Euronesti parlamentaarse assamblee resolutsioon solidaarsuse ja ühtlustamise kohta energiasektoris ning edasiviiva õigusraamistiku loomise kohta

(2020/C 134/03)

EURONESTI PARLAMENTAARNE ASSAMBLEE,

— võttes arvesse Pariisi kliimakokkulepet, mille Euroopa Liit on ratifitseerinud ning mille osalised on ka idapartnerlusriigid,

— võttes arvesse ühelt poolt ELi ning teiselt poolt Gruusia, Moldova ja Ukraina vahel sõlmitud assotsieerimislepinguid, eriti energiakoostööd käsitlevaid sätteid,

— võttes arvesse 2006. aastal Aserbaidžaani Vabariigi ja Euroopa Liidu vahel allkirjastatud vastastikuse mõistmise memorandumit strateegilise partnerluse kohta energia valdkonnas ning 2011. aastal allkirjastatud Euroopa Liidu ja Aserbaidžaani vahelist lõunapoolse gaasikoridori ühisdeklaratsiooni,

— võttes arvesse 24. novembril 2017. aastal allkirjastatud ja Armeenia poolt ratifitseeritud lepingut (ühelt poolt ELi ja teiselt poolt Armeenia vahel sõlmitud ulatuslik ja laiendatud partnerlusleping), eelkõige energiakoostööd käsitlevaid sätteid,

— võttes arvesse idapartnerluse kolmanda platvormi (ühenduvus, energiatõhusus, keskkond ja kliimamuutused) tööprogrammi (2018–2019),

— võttes arvesse hiljuti vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2019/692, (1) mis sisaldab Euroopa energiajulgeoleku kaitse põhimõtteid,

A. arvestades, et ülemaailmsed muutused energiatootmises ja -nõudluses mõjutavad oluliselt geopoliitikat ja tööstuse konkurentsivõimet ning tekitavad suuri probleeme Euroopa energiavarustuskindluse seisukohast;

B. arvestades, et kliimamuutus, vajadus vähendada CO2 heidet, kasvav energianõudlus ning ülemaailmsete nafta- ja gaasiturgudega seotud ebakindlus tekitavad muret ning on nii tootja- kui ka tarbijariike pannud mõtlema vastastikku kasulike strateegiate väljatöötamisele, et muuta energiasektorid vähese heitega sektoriteks, leida uus tasakaal mitmesuguste energiaallikate vahel, tagada usaldusväärne ja ohutu tarnimine ning energiatõhus tarbimine;

C. arvestades, et idapartnerluse raames toimuv dialoog piirkondliku energiapoliitika teemal on viimastel aastatel elavnenud ning hõlmab energiaturgude lähenemist, energiavarustuse ja -transiidi mitmekesistamist, säästvate energiaallikate arendamist, energiatõhususe meetmeid ning kõigile ja teatavatele piirkondadele huvipakkuvaid taristuid;

D. arvestades, et idapartnerlusriigid ja Euroopa Liit on võtnud kohustuse tegeleda selliste küsimustega nagu taastuvad energiaallikad, energiatõhusus, kliimameetmed ja puhta energia alane innovatsioon;

E. arvestades, et energia säästmise ja energiatõhususe meetmed koos taastuvate energiaallikate laialdasema kasutamisega aitavad ELis ja Ida-Euroopa partnerriikides vähendada energiasõltuvust selle mitmesugustes vormides, sealhulgas rahalist ja tehnoloogilist sõltuvust või kütusesõltuvust tuumaenergia ja fossiilkütuste valdkonnas, samuti piirata strateegilise energiataristu omandamist ja omamist ning ebausaldusväärsete kolmandate isikute investeeringuid energiaprojektidesse;

