakendamist.

2. Teadus- ja tehnikakomitee teeb lõikes 1 nimetatud ülevaatuse ja hindamise tulemuste põhjal konventsiooniosaliste konverentsile soovitusi meetodite ja vahendite kohta, mis hõlbustavad ja tugevdavad eespool nimetatud üksuste võrgustikku liitmist kohalikul, siseriiklikul ja muudel tasanditel, et tagada artiklites 16–19 sätestatud temaatiliste vajaduste arvessevõtmine.

3. Neid soovitusi arvesse võttes konventsiooniosaliste konverents:

a) selgitab välja võrgustiku loomiseks kõige sobivamad siseriiklikud, allpiirkondlikud, piirkondlikud ja rahvusvahelised üksused ja teeb soovitusi nende töökorralduse ja ajakava kohta; ning

b) selgitab välja selle võrgustiku loomise hõlbustamiseks ja tugevdamiseks kõigil tasanditel kõige paremini sobivad üksused.

V OSA

MENETLUSED

Artikkel 26

Teabe edastamine

1. Iga konventsiooniosaline edastab alalise sekretariaadi kaudu korralistel istungitel konventsiooniosaliste konverentsile läbivaatamiseks aruandeid meetmete kohta, mis asjaomane konventsiooniosaline on võtnud käesoleva konventsiooni rakendamiseks. Konventsiooniosaliste konverents määrab kindlaks selliste aruannete vormi ja esitamise ajakava.

2. Mõjutatavad osalisriigid esitavad artikli 5 kohaselt koostatud strateegiate kirjelduse ning nende rakendamist käsitleva mis tahes teabe.

3. Mõjutatavad osalisriigid, kes rakendavad artiklite 9–15 kohaseid tegevusprogramme, esitavad programmide ja nende rakendamise üksikasjaliku kirjelduse.

4. Mõjutatavate osalisriikide mis tahes rühm võib ühiselt teatada tegevusprogrammide raames allpiirkonna ja/või piirkonna tasandil võetud meetmetest.

5. Arenenud osalisriigid esitavad aruande tegevusprogrammide ettevalmistamise ja rakendamise abistamiseks võetud meetmete kohta, kaasa arvatud teave nende poolt käesoleva konventsiooni kohaselt eraldatud või eraldatavate rahaliste vahendite kohta.

6. Alaline sekretariaat edastab lõigete 1–4 kohaselt esitatud teabe võimalikult kiiresti konventsiooniosaliste konverentsile ja kõikidele asjaomastele abistavatele organitele.

7. Konventsiooniosaliste konverents hõlbustab taotluse korral käesoleva artikli kohase teabe kogumisel ja edastamisel ning tegevusprogrammidega seotud tehniliste ja rahaliste vajaduste väljaselgitamisel vajaliku tehnilise ja finantsabi andmist mõjutatavatele arenguriikidele, eelkõige Aafrika riikidele.

Artikkel 27

Rakendusküsimuste lahendamise meetmed

Konventsiooniosaliste konverents arutab käesoleva konventsiooni rakendamisel tekkida võivate küsimuste lahendamise korda ja institutsioonilisi mehhanisme ja kinnitab need.

Artikkel 28

Vaidluste lahendamine

1. Konventsiooniosalised lahendavad käesoleva konventsiooni tõlgendamise või kohaldamisega seotud mis tahes vaidluse läbirääkimiste teel või muul nende poolt valitud rahumeelsel viisil.

2. Käesoleva konventsiooni ratifitseerimisel, heakskiitmisel, kinnitamisel, sellega ühinemisel või mis tahes ajal pärast seda võib konventsiooniosaline, kes ei ole piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon, deklareerida hoiulevõtjale esitatud kirjalikus dokumendis, et ta tunnustab käesoleva konventsiooni tõlgendamise või kohaldamisega seonduva mis tahes vaidluse korral ühte või mõlemat järgmist vaidluse lahendamise viisi kohustuslikuna mis tahes konventsiooniosalise suhtes, kes on sama kohustuse heaks kiitnud:

a) vahekohtumenetlus vastavalt korrale, mille konventsiooniosaliste konverents võtab lisana vastu niipea kui võimalik;

b) vaidluse andmine lahendamiseks Rahvusvahelisele Kohtule.

3. Konventsiooniosaline, kes on piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon, võib esitada samasisulise deklaratsiooni lõike 2 punktis a nimetatud korra kohase vahekohtu osas.

4. Lõike 2 kohaselt esitatud deklaratsioon on jõus, kuni selle kehtivusaeg vastavalt selle tingimustele lõpeb või kui kolm kuud on möödunud deklaratsiooni kehtetuks tunnistamist käsitleva kirjaliku teate jätmisest hoiulevõtjale.

5. Deklaratsiooni kehtivusaja lõppemine või kehtetuks tunnistamise teade või uus deklaratsioon ei mõjuta mingil viisil vahekohtu või Rahvusvahelise Kohtu menetluses olevaid kohtuasju, kui vaidluspooled ei lepi kokku teisiti.

6. Kui vaidluspooled ei ole heaks kiitnud sama menetlust või ühtki lõike 2 kohast menetlust ning kui nad ei ole suutnud oma vaidlust lahendada kaheteistkümne kuu jooksul pärast seda, kui üks pool teatas vaidlusküsimusest teisele poolele, esitatakse ükskõik kumma vaidluspoole palvel lepitusmenetluse taotlus vastavalt korrale, mille konventsiooniosaliste konverents võtab lisana vastu niipea kui võimalik.

Artikkel 29

Lisade staatus

1. Lisad on käesoleva konventsiooni lahutamatu osa ning kui ei ole selgesõnaliselt sätestatud teisiti, on viide konventsioonile ühtlasi viide selle lisadele.

2. Konventsiooniosalised tõlgendavad lisade sätteid viisil, mis vastab nende käesoleva konventsiooni sätete kohastele õigustele ja kohustustele.

Artikkel 30

Konventsiooni muutmine

1. Iga konventsiooniosaline võib teha ettepanekuid käesoleva konventsiooni muutmiseks.

2. Käesoleva konventsiooni muudatused võetakse vastu konventsiooniosaliste konverentsi korralisel istungil. Alaline sekretariaat edastab konventsiooniosalistele mis tahes muudatusettepaneku teksti vähemalt kuus kuud enne istungit, kus tehakse ettepanek see muudatus vastu võtta. Alaline sekretariaat edastab muudatusettepanekud ka konventsioonile allakirjutanud riikidele.

