Resolutsioon [1]

juurdepääsu kohta tervishoiuteenustele ja ravimitele, keskendudes eelkõige tähelepanuta jäetud haigustele

Parlamentaarne ühisassamblee,

- kes kohtub Kigalis (Rwandas) 19.– 22. novembril 2007. aastal;

- võttes arvesse kodukorra artikli 17 lõiget 1;

- võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikleid 177–181a;

- võttes arvesse Euroopa Liidu (EL) ühiseesmärke, nagu need on määratletud ühisavalduses "Euroopa konsensus arengu küsimuses" [2];

- võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000 (Cotonou leping) [3] ja mida muudeti 25. juunil 2005 Luxembourgis [4];

- võttes arvesse komisjoni teatist "Kiirendada edasiminekut millenniumi arengueesmärkide suunas — Euroopa Liidu panus" [5];

- võttes arvesse avaliku ja erasektori partnerluse suurenevat rolli üldiste avalike hüvede pakkumisel, nagu on määratletud komisjoni teatises "Tervishoid ja vaesuse vähendamine arengumaades" [6];

- võttes arvesse komisjoni teatist "Arengumaade tervishoiu inimressursikriisi käsitlev ELi tegevusstrateegia" [7];

- võttes arvesse Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) 2006. aasta maailma tervisearuannet "Töötades koos tervise heaks" [8];

- võttes arvesse Maailma Terviseassamblee (WHA) 27. mai 2006. aasta viiekümne üheksandat resolutsiooni rahvatervise, innovatsiooni, tervisealase uurimistegevuse ja intellektuaalomandi õiguste kohta — ülemaailmse strateegia ja tegevuskava suunas [9];

- võttes arvesse Euroopa ja arengumaade kliiniliste uuringute partnerlust (EDCTP);

- võttes arvesse 18. detsembril 2006. aastal vastu võetud Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmendat raamprogrammi (2007–2013) [10];

- võttes arvesse parlamentaarse ühisassamblee 19. veebruari 2004. aasta resolutsiooni vaesuse poolt põhjustatud haiguste ja reproduktiivtervise kohta AKV riikides üheksanda EAFi kontekstis (AKV-EL 3640/04/lõplik) [11];

- võttes arvesse parlamentaarse ühisassamblee 25. novembri 2004. aasta resolutsiooni toiduabi ja toiduga kindlustatuse kohta (AKV-EL 3692/04/lõplik) [12];

- võttes arvesse Euroopa Parlamendi 8. septembri 2005. aasta resolutsiooni raskete ja tähelepanuta jäetud haiguste kohta arengumaades [13];

- võttes arvesse parlamentaarse ühisassamblee sotsiaal- ja keskkonnakomisjoni raportit (AKV-EL 100.083/07/lõplik),

A. arvestades, et tervis on põhiõigus ning arengu ja majandusliku heaolu eeldus ning seepärast peaks tervishoiuteenuste ja ravimite kättesaadavus olema arengupoliitika keskmes;

B. arvestades, et juurdepääs tervishoiuteenustele on ülemaailmse julgeoleku ja inimõiguste küsimus, sest nakkushaiguste ilmnemine ja taasteke võib põhjustada laialdast vaesust, invaliidsust, suremust ja ebastabiilsust ning kiiret levikut üle maailma;

C. arvestades, et edusammud aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks aastaks 2015 on olnud ebapiisavad, tõstes esile vajaduse suurema asjakohase pühendumise järele;

D. arvestades, et iga päev sureb 27000 inimest hädavajalike ravimite puuduse tõttu;

E. arvestades, et igal aastal sureb 10 miljonit last haigustesse, mida saaks vaktsiinidega ära hoida;

F. arvestades, et igal aastal jääb enam kui 28 miljonit last oma esimesel eluaastal vaktsineerimata;

G. arvestades, et lisaks kolmele surma põhjustavale haigusele (HIV/AIDS, malaaria ja tuberkuloos) on palju muid haigusi, mis koos mõjutavad hinnanguliselt miljardit inimest, st kuuendikku maailma elanikkonnast;

H. arvestades, et sellised tähelepanuta jäetud haigused on Aafrika trüpanosomiaas (unitõbi), Buruli haavand, Chagasi tõbi, denguepalavik, seedetrakti ussnugilised, laste kõhulahtisus, leišmaniaas (Kala Azar), leepra, lümfisoonte filariaas (elevantsus), onkotserkiaas (jõepimesus), skistosomiaas (kakssuulastõbi), trahhoom ning suhkurtõbi, vaimuhaigused ja epilepsia;

