Euronesti parlamentaarse assamblee resolutsioon välismaiste otseinvesteeringute kohta ELi liikmesriikides ja idapartnerlusriikides

(2018/C 343/02)

EURONESTI PARLAMENTAARNE ASSAMBLEE,

— võttes arvesse Euronesti parlamentaarse assamblee 3. mai 2011. aasta asutamisdokumenti ja idapartnerluse tippkohtumise 24. novembri 2017. aasta ühisdeklaratsiooni,

— võttes arvesse ühelt poolt ELi ning teiselt poolt Gruusia, Moldova ja Ukraina vahel sõlmitud assotsieerimislepinguid, eriti põhjalikke ja laiaulatuslikke vabakaubanduspiirkondi käsitlevaid sätteid,

— võttes arvesse idapartnerlusriikide kohalike ja piirkondlike omavalitsuste konverentsil vastu võetud tegevuskava aastateks 2016–2017,

— võttes arvesse ÜRO Kaubandus- ja Arengukonverentsi maailma investeerimisaruandeid,

— võttes arvesse Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni 2017. aasta oktoobris avaldatud investeerimispoliitika dokumenti „Välismaised otseinvesteeringud arvudes“,

— võttes arvesse komisjoni ja Euroopa välisteenistuse 9. juuni 2017. aasta ühist töödokumenti „Idapartnerlus – 20 eesmärki aastaks 2020: keskendumine põhiprioriteetidele ja konkreetsetele tulemustele“,

— võttes arvesse 2017. aasta novembris Brüsselis allkirjastatud ELi ja Armeenia laiaulatuslikku ja laiendatud partnerluslepingut,

— võttes arvesse 2015. aastal muudetud Euroopa naabruspoliitikat (ENP) ja Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendit aastateks 2014–2020,

— võttes arvesse 25. septembril 2015. aastal ÜRO säästva arengu tippkohtumisel vastu võetud kestliku arengu tegevuskava aastani 2030,

— võttes arvesse Visegrádi rühma välisministrite 12. aprilli 2017. aasta Varssavi kohtumise tulemusena tehtud ühisavaldust idapartnerluse kohta, milles pakuti ELi liikmesuse võimalust sellest huvitatud idapartnerlusriikidele,

A. arvestades, et Euronesti parlamentaarse assamblee raames toimuva koostöö eesmärk on saavutada positiivseid muutusi, toimides platvormina arvamuste vahetamiseks, ühiste seisukohtade leidmiseks tänastes ülemaailmsetes demokraatia, poliitika, majanduse, energiajulgeoleku ja sotsiaalvaldkonna küsimustes, ning idapartnerlusriikide ja ELi vaheliste sidemete tugevdamiseks;

B. arvestades, et idapartnerluse käigus loodud sidemed muudavad nii ELi kui ka partnerriigid tugevamaks ja võimeliseks rahvusvahelisi ja piiritaguseid probleeme paremini lahendama; arvestades, et idapartnerluse aluseks on pühendumus rahvusvahelise õiguse põhimõtetele ja sellistele põhiväärtustele nagu demokraatia, õigusriik, inimõiguste ja põhivabaduste austamine, samuti turumajandusele, kestlikule arengule ja heale valitsemistavale; arvestades, et idapartnerluse eesmärk on kõigi ühiskonna osade kaasamine ning majandustegevusse kaasamise ja eelkõige soolise võrdõiguslikkuse tugevdamine vastavalt ELi soolise võrdõiguslikkuse tegevuskavale;

C. arvestades, et 2017. aastal Brüsselis toimunud idapartnerluse tippkohtumisel toonitasid kõik osalejad assotsieerimislepingute tähtsust poliitilise lähenemise ja Euroopa Liiduga majandusliku integreerumise kiirendamisel ning kinnitasid, et EL toetab nende lepingute täitmist;

D. arvestades, et ELi ja idapartnerlusriikide vahelised assotsieerimislepingud ning Armeeniaga sõlmitud ulatuslik ja laiendatud partnerlusleping peaksid tuginema idapartnerlusriikide valitsuste tegelikele edusammudele majandusreformi eesmärkide täitmisel;