3. Konventsiooniosalised teevad kõik võimaliku, et jõuda mis tahes muudatusettepaneku osas kokkuleppele konsensuse alusel. Kui pingutustest hoolimata ei ole konsensuseni jõutud ega kokkuleppet saavutatud, võetakse muudatus vastu kohalolevate ja hääletavate konventsiooniosaliste kahekolmandikulise häälteenamusega. Alaline sekretariaat edastab vastuvõetud muudatuse teksti hoiulevõtjale, kes saadab selle kõigile konventsiooniosalistele ratifitseerimiseks, heakskiitmiseks, kinnitamiseks või sellega ühinemiseks.

4. Muudatust käsitlevad ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirjad antakse hoiule hoiulevõtjale. Lõike 3 kohaselt vastuvõetud muudatus jõustub selle heaks kiitnud konventsiooniosaliste suhtes üheksakümnendal päeval alates kuupäevast, mil hoiulevõtja võttis ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirjad vastu vähemalt kahelt kolmandikult konventsiooniosalistest, kes olid konventsiooniosalised ka muudatuse vastuvõtmise hetkel.

5. Mis tahes teise konventsiooniosalise osas jõustub muudatus üheksakümnendal päeval alates kuupäevast, mil asjaomane konventsiooniosaline andis kõnealuse muudatuse ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirjad hoiulevõtjale hoiule.

6. Käesolevas artiklis ja artiklis 31 tähendab mõiste "kohalolevad ja hääletavad konventsiooniosalised" neid konventsiooniosalisi, kes on kohal ja annavad oma poolt- või vastuhääle.

Artikkel 31

Lisade vastuvõtmine ja muutmine

1. Ettepaneku tegemine käesoleva konventsiooni mis tahes täiendava lisa või lisa muudatuse kohta ja selle lisa või muudatuse vastuvõtmine toimub vastavalt artiklis 30 sätestatud konventsiooni muutmise menetlusele, tingimusel et täiendava piirkondliku rakenduslisa või piirkondliku rakenduslisa mis tahes muudatuse vastuvõtmisel hõlmab selles artiklis ettenähtud häälteenamus asjaomase piirkonna kohalolevate ja hääletavate konventsiooniosaliste kahekolmandikulist häälteenamust. Hoiulevõtja teatab kõikidele konventsiooniosalistele lisa või lisa muudatuse vastuvõtmisest.

2. Vastavalt lõikele 1 vastuvõetud lisa, mis ei ole täiendav piirkondlik rakenduslisa, või lisa muudatus, mis ei ole mis tahes piirkondliku rakenduslisa muudatus, jõustub kõigi konventsiooniosaliste suhtes kuue kuu möödumisel päevast, mil hoiulevõtja teatas konventsiooniosalistele sellise lisa või muudatuse vastuvõtmisest, välja arvatud need konventsiooniosalised, kes on selle ajavahemiku jooksul hoiulevõtjale kirjalikult teatanud, et nad ei kiida seda lisa või muudatust heaks. Nende konventsiooniosaliste suhtes, kes võtavad oma teatise lisa või muudatuse heaks kiitmata jätmise kohta tagasi, jõustub see lisa või muudatus üheksakümnendal päeval alates kuupäevast, mil hoiulevõtja sellise teatise tagasivõtmise teate vastu võttis.

3. Lõike 1 kohaselt vastuvõetud täiendav piirkondlik rakenduslisa või mis tahes piirkondliku rakenduslisa muudatus jõustub kõigi konventsiooniosaliste suhtes kuue kuu möödumisel kuupäevast, mil hoiulevõtja teatas konventsiooniosalistele sellise lisa või muudatuse vastuvõtmisest, välja arvatud:

a) mis tahes konventsiooniosalise suhtes, kes on selle kuue kuu jooksul hoiulevõtjale kirjalikult teatanud, et ta ei kiida seda täiendavat piirkondlikku rakenduslisa või piirkondliku rakenduslisa muudatust heaks. Sel juhul jõustub selline lisa või muudatus nende konventsiooniosaliste suhtes, kes võtavad oma teatise lisa või muudatuse heaks kiitmata jätmise kohta tagasi, üheksakümnendal päeval alates kuupäevast, mil hoiulevõtja sellise teatise tagasivõtmise teate kätte sai; ja

b) mis tahes osalise suhtes, kes on vastavalt artikli 34 lõikele 4 teinud avalduse täiendavate piirkondlike rakenduslisade või piirkondlike rakenduslisade muudatuste kohta. Sel juhul jõustub selline lisa või muudatus sellise konventsiooniosalise suhtes üheksakümnendal päeval alates kuupäevast, mil asjaomane konventsiooniosaline andis sellise lisa või muudatuse ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirjad hoiulevõtjale hoiule.

4. Kui lisa või lisa muudatuse vastuvõtmine tähendab ka konventsiooni muutmist, ei jõustu see lisa või lisa muudatus enne konventsiooni muudatuse jõustumist.

Artikkel 32

Hääleõigus

1. Igal konventsiooniosalisel on üks hääl, välja arvatud lõikes 2 sätestatud juhtudel.

2. Piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon kasutab oma pädevusse kuuluvates küsimustes oma hääleõigust sellise arvu häältega nagu tal on konventsiooniosalisi liikmesriike. Selline organisatsioon ei kasuta oma hääleõigust, kui milline tahes tema liikmesriikidest oma õigust kasutab ja vastupidi.

VI OSA

LÕPPSÄTTED

Artikkel 33

Allakirjutamine

Käesolev konventsioon on allakirjutamiseks avatud 14. ja 15. oktoobril 1994 Pariisis Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni või selle mis tahes eriagentuuri liikmesriikidele või Rahvusvahelise Kohtu põhikirja osalisriikidele ning piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonidele.

Seejärel on konventsioon allakirjutamiseks avatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peakorteris New Yorgis kuni 13. oktoobrini 1995.

Artikkel 34

Ratifitseerimine, heakskiitmine, kinnitamine ja ühinemine

1. Käesolev konventsioon eeldab, et riigid ja piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid ratifitseerivad, kiidavad heaks ja kinnitavad selle või ühinevad sellega. Konventsioon on ühinemiseks avatud alates järgmisest päevast pärast selle allakirjutamiseks sulgemise kuupäeva. Ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirjad antakse hoiule hoiulevõtjale.

2. Kõik käesoleva konventsiooni kohased kohustused on siduvad piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonile, kes saab konventsiooniosaliseks, ilma et ükski tema liikmesriik oleks konventsiooniosaline. Kui vähemalt üks sellise organisatsiooni liikmesriik on ka konventsiooniosaline, otsustavad organisatsioon ja selle liikmesriigid, milline on selliste liikmesriikide vastutus konventsioonist tulenevate kohustuste täitmisel. Sellistel juhtudel ei ole organisatsioonil ja selle liikmesriikidel õigust teostada samaaegselt käesolevast konventsioonist tulenevaid õigusi.

3. Piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid deklareerivad oma ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirjades ka oma pädevuse piirid konventsiooniga reguleeritavates küsimustes. Nad teatavad oma pädevuse piiride mis tahes olulisest muutusest viivitamata hoiulevõtjale, kes omakorda teavitab sellest konventsiooniosalisi.

4. Iga konventsiooniosaline võib oma ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirjades deklareerida, et mis tahes täiendav piirkondlik rakenduslisa või piirkondliku rakenduslisa mis tahes muudatus jõustub tema osas alles pärast kõnealust lisa või muudatust käsitleva ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirja hoiuleandmist.

Artikkel 35

Ajutine kord

Artiklis 23 nimetatud sekretariaadi ülesandeid täidab ajutiselt kuni konventsiooniosaliste konverentsi esimese istungi lõppemiseni ÜRO Peaassamblee 22. detsembri 1992. aasta resolutsiooniga 47/188 asutatud sekretariaat.

Artikkel 36

Jõustumine

1. Käesolev konventsioon jõustub üheksakümnendal päeval pärast viiekümnenda ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirja hoiuleandmist.

2. Iga riigi või piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni osas, kes ratifitseerib, kiidab heaks või kinnitab käesoleva konventsiooni või ühineb sellega pärast viiekümnenda ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirja hoiuleandmist, jõustub käesolev konventsioon üheksakümnendal päeval pärast päeva, mil asjaomane riik või piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon andis hoiule oma ratifitseerimis-, heakskiitmis-, kinnitamis- või ühinemiskirja.

3. Lõigete 1 ja 2 kohaldamisel ei loeta ühtki piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni poolt hoiule antud dokumenti selle organisatsiooni liikmesriikide poolt hoiule antud dokumentide lisadokumentideks.

Artikkel 37

Reservatsioonid

Käesoleva konventsiooni suhtes ei või teha reservatsioone.

Artikkel 38

Denonsseerimine

1. Kolme aasta möödumisel käesoleva konventsiooni jõustumisest mõne konventsiooniosalise suhtes võib see konventsiooniosaline millal tahes käesoleva konventsiooni denonsseerida, teatades sellest kirjalikult konventsiooni hoiulevõtjale.

2. Konventsiooni denonsseerimine jõustub ühe aasta möödumisel kuupäevast, mil hoiulevõtja denonsseerimisteatise vastu võttis, või denonsseerimisteatises täpsustatud hilisemal kuupäeval.

Artikkel 39

Hoiulevõtja

Käesoleva konventsiooni hoiulevõtja on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär.

Artikkel 40

Autentsed tekstid

Käesoleva konventsiooni originaal, mille araabia-, hiina-, inglis-, prantsus-, vene- ja hispaaniakeelsed tekstid on võrdselt autentsed, antakse hoiule Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärile.

Selle kinnituseks on täievolilised esindajad käesolevale konventsioonile alla kirjutanud.

Sõlmitud Pariisis seitsmeteistkümnendal juunikuu päeval tuhande üheksasaja üheksakümne neljandal aastal.

--------------------------------------------------

I LISA

PIIRKONDLIK RAKENDAMINE AAFRIKAS

Artikkel 1

Kohaldamisala

Käesolevat lisa kohaldatakse Aafrika suhtes iga konventsiooniosalise osas ja vastavalt konventsioonile, eriti selle artiklile 7, et tõkestada kõrbestumist ja/või leevendada põua tagajärgi Aafrika kuivadel ja poolkuivadel aladel ning alaniiskete alade kuivades osades.

Artikkel 2

Eesmärk

Käesoleva lisa eesmärk on Aafrikas siseriiklikul, allpiirkondlikul ja piirkondlikul tasandil ning Aafrika eritingimusi silmas pidades:

a) määrata vastavalt konventsiooni asjakohastele sätetele kindlaks meetmed ja kord, sealhulgas arenenud osalisriikide poolt antava abi laad ja abi andmise protsessid;

b) tagada konventsiooni tõhus ja tegelik rakendamine, võttes arvesse Aafrika konkreetseid tingimusi; ning

c) edendada kõrbestumise tõkestamise ja/või põua tagajärgede leevendamisega seotud protsesse ja tegevust Aafrika kuivadel ja poolkuivadel aladel ning alaniiskete alade kuivades osades.

Artikkel 3

Aafrika piirkonna eritingimused

Konventsioonikohaseid kohustusi täites võtavad konventsiooniosalised käesoleva lisa rakendamisel omaks põhilise lähenemisviisi, milles võetakse arvesse järgmisi Aafrika eritingimusi:

a) kuivade ja poolkuivade ning alaniiskete alade kuivade osade suur osakaal;

b) selliste riikide ja elanikkonna märkimisväärne osa, keda kõrbestumine ja sagedane tugev põud kahjustavad;

c) raskesti ligipääsetavate mõjutatavate riikide suur arv;

d) laialt levinud vaesus enamikus mõjutatavates riikides, suur hulk vähimarenenud riike nende hulgas ning nende vajadus märkimisväärse välisabi järele nii toetuste kui sooduskrediitidena nende arengueesmärkide täitmiseks;

e) halvenevate ja muutuvate kaubandustingimuste, välisvõla ning poliitilise ebastabiilsuse tõttu veelgi süvenevad rasked sotsiaal-majanduslikud tingimused, mis põhjustavad sise-, piirkondlikku ja rahvusvahelist rännet;

f) elanikkonna suur sõltuvus toimetulekuks vajalikest loodusvaradest, mis koos rahvastikusuundumuste ja -teguritega, nõrga tehnilise baasi ja mittesäästvate tootmistavadega põhjustab loodusvarade seisundi tõsist halvenemist;

g) ebapiisav institutsiooniline ja õigusraamistik, nõrk infrastruktuur ning ebapiisav teaduslik, tehniline ja haridusalane suutlikkus, mis tingivad vajaduse suutlikkust oluliselt tugevdada; ning

h) kõrbestumise tõkestamise ja/või põua tagajärgede leevendamisega seotud tegevuse keskne roll mõjutatavate Aafrika riikide siseriiklikes arenguprioriteetides.

Artikkel 4

Aafrika osalisriikide kohustused

1. Aafrika osalisriigid võtavad vastavalt oma võimalustele järgmised kohustused:

a) käsitleda kõrbestumise tõkestamist ja/või põua tagajärgede leevendamist kui keskset strateegiat vaesuse kaotamiseks tehtavates jõupingutustes;

b) edendada solidaarsusel ja partnerlusel ning vastastikusel huvil põhinevat piirkondlikku koostööd ja integratsiooni kõrbestumise tõkestamisele ja/või põua tagajärgede leevendamisele suunatud programmide ja tegevuse raames;

c) ratsionaliseerida ja tugevdada kõrbestumise ja põua probleemidega tegelevate asutuste tegevust ning kaasata vajaduse korral teisi olemasolevaid asutusi, et muuta need mõjusamaks ning tagada ressursside tõhusam kasutamine;

d) edendada asjakohast tehnoloogiat, teadmisi, oskusteavet ja tavasid käsitleva teabe vahetust piirkonna riikide vahel ja nende sees ning

e) koostada situatsioonplaane põua tagajärgede leevendamiseks kõrbestumise ja/või põua tõttu degradeerunud aladel.