F. arvestades, et Ida-Euroopa partnerriigid on osalenud taastuvaid energiaallikaid ja energiatõhusust käsitleva poliitika ja õigusaktide vastuvõtmisel ja rakendamisel, sealhulgas riigid, kellel on energiaühenduse asutamislepingust tulenevad kohustused; arvestades aga, et nende sellekohaseid jõupingutusi pärsib ebapiisav järelevalve- ja tehniline suutlikkus ning tegutsemiseks vajalike investeeringute ja vahendite nappus;

G. arvestades, et Moldova, Ukraina ja Gruusia ühinesid energiaühendusega vastavalt 2010., 2011. ja 2017. aastal ning seepärast olid nad kohustatud ühtlustama järk-järgult oma õigusaktid ELi õigusaktidega ning rahvusvaheliste õigusaktidega, et tõmmata ligi investeeringuid, luua integreeritud ja konkurentsivõimeline energiaturg, tõhustada energiavarustuskindlust ja parandada keskkonnastandardeid;

H. arvestades, et assotsieerimislepingute oluline osa on koostöö energiavaldkonnas, sealhulgas energiajulgeoleku tugevdamine, lähenemine ELi energiavaldkonna õigustikule, koostöö arendamine sellistes valdkondades nagu elekter, maagaas ja nafta, taristu, taastuvenergia ja energiatõhusus;

I. arvestades, et energiaühendusse kuulumisest tulenevate siduvate kohustuste lisamine idapartnerlusriikide õigusraamistikku ning ELi liikmesriikidega kooskõlastatud edasiviiv reformitegevuskava edendavad veelgi ja kiirendavad nende Euroopaga integreerumise protsessi;

J. arvestades, et 2017. aastal toimunud idapartnerluse Brüsseli tippkohtumisel võeti vastu idapartnerluse uus mitmepoolne struktuur, et aidata kaasa idapartnerluse eesmärkidele, eeskätt toetades tegevuskava „2020. aastaks seatud 20 eesmärki“ elluviimist; arvestades, et uues struktuuris võetakse arvesse nii ELi üldise välis- ja julgeolekupoliitika strateegia tingimusi kui ka peamisi ülemaailmseid poliitikaeesmärke, mis on seatud ÜRO 2030. aastani ettenähtud tegevuskava kestliku arengu eesmärkides, Pariisi kliimakokkuleppes ja Euroopa arengukonsensuses;

K. arvestades, et tänu asjaolule, et kõik idapartnerlusriigid on ratifitseerinud Pariisi kliimakokkuleppe, paljud uued linnad on ühinenud linnapeade paktiga, kehtestatud on poliitikameetmed ja institutsionaalsed struktuurid keskkonnasäästliku majanduse edendamiseks ning mitmes idapartnerlusriigis on algatatud energiatõhususe teemal kõrgetasemeline poliitiline dialoog, on tegevuskavaga „2020. aastaks seatud 20 eesmärki“ seotud vahe-eesmärkide saavutamisel tehtud edusamme; arvestades, et jätkuvalt on probleeme aga sellise laiahaardelise õigusraamistiku kehtestamisega, mis võimaldaks ja hõlbustaks juurdepääsu rahalistele vahenditele ja muudele stimuleerivatele mehhanismidele ning toetaks tõhusama energiapoliitika rakendamist;

L. arvestades, et head kogemused mitmepoolse koostöö vallas on piirkondliku turu tugevama arengu alus ja tuleb määratleda asjakohased vahendid, millega tagatakse selle koostöö säilimine ja/või rakendamine; arvestades, et tihedam koostöö piirkondlikul tasandil on hädavajalik turu sügavamaks integreerimiseks Euroopa tasandil;

M. arvestades, et Venemaa Föderatsioon kasutab energiat oma välissuhete tööriistana; arvestades, et kolmanda energiapaketi jõustamine on olnud Gazpromi mõju vähendamiseks tõhus vahend;

N. arvestades, et EL võib ühist huvi pakkuvate projektide elluviimise kaudu tuua uut gaasi ühestainsast allikast sõltuvatesse piirkondadesse ning torujuhtmete kaudu tuua uut gaasi Euroopa turule, mis muudab ta Venemaa gaasitarnehäiretele vähem vastuvõtlikuks;

