RESOLUTSIOON

teemal „Energiatõhususe, energiavarustuse mitmekesistamise ja energiasõltumatuse suunas: võimsusvajaduste käsitlemine Euroopa energiapoliitika tugevdamiseks ja energiajulgeoleku ohtude tõrjumiseks idapartnerluses“

(2021/C 361/03)

Euronesti parlamentaarne assamblee,

— võttes arvesse 11. mail 2020 heaks kiidetud nõukogu järeldusi idapartnerluse poliitika kohta pärast 2020. aastat,

— võttes arvesse Euroopa Komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja 18. märtsi 2020. aasta ühisteatist „Idapartnerluse poliitika pärast 2020. aastat: vastupanuvõime tugevdamine – idapartnerlus, mis toob kasu kõigile“,

— võttes arvesse dokumenti „2020. aastaks seatud 20 eesmärki“, mis kiideti heaks 2017. aasta novembris Brüsselis toimunud idapartnerluse tippkohtumisel,

— võttes arvesse Pariisi kliimakokkulepet, mille Euroopa Liit on ratifitseerinud ja mille osalised on ka idapartnerlusriigid,

— võttes arvesse ELi ning Gruusia, Moldova ja Ukraina vahel sõlmitud assotsieerimislepinguid, eriti nende energiakoostööd käsitlevaid sätteid;

— võttes arvesse ELi ja Armeenia vahelist ulatuslikku ja laiendatud partnerluslepingut, eriti selle energiakoostööd käsitlevaid sätteid;

— võttes arvesse energiaühenduse asutamislepingut, milles kolm assotsieerunud riiki on osalised ja Armeenia vaatleja;

— võttes arvesse ELi ja Aserbaidžaani vahelist partnerlus- ja koostöölepingut, eriti energeetikat käsitlevaid sätteid, ning laiendatud lepingu üle peetavaid läbirääkimisi;

— võttes arvesse idapartnerluse kolmanda platvormi „Ühendatus, energiatõhusus, keskkond ja kliimamuutused“ tööd, eriti energiatöörühma tööd;

— võttes arvesse Euronesti parlamentaarse assamblee 9. detsembri 2019. aasta resolutsiooni strateegia „Trio Plus 2030“ tuleviku ja idapartnerluse tuleviku kujundamise kohta,

A. arvestades, et energiajulgeolek on nii ELi liikmesriikide kui ka idapartnerlusriikide riikliku julgeoleku põhielement; arvestades, et ühendatuse, riigisisese taastuvenergia võimsuse ja energiatõhususe suurendamine on oluline, et suurendada energiajulgeolekut ja piirata sõltuvust turgu valitsevate tarnijate impordist ning edendada piirkonnas sotsiaalset, majanduslikku ja poliitilist stabiilsust;

B. arvestades, et Euroopa Liit on alati näidanud üles huvi luua idapartnerlusriikidega püsivad ja tugevad kahe- ja mitmepoolsed suhted, pannes suurt rõhku energiasektorile; arvestades, et selle ühistel väärtustel ja reeglitel, vastastikustel huvidel ja kohustustel ning ühisel vastutusel põhineva partnerluse eesmärk on tuua piirkonna kodanikele käegakatsutavaid tulemusi, sealhulgas energiatõhususe valdkonnas;

C. arvestades, et Pariisi kokkuleppe täitmine on ELi ja idapartnerlusriikide ühine kohustus; arvestades, et kliimamuutused on teema, mida ei saa jätta tähelepanuta; arvestades, et tungivalt on vaja keskkonnahoidlikke investeeringuid energiatõhususse ja munitsipaaltaristusse, et tugevdada kogu piirkonnas keskkonnaalast vastupanuvõimet ja vastupanuvõimet kliimamuutuste suhtes; arvestades, et üleminek puhtale energiale, majanduse CO2 heite vähendamine ja taastuvate energiaallikate kasutamise edendamine aitavad enamikul juhtudel samuti kaasa energiajulgeoleku suurendamisele;

D. arvestades, et Venemaa Föderatsioon on enamiku Euroopa riikide suurim energiatarnija ning seda aspekti kasutatakse sageli poliitilise surve ja mõjuvõimu meetmena; arvestades, et ELi ja Venemaa diplomaatilistes suhetes toimunud hiljutised arengud, eriti Aleksei Navalnõi vangistamine ja Euroopa diplomaatide väljasaatmine Venemaalt kõrge esindaja/asepresidendi Joseph Borrelli kohtumise ajal Venemaa välisministri Sergei Lavroviga, näitavad, et Venemaa võib olla ebausaldusväärne partner; arvestades, et suur sõltuvus Venemaa gaasist ohustab Euroopa Liidu ja tema partnerite energiajulgeolekut ja majanduslikku stabiilsust;