I. arvestades, et olemasoleva ravi puudulikkuse tõttu põhjustavad tähelepanuta jäetud haigused palju puudeid ja vaesust, kuid saavad suhteliselt vähe vahendeid teadusuuringuteks, muu hulgas ELi tasandil;

J. arvestades, et ravimite väljatöötamise alased teadusuuringud on keskendunud peamiselt arenenud riikides müüdavatele ravimitele ja arenenud riikides esinevatele haigustele;

K. arvestades, et uurimis- ja arendustegevuse tulemused peaksid olema ülekantavamad, et teaduslik teadmine ja alusuuringud viiksid kliiniliste uuringute ja uute toodete registreerimiseni;

L. arvestades, et väga ohtlik on nakatumine korraga tuberkuloosi ja HIVsse — samas kõigest 0,5 % HIVsse nakatunud patsientidest on testitud tuberkuloosi suhtes ja 70 % tuberkuloosi nakatunud patsientidest on testitud HIV suhtes, mis näitab vajadust suurema rahalise toetuse ja rahaliste vahendite ning haigusepõhiste programmide ja teenuste vahelise koostöö järele;

M. arvestades, et multiresistentset tuberkuloosi (MDR-TB) on väga keeruline diagnoosida ja ravida;

N. arvestades, et 6–10 % maailmaturu ravimitest on võltsravimid ja et 25 % Aafrikas tarbitud ravimitest usutakse olevat võltsravimid;

O. arvestades, et kõige tõhusam viis suguhaiguste vastu võitlemiseks on ennetus ning et vaesuse vähendamisel ja HIV/AIDSi vastu võitlemisel mängib olulist osa pereplaneerimise ning emade tervise- ja reproduktiivtervise alase teabe ning teenuste kättesaadavus, ja vastupidi;

P. arvestades, et maailmas on puudu hinnanguliselt 4,3 miljonit tervishoiuspetsialisti, sealhulgas 2,4 miljonit arsti, õde ja ämmaemandat 57 maailma vaeseimas riigis, ning et olukord on halvem maapiirkondades;

Q. arvestades, et noorte tüdrukute juurdepääs haridusele ja naistervishoiutöötajate suurem osakaal on kaks tegurit, mis julgustavad naisi tervishoiuteenuseid kasutama;

R. arvestades, et abi andmine on tervishoiusektori pikaajaliste püsikulude katmiseks olnud tihti liiga lühiajaline ja ettearvamatu, et see võib suure arvu rahvusvaheliste organisatsioonide kaasatuse tõttu olla keeruline ning ei ole alati kooskõlas valitsuste prioriteetide ja suutlikkuse tõstmise jõupingutustega;

S. arvestades, et Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapanga poliitikad tekitavad mõnikord vaestele riikidele tohutuid takistusi, kehtestades liialt jäigad eeskirjad riiklikele kulutustele, mis on kokkusobimatu aastatuhande arengueesmärkide saavutamisega seoses tervishoiu, veevarustuse ja kanalisatsiooniga,

Tähelepanu tervishoiule

1. nõuab tungivalt, et AKV riigid eraldaksid 15 % aasta riiklikest kulutustest tervishoiule (Abuja deklaratsioon [14]) ja et EL täidaks Euroopa Parlamendi eesmärgi kulutada 20 % rahalise abi kohustustest tervishoiule ja haridusele;

2. rõhutab, et liikmesriigid peavad täitma oma lubaduse anda 0,7 % oma rahvamajanduse tulust välisabile ning tagama, et kõnealune abi on kooskõlastatud, prognoositav ja pikaajaline;

3. kutsub ELi, Rahvusvahelist Valuutafondi ja Maailmapanka üles mitte kohaldama ülemäära jäiku eeskirju riiklikele kulutustele ja mitte edendama avalike teenuste asjakohatute turureformide jätkamist abi tingimuste, tehnilise nõu ja kaubanduskokkulepete kaudu;

4. usub, et kümnenda Euroopa Arengufondi riigistrateegia dokumentides, vaesuse vähendamise strateegia dokumentides ja keskpika perioodi kuluraamistikes, sealhulgas eelarvetes, tuleb tervishoiule palju rohkem tähtsust omistada ning tuleb tagada, et analüüs, millest teavet saadakse, mõjutaks tervishoiusektori töö suunitlust;