2. Konventsiooni artiklites 4 ja 5 sätestatud üldiste ja konkreetsete kohustuste täitmisel püüavad mõjutatavad Aafrika osalisriigid:

a) eraldada riigi eelarvest vajalikke rahalisi vahendeid, mis vastavad riigi olukorrale ja võimalustele ning peegeldavad uut prioriteeti, mis Aafrikas kuulub kõrbestumise ja/või põua nähtusele;

b) toetada ja tugevdada käimasolevaid reforme, mille eesmärk on suurem detsentraliseerimine ja ressursside parem haldamine ning kohalike elanike ja kogukondade osalemise suurendamine; ning

c) välja selgitada ja mobiliseerida uusi ja täiendavaid siseriiklikke rahalisi vahendeid ning tugevdada esmajärjekorras olemasolevaid siseriiklikke võimalusi nimetatud vahendite mobiliseerimiseks.

Artikkel 5

Arenenud osalisriikide kohustused

1. Täites konventsiooni artiklite 4, 6 ja 7 kohaseid kohustusi, eelistavad arenenud osalisriigid Aafrika mõjutatavaid osalisriike ning sellest lähtuvalt:

a) abistavad neid kõrbestumise tõkestamisel ja/või põua tagajärgede leevendamisel, muu hulgas eraldades neile rahalisi ja/või muid vahendeid ja/või hõlbustades nende juurdepääsu nimetatud vahenditele ning edendades ja rahastades sobiva keskkonnatehnoloogia ja oskusteabe siiret, kohandamist ning juurdepääsu sellisele tehnoloogiale ja oskusteabele ja/või hõlbustades sellise siirde, kohandamise või juurdepääsu rahastamist, nagu on vastastikku kokku lepitud ning kooskõlas siseriikliku poliitikaga, võttes arvesse, et need osalised on keskse strateegiana heaks kiitnud vaesuse kaotamise;

b) jätkavad oluliste vahendite eraldamist ja/või suurendavad vahendite eraldamist kõrbestumise tõkestamiseks ja/või põua tagajärgede leevendamiseks; ning

c) abistavad neid suutlikkuse tugevdamisel, et võimaldada neil parandada oma institutsioonilist ramistikku ning teadus- ja tehnilist potentsiaali, teabe kogumist ja analüüsi ning uurimis- ja arendustegevust kõrbestumise tõkestamise ja/või põua tagajärgede leevendamiseks.

2. Muud osalisriigid võivad vabatahtlikkuse alusel anda Aafrika mõjutatavatele osalisriikidele asjakohast tehnoloogiat ning kõrbestumisega seotud teadmisi ja oskusteavet ja/või rahalisi vahendeid. Selliste teadmiste, oskusteabe ja meetodite siiret hõlbustatakse rahvusvahelise koostööga.

Artikkel 6

Säästva arengu strateegilise planeerimise raamistik

1. Siseriiklikud tegevusprogrammid kuuluvad keskse ja lahutamatu osana laiemasse protsessi, mille eesmärk on Aafrika mõjutatavate osalisriikide säästva arengu riikliku poliitika formuleerimine.

2. Et anda juhiseid strateegia paindlikuks ning kohaliku elanikkonna ja kohalike kogukondade maksimaalset osalemist võimaldavaks planeerimiseks, korraldatakse laia osalusega konsultatsioone, mis hõlmavad vastavaid valitsustasandeid, kohalikku elanikkonda, kohalikke kogukondi ja valitsusväliseid organisatsioone. Aafrika mõjutatava osalisriigi taotlusel võib vajaduse korral kaasata ka kahe- ja mitmepoolse abi asutusi.

Artikkel 7

Tegevusprogrammide koostamise ajakava

Kuni käesoleva konventsiooni jõustumiseni ning tehes vastavalt vajadusele koostööd rahvusvahelise üldsuse teiste liikmetega, kohaldavad Aafrika osalisriigid ajutiselt ning võimaluste piires neid konventsiooni sätteid, mis käsitlevad siseriiklike, allpiirkondlike ja piirkondlike tegevusprogrammide koostamist.

Artikkel 8

Siseriiklike tegevusprogrammide sisu

1. Konventsiooni artikli 10 kohaselt pöörab siseriiklike tegevusprogrammide üldstrateegia erilist tähelepanu mõjutatavate alade integreeritud kohalikele arenguprogrammidele, mis põhinevad laia osalusega mehhanismidel ning vaesuse kaotamise strateegiate integreerimisel kõrbestumise tõkestamisele ja põua tagajärgede leevendamisele suunatud jõupingutustesse. Programmide eesmärk on tugevdada kohalike asutuste suutlikkust ning tagada kohaliku elanikkonna ja kohalike kogukondade ning elanikkonnarühmade aktiivne kaasamine, pöörates erilist tähelepanu haridusele ja koolitusele, tõestatud asjatundlikkusega valitsusväliste organisatsioonide mobiliseerimisele ja detsentraliseeritud valitsusstruktuuride tugevdamisele.

2. Siseriiklikud tegevusprogrammid sisaldavad vastavalt vajadusele järgmist:

a) kõrbestumise tõkestamisel ja/või põua tagajärgede leevendamisel saadud varasemate kogemuste kasutamine siseriiklike tegevusprogrammide arendamisel ja rakendamisel, võttes arvesse sotsiaalseid, majanduslikke ja ökoloogilisi tingimusi;

b) kõrbestumist ja/või põua teket soodustavate tegurite ning olemasolevate ja vajaminevate vahendite ja suutlikkuse väljaselgitamine ning kõnealuste tegurite takistamiseks ja/või nende mõju leevendamiseks vajaliku sobiva poliitika ja institutsiooniliste jt vastumeetmete väljatöötamine; ning

c) kohaliku elanikkonna ja kohalike kogukondade, sealhulgas naiste, talupidajate ja loomakasvatajate senisest suurem osalemine ning neile suurema haldusvastustuse andmine.