O. arvestades, et vastassuunavoo torujuhtmed on olnud esmatähtsad elemendid, mille kaudu muuta EL ja ELi naabrid võimalike gaasitarnehäirete suhtes vastupidavamaks;

P. arvestades, et kogu ELis võime näha veeldatud maagaasi piisava taristu, sealhulgas gaasihoidlate arendamise hoogustumist;

1. tunneb heameelt kohustuste üle, mille ELi liikmesriigid ja Ida-Euroopa partnerriigid on võtnud seoses Pariisi kokkuleppega; rõhutab, et energia säästmine, energiatõhusus ja taastuvate energiaallikate kasutamine on parim viis saavutada Pariisi kokkuleppe eesmärgid ning suurendada energiajulgeolekut, vähendades samas sõltumist energiaressursside impordist kolmandatest riikidest; kinnitab veel kord, et sihiteadlikul kliimapoliitikal põhineva vastupidava energialiidu eesmärk on varustada tarbijaid, sealhulgas kodumajapidamisi ja ettevõtteid, turvalise, säästva, konkurentsivõimelise ja hinna poolest taskukohase energiaga; julgustab riikide valitsusi soodustama teadus- ja innovatsioonitegevust investeeringute ligitõmbamise kaudu, milleks tuleb Ida-Euroopa riikide energiasüsteemid põhjalikult ümber kujundada;

2. nõuab keskkonna kvaliteedi säilitamist, kaitsmist ja parandamist ning loodusvarade kaalutletud ja mõistliku kasutamise edendamist, eeskätt energiatõhususe säilitamise ja energia säästmise kaudu, ning energia uute ja taastuvate vormide arendamist kooskõlastatud tegevuse kaudu, mis hõlmaks nii õigusakte kui ka poliitikameetmeid piirkondlikul, riiklikul ja kohalikul tasandil;

3. peab kiiduväärseks, et Ida-Euroopa partnerriigid kiirendavad oma kooskõlastatud jõupingutusi ja võtavad endale ülesandeks ühtlustada oma energiaalaseid õigusakte suuremal määral ELi õigustikuga, liikudes seega säästva energia poole;

4. rõhutab vajadust lõpetada fossiilkütustel põhinev energiapoliitika ning palub idapartnerlusriikidel algatada selliste energiaallikate järkjärgulise kasutuselt kõrvaldamise protsess ja asendada need taastuvate energiaallikatega; kordab, et energiasüsteemi ümberkujundamine peaks olema sotsiaalselt õiglane, tooma kaasa innovatsiooni ja põhinema tulevikukindlal taristul ja solidaarsusel, tõhustades samas varustuskindlust; palub, et energiavaldkonna praeguste ja tulevaste torujuhtmeprojektidega tagataks piirkondlik energiajulgeolek, vältides sõltumist valitsevast gaasi- ja naftatarnijast; rõhutab, et solidaarsust ja ühtlustamist energiasektoris ELi ja idapartnerlusriikide vahel saab kindlustada üksnes siis, kui uued avamerel ja maismaal asuvad torujuhtmetaristu osad vastavad ELi õigusaktidele; sellega seoses väljendab muret projekti Nord Stream 2 pärast, mis on solidaarsust ja ühist energiapoliitikat takistav halb eeskuju; rõhutab vajadust võtta muudetud gaasidirektiiv nõuetekohaselt üle kõikides liikmesriikides ning kutsub Euroopa Komisjoni üles reageerima kindlalt igale katsele selle sätetest kõrvale hoida;

5. rõhutab, kui olulised on energia säästmise ja energiatõhususe meetmed ELi ja eelkõige idapartnerlusriikide energiajulgeoleku seisukohast; märgib, et idapartnerlusriigid kasutavad keskmiselt kolm korda rohkem energiat kui keskmine ELi liikmesriik, ja rõhutab, et selle lõhe vähendamine on kõige tõhusam viis vähendada asjaomaste idapartnerlusriikide energiasõltuvust kolmandatest riikidest;