5. rõhutab riigi poliitilise juhtimise ja usaldusväärsuse olulisust ning kutsub AKV riikide valitsusi ja komisjoni üles tagama, et kodanikuühiskond ja mõjutatud ning kõrvaletõrjutud kogukonnad oleksid poliitika kujundamisse ja elluviimisesse kaasatud;

6. väidab, et abiga seotud kohustused peavad peegeldama üldist tervishoiu olukorda ja nende riikide tulemusi, ning seda mitte üksnes HIV/AIDSi, tuberkuloosi ja malaaria osas;

7. toetab 2006. aasta maailma tervisearuande soovitust suunata pool rahvusvahelisest tervishoiule sihtotstarbeliselt eraldatud arenguabist tervishoiusüsteemide tugevdamisele ja ülejäänud pool nendest rahalistest vahenditest tööjõu tugevdamisele;

8. toetab vajadust tugevdada tervishoiusüsteeme AKV riikides lähenemisviiside abil, näiteks parandades hädavajalike ja üldravimite kättesaadavust, vähendades bürokraatiat halduse lihtsustamise abil, suurendades kulutasuvust, parandades tõhusust teenuste ümberkorraldamise ja detsentraliseeritud tervishoiusüsteemide abil ning eraldades vahendeid elanikkonna vajaduste paremaks täitmiseks;

9. toetab kõiki sekkumisi, mille eesmärk on suurendada hädavajalike ravimite kättesaadavust, eriti AKV riikide vaestes ja abivajavates kogukondades;

10. julgustab riikliku tervishoiu reguleeriva raamistiku ja kvaliteedi tagamise süsteemide loomist ja tugevdamist, et lihtsustada planeerimist ning avaliku ja erasektori tervishoiuteenuste osutajate ravimitega seotud tegevuse üle järelevalve teostamist;

11. rõhutab, et avaliku ja erasektori partnerlused, avaliku sektori arengualased partnerlused ning partnerlused põhja- ja lõunapiirkondade ning lõunapiirkondade endi vahel võivad mängida positiivset rolli tervishoiusektori tugevdamisel, eriti vähearenenud riikides ja arengumaades;

Ennetus

12. rõhutab, et haiguste ennetus peaks olema valitsuse poliitika keskmes vaktsineerimiskampaaniate, toiduga kindlustatuse (toitumise), puhta joogiveega varustatuse ja toimiva kanalisatsiooni, tubaka- ja alkoholikontrolli programmide ning samuti hügieeni, turvaseksi, tervete eluviiside edendamise ja muude teavitamiskampaaniate näol;

13. rõhutab, et teave ja vaktsiinid on kõige kulutasuvam viis nakkushaiguste ennetamiseks ja kontrolliks ning et arengumaades on palju võimalusi laiema hõlmatuse saavutamiseks olemasolevate vaktsiinidega, uute ja vähekasutatud vaktsiinide kasutuselevõtmisega ning parema vaktsiini väljatöötamisega, mis sobib arengumaadele;

14. nõuab ennetavate meetmete, sealhulgas pikaajalise mõjuga putukatõrjevahendiga töödeldud malaariavastaste võrkude programmi jätkamist, seisva vee allikate kõrvaldamist, sümptomite äratundmise alaseid koolitusi, tuberkuloosi testimist HIVsse nakatunud patsientidel ja vastupidi ning seksuaal- ja reproduktiivtervise programme ja HIV/AIDSi programme koos asjakohaste vahenditega;

15. julgustab ravimiettevõtteid, kes on pühendunud jõupingutustele suurendada hädavajalike ja taskukohase hinnaga ravimite kättesaadavust AKV riikides, eelkõige keskenduma tähelepanuta jäetud haigustele;

Suutlikkus ja infrastruktuur

16. usub, et tervishoiualaste tulemuste parandamise võti on tervishoiu infrastruktuur ja logistilised ketid, sealhulgas töötajad, kliinikud ja haiglad, varustus ja ravimite tarnekanalid ning vaktsiinid;

17. nõuab uusi jõupingutusi tervishoiusüsteemide taastamiseks, ülesehitamiseks ja tugevdamiseks suuremate aastaeelarvete ja ELi abi kaudu, et parandada juurdepääsu kvaliteetsetele teenustele, diagnostikale, vaktsiinidele ja ravimitele, eelkõige vaeste hulgas ja riskirühmades;