E. arvestades, et üldise arvamuse kohaselt võivad välismaised otseinvesteeringud soodustada pikaajalist majanduskasvu ning nendega võib kaasneda oskuste ja tehnoloogia siirdest saadav kasu;

F. arvestades, et väljarännanute rahaülekanded moodustavad olulise osa mõningate idapartnerlusriikide välismaistest otseinvesteeringutest; arvestades, et rahaülekanded võivad moodustada suure osa nende riikide SKPst;

G. arvestades, et EL on kohustunud ENP raames toetama oma partnerriikide majandusarengut ning kohalike elanike lootusi, püüdlusi ja väljavaateid, pöörates samas jätkuvalt suurt tähelepanu heale valitsemistavale, demokraatiale ja õigusriigi põhimõtetele;

H. arvestades, et põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu sõlmimine, mis kõrvaldab ka tõkked välismaiste otseinvesteeringute ja kapitali liikumise teelt, võib tuua lepinguosalistele väga erinevaid kasulikke tagajärgi ning selle tulemusena võib tekkida sünergia põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu ja assotsieerimislepingust tingitud lähendamisprotsessi vahel;

I. arvestades, et Armeenia ja ELi ning Armeenia ja Euraasia Majandusliidu vaheline koostöö on head näited eri majandusliitudega toimuvast koostööst ja poliitikast, mis ei otsi vastandumist;

J. arvestades, et kaubavahetus ELiga moodustab märkimisväärse osa rahvusvahelistest kauba- ja kapitalivoogudest, millest idapartnerlusriigid sõltuvad;

K. arvestades, et välisinvestorid võivad arvestada, et näiteks keskkonnakaitset ja tööturgu reguleerivad seadused on idapartnerlusriikides alles arengujärgus ning see aitab neil kulusid kokku hoida ja saada oma lühiajaliste, nö rändavate investeeringute puhul eeliseid hinnakonkurentsis, mis põhjustab aga pikaajalisi ja sügavaid tööhõiveprobleeme; arvestades, et see läheb vastuollu kestliku arengu eesmärkidega, mille on oma sihiks seadnud nii EL ja tema liikmesriigid kui ka idapartnerlusriigid; märgib, et selleks, et välismaised otseinvesteeringud kogu ühiskonnale kasu tooksid, tuleb otsustavalt ja visalt võidelda korruptsiooni vastu;

1. toonitab ENP strateegilist tähtsust, kuna see aitab luua mitmekihilisi suhteid; juhib tähelepanu asjaolule, et ENP peamine ülesanne on partnerriikide kodanike olukorra käegakatsutav ja konkreetne parandamine; on seisukohal, et ENP peaks muutuma tugevamaks ja tõhusamaks, milleks tuleb muu hulgas tugevdada selle positiivseid elemente, sh rohkem keskenduda ELi parimatele tavadele tugineva tulemusliku investeerimispoliitika kujundamisele;

2. on veendunud, et ENP esialgne eesmärk – luua heaolu, stabiilsuse, julgeoleku ja heanaaberlikkuse ala, mis tugineb Euroopa Liidu põhiväärtustele ja põhimõtetele, pakkudes toetust ja stiimuleid naaberriikide põhjalikeks struktuurseteks reformideks, mille nad teostavad omal vastutusel ja mis on ELiga kooskõlastatud, võimaldades tugevamat seotust liiduga – ei ole oma väärtust kaotanud; rõhutab seepärast vajadust tuua majandusarengu tagamiseks sisse rohkem välismaiseid otseinvesteeringuid;

3. rõhutab, et välismaiste otseinvesteeringute ligimeelitamine, läbipaistvus, vastastikune aruandekohustus ja kaasamine peaksid olema uue lähenemisviisi põhiaspektid eesmärgiga tagada, et ENPst tulenev kasu jõuaks kogukondade ja ühiskonna kõikide tasanditeni kogu riigis, ega koonduks vaid teatud rühmituste kätte;