6. väljendab muret asjaolu pärast, et Nord Stream 2 väljajätmine kolmandast energiapaketist annab Gazpromile põhjendamatu konkurentsieelise ja tugevdab veelgi selle turgu valitsevat seisundit;

7. kutsub ELi liikmesriike ja idapartnerlusriike üles edendama veelgi energiavarustuse ja tarneteede mitmekesistamist, sealhulgas energiavaldkonna olemasolevate ühendava taristu projektide lõpuleviimise ja rakendamise kaudu ning gaasi transiiditeede vastassuunavoo kaudu, mis on üks parimaid näiteid solidaarsusest; peab kiiduväärseks veeldatud maagaasi terminalidega seotud õigusaktide ja projektide edasist arendamist, mis toob vältimatult kaasa täieneva õigusraamistiku ja tugevama ühise energiapoliitika;

8. julgustab arendama gaasi vastassuunavoo projekte nii idapartnerlusriikide vahel kui ka ELiga; toetab alternatiivsete gaasiallikate, nt veeldatud maagaasi kättesaadavuse soodustamist ning julgustab arendama uusi sidemeid veeldatud maagaasi tarnijatega, sealhulgas USAga, ning arendama veeldatud maagaasi taasgaasistamisterminale ja -taristut;

9. toonitab, et õigusraamistike parandamine energiavaldkonnas on ülimalt tähtis, kuna nendes valdkondades mõjutavad investeerimisotsuseid suurel määral ametlikud load; soovitab Ida-Euroopa partnerriikide valitsustel tagada õigus- ja finantsraamistike väljatöötamisel läbipaistvus, ühtsus ja järjepidevus ning jätkata võitlust korruptsiooniga, et suurendada investorite usaldust ning jagada oskusteavet reguleerimise kohta ja häid tavasid;

10. rõhutab, et vaja on idapartnerite ja ELi riikide tugevamat koostööd ja ühist lähenemisviisi tuumaenergiaalase ohutuse ja julgeoleku valdkonnas; palub kõikidel idapartneritel järgida täielikult Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri (IAEA) ohutusstandardites sätestatud ohutuse aluspõhimõtteid ning ühineda asjakohaste konventsioonidega, nagu tuumaohutuse konventsioon ning kasutatud tuumkütuse käitlemise ohutust ja radioaktiivsete jäätmete käitlemise ohutust käsitlev ühiskonventsioon, ning neid rakendada; rõhutab, et ühised jõupingutused tagada kõrgeimal tasemel tuumaohutus ja kiirguskaitse saavad olla edukad, kui standardeid ühtlustatakse suuremal määral ning ühtlustatakse tehnilised ja õigusraamistikud;

11. on seisukohal, et energiavaldkonda investeerimine eeldab stabiilset ja prognoositavat pikaajalist raamistikku ning et idapartnerlusriikidel seisab ees keeruline ülesanne suurendada usaldust uute eeskirjadega saavutatava tulemuse vastu; võtab sellega seoses teadmiseks hiljutised muudatused Ukraina energiaseaduses, mis tuleb siiski viia suuremal määral kooskõlla energiaühenduse asutamislepingu eeskirjadega ning mille rakendamist tuleb soodustada lisatoetusega;

12. rõhutab huvi arendada Ida-Euroopas avatud, konkurentsivõimelist ja integreeritud energiaturgu, mis võiks tuua kaasa rohkem võimalusi kauplemiseks ja investeeringuteks, suutlikkuse suurendamiseks ja ühisprojektideks taastuvate energiaallikate, arukate võrkude ja energiatõhususe valdkonnas, võttes arvesse kliimaeesmärke; rõhutab, et integreeritud energiaturg peaks põhinema vastastikkusel ja võrdsetel võimalustel turulepääsu ja taristu osas ning keskkonnakaitse ja ohutusstandardite tagamisel;