18. tervitab ülemaailmsete tervishoiualaste partnerluste, näiteks vaktsiinide ja immuniseerimise ülemaailmse liidu ning ülemaailmse AIDSi, tuberkuloosi ja malaaria vastu võitlemise fondi jõupingutusi toetada arengumaade tervishoiusüsteemide tugevdamist;

19. nõuab algatusi asjakohase diagnostika, ohutute, kättesaadavate ja piisavate ravimite, ohutute verekogumise meetodite ja turvalise verevaru kiirema kohapealse kättesaadavuse võimaldamiseks ning asjakohast koolitust, tehnilist abi ja infrastruktuure, muu hulgas maapiirkondades, ning rõhutab, kui oluline on tagada, et kõik immuniseerimisprogrammid väldiksid meditsiinitehnika korduskasutamist;

20. märgib, et usaldusväärsete andmete kogumine ja tervishoiu põhinäitajate jälgimine võimaldab töötada välja kogemuspõhise poliitika, mis võib osutuda tõhusamaks;

21. toetab uute hädavajalike ravimite hindamise ja hankimise ning suutlikkuse tõstmise tugevdamise WHO eelkvalifitseerimise programmi;

22. tervitab komisjoni teatist "Arengumaade tervishoiu inimressursikriisi käsitlev ELi tegevusstrateegia" ning nõuab meetmete tugevdamist kõnealuses valdkonnas; kinnitab vajadust saavutada paremad töötingimused, meditsiinitöötajate koolitus- ja karjäärivõimalused ning samuti nende säilitamise stiimulid, mestimisprogrammid ja vahetusprogrammid;

23. nõuab tungivalt, et AKV riikide valitsused muudaksid ühiskonna õiglasemaks, järgides soolist võrdõiguslikkust tervishoiu ja hariduse, samuti tööalase staatuse valdkonnas, ning tugevdaksid naiste ühiskondlikku seisundit ja iseseisvust, keskendudes naistele ja tüdrukutele tervishoiusektori inimressursside ja karjäärivõimaluste väljatöötamisel;

24. julgustab ELi koostama ja rakendama ELi tervishoiutöötajate eetilist töölevõtmist käsitlevat käitumisjuhendit ja toetama ülemaailmset käitumisjuhendit, et hoida ära ajude äravool arengumaadest arenenud riikidesse; usub, et EL ja rahvusvaheline abi peaksid tagama töötajate kui tervishoiusüsteemi investeeringu pikaajalise rahastamise;

25. usub, et investeeringud veevarustusse, kanalisatsiooni ja infrastruktuuri ning samuti teadlikkuse tõstmisse tervishoiu, puhta vee, kanalisatsiooni ja hügieeni vaheliste seoste kohta on olulise tähtsusega võitlemisel veega levivate haiguste vastu ja tervishoiusüsteemide loomisel;

Uurimis- ja arendustegevus

26. tervitab Maailma Terviseassamblee resolutsiooni vastuvõtmist rahvatervise, innovatsiooni, tervisealase uurimistegevuse ja intellektuaalomandi õiguste kohta, mis sillutab teed tervishoiualaste teadusuuringute vajaduste ja arengumaade prioriteetide määratlemisele;

27. tervitab tähelepanuta jäetud haiguste kaasamist ja ELi seitsmenda uurimis- ja arendustegevuse raamprogrammi uurimistulemuste ülekantavust; palub komisjonil toetada institutsioone, kes on valmis tegema koostööd rahvatervise algatustega, mis on suunatud kõnealustele sektoritele, ning tagama, et riiklikult rahastatud teadusuuringutest pärit uued ravimid jäävad kõigile kättesaadavaks;

28. juhib tähelepanu, et nende ELi ja rahvusvahelise tasandi suurenenud poliitiliste kohustuste jaoks tuleb nüüd leida pikaajaline rahaline toetus ja suurendada partnerriikide, akadeemiliste ringkondade ja tööstusharu koostööd, et saavutada edu uute diagnostikavahendite ja ohutute, tõhusate ravimite väljatöötamisel;

29. tunnustab Euroopa ja arengumaade kliiniliste uuringute partnerluse (EDCTP) osa endeemiliste haiguste levikuga riikide kohalikele kliinikutele, eetilistele ja sotsiaalsetele tingimustele vastavate uute ravimite ja vaktsiinide kliiniliste uuringute korraldamisel ja nõuab EDCTP tegevuste laiendamist teistele tähelepanuta jäetud haigustele ja kliinilise ravimiarenduse meetodi teistele etappidele (I ja IV etapile);