3. Lisaks sisaldavad siseriiklikud tegevusprogrammid vajaduse korral järgmist:

a) majanduskeskkonna parandamise meetmed, mille eesmärgiks on vaesuse kaotamine:

i) eelkõige kogukonna vaeseimate liikmete sissetulekute suurendamine ja töövõimaluste parandamine:

- talu- ja loomakasvatustoodete turgude väljaarendamise,

- kohalikele vajadustele vastavate rahastamisvahendite loomise,

- põllumajanduse mitmekesistamise soodustamise ja põllumajandusettevõtete asutamise ning

- põllumajandusega kaasneva ja mittepõllumajandusliku majandustegevuse arendamise kaudu;

ii) maapiirkondade majanduse pikaajaliste perspektiivide parandamine:

- tootlike investeeringute ja tootmisvahenditele juurdepääsu stimuleerimise ning

- kasvu soodustava hinna- ja maksupoliitika ning kaubandustavade kaudu;

iii) rahvastiku- ja rändepoliitika määratlemine ja kohaldamine, vähendamaks rahvastiku survet maale, ning

iv) põuakindlate põllukultuuride kasutamise edendamine ning integreeritud kuiva maa põllumajandustootmise süsteemide kohaldamine toiduainetega kindlustatuse tagamiseks;

(b) loodusvarade kaitse meetmed:

i) loodusvarade integreeritud ja säästva majandamise tagamine, kaasa arvatud:

- põllu- ja karjamaa,

- taimkate ja loomastik,

- metsad,

- veevarud ja

- bioloogiline mitmekesisus;

ii) üldsuse teadlikkuse tõstmine ja keskkonnahariduskampaaniate tõhustamine ning vastav koolitus ning loodusvarade säästva majandamise meetoditega seotud teadmiste levitamine ning

iii) eri energiaallikate arendamise ja tõhusa kasutamise tagamine, alternatiivsete energiaallikate, eelkõige päikese- ja tuuleenergia ning biogaasi parem kasutamine, ning konkreetsed meetmed õrnadele loodusvaradele avaldatava surve leevendamiseks väljatöötatud tehnoloogia siirdeks, omandamiseks ja kohandamiseks;

c) institutsioonilise korralduse parandamise meetmed:

i) keskvalitsuse ja kohalike asutuste rolli ja vastutuse määratlemine maakorralduse raames;

ii) aktiivse detsentraliseerimise poliitika soodustamine, haldusvastutuse ja otsustamisõiguse andmine kohalikele asutustele, kohalike kogukondade algatuste ja vastutusevõtmise ergutamine, kohalike struktuuride loomine ning

iii) loodusvarade majandamise institutsioonilise ja reguleeriva raamistiku kohandamine vastavalt vajadusele, et tagada kohaliku elanikkonna maavalduse turvalisus;

d) kõrbestumisalaste teadmiste parandamise meetmed:

i) kõrbestumise teaduslikke, tehnilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte käsitlevate teadusuuringute ning vastava teabe kogumise, töötlemise ja vahetuse soodustamine;

ii) teadusuuringute, teabe kogumise, töötlemise, vahetuse ja analüüsi siseriikliku potentsiaali parandamine, et tagada probleemide parem mõistmine ja analüüsitulemuste praktikas rakendamine, ning

iii) järgmisi valdkondi käsitlevate keskmise tähtajaga ja pikaajaliste uuringute soodustamine:

- mõjutatavate alade sotsiaal-majanduslikud ja kultuurisuundumused,

- loodusvarade kvalitatiivsed ja kvantitatiivsed suundumused,

- kliima ja kõrbestumise vastastikune mõju;

e) põua mõju seire ja hindamise meetmed:

i) strateegiate koostamine, et hinnata kliima loomuliku varieeruvuse mõju piirkondlikule põuale ja kõrbestumisele ja/või kasutada põua tagajärgede leevendamiseks aastaaegade ja eri aastate kohta tehtud kliima varieeruvuse prognoose;

ii) varajase hoiatus- ja vastutegevusvõime tõhustamine, häda- ja toiduabi tõhus kasutamine, toiduainete ladustamis- ja jaotussüsteemide, kariloomade kaitse ja riiklike ehitustööde ning alternatiivsete elatusvahendite parandamine põuale kalduvatel aladel; ning

iii) ökoloogilise degradeerumise seire ja hindamine, et anda usaldusväärset ja õigeaegset teavet ressursside degradeerumise protsesside ja dünaamika kohta, hõlbustamaks parema poliitika ja vastumeetmete formuleerimist.

Artikkel 9

Siseriiklike tegevusprogrammide koostamine ja rakendamine ning nende hindamise indikaatorid

Iga Aafrika mõjutatav osalisriik määrab sobiva siseriikliku koordineeriva organi, kes toimib katalüsaatorina siseriikliku tegevusprogrammi koostamisel, rakendamisel ja hindamisel. See koordineeriv organ teeb artiklist 3 lähtudes vastavalt vajadusele järgmist:

a) määrab kindlaks ja vaatab läbi toimingud, alustades kohalikul tasandil juhitavatest konsultatsioonidest, millesse kaasatakse kohalik elanikkond ja kohalikud kogukonnad ning mis korraldatakse koostöös kohalike haldusasutuste, arenenud osalisriikide ning valitsustevaheliste ja valitsusväliste organisatsioonidega siseriiklikul tasandil asjaga seotutega peetud esialgsete konsultatsioonide alusel;

b) selgitab välja ja analüüsib takistavaid tegureid, vajadusi ja puudujääke, mis mõjutavad arengut ja säästvat maakasutust, ning soovitab praktilisi meetmeid kattumise vältimiseks, kasutades täielikult ära juba tehtavaid jõupingutusi ning edendades tulemuste rakendamist;

c) hõlbustab, kavandab ja formuleerib interaktiivsetel paindlikel lähenemisviisidel põhinevaid projekte, et tagada mõjutatavate alade elanikkonna aktiivne osalemine, minimeerida kõnealuse tegevuse negatiivne mõju ning määrata kindlaks ja panna tähtsuse järjekorda finantsabi ja tehnilise koostöö vajadused;

d) kehtestab asjakohased, mõõdetavad ja kergesti kontrollitavad indikaatorid, et tagada lühikese, keskmise ja pika tähtajaga meetmeid hõlmavate siseriiklike tegevusprogrammide ja nende rakendamise hindamine; ning

e) koostab arenguaruandeid siseriiklike tegevusprogrammide rakendamise kohta.

Artikkel 10

Allpiirkondlike tegevusprogrammide organisatsiooniline raamistik

1. Aafrika osalisriigid teevad konventsiooni artikli 4 kohaselt koostööd Kesk-, Ida-, Põhja-, Lõuna- ja Lääne-Aafrika allpiirkondlike tegevusprogrammide koostamisel ja rakendamisel ning võivad seoses sellega delegeerida asjaomastele allpiirkondlikele valitsustevahelistele organisatsioonidele järgmisi kohustusi:

a) keskusena toimimine allpiirkondlike tegevusprogrammide koostamisel ja nende rakendamise koordineerimisel;

b) abistamine siseriiklike tegevusprogrammide koostamisel ja rakendamisel;

c) teabe, kogemuste ja oskusteabe vahetuse hõlbustamine ning nõustamine siseriiklike õigusaktide läbivaatamisel ning

d) muude allpiirkondlike tegevusprogrammide rakendamisega seotud kohustuste täitmine.