13. rõhutab, et kuigi energiapoliitika eesmärgid on kindlaks määratud ja kooskõlastatud ELi tasandil, peavad ELi liikmesriigid ja idapartnerlusriigid valima lisastrateegiad sõltuvalt oma riikide energiaturgude struktuurist ning nende energiasüsteemi ümberkujundamise lähtealusest, mis hõlmab veeldatud maagaasi pakutavate uute võimaluste ja eeliste uurimist;

14. rõhutab, et maagaas on energiasüsteemi ümberkujundamisel n-ö sildkütus; rõhutab, et energiaturu reformi ja energiasüsteemi ümberkujundamise edu sõltub vajalikke muudatusi toetava kindla kaubandusliku ja õigusraamistiku kehtestamisest ning õiglasest toetavast finantsraamistikust, mis põhineb tehnoloogianeutraalsel lähenemisviisil; väljendab sellega seoses muret Euroopa Investeerimispanga otsuse pärast loobuda süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamiseta toodetava maagaasi projektide rahastamisest;

15. kordab, kui oluline on hinnata ELi energiaturu põhimõtete lisamise ja rakendamise protsessis põhjalikult energiasektori praegust olukorda, turuosaliste vahelisi suhteid, riigiabieeskirju ja reformivõimaluste mõju kõigi sidusrühmade ja laiemalt ühiskonna jaoks; märgib murega, et idapartnerlusriikide energiaturge monopoliseerivad endiselt mõned vähesed oligarhid; kutsub idapartnerlusriike üles töötama välja vahendid, et edendada hajatootmise strateegiaid, mis võimaldaksid saada energiat mitmest lokaliseeritud energiavõrgust (kohalikud päikeseelektrijaamad, väikesed tuulepargid, elektri salvestamine ning elektri ja soojuse koostootmisjaamad); palub ELil toetada seda protsessi parimate tavade jagamisega;

16. rõhutab, et küberrünnakutest tingitud uued ohud energiavarustuskindlusele nõuavad uusi meetmeid; rõhutab, et küberohtu ELis võimendab ELi liikmesriikide energiavõrkude suurem vastastikune sõltuvus; soovitab ELi liikmesriikidel ja Ida-Euroopa partnerriikidel töötada välja energiasektori küberturvalisuse strateegia ning seda rakendada; muu hulgas tuleks sellega tugevdada valmisolekut reageerida küberohtudele energiasektoris, koordineerida reageerimist küberruumis ja kiirendada tehnoloogilist muutust, et saavutada vastupidavad turvasüsteemid;

17. soovitab ELi liikmesriikidel ja Ida-Euroopa partnerriikidel jätkata taastuvate energiaallikate ja energiatõhususega seotud vahetusi ja koostööd teadustegevuses ja poliitikakujunduses, tegeledes paralleelselt energiaostuvõimetuse probleemiga, pöörates erilist tähelepanu väikese sissetulekuga ja vähekaitstud majapidamistele, kellel on raskusi energiaarvete tasumisega või kes ei suuda hoida kodu piisavalt soojana ega saa ise investeerida energiatõhususse ja ajakohastamisprojektidesse, kuid kes võiksid osaleda tarbimiskajas, kui taristu ja turutingimused on olemas;

18. kordab, et energiaturgude reformid ei seisne üksnes vaba ja väga tugeva konkurentsikeskkonna loomises, vaid ka riigi suutlikkuses täita enda sotsiaalkaitse funktsiooni kõige kaitsetumate tarbijate ees, kes eri põhjustel ei suuda tagada oma põhiliste energiavajaduste täitmist; rõhutab, et energiaturu reform ja energiasüsteemi ümberkujundamine saab olla edukas vaid siis, kui neil on laialdane ühiskondlik toetus ning kui keskmesse seatakse inimesed; tuletab meelde, et hinnanguliselt enam kui 50 miljonit kodumajapidamist ainuüksi Euroopa Liidus kannatavad energiaostuvõimetuse käes, ning nõuab sellega seoses ELi kütteostuvõimetuse jälgimiskeskuse paremat ärakasutamist, et jagada teavet ja parimaid tavasid, arendada välja energiaostuvõimetuse valdkonnas töötavate sidusrühmade spetsialiseeritud võrgustik ning töötada välja vastavad riiklikud soovituslikud eesmärgid energiaostuvõimetuse vähendamiseks;

19. tunnistab, kui väärtuslik on energiaühenduse asutamisleping, mis tänu Moldova, Ukraina ja Gruusia ühinemisele ning koostööle Armeeniaga (vaatlejana) loob aluse ELi ja selle idanaabrite vahel piirkondliku energiaturu edendamiseks, mis on töötatud välja vastastikuseid huve ja riikide eripära arvestades;

20. tunnistab, kui oluline on õiguslik ja tehniline toetus, mida EL pakub, et aidata idapartnerlusriikidel viia ellu reforme oma õigusaktide ühtlustamiseks kooskõlas ELi eeskirjade ja standarditega; tunneb heameelt kuue idapartnerlusriigiga seotud algatuse „EU4Energy“ raames tehtud töö üle eesmärgiga tugevdada nende riikide õigusraamistikke ning parandada piirkonnas energiavarustuskindlust ja ühenduvust;

21. rõhutab, et ELi ja Ida-Euroopa riikide vahelist piiriülest taristut tuleb veelgi laiendada, kuna see kujutab endast endiselt märkimisväärset takistust konkurentsivõimelise integreeritud turu arendamisele elektri- ja gaasisektoris; palub ELil ja idapartnerlusriikidel teha suuremaid jõupingutusi, et hõlbustada lõunapoolse gaasikoridori õigeaegset teostamist ja täielikku kasutuselevõtmist eesmärgiga parandada energiavarustuskindlust ja -mitmekesisust, tuues Euroopasse maagaasi Kaspia mere piirkonnast ja võib-olla ka Kesk-Aasiast; väljendab oma toetust ühist huvi pakkuvate projektide neljandale loetelule, mis sisaldab mitmesuguseid olulisi projekte, et arendada ELi ja selle naaberriikide jaoks välja hästi ühendatud ja kriisidele vastupidav gaasivõrk;

22. kordab, et ELi ja Ida-Euroopa riikide vahelise piiriülese taristu laiendamine aitab kaasa piirkondliku energiajulgeoleku üldisele kasvule; kutsub üles tõhustama energiaühendust ELi ja idapartnerlusriikide elektritarnevõrgustike vahel, ühendades Ukraina ja Moldova võrgud sünkroonselt Euroopa elektri põhivõrguettevõtjate võrgustiku (ENTSO-E) Mandri-Euroopa võrguga; soovitab kaasata huvitatud idapartnerid korrapäraselt ELi energiajulgeoleku stressitestidesse;

23. rõhutab, kui oluline on, et kõik ELi riigid järgiksid rangelt ühiseeskirju, eeskätt direktiivi (EL) 2019/692, ning kordab üleskutset idapartnerlusriikidele jätkata õigusloomet kooskõlas ELi energiasektori õigusaktidega;

24. teeb kaaspresidentidele ülesandeks edastada käesolev resolutsioon Euroopa Parlamendi presidendile, nõukogule, komisjonile, komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, Euroopa naabruspoliitika ja laienemisläbirääkimiste volinikule, Euroopa välisteenistusele ning ELi liikmesriikide ja Ida-Euroopa partnerriikide valitsustele ja parlamentidele.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. aprilli 2019. aasta direktiiv (EL) 2019/692, millega muudetakse direktiivi 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju (ELT L 117, 3.5.2019, lk 1).