30. nõuab soospetsiifilisemaid ravimite kliinilisi uuringuid; rõhutab vajadust suurendada meditsiiniteadlaste teadlikkust naiste ja meeste erinevatest eluviisidest ning elutingimustest, mida tuleb arvesse võtta uute ravimite ja vaktsiinide väljatöötamisel;

31. toetab kohalike teadusuuringute, kliiniliste uuringute ja tootmisvõimsuse suurendamist, sealhulgas piirkondlike ja riiklike üldravimeid tootvate tööstusharude väljatöötamist mõjutatud piirkondades ning integreeritud projektide väljatöötamist alates uute haiguste avastamisest kuni uute ravimite väljatöötamise ja tootmiseni, ning nõuab teadusuuringuid, mis hõlmaksid kasutus- ja tervishoiusüsteemide teadusuuringuid, mille eesmärk on sekkumiste tõhusam rakendamine ja mis võtaksid arvesse ravimite retseptide, kasutuse, kättesaadavuse, taskukohasuse ja jaotamisega seotud kultuurilisi küsimusi;

32. nõuab rea meetmete edendamist, et parandada ravimite kättesaadavust ja taskukohasust, sealhulgas astmelisi hindu, annetusi ja allahindlusi, innovatsiooniauhindu, maksualandusi, stiimuleid, eelnevaid ostu- ja turukohustusi seoses vaktsiinidega, mis tähendab rahastajatepoolset kindlat kohustust toetada eelnevalt kokkulepitud tasemega vaktsiinide ostmist, samuti tootmistehnoloogia ja teadmiste siiret endeemiliste haiguste levikuga riikidesse;

33. tervitab uuenduslikke algatusi, näiteks eelnevad turukohustused seoses vaktsiinidega, et kiirendada ravimite ja vaktsiinide väljatöötamist ning tootmise suurendamist arengumaades;

34. usub, et ravimite läbivaatamine ja registreerimine on oluline endeemiliste haiguste levikuga riikides, samuti eriprotseduurid tähelepanuta jäetud haiguste ravimite ohu- ja kasuteguri suhte paremaks hindamiseks;

35. usub, et avaliku ja erasektori arengualased partnerlused pakuvad eduka mudeli ravimiettevõtete ja avalik-õiguslike teadusuuringute vaheliseks koostööks uuenduslike ravimeetodite väljatöötamiseks ja suutlikkuse tõstmise tugevdamiseks;

36. tuletab meelde arengumaade õigust kasutada intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepinguga (TRIPS-leping) neile võimaldatud paindlikkust, eelkõige Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) turgudega mitte kohalduvates mittetulunduslikes valdkondades, säilitades samas intellektuaalomandi kaitse soodustused ja käsitledes ravimite registreerimise ja turundusega seotud regulatiivseid küsimusi; usub, et kõnealune õigus võib olla kasulik vaidlustes uute ravimite litsentseerimise ja intellektuaalomandi õiguste üle ravimitööstusega, mille puhul on kaalumisel ülekaaluka avaliku huviga terviseküsimused;

37. rõhutab hiljutist näidet, kus Brasiilia kasutas kõiki võimalusi, mida pakub TRIPS-leping ravimite kohustusliku litsentseerimise ja muude intellektuaalomandi õigustega seotud aspektide osas;

38. on väga mures sellepärast, et mõned AKV riigid on kehtestanud ravimite toimeainetele, ravimitele ja vaktsiinidele tollitariifid, imporditollimaksud või muud maksud, mis muudavad ravimid vaeste kogukondade jaoks kättesaamatuks; nõuab tungivalt, et Euroopa Komisjon seda uuriks ja õhutaks riike selliseid makse tühistama;

39. rõhutab, et resistentsuse vähendamiseks on oluline järgida määratud ravimite kasutamist ning igal võimalikul juhul püüda leida võimalikult lühem ravimi manustamise skeem, kombineeritud ravi ja kindlaksmääratud doosid;

40. kutsub AKV riike ja ELi üles kiirendama võltsravimite vastaseid jõupingutusi meditsiinitoodete ja -materjalide tõhusa kvaliteedikontrolli toetamise, tolli ja politsei koostöö tugevdamise ning võltsravimite tootmise ja müügi kuritegelikuks kuulutamise alase rahvusvahelise konventsiooni edendamise kaudu;

41. kutsub AKV riike üles võtma kohustus kiirendada artemisiniinipõhise kombineeritud ravi kasutuselevõtmist, mida on tunnustatud tõhusaima malaaria ravimina; kutsub rahastajaid üles rahastama artemisiniinipõhise kombineeritud ravi ravimeid ja toetama nende ostmist, eelkvalifitseerimist ja tootmist;

42. rõhutab arenenud riikide ja arengumaade ühishuvi, näiteks mikroobivastase resistentsuse kontrollimisel ning paremate gripiviirusevastaste ravimite ja vaktsiinide otsingul; juhib tähelepanu, et teadusuuringud tähelepanuta jäetud haiguste valdkonnas võivad avaldada positiivset kaasmõju muude haiguste mõistmisele: näiteks vaktsiine ja immuunsust käsitlevad teadusuuringud võivad suurendada teadmisi allergiliste tervisehäirete kohta, mis mõjutavad Euroopas üha rohkem inimesi;

43. nõuab tungivalt ülemaailmse tuberkuloosi peatamise kava täitmist ja usub, et eksisteerib pakiline vajadus piiratud vahendite tingimustesse sobivate uute tuberkuloosi, sealhulgas multiresistentne tuberkuloos, kiirdiagnostika testide järele, ning nõuab tungivalt meetmete võtmist eesmärgiga tagada, et kõiki tuberkuloosiravimeid testitaks multiresistentse diagnoosiga patsientide peal;

44. usub, et HIV/AIDSi ülemaailmse nuhtlusega tuleb võidelda, võimaldades üldise juurdepääsu ennetusele, ravile ja hooldusele, sealhulgas viirusevastastele ravimitele, vabatahtlikule nõustamisele ja testimisele, ning töötada tugevdatud jõupingutuste kaudu välja mikrobitsiide ja vaktsiine;

45. nõuab rahvusvaheliselt rahastajate kogukonnalt toetust WHO-le ja WHO ennetava kemoteraapia strateegiale piisava koguse usaldusväärsete kvaliteetsete anthelmintikumide (albendasool, ivermektiin, prasikanteel) kättesaadavuse suurendamiseks, et takistada ja ravida ussnugilistega nakatumist, ning üldise hankimiskoha rajamiseks;

46. nõuab, et AKV riigid ja EL võtaksid kohustuse suurendada nende hooldust, kes kannatavad vaimuhaiguste ja neuroloogiliste häirete ning vigastuste käes, tugevdades esimese etapi arstiabi ja kogukonnapõhist taastusabi, tõstes samas avalikku ja kutsealast teadlikkust ning võideldes häbimärgistamise ja diskrimineerimisega;

47. usub, et teenused, mis oleksid võimelised diagnoosima, kontrolli all hoidma ja ravima selliseid haigusi nagu suhkurtõbi, päästaksid palju elusid ja vähendaksid puudeid; laiendada tuleks eelkõige insuliini ja ravimite kättesaadavust ning rajada tuleks spetsialistide võrgustikud ja spetsialistide koolitus;

48. kutsub AKV riikide valitsusi ja komisjoni üles toetama sünnitusjärgse uurise ennetuse ja ravi programme, sealhulgas võtma vastu seadused, mis määraksid abiellumise minimaalse vanuse, edendaksid sünnitusabi ja reproduktiivtervise alase hariduse üldist kättesaadavust ning ravi läbinud tüdrukute ja naiste sotsiaalset taastusravi;

49. teeb kaaspresidentidele ülesandeks edastada käesolev resolutsioon AKV-ELi nõukogule, WHO-le, Euroopa Komisjonile, Aafrika Liidule, Maailmapangale ja Rahvusvahelisele Valuutafondile.

[1] Vastu võtnud AKV-ELi parlamentaarne ühisassamblee 22. novembril 2007 Kigalis (Rwandas).

[2] Euroopa konsensus arengu küsimuses, I osa 1. jagu, ELT C 46, 24.2.2006.

[3] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

[4] ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.

[5] KOM(2005)132.

[6] KOM(2002)129, lk 12.

[7] KOM(2005)642.

[8] http://www.who.int/whr/2006/whr06_en.pdf

[9] Maailma Terviseassamblee (WHA) 27. mai 2006. aasta resolutsioon 59.24.

[10] ELT L 412, 30.12.2006.

[11] ELT C 120, 30.4.2004, lk 29.

[12] ELT C 80, 1.4.2005, lk 23.

[13] ELT C 192 E, 17.8.2006, lk 350.

[14] Abuja deklaratsioon, võetud vastu 27. aprillil 2001. aastal.

--------------------------------------------------