E. arvestades, et energiajulgeolek ja puhtale energiale üleminek on viiest 2020. aasta järgsest pikaajalisest idapartnerluse poliitilisest eesmärgist kahe lahutamatu osa;

F. arvestades, et idapartnerlusriigid ajakohastavad praegu oma energiaeeskirju ja -taristuid ning rakendavad taastuvate energiaallikate ja energiatõhususe poliitikat, kuid ELi jätkuv toetus on oluline tehnilise abi andmiseks ja selle kasutamise järelevalveks ning vajalike investeeringute raamtingimuste loomiseks;

G. arvestades, et ELi ja selle liikmesriikide toetusel on olnud oluline roll energiatõhususe parandamisel ja taastuvatest energiaallikatest energia tootmise arendamisel idapartnerlusriikides, muu hulgas hoonete energiatõhususe, kaugkütte, linnatranspordi, tänavavalgustuse, taastuvenergia (päike, hüdroenergia, biomass) ja muude projektide kaudu, mida rahastatakse muu hulgas naabruspoliitika investeerimisplatvormi, Ida-Euroopa energiatõhususe ja keskkonnapartnerluse (E5P) ja linnapeade pakti raames; arvestades, et idapartnerlusriikides on energiatõhususe suurendamise võimalused ja taastuvenergia kasutamise potentsiaal ELi liikmesriikidega võrreldes endiselt märkimisväärsed;

H. arvestades, et ELi ja teiste partnerite toetatavad projektid on aidanud luua ühendusi ja ajakohastada taristut kogu piirkonnas, et parandada asjaomaste riikide energiajulgeolekut, näiteks Rumeenia ja Moldova gaasi- ja elektrivõrkude ühendamine, Armeenia ja Gruusia elektrivõrkude ühendamine ning lõunapoolne gaasikoridor (sealhulgas asjaomased võrkudevahelised ühendused);

I. arvestades, et energiaostuvõimetus on paljude idapartnerlusriikide kodumajapidamiste jaoks jätkuvalt suur probleem;

J. arvestades, et Euroopa rohelise kokkuleppe osana näeb EL idapartnerluse raames ette tugeva keskkonna-, energia- ja kliimapartnerluse; arvestades, et 2020. aastaks seatud 20 eesmärgi järelmeetmena tuleb kindlaks määrata idapartnerluse uued eesmärgid aastateks 2021–2030;

K. arvestades, et enamiku hinnangute kohaselt saavad maailma fossiilkütusevarud 2060. aastaks otsa; arvestades, et see aspekt peaks julgustama ELi ja kõiki selle partnereid püüdlema oma energiaallikate jaotuse mitmekesistamise poole ja keskenduma seejuures rohkem taastuvatele energiaallikatele;

1. kordab oma toetust tihedamale energiakoostööle ELi ja idapartnerite vahel ning vajadustele kohandatud strateegiate loomisele, et edendada ambitsioonikamaid koostöö- ja integratsioonivorme, kui partnerriigid seda soovivad, et suurendada oma energiajulgeolekut ja vastupanuvõimet, kaitstes samal ajal keskkonda, aidates kaasa kliimapoliitika eesmärkide saavutamisele ning edendades assotsieerunud riikide lõimimist Euroopa energiaturule seoses strateegiaga „Trio Plus 2030“; märgib, et liikmesriikide koostöö oma naabrite ja partneritega energiapoliitika rakendamisel on äärmiselt oluline avatud, turvalise ja konkurentsivõimelise Euroopa energiaturu saavutamiseks;

2. rõhutab vajadust suurendada jõupingutusi CO2 heite vähendamiseks ja keskkonna kaitsmiseks kooskõlas Euroopa rohelise kokkuleppega ning järgida ambitsioonikat kliima- ja keskkonnapoliitikat, eriti selleks, et täita Pariisi kokkuleppest tulenevaid kohustusi; kutsub komisjoni üles kaasama idapartnerlusriike laialdaselt ELi valdkondlikesse poliitikameetmetesse ja eriti Euroopa rohelisse kokkuleppesse; nõuab sellega seoses terviklikku õigusraamistikku, mis võimaldaks ja hõlbustaks juurdepääsu rahastamisele ja muudele stimuleerimismehhanismidele, ning energiapoliitika tõhusama rakendamise toetamist; julgustab idapartnereid püstitama selgeid taastuvenergia ja energiatõhususe eesmärke 2030. ja 2050. aastaks;

3. kordab, et kõik kodanikud nii Euroopa Liidus kui ka selle partnerriikides vajