Euroopa Liidu Teataja L 219 , 07/08/1998 Lk 0026 - 0037



Kooskõlastatud protokoll 1. Punktis 8 kirjeldatud lepingut puudutavate läbirääkimiste käigus, mille eesmärgiks oli välja töötada ühine raamistik humaansemate püüniste ja püünisjahi meetodite kasutamisel tehtavate edusammude kirjeldamiseks ja hindamiseks, teatasid Euroopa Ühenduse ja Ameerika Ühendriikide esindajad, et on jõutud järgmise käsitusleppeni. 2. Euroopa Ühendus ja Ameerika Ühendriigid käsitlevad ühise raamistikuna käsitusleppe juurde lisatud standardeid, mis on ka koostöö aluseks nimetatud standardite edasiseks väljatöötamiseks ja rakendamiseks vastavate pädevate asutuste poolt. 3. Rõhutades, et kuigi Ühendriikide sisest pädevuse jaotust püüniste ja püügimeetodite kasutamise reguleerimiseks ei kavatseta muuta, kiidavad Ameerika Ühendriigid heaks lisatud standardid, mis on pädevatele asutustele aluseks teatud maismaa- või poolveelise eluviisiga imetajate humaanse püünisjahi ühise raamistiku rakendamiseks. 4. Euroopa Ühendus ja Ameerika Ühendriigid kavatsevad soodustada ja toetada pädevate ametiasutuste läbiviidavaid uuringuid, edusamme, seiret ja koolitusprogramme, mis edendavad nimetatud imetajate humaansemaks kohtlemiseks mõeldud püüniste ja püünisjahi meetodite kasutust ja rakendamist. Mõlemad pooled tunnistavad vajadust ümber hinnata ja kaasajastada käsitusleppele lisatud standardeid, kuna uus teaduslik-tehniline teave ja andmed on muutunud nende programmide alusel kättesaadavaks. 5. Euroopa Ühendus ja Ameerika Ühendriigid kavatsevad õhutada pädevaid asutusi jälgima käsitusleppele lisatud standardite rakendamisel tehtavaid edusamme ning neist teavitama. 6. Euroopa Ühendus ja Ameerika Ühendriigid tunnistavad, et miski käesolevas käsitusleppes ei piira mingil viisil Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamiselepingust (Marrakeshi lepingust) tulenevaid õigusi ja kohustusi. 7. Euroopa Ühendus ja Ameerika Ühendriigid väljendavad oma kavatsust pidada ükskõik kumma osapoole palvel nõu ükskõik millistes käesolevat käsituslepet või lisatud standardeid puudutavates küsimustes, eesmärgiga jõuda mõlemaid pooli rahuldava lahenduseni. 8. Lisatud standardites mõistetakse kokkuleppe all rahvusvahelist humaanse püünisjahi standardite lepingut Euroopa Ühenduse, Kanada ja Vene Föderatsiooni vahel. Brüssel, 18. detsember 1997, koostatud inglise keeles kahes eksemplaris. Euroopa Ühenduse nimel +++++ TIFF +++++ Ameerika Ühendriikide nimel +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- LISA TEATUD MAISMAA- VÕI POOLVEELISE ELUVIISIGA IMETAJATE HUMAANSE PÜÜNISJAHI STANDARDID I OSA: STANDARDID 1. STANDARDITE EESMÄRGID, PÕHIMÕTTED JA ÜLDKAALUTLUSED 1.1. Eesmärgid Standardite eesmärk on tagada püütud loomade piisav heaolu ja seda jätkuvalt parandada. 1.2. Põhimõtted 1.2.1. Püügimeetodi humaansuse või ebahumaansuse hindamisel tuleb lähtuda püütud looma heaolust. 1.2.2. Püügimeetodi humaansuse üle otsustamise põhimõtteks on meetodi vastavus punktides 2 ja 3 esitatud miinimumnõuetele. 1.2.3. Standardite kehtestamisel on põhimõtteks, et püünised oleksid selekteerivad, tõhusad ja vastaksid asjakohastele nõuetele, mida pooled esitavad inimeste turvalisusele. 1.3. Üldkaalutlused 1.3.1. Loomade heaolu tehakse kindlaks, mõõtes, kui kergelt või raskelt nad väliskeskkonnas toime tulevad ja mil määral see ebaõnnestub. Võttes arvesse, et loomad kasutavad väliskeskkonnas toimetulekuks erinevaid viise, tuleks nende heaolu hindamiseks kasutada erinevaid meetodeid. Püütud loomade heaolu iseloomustavate näitajate hulka kuuluvad füsioloogilised faktorid ning vigastusi ja käitumist iseloomustavad näitajad. Kuna kõiki nendest näitajatest ei ole teatud liikide osas uuritud, on vaja teostada teaduslikke lisasuuringuid kehtestamaks standarditele vastavad künnised. Kuigi heaolu tase võib suuresti erineda, kasutatakse mõistet "humaanne" ainult selliste püügimeetodite puhul, kus asjaomaste loomade heaolu säilitatakse piisaval tasemel, kuid samas tunnistatakse, et tapvate püünistega püüdes võib loomade heaolu tase teatavates olukordades olla lühikest aega ebapiisav. 1.3.2. Püüniste sertifitseerimise standardites kehtestatud künnised on järgmised: a) eluspüügipüüniste puhul: näitajate tase, millest allapoole loetakse püütud loomade heaolu taset ebapiisavaks; ja b) tapvate püüniste puhul: teadvuse ja tundlikkuse kadumiseks kulunud aeg ja selle seisundi säilitamine kuni looma surmani. 1.3.3. Hoolimata sellest, et püügimeetodid peavad vastama punktides 2.4 ja 3.4 esitatud nõuetele, tuleks jätkata püüniste ehituse ja paigaldamismeetodite täiustamist, eelkõige selleks, et: a) parandada eluspüügipüünistega püütud loomade heaolu kinnipidamise ajal; b) saavutada tapvate püünistega püütud loomade puhul kiiresti teadvuse ja tundlikkuse kaotus; ja c) vähendada niipalju kui võimalik mittesihtloomade püüdmist. 2. NÕUDED ELUSPÜÜGIMEETODITELE 2.1. Määratlus Eluspüügimeetod – püünised, mille ehituse ja paigaldamise eesmärgiks ei ole püütud loom tappa, vaid piirata tema liikumist niipalju, et inimene saaks ta kätte. 2.2. Parameetrid 2.2.1. Hinnates seda, kas elupüügimeetod vastab standarditele või mitte, tuleb hinnata püütud looma heaolu. 2.2.2. Parameetrid peavad sisaldama punktides 2.3.1 ja 2.3.2 loetletud käitumist ja vigastusi iseloomustavaid näitajaid. 2.2.3. Tuleb hinnata reaktsiooni kõikidele nendele parameetritele. 2.3. Näitajad 2.3.1. Käitumuslikud näitajad, mida loetakse püünisesse püütud metsloomade ebapiisava heaolu tunnuseks: a) loom hammustab iseennast, mille tagajärjeks on rasked vigastused (enesevigastamine); b) loom ei liigu ega reageeri. 2.3.2. Vigastused, mida loetakse püünisesse püütud metsloomade ebapiisava heaolu tunnuseks: a) luumurd; b) randme- või kannaliigese nihestus; c) kõõluste või sidemete rebestamine; d) luuümbrise raske vigastus; e) raske verejooks või sisemine verejooks; f) üldine skeletilihaste degeneratsioon; g) jäsemeisheemia; h) jäävhamba murdumine hambaüdi õõne paljastumisega; i) silmavigastus sarvkesta haavandumisega; j) seljaaju vigastus; k) raske siseelundite kahjustus; l) südamelihase degeneratsioon; m) amputatsioon; n) surm. 2.4. Künnised Eluspüügimeetod vastab standarditele, kui: a) andmed on kogutud vähemalt 20 samasse sihtliiki kuuluva isendi põhjal; ja b) vähemalt 80 protsendil loomadest ei ilmne punktides 2.3.1 ja 2.3.2 loetletud tunnuseid. 3. NÕUDED TAPVATELE PÜÜGIMEETODITELE 3.1. Määratlus Tapvad püügimeetodid – püünised, mille ehituse ja paigaldamise eesmärgiks on tappa kinnipüütud sihtliiki kuuluv loom. 3.2. Parameetrid 3.2.1. Tuleb määrata aeg, mille jooksul kaob tapmisviisist tingitult teadvus ja tundlikkus ning kontrollida, et see seisund kestaks kuni surmani (st kuni süda on lakanud töötamast). 3.2.2. Teadvuse ja tundlikkuse kaotust tuleb jälgida sarvkesta- ja silmalaureflekse või muid teaduslikult tõestatud sobivaid alternatiivseid parameetreid [1] kontrollides. 3.3. Näitajad ja aeg Sarvkesta- ja silmalaureflekside kadumise aeg | Liigid | 45 sekundit | Mustela erminea | 120 sekundit | Martes americana Martes zibellina Martes martes | 300 sekundit | Kõik muud punktis 4.1 nimetatud liigid | 3.4. Künnised Tappev püügimeetod vastab standarditele, kui: a) andmed on kogutud vähemalt 12 samasse sihtliiki kuuluva isendi põhjal; ja b) vähemalt 80 protsenti loomadest on määratud ajaks kaotanud teadvuse ja tundlikkuse ning see seisund kestab kuni surmani. II OSA: LIIKIDE LOETELU JA RAKENDAMISE AJAKAVA 4. KOKKULEPPE ARTIKLIS 3 NIMETATUD LIIKIDE LOETELU JA RAKENDAMISE AJAKAVA 4.1. Liikide loetelu Standardeid kohaldatakse järgmiste liikide suhtes: Üldnimi: | Liigid | Koiott | Canis latrans | Hunt | Canis lupus | Kanada kobras | Castor canadensis | Euroopa kobras | Castor fiber | Punailves | Felis rufus | Kanada saarmas | Lutra canadensis | Saarmas | Lutra lutra | Kanada ilves | Lynx canadensis | Euraasia ilves | Lynx lynx | Ameerika nugis | Martes americana | Ilka | Martes pennanti | Soobel | Martes zibellina | Metsnugis | Martes martes | Mäger | Meles meles | Kärp | Mustela erminea | Kährik | Nyctereutes procyonoides | Ondatra | Ondatra zibethicus | Pesukaru | Procyon lotor | Vöötkähr | Taxidea taxus | Uued liigid lisatakse vajaduse korral hiljem. 4.2. Rakendamise ajakava [3] 4.2.1. Pädevad asutused peavad püügimeetodeid katsetama, et tõestada nende vastavust standarditele: a) eluspüügimeetodite puhul kolme kuni viie aasta jooksul pärast käesoleva kokkuleppe jõustumist, sõltuvalt katsetamise prioriteetidest ja katsevahendite kättesaadavusest; ja b) tapvate püügimeetodite puhul viis aastat pärast käesoleva kokkuleppe jõustumist. 4.2.2. Poolte pädevad asutused peavad kolme aasta jooksul pärast punktis 4.2.1 nimetatud tähtaegade möödumist keelama standarditele mittevastavate püüniste kasutamise. 4.2.3. Olenemata punkti 4.2.2 sätetest, kui pädev asutus otsustab püüniste katsetamise tulemuste põhjal, et teatavate liikide püüdmiseks või teatavates keskkonnatingimustes need ei vasta standarditele, võib pädev asutus lubada püüniste ajutist kasutamist kuni jätkatakse uuringuid asenduspüüniste leidmiseks. Sellisel juhul peavad Euroopa Ühendus ja Ameerika Ühendriigid teineteisele ette teatama ajutiselt kasutatavate püünistest ja uuringute käigust. Juhul, kui käesolev lõik kehtib Ühendriikides läbiviidava püünisjahi suhtes, peavad pädevad astutused edastama vastava teabe Ühendriikide valitsusele, et viimane edastaks selle Euroopa Ühendusele. 4.2.4. Lisaks punktile 4.2.3 ning olenemata punkti 4.2.2 sätetest, võib pädev asutus järgmistel juhtudel igal üksikjuhtumil eraldi ja kooskõlas standardite eesmärkidega teha erandeid: a) rahva tervise ja turvalisuse huvides; b) riigi- ja eraomandi kaitseks; c) keskkonna uurimiseks, kaitseks ja keskkonnaalaseks koolituseks, kaasa arvatud taimede ja loomade taasasustamiseks, reintroduktsiooniks, aretamiseks või kaitseks; d) traditsiooniliste puitpüüniste kasutamiseks, mis on oluline põliskogukondade kultuuripärandi säilitamiseks. Käesoleva punkti rakendamisel peab Euroopa Ühendus või Ühendriigid eelnevalt teavitama teist poolt kirjalikult nimetatud eranditest, põhjustest ja tingimustest. Ühendriikide pädevad astutused peavad edastama nimetatud kirjaliku teate koos põhjenduste ja tingimustega Ühendriikide valitsusele, et viimane edastaks selle Euroopa Ühendusele. 4.2.5. Konsultatsioone punktides 4.2.3 ja 4.2.4 nimetatud teemadel tuleb pidada kas Euroopa Ühenduse või Ameerika Ühendriikide taotluse korral vastavalt kooskõlastatud protokolli punktile 7. III OSA: SUUNISED 5. SUUNISED PÜÜNISTE KATSETAMISEKS JA PÜÜGIMEETODITE ARENDAMIST KÄSITLEVATEKS UURINGUTEKS Et tagada täpsus ja usaldusväärsus ning tõestada, et püügimeetodid vastavad standardites esitatud nõuetele, peavad püügimeetodite uuringud järgima heade katsetamistavade põhimõtteid. Kui katsemenetlus on kehtestatud Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (ISO) raamistikus ja selle alusel saab hinnata püügimeetodite vastavust osadele või kõikidele standardinõuetele, kasutatakse ISO katsemenetlust. 5.1. Üldsuunised 5.1.1. Katseid tuleks teha vastavalt põhjalikele uuringuprotokollidele. 5.1.2. Tuleks katsetada püünisemehhanismide toimimist. 5.1.3. Välitingimustes tuleks püüniseid katsetada eelkõige selektiivsuse hindamiseks. Seda katset võib kasutada ka andmete kogumiseks püügitõhususe ja kasutajaohutuse kohta. 5.1.4. Eluspüügipüüniseid tuleks katsetada aedikus, eelkõige käitumise ja füsioloogiliste parameetrite hindamiseks. Tapvaid püüniseid tuleks katsetada aedikus, eelkõige teadvuseta oleku kindlakstegemiseks. 5.1.5. Välikatsete puhul tuleks püüniseid kontrollida iga päev. 5.1.6. Tapvate püüniste tõhusust sihtlooma teadvuseta olekusse viimisel ja tapmisel tuleks kontrollida teadvusel olevate, liikuvate loomade peal laboratooriumis või aedikus ning välikatsetega. Tuleks hinnata püünise võimet tabada sihtlooma elutähtsaid organeid. 5.1.7. Katse all olevate püüniste tulemuslikumaks hindamiseks võib katsete järjekorda muuta. 5.1.8. Tavalistes kasutustingimustes ei tohi püünised kasutajat ohustada. 5.1.9. Püüniste katsetamisel tuleb vajaduse korral kontrollida laiemat meetmete valikut. Välikatsetamise hulka peaks kuuluma uuringud nii siht- kui ka mittesihtliikide püünistega püüdmise tagajärgede kohta. 5.2. Katsesituatsioon 5.2.1. Püünis tuleks paigaldada ja kasutada tootja või teiste asjaomaste antud nõuannete kohaselt. 5.2.2. Aedikus tehtavate katsete puhul tuleks kasutada aedikut, kus sihtliigi loomadel oleks sobiv keskkond vabalt liikumiseks, enda peitmiseks ja tavapäraseks käitumiseks. Aedikus peaks olema võimalik panna püüniseid ja jälgida püütud loomi. Püünised tuleks paigaldada nii, et kogu püüdmisprotsessist oleks võimalik teha video- ja helisalvestus. 5.2.3. Välikatsete puhul tuleks valida kohad, mis sarnaneksid praktikas kasutatavatele kohtadele. Kuna välikatsete peamiseks eesmärgiks on kontrollida püüniste selektiivsust ja nende võimalikku kahjulikku mõju mittesihtliikidele, tuleks välikatseteks valida erinevates looduskeskkondades olevad paigad, kus võib leida mittesihtliike. Igast püünisest ja selle ümbrusest tuleks teha fotod. Püünise identifitseerimisnumber peaks olema fotodel näha nii enne kui ka pärast looma püünisesse langemist. 5.3. Katsetes osalev personal 5.3.1. Katsetes osaleval personalil peaks olema asjakohane kvalifikatsioon ja koolitus. 5.3.2. Personali hulgas peaks olema vähemalt üks inimene, kellel on kogemusi püüniste kasutamisel ja kes on võimeline katses kasutatavaid loomi püünistesse püüdma, ja vähemalt üks inimene, kellel on kogemusi kõikide meetoditega, mida kasutatakse loomade heaolu hindamisel eluspüügipüüniste puhul ja teadvuseta oleku hindamisel tapvate püüniste puhul. Näiteks peaks püütud looma käitumisreaktsioone ja hirmu hindama koolitatud inimene, kes oskab vastavaid nähtusi tõlgendada. 5.4. Püüniste katsetamisel kasutatavad loomad 5.4.1. Aedikukatsetes kasutatavad loomad peaksid olema hea tervise juures ja esindama neid isendeid, keda tõenäoliselt looduses püütakse. Kasutatavatel loomadel ei tohiks katsetamisel oleva püünisega olla varasemaid kogemusi. 5.4.2. Enne püüniste katsetamist tuleks loomi pidada sobivates tingimustes ja anda neile piisavalt süüa ja juua. Loomi ei tohiks pidada tingimustes, mis võiksid iseenesest põhjustada nende ebapiisava heaolu. 5.4.3. Loomad peaksid katseaedikuga enne katsete algust harjuma. 5.5. Tähelepanekud 5.5.1. Käitumine 5.5.1.1. Käitumist puudutavaid tähelepanekuid peaks tegema koolitatud, eelkõige liikide etnoloogiat tundev inimene. 5.5.1.2. Hirmu võib hinnata nii, et loom püütakse püünisesse hõlpsalt äratuntavas olukorras, seejärel näidatakse loomale sarnases olukorras uuesti püünist ja hinnatakse tema käitumist. 5.5.1.3. Tuleks hoolikalt vahet teha püünisele või olukorrale reageerimise ning muudele ärritustele reageerimise vahel. 5.5.2. Füsioloogia 5.5.2.1. Mõned loomad tuleks enne katseid varustada telemeetriliste registraatoritega (nt pulsi ja hingamissageduse mõõtmiseks). Mõõdikud tuleks panna piisavalt kaua enne püüdmist, et loom saaks toibuda mõõdikute panemisest põhjustatud ärritusest. 5.5.2.2. Tarvitusele tuleks võtta kõik ettevaatusabinõud, et vähendada ebapiisavaid või erapoolikuid tähelepanekuid ja parameetreid, eriti neid, mille on põhjustanud inimeste sekkumine andmete saamise käiku. 5.5.2.3. Bioloogiliste proovide võtmine (nt veri, uriin, sülg) peaks toimuma koos püünisesse püüdmisega, arvestades hinnatava parameetriga seotud ajalist sõltuvust. Samuti tuleks koguda kontrollandmeid loomade kohta, keda on hoitud heades tingimustes mujal muudel eesmärkidel, lähteandmeid enne loomade püünisesse püüdmist ja võrdlusandmeid pärast loomade ülitugevat stimuleerimist (nt katse adrenokortikotroopse hormooniga). 5.5.2.4. Kõik bioloogilised proovid tuleks võtta ja neid hoida parimate teadmiste kohaselt, et tagada nende säilimine kuni analüüside tegemiseni. 5.5.2.5. Kasutatud analüüsimeetodid tuleks kinnitada. 5.5.2.6. Kui tapvate püüniste puhul kasutatakse refleksidega seotud neuroloogilisi uuringuid (nt valu või silmad) koos EEG ja/või nägemisreaktsiooni (VER) või kuulmisreaktsiooni (SER) mõõtmistega, peaks seda tegema ekspert, et anda asjakohast teavet looma teadvuseta oleku või tapmisviisi tõhususe kohta. 5.5.2.7. Kui loomad ei ole katseprotokollis kirjeldatud ajaks teadvust ja tundlikkust kaotanud, tuleks nad tappa humaansel viisil. 5.5.3. Vigastused ja patoloogia 5.5.3.1. Iga katselooma tuleks hoolikalt uurida, et hinnata selle võimalikke vigastusi. Võimalike luumurdude tuvastamiseks tuleks teha röntgenuuring. 5.5.3.2. Surnud loomadele tuleks teha üksikasjalik patoloogiline uuring. Kogenud veterinaar peaks tegema post-mortem uuringu kooskõlas heakskiidetud veterinaaruuringute tavadega. 5.5.3.3. Kahjustatud organeid või/ja kehaosi tuleks uurida makroskoopiliselt ja vajaduse korral histoloogiliselt. 5.6. Aruanne 5.6.1. Uurimisaruanne peaks sisaldama kogu asjakohast teavet katse kontseptsiooni, materjalide ja meetodite ning tulemuste kohta, eelkõige järgmist: a) püünise ehituse tehniline kirjeldus, sealhulgas selle valmistusmaterjal; b) tootja kasutusjuhend; c) katsesituatsiooni kirjeldus; d) ilmastikutingimused, eriti temperatuur ja lume sügavus; e) katsetes osalev personal; f) katsetatavate loomade ja püüniste arv; g) igast liigist püütud siht- ja mittesihtloomade koguarv ja nende suhteline arvukus piirkonnas: harvaesinev, tavaline või arvukas; h) selektiivsus; i) üksikasjalikud tõendid, et püünis avanes ja vigastas looma, ilma et see oleks püünisesse jäänud; j) käitumuslikud tähelepanekud; k) iga mõõdetud füsioloogilise parameetri väärtus ja kasutatud meetodid; l) vigastuste ja post-mortem uuringute kirjeldus; m) teadvuse ja tundlikkuse kadumiseks kulunud aeg; ja n) statistiline analüüs. [1] Juhul, kui on vaja viia läbi edasisi katseid määramaks, kas püünisjahi meetodid vastavad standarditele, võib teha lisa elektroentsefalogrammi (EEG), nägemisreaktsiooni (VER) või kuulmisreaktsiooni (SER) mõõtmisi. [3] Ameerika Ühendriikides on õigus reguleerida püüniste kasutamist ja püünisjahi meetodeid teatud maismaa- või poolveelise eluviisiga imetajate püüdmiseks eeskätt riiklikel ja hõimkondlikel ametiasutustel. -------------------------------------------------- Kaaskiri Brüssel, 18. detsember 1997 Lugupeetud …, Nagu Te teate, kirjutasid Euroopa Ühendus ja Ameerika Ühendriigid täna alla humaanse püünisjahi standardeid puudutavale kooskõlastatud protokollile. Nimetatud protokolliga seoses on mul hea meel teavitada Teid järgmisest. Nagu kooskõlastatud protokollis mainitud, on Ameerika Ühendriikides õigus reguleerida püüniste kasutamist ja püünisjahi meetodeid teatud maismaa- või poolveelise eluviisiga imetajate püüdmiseks eeskätt riiklikel ja hõimkondlikel ametiasutustel. Selleteemaliste läbirääkimiste tulemusena on Ühendriikide pädevate asutuste esindajad teatanud oma püüetest leida humaansemaid püüniseid ning viiskümmend osariiki koostöös mitmete föderaalsete asutustega on asunud püüniste ja püünisjahi meetodite suhtes välja töötama parimaid korraldusvõtteid. Parimad korraldusvõtted hõlmavad tegevust või tegevuste kombinatsiooni, mis on kõige tõhusam ja paremini rakendatavam (nii tehniliselt, majanduslikult kui ka sotsiaalselt) vähendamaks või ennetamaks teatud tegevusega seotud probleeme. Ühendriikide pädevate ametiasutuste esindajad on seisukohal, et parimad korraldusvõtted püüniste ja püünisjahi meetodite puhul peavad põhinema viimasel tehnilisel ja teaduslikul teabel ja andmetel. Ühendriikide pädevate ametiasutuste esindajad on seisukohal, et parimad korraldusvõtted püüniste ja püünisjahi meetodite jaoks Ühendriikides töötatakse välja, tuginedes kooskõlastatud protokolli juurde lisatud standarditele. Mul on eriti hea meel teatada, et USA pädevate ametiasutuste elluviidav programm ei piirdu ainult kooskõlastatud protokolli juurde lisatud standardites nimetatud üheksateistkümne liigiga, vaid seda kohaldatakse veel kümne Ühendriikides kaubanduslikel eesmärkidel jahitava karuslooma liigi suhtes. Nendeks liikideks on naarits, rebane, hallrebane, polaarrebane, välerebane, nutria, opossum, skunks, tsiibetkass ja kaljukass. Sellega on Ühendriikide pädevad asutused teinud loomade heaolu parandamiseks olulise sammu, millist pole teinud ükski teine riik ega ette näinud ükski rahvusvaheline leping. Lisaks sellele on Ühendriikide pädevate ametiasutuste esindajad teatanud, et vastavalt kooskõlastatud protokolli juurde lisatud standarditele keelatakse püünisraua tüüpi eluspüügipüüniste kasutamine mustela ermina ja ondatra zibethicus'e puhul järk-järgult nelja aasta jooksul alates rahvusvaheliste humaanse püünisjahi standardite lepingu jõustumisest Kanada, Euroopa Ühenduse, ja Venemaa Föderatsiooni vahel. Nimetatud kahte liiki isendeid püütakse Ühendriikides üle 2,2 miljoni aastas, mis moodustab 50 % kõikidest standardites loetletud liikidest. Teiste standardites loetletud liikide osas on eespool nimetatud ametiasutused teatanud, et vastavalt kooskõlastatud protokolli juurde lisatud standarditele keelatakse tavapäraste terasest valmistatud eluspüügipüünisraudade kasutamine järk-järgult kuue aasta jooksul alates rahvusvaheliste humaanse püünisjahi standardite lepingu jõustumisest Kanada, Euroopa Ühenduse ja Venemaa Föderatsiooni vahel. Ma loodan, et eespool kirjeldatu annab piisava ülevaate olukorrast Ühendriikides. Ühendriikide pädevad ametiasutused tervitavad jätkuvat koostööd selles vallas nii Euroopa Ühenduse kui teiste huvitatud pooltega. Lugupidamisega +++++ TIFF +++++ Donald B. Kursch Chargé d'affaires a.i. -------------------------------------------------- Kaaskiri Kaaskiri Brüssel, 18. detsember 1997 Lugupeetud …, Nagu Te teate, lõpetasid meie delegatsioonid hiljuti läbirääkimised humaanse püünisjahi standardite kooskõlastatud protokolli osas. Kirjutan käesolevat kirja jäädvustamaks seda üksteisemõistmist, milleni jõudsime kooskõlastatud protokolli ja selle juurde lisatud standardite tähenduse ja rakendamise osas. Kooskõlastatud protokolli punktis 6 on öeldud, et "Euroopa Ühendus ja Ameerika Ühendriigid tunnistavad, et miski käesolevas käsitusleppes ei piira mingil viisil Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamiselepingust (Marrakeshi lepingust) tulenevaid õigusi ja kohustusi". Selle sõnastuse formuleerimise käigus otsustasime, et lause lõppu pole mõtet lisada fraasi "ega sunni nendest õigustest loobuma" ning kummagi poole juhtorganid ei viita selle fraasi väljajätmisele üheski nimetatud punkti puudutavas vaidluses ega menetluses. Kui Te käesoleva avaldusega nõustute, oleksin tänulik kirja või vastuse eest, mis seda kinnitab. Tänan Teid jätkuva tähelepanu eest, mida käesolevale küsimusele osutate. Lugupidamisega +++++ TIFF +++++ Donald B. Kursch Chargé d'affaires a.i. -------------------------------------------------- Kaaskiri Kaaskiri Brüssel, 18. detsember 1997 Lugupeetud …, Tänan Teid kirja eest, mis jäädvustab üksteisemõistmise kooskõlastatud protokolli ja selle juurde lisatud standardite tähenduse ja rakendamise osas. Vastuseks tahaksime kinnitada, et kooskõlastatud protokolli punkti 6 sõnastuse formuleerimise käigus otsustasime, et lause lõppu pole mõtet lisada fraasi "ega sunni nendest õigustest loobuma" ning kummagi poole juhtorganid ei viita selle fraasi väljajätmisele üheski nimetatud punkti puudutavas vaidluses ega menetluses. Lugupidamisega +++++ TIFF +++++ Jean-Jacques Kasel suursaadik,Luksemburgi alaline esindaja,alaliste esindajate komitee esimees +++++ TIFF +++++ Johannes Friedrich Beseler Euroopa Ühenduste Komisjoni välismajandussuhete peadirektoraadi peadirektor --------------------------------------------------