4. tuletab meelde, et Euroopa Liidu ühine huvi on aidata idapartnerlusriikidel saavutada pikaajaline stabiilne ja kindel majanduskasv ning seada sisse kaasaegne majanduse juhtimine, mis on saavutatav, kui siduda idapartnerlusriikide majandused põhjalike ja laiaulatuslike vabakaubanduslepingute kaudu ELi ühtse turuga, võimaldades seejuures senisest suuremat mitmekesisust, mis kajastab idapartnerlusriikide mitmekesisust; toonitab, et välismaised otseinvesteeringud on konkurentsivõime kiireks tõstmiseks hädavajalikud ning need peaksid suurendama tootlikkust, töökohtade loomist ja pikaajalist kestlikku majanduskasvu;

5. rõhutab, et ELi ja idapartnerlusriikide turgude tihedam integreerimine võib aidata ergutada mõlema poole majanduskasvu ning kaotada nii nende riikide ja piirkondade siseseid kui ka nende vahelisi majanduse tasakaaluhäireid ja sotsiaalset ebavõrdsust, mis omakorda parandaks elanikkonna heaolu – oluline tulemus eriti majanduse aeglase taastumise ning kasvava sotsiaalse ja majandusliku ebavõrdsuse ja geopoliitilise ebastabiilsuse ajal;

6. rõhutab, et välismaised otseinvesteeringud võivad oluliselt aidata saavutada majandusliku paradigma nihet tootlike ja kestlike investeeringute ja ekspordi suunas; rõhutab ka seda, et välismaised otseinvesteeringud võivad aidata tõsta vajalikku konkurentsivõimet tänu oskuste ja taristute arendamisele ja idapartnerlusriikide kaupadele ja teenustele uute turgude avamisele ning hõlbustades nende osalemist üleeuroopalistes väärtusahelates;

7. tunnistab, et turumajandusele ülemineku käigus on idapartnerlusriigid end küll välismaistele otseinvesteeringutele avanud, kuid ei ole neid kuigi suures mahus ligi meelitanud; leiab, et on vaja tegutseda stabiilse ärikeskkonna kujundamiseks ja selleks, et nimetatud riigid realiseeriksid oma täispotentsiaali õigusriigi valdkonnas;

8. märgib, et välismaised otseinvesteeringud võivad aidata idapartnerlusriikidel mitmekesistada oma energiavarustust ja täiustada energiataristuid ning seeläbi saavutada energiavarustuse sõltumatuse ja suurema tõhususe;

9. märgib, et idapartnerlusriigid on palju teinud oma üldise investeerimiskeskkonna parandamiseks; märgib lisaks, et hiljutised ja praegu jätkuvad reformid on keskendunud peamiselt kahele valdkonnale – nende riikide eeskirjade ELi omadega vastavusse viimisele ning erasektori arengu toetamiseks parimate rahvusvaheliste tavade kasutuselevõtmisele;

10. tunnistab, et selliste allikate nagu Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi ja makromajandusliku finantsabi kaudu rahastatud tehniline ja finantsabi on aidanud luua idapartnerlusriikides paremat ärikliimat ja meelitada sinna rohkem välismaiseid otseinvesteeringuid;

11. rõhutab, et head seadused ei tekita automaatselt soodsat investeerimiskeskkonda ning et tähtis on avaliku halduse kvaliteet ja suutlikkus seadusi rakendada; leiab, et selles suhtes tuleb idapartnerlusriikidel veel pingutada; on veendunud, et heade tulemuste saamiseks on väga tähtis viia läbi avaliku halduse ja kohtusüsteemi reformimine ning võidelda korruptsiooni vastu; on seisukohal, et avalikud teenistused peavad muutuma professionaalsemaks ja paremini tasustatuks ning et nende reformimiseks tuleb paremini kasutada IT-taristuid ja koolitust ning ratsionaliseerida ressursikasutust; on veendunud vajaduses keskenduda jõuliselt ka valitsemistava parandamisele;

12. märgib, et sobivate tegevuspoliitikate korral võivad idapartnerlusriigid ligi meelitada rohkem ja väärtuslikumaid välismaiseid otseinvesteeringuid; kinnitab, et ulatuslikumad välismaised otseinvesteeringud aitaksid täita nende riikide riiklikke arengueesmärke ja kestliku arengu eesmärke, kuna need soodustaksid töökohtade loomist, tehnosiiret, ekspordi edendamist, kestlikku majanduskasvu ja vaesuse vähendamist; märgib, et väärtuslikumad välismaised otseinvesteeringud soodustaksid taristute arendamist, majandusvaldkondade mitmekesistamist ja haridussüsteemide täiustamist;

13. juhib tähelepanu asjaolule, et läbipaistvad välismaised otseinvesteeringud võiksid aidata idapartnerlusriikides oluliselt piirata varimajanduse tähtsust ja osakaalu ning see aitaks võidelda maksudest kõrvalehoidumise, organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vastu;

14. väidab, et välismaiste otseinvesteeringute abil töökohtade loomisega võiks vähendada noorte töötust; on ka veendunud, et välismaised otseinvesteeringud oskustööjõudu vajavates sektorites võivad aidata vähendada töötute ja madalapalgaliste kooli- ja kõrgkoolilõpetanute arvu, kui need ühendada aktiivse tööturupoliitikaga ning panna hariduses ja koolituses rõhku vajalike oskuste arendamisele;

15. rõhutab, et naiste ettevõtluse edendamine võib aidata tulemuslikult ergutada majanduskasvu, vähendada tööpuudust, parandada kaasamist ja soolist võrdõiguslikkust ning vähendada sotsiaalseid ebakõlasid;

16. rõhutab VKEde tähtsust idapartnerlusriikide majanduses; väidab, et investeeringud VKEdesse aitavad kõige paremini tekitada kestlikku majanduskasvu, vähendada tööpuudust ning ergutada ELi ja idapartnerlusriikide vahelist kaubavahetust; nõuab, et EL, selle liikmesriigid ja idapartnerlusriigid teeksid koostööd selleks, et viimaste VKEdesse tuleks rohkem välismaiseid otseinvesteeringuid;

17. mõistab, et idapartnerlusriikidel on ka paremad võimalused oma maksubaaside muutmiseks, mis omakorda annab rahalisi vahendeid elatustaseme tõstmiseks ning vähendab aja jooksul nende sõltuvust rahaülekannetest ja rahvusvahelisest abist; on veendunud, et lõpptulemusena võimaldab see idapartnerlusriikidel üle minna progressiivsemale maksustamisele, mis aitab vähendada nende ühiskondades ebavõrdsust ja sotsiaalseid lõhesid;

18. tunnistab, et kuna üks idapartnerlusriikide eesmärk on saada rohkem välismaiseid otseinvesteeringuid tänu oskustööjõu olemasolule, peavad nad rohkem tegema teatavate kutseoskuste edendamiseks oma elanike seas; märgib, et välismaised otseinvesteeringud võivad siin küll mitmeti abiks olla, kuid need ei saa tugeva majanduse jaoks vajalike oskuste andmisel asendada riikide haridussüsteeme, mille eest on vastutavad riikide valitsused;

19. nõuab, et idapartnerlusriikide taristutesse, töötajate kutseoskustesse ja majandusarengusse tuleb suunata mahukaid investeeringuid, tunduvalt rohkem sellest, mida oleks vaja kohaliku avaliku või erasektori suutlikkuse tõstmiseks;

20. nõuab, et idapartnerlusriikide ametivõimud töötaksid välismaiste otseinvesteeringute ligimeelitamiseks välja tööhõive stimuleerimise süsteemid, millega oluliselt suurendatakse erasektori osakaalu töökohtade loomisel;

21. nõuab tungivalt, et määratletaks lühiajalised, keskpikad ja pikaajalised prioriteedid ja strateegilised eesmärgid, arvestades, et ENP eesmärk peaks olema töötada välja diferentseeritud käsitlus investeeringute ligimeelitamise edendamiseks; rõhutab, et EL peaks oma käsitlust kujundades analüüsima enda ja asjaomaste riikide prioriteete ja huvisid ning riikide arengutaset ning võtma arvesse nende ühiskondade huve ja püüdlusi, poliitilisi eesmärke ja geopoliitilist keskkonda;

22. nõuab, et suhetes idapartnerlusriikidega keskenduks EL vajaduse korral ühishuvidele ja konkreetsetele eelistele, seda eeskätt majandusarengu ja välismaiste otseinvesteeringute ligimeelitamise küsimustes; nõuab, et EL aitaks idapartnerlusriikidel ka kiiremini reformida oma tööstuspoliitikat, mis võib olla otsustav tegur üleminekul teadmuspõhisele konkurentsivõimelisele majandusele;

23. palub, et ELiga assotsieerunud ning ELiga põhjalikud ja laiaulatuslikud partnerluslepingud sõlminud idapartnerlusriikide ametivõimud kiiremini ühtlustaksid ELi õigusega need oma õigusaktid, mis aitavad parandada investeerimiskeskkonda, nagu vastavates lepingutes on sätestatud;

24. palub, et Euroopa Komisjon ulatuslikumalt toetaks nende idapartnerlusriikide suutlikkuse suurendamist, kes rakendavad investeerimiskeskkonda mõjutavaid meetmeid;

25. palub, et komisjon ja liikmesriikide asutused aitaksid idapartnerlusriikidel koostada riiklikke kavasid välismaiste otseinvesteeringute riiki toomiseks;

26. nõuab investeeringute kvaliteedi jälgimist ning pikaajaliste investeeringute valimiseks kasutatavate meetmete hindamist ja väljavalimist; lisaks nõuab, et investeeringute jälgimisel tekkivad probleemid tuleb nõuetekohaselt lahendada;

27. kutsub idapartnerlusriikide parlamente üles kiirendama riiklike majandusalaste õigusaktide ühenduse õigustikuga ühtlustamise protsessi ja toetab asjakohaste soovituste vastuvõtmisega riikide parlamentide meetmeid põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepinguga seotud reformide elluviimiseks; soovitab luua mitmepoolsed töörühmad, et osapooled saaksid üksteist vastastikku abistada kogu kaubanduse ja investeeringutega seonduva ELi õigustiku ühtlustamisel;

28. kutsub ELi liikmesriike ja idapartnerlusriike üles tõhustama koostööd võitluses kliimamuutuste vastu, eelkõige COP21 raames; õhutab tegema koostööd ressursitõhusate vähese heitega tehnoloogiate, eriti vastava tehnosiirde ja innovatsiooni valdkonnas, selleks et suurendada välismaiste otseinvesteeringute ligimeelitamise käigus riikide majanduste kohanemisvõimet; rõhutab teadusuuringute ja innovatsiooni olulisust konkurentsivõime, tootlikkuse ja kestlikkuse suurendamisel ning töökohtade loomisel; võtab teadmiseks ELi eesmärgi investeerida 2020. aastaks 3 % oma SKPst teadus- ja arendustegevusse;

29. rõhutab, et idapartnerlusriikidel tuleb suurendada diplomaatia osatähtsust välismaiste otseinvesteeringute ligimeelitamisega seotud tegevuspoliitikate ja programmide edendamisel ning vastavate kogemuste ja parimate tavade vahetamisel;

30. rõhutab teavitamispoliitika tähtsust, vajadust selgitada idapartnerlusriikide kodanikele reformidest tulenevat kasu ning sellest tulenevat vajadust parendada strateegilist teavitamist;

31. toetab välismaiste otseinvesteeringute edendamiseks konkreetsetes riikides selliste parimate tavade rakendamist, mida propageerivad EL, Ida-Euroopa partnerriigid ning rahvusvahelised ja piirkondlikud organisatsioonid, sh finantseerimisasutused, pangad ja abiandjad;

32. soovitab ELi liikmesriikidel tugevdada kahe- ja mitmepoolseid sidemeid idapartnerlusriikidega ning aktiivselt osaleda nende ülemineku toetamisel, tehnilise abi andmisel, võimekuse tõstmisel ja välismaiste otseinvesteeringute ligimeelitamise kogemuste vahetamisel, ning lisaks tõsta teadlikkust põhjalike ja laiaulatuslike vabakaubanduslepingutega avanevatest võimalustest;

33. tunnistab, et paljud idapartnerlusriikide probleemid on kõigile neile riikidele ühised; seepärast soovitab ühiste probleemide lahendamiseks ja investeeringute soodustamiseks tõhustada idapartnerlusriikide vahelist koostööd ja tulevikusuunitlusega poliitilist dialoogi;

34. nõuab tungivalt meetmeid rahapesu tõkestamiseks ning välisinvesteeringute läbipaistvuse ja sotsiaalse vastutustundlikkuse tagamiseks;