2. Allpiirkondlikud eriasutused võivad taotluse korral toetust anda ja/või neile võib usaldada vastutuse tegevuse koordineerimise eest nende pädevusvaldkondades.

Artikkel 11

Allpiirkondlike tegevusprogrammide sisu ja koostamine

Allpiirkondlikud tegevusprogrammid keskenduvad probleemidele, mida on parem lahendada allpiirkonna tasandil. Nad kehtestavad vajaduse korral ühiste loodusvarade majandamise mehhanisme, mis peavad mõjusalt lahendama kõrbestumise ja/või põuaga seotud piiriüleseid probleeme ning toetama siseriiklike tegevusprogrammide kooskõlastatud rakendamist. Allpiirkondlike tegevusprogrammide esmatähtsad tegevusvaldkonnad keskenduvad vastavalt vajadusele järgmisele:

a) ühisprogrammid piiriüleste loodusvarade säästvaks majandamiseks kas kahe- või mitmepoolsete mehhanismide kaudu, nagu on vajalik;

b) alternatiivsete energiaallikate arendamise programmide koordineerimine;

c) koostöö kahjurite ning taime- ja loomahaiguste tõrje ja kontrolli all hoidmise alal;

d) selline institutsioonilise suutlikkuse tugevdamise, hariduse ja üldsuse teadlikkuse tõstmise alane tegevus, mida on parem teostada või toetada allpiirkonna tasandil;

e) teadus- ja tehnikaalane koostöö eelkõige kliima, meteoroloogia ja hüdroloogia valdkonnas, kaasa arvatud andmete kogumise ja hindamise võrgustiku loomine, teabevahetus ja projektide seire ning teadus- ja arendustegevuse koordineerimine ja tähtsuse järjekorda seadmine;

f) varajase hoiatamise süsteemid ja põua tagajärgede leevendamise ühine planeerimine, sealhulgas meetmed keskkonnateguritest põhjustatud rände tõttu tekkivate probleemide lahendamiseks;

g) kogemuste vahetamise viiside väljaselgitamine eeskätt seoses kohaliku elanikkonna ja kohalike kogukondade osalemisega ning soodsa keskkonna loomine paremaks maakorralduseks ning sobivate tehnoloogiate kasutamiseks;

h) allpiirkondlike organisatsioonide tehniliste teenuste koordineerimise ja osutamise võime tugevdamine ning allpiirkondlike keskuste ja institutsioonide moodustamine, ümberkorraldamine ja tugevdamine; ning

i) poliitika väljatöötamine sellistes valdkondades nagu kaubandus, mis avaldavad mõju mõjutatavatele aladele ja sealsele elanikkonnale, kaasa arvatud piirkondlike turustusrežiimide ja ühise infrastruktuuri koordineerimise poliitika.

Artikkel 12

Piirkondlike tegevusprogrammide organisatsiooniline raamistik

1. Aafrika osalisriigid määravad konventsiooni artikli 11 kohaselt ühiselt kindlaks piirkondlike tegevusprogrammide koostamise ja rakendamise korra.

2. Konventsiooniosalised võivad anda Aafrika asjaomastele piirkondlikele asutustele ja organisatsioonidele vajalikku toetust, et võimaldada neil abistada Aafrika osalisriike konventsioonis sätestatud kohustuste täitmisel.

Artikkel 13

Piirkondlike tegevusprogrammide sisu

Piirkondlik tegevusprogramm sisaldab vastavalt vajadusele kõrbestumise tõkestamise ja/või põua tagajärgede leevendamisega seotud meetmeid järgmistes esmatähtsates valdkondades:

a) piirkondliku koostöö arendamine ja allpiirkondlike tegevusprogrammide koordineerimine esmatähtsates poliitikavaldkondades piirkondliku konsensuseni jõudmiseks, sealhulgas allpiirkondlike organisatsioonide vaheliste regulaarsete konsultatsioonide kaudu;

b) suutlikkuse suurendamine sellise tegevuse osas, mida on parem rakendada piirkonna tasandil;

c) mõjutatavaid alasid mõjutavatele ülemaailmsetele majandus- ja sotsiaalprobleemidele lahenduste otsimine koos rahvusvahelise üldsusega, võttes arvesse konventsiooni artikli 4 lõike 2 punkti b;

d) teabevahetuse, sobivate tehnoloogiate, tehnilise oskusteabe ja asjakohaste kogemuste edendamine Aafrika mõjutatavates osalisriikides ning nende allpiirkondades ja muudes mõjutatavates piirkondades; teadus- ja tehnikaalase koostöö arendamine eelkõige kliima, meteoroloogia, hüdroloogia, veevarude arendamise ja alternatiivsete energiaallikate valdkonnas; allpiirkondlike ja piirkondlike teadusuuringute koordineerimine; uurimis- ja arendustegevuse piirkondlike prioriteetide kindlaksmääramine;

e) võrgustike koordineerimine süstemaatilisteks vaatlusteks ja hindamiseks ning teabevahetuseks, selliste võrgustike integreerimine ülemaailmsetesse võrgustikesse; ning

f) allpiirkondlike ja piirkondlike varajase hoiatamise süsteemide ning põua korral rakendatavate situatsioonplaanide koordineerimine ja tugevdamine.

Artikkel 14

Rahalised vahendid

1. Aafrika mõjutatavad osalisriigid püüavad vastavalt konventsiooni artiklile 20 ja artikli 4 lõikele 2 luua rahaliste vahendite hankimist soodustavat makromajanduslikku raamistikku ning arendada poliitikat ja kehtestada menetlusi vahendite mõjusamaks suunamiseks kohalike arenguprogrammide vajadusteks, sealhulgas vajaduse korral valitsusväliste organisatsioonide kaudu.

2. Konventsiooni artikli 21 lõigete 4 ja 5 kohaselt lepivad konventsiooniosalised kokku siseriikliku, allpiirkondliku, piirkondliku ja rahvusvahelise tasandi rahastamisallikate nimistu loomises, et tagada olemasolevate vahendite ratsionaalne kasutamine ja välja selgitada puudujäägid vahendite eraldamisel, hõlbustamaks tegevusprogrammide rakendamist. See nimistu vaadatakse regulaarselt uuesti läbi ja ajakohastatakse.

3. Arenenud osalisriigid jätkavad konventsiooni artikli 7 kohaselt Aafrika mõjutatavatele osalisriikidele märkimisväärsete vahendite ja/või suurendatud vahendite eraldamist ning muu abi andmist partnerluslepingute ja artiklis 18 nimetatud korra alusel, pöörates vastavalt konventsiooni artikli 4 lõike 2 punktile b muu hulgas nõuetekohast tähelepanu võlgadele, rahvusvahelisele kaubandusele ja turustamiskorrale.

Artikkel 15

Finantsmehhanismid

1. Vastavalt konventsiooni artiklile 7, kus rõhutatakse Aafrika mõjutatavate osalisriikide esmatähtsust ning võetakse arvesse kõnealuse piirkonna eriolukorda, pööravad konventsiooniosalised erilist tähelepanu konventsiooni artikli 21 lõike 1 punktide d ja e rakendamisele Aafrikas, eelkõige:

a) hõlbustades selliste mehhanismide nagu siseriiklike kõrbestumisega tegelevate fondide moodustamist, et suunata rahalisi vahendeid kohalikule tasandile; ning

b) tugevdades olemasolevaid allpiirkonna ja piirkonna tasandil tegutsevaid fonde ja finantsmehhanisme.

2. Konventsiooniosalised, kes on ka asjaomaste piirkondlike ja allpiirkondlike finantsasutuste juhtorganite, sealhulgas Aafrika Arengupanga ja Aafrika Arengufondi liikmed, suurendavad vastavalt konventsiooni artiklitele 20 ja 21 jõupingutusi, et nõuetekohaselt eelistada nende asutuste tegevust, mis edendavad käesoleva lisa rakendamist, ning pöörata sellele vajalikku tähelepanu.

3. Konventsiooniosalised muudavad Aafrika mõjutatavatele osalisriikidele rahaliste vahendite suunamise korra võimalikult sujuvaks.

Artikkel 16

Tehniline abi ja koostöö

Et suurendada projektide ja programmide mõjusust, kohustuvad konventsiooniosalised vastavalt oma võimalustele täiustama Aafrika osalisriikidele antavat tehnilist abi ja koostööd nende riikidega, tehes selleks muu hulgas järgmist:

a) piiravad toetusmeetmetele ja taustatööle tehtavaid kulutusi, eelkõige üldkulusid. Et projektid oleksid võimalikult tõhusad, võivad sellised kulutused kõigil juhtudel moodustada projekti üldmaksumusest ainult asjakohaselt väikese protsendi;

b) eelistavad pädevate siseriiklike ekspertide või vajaduse korral allpiirkonna ja/või piirkonna pädevate ekspertide kasutamist projektide kavandamisel, ettevalmistamisel ja rakendamisel ning toetavad kohaliku asjatundlikkuse loomist sinna, kus seda ei ole; ning

c) haldavad, koordineerivad ja kasutavad tõhusalt antavat tehnilist abi.

Artikkel 17

Keskkonnaohutu tehnoloogia siire, omandamine ja kohandamine ning juurdepääs sellisele tehnoloogiale

Rakendades konventsiooni tehnoloogia siiret, omandamist, kohandamist ja arendamist käsitlevat artiklit 18, kohustuvad konventsiooniosalised pidama esmatähtsaks Aafrika osalisriike ning vajaduse korral arendama koos nendega uusi partnerlus- ja koostöövorme, et tugevdada nende suutlikkust teadusuuringute ja arendustegevuse ning teabe kogumise ja levitamise valdkonnas ning võimaldada neil rakendada kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise strateegiaid.

Artikkel 18

Koordineerimine ja partnerluslepingud

1. Aafrika osalisriigid koordineerivad siseriiklike, allpiirkondlike ja piirkondlike tegevusprogrammide koostamist ja rakendamist ning vastavaid läbirääkimisi. Nad võivad vajaduse korral kaasata ka teisi konventsiooniosalisi ja asjaomaseid valitsustevahelisi ja valitsusväliseid organisatsioone.

2. Sellise koordineerimise eesmärk on tagada, et finants- ja tehniline koostöö vastaks konventsioonile ning et vahendite kasutamisel ja haldamisel järgitaks vajalikku järjepidevust.

3. Aafrika osalisriigid korraldavad konsultatsioone riikide, allpiirkonna ja piirkonna tasandil. Sellised konsultatsioonid võivad:

a) kujutada endast foorumit, kus peetakse läbirääkimisi ja sõlmitakse siseriiklikel, allpiirkondlikel ja piirkondlikel tegevusprogrammidel põhinevaid partnerluslepinguid;

b) täpsustada Aafrika osalisriikide ja muude nõuanderühmade liikmete panuse programmidesse ning määrata kindlaks prioriteedid ja kokkulepped rakendamis- ja hindamisindikaatorite osas ning rakendamise rahastamise korra.

4. Alaline sekretariaat võib Aafrika osalisriikide taotluse korral konventsiooni artikli 23 kohaselt hõlbustada selliste konsultatsioonide korraldamist:

a) andes nõu mõjusate konsultatsioonide korraldamiseks, lähtudes saadud kogemustest;

b) teavitades asjaomaseid kahe- ja mitmepoolseid organeid konsultatiivkohtumisest või konsultatsiooniprotsessist ja julgustades neid aktiivselt osalema; ning

c) andes muud teavet, mis võib olla oluline konsultatsioonide korraldamisel või täiustamisel.

5. Allpiirkondlike ja piirkondlike koordineerivate organite ülesanded on muu hulgas järgmised:

a) partnerluslepingutesse tehtavate asjakohaste kohanduste soovitamine;

b) kokkulepitud allpiirkondlike ja piirkondlike programmide rakendamise järelevalve ja hindamine ning vastav aruandlus; ning

c) püüe tagada Aafrika osalisriikide vaheline tõhus suhtlemine ja koostöö.

6. Nõuanderühmade osalemine on vastavalt vajadusele avatud valitsustele, huvitatud rühmadele ja rahastajatele, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni süsteemi asjakohastele organitele, fondidele ja programmidele, asjaomastele allpiirkondlikele ja piirkondlikele organisatsioonidele ning asjaomaste valitsusväliste organisatsioonide esindajatele.

Igas nõuanderühmas osalejad määravad kindlaks nõuanderühma juhtimise ja toimimise tingimused.

7. Arenenud osalisriike julgustatakse konventsiooni artikli 14 kohaselt arendama omal algatusel omavahelisi, riigi, allpiirkonna ja piirkonna tasandi mitteametlikke konsultatsioone ja koordineerimist ning osalema Aafrika mõjutatava osalisriigi või asjaomase allpiirkondliku või piirkondliku organisatsiooni taotluse korral sellises siseriiklikus, allpiirkondlikus või piirkondlikus konsultatsiooniprotsessis, milles hinnataks abivajadust ja reageeritaks sellele, et hõlbustada konventsiooni rakendamist.

Artikkel 19

Järelmeetmed

Aafrika osalisriigid hoolitsevad käesoleva lisa järelmeetmete eest vastavalt konventsioonile järgmiselt:

a) riigi tasandil: sellise mehhanismi kaudu, mille koosseisu peaks kindlaks määrama iga Aafrika mõjutatav osalisriik, milles oleksid esindatud kohalike kogukondade esindajad ning mis toimiks artiklis 9 nimetatud siseriikliku koordineeriva organi järelevalve all;

b) allpiirkonna tasandil: erinevaid valdkondi hõlmava teaduse ja tehnika nõuandekomitee kaudu, mille koosseisu ja tegevuse tingimused määratakse kindlaks asjaomase allpiirkonna Aafrika osalisriikide poolt; ning

c) piirkonna tasandil: Aafrika teaduse ja tehnika nõuandekomitee kaudu ning rakendades mehhanisme, mis on määratletud Aafrika Majandusühenduse asutamislepingu vastavate sätete kohaselt.

--------------------------------------------------

II LISA

PIIRKONDLIK RAKENDAMINE AASIAS

Artikkel 1

Eesmärk

Käesoleva lisa eesmärk on anda juhiseid ja kehtestada Aasia piirkonna mõjutatavate osalisriikide osas konventsiooni mõjusa rakendamise kord, pidades silmas piirkonna eritingimusi.

Artikkel 2

Aasia piirkonna eritingimused

Täites konventsioonis sätestatud kohustusi, võtavad konventsiooniosalised vastavalt vajadusele arvesse järgmisi eritingimusi, mis erineval määral iseloomustavad piirkonna mõjutatavaid osalisriike:

a) kõrbestumisest ja põuast mõjutatavate või kõrbestumise- ja põuaaldiste alade suur osakaal nende riikide territooriumil ning selliste alade kliima, topograafia, maakasutuse ning sotsiaal-majanduslike süsteemide suur mitmekesisus;

b) loodusvaradele avaldatav tugev surve elatusvahendite saamise eesmärgil;

c) selliste tootmissüsteemide olemasolu, mis on otseselt seotud laialt levinud vaesusega ja mis põhjustavad maa degradeerumist ja avaldavad survet nappidele veevarudele;

d) maailmamajanduse seisundi ja selliste sotsiaalprobleemide nagu vaesus, halb tervis ja vaegtoitumine, toiduainetega kindlustatuse puudumine, ränne, ümberasustatud isikud ja rahvastikudünaamika oluline mõju;

e) selliste konventsiooniosaliste suurenev, kuid siiski ebapiisav suutlikkus ja institutsiooniline raamistik siseriiklike kõrbestumise ja põua probleemide lahendamiseks; ning

f) vajadus rahvusvahelise koostöö järele, et järgida kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamisega seonduvaid säästva arengu eesmärke.

Artikkel 3

Siseriiklike tegevusprogrammide raamistik

1. Siseriiklikud tegevusprogrammid on piirkonna mõjutatavate osalisriikide laiema siseriikliku säästva arengu poliitika lahutamatu osa.

2. Mõjutatavad osalisriigid koostavad vastavalt vajadusele ja konventsiooni artiklite 9–11 kohaselt siseriiklikud tegevusprogrammid, pöörates erilist tähelepanu artikli 10 lõike 2 punktile f. Mõjutatava osalisriigi taotluse korral võib sellesse protsessi vajaduse korral kaasata kahe- ja mitmepoolseid koostööorganeid.

Artikkel 4

Siseriiklikud tegevusprogrammid

1. Siseriiklike tegevusprogrammide koostamisel ja rakendamisel võivad mõjutatavad osalisriigid vastavalt oma konkreetsetele tingimustele ja poliitikale teha muu hulgas järgmist:

a) määrata siseriiklike tegevusprogrammide koostamise, koordineerimise ja rakendamise eest vastutavad asjakohased organid;

b) kaasata mõjutatavat elanikkonda, sealhulgas kohalikke kogukondi, nende tegevusprogrammide koostamisse, koordineerimisse ja rakendamisse kohalikul tasandil juhitavate konsultatsioonide kaudu koostöös kohalike asutuste ning asjaomaste riiklike ja valitsusväliste organisatsioonidega;

c) uurida mõjutatavate alade keskkonnaseisundit, et hinnata kõrbestumise põhjusi ja tagajärgi ning määrata kindlaks tähtsaimad tegevusvaldkonnad;

d) hinnata mõjutatava elanikkonna osalusel varasemaid ja käimasolevaid kõrbestumise tõkestamise ja põua tagajärgede leevendamise programme, et kavandada asjakohast strateegiat ja töötada välja tegevusprogrammidesse lülitatavad toimingud;

e) koostada tehnilisi ja finantsprogramme, mis põhinevad punktides a–d nimetatud tegevuse käigus saadud teabel;

f) arendada ja kasutada menetlusi ja võrdleva hindamise kriteeriume oma tegevusprogrammide rakendamise hindamisel;

g) edendada valglate integreeritud majandamist, pinnasevarude kaitset ning veevarude suurendamist ja tõhusat kasutamist;

h) tugevdada ja/või luua kõrbestumisele ja põuale kalduvates piirkondades teavitamise, hindamise ja järeltegevuse ning varajase hoiatamise süsteeme, võttes arvesse klimatoloogilisi, meteoroloogilisi, hüdroloogilisi, bioloogilisi ja muid asjakohaseid tegureid; ning

i) formuleerida rahvusvahelise koostöö, sealhulgas rahaliste ja tehniliste vahendite kaasamise korral partnerluse põhimõtteid järgivad asjakohased kokkulepped oma tegevusprogrammide toetamiseks.

2. Vastavalt konventsiooni artiklile 10 rõhutatakse siseriiklike tegevusprogrammide üldstrateegias mõjutatavate alade integreeritud kohalikke arenguprogramme, mis põhinevad laia osalusega mehhanismidel ja vaesuse kaotamise strateegiate integreerimisel kõrbestumise tõkestamisele ja põua tagajärgede leevendamisele suunatud jõupingutustesse. Tegevusprogrammides sisalduvad eri sektorites võetavad meetmed rühmitatakse esmatähtsate valdkondade kaupa, milles võetakse arvesse artikli 2 punktis a nimetatud mõjutatavate alade suurt mitmekesisust piirkonnas.

Artikkel 5

Allpiirkondlikud ja ühised tegevusprogrammid

1. Vastavalt konventsiooni artiklile 11 võivad Aasia mõjutatavad osalisriigid vastastikku kokku leppida teiste konventsiooniosalistega konsulteerimises ja koostöös vajaduse korral allpiirkondlike või ühiste tegevusprogrammide koostamiseks ja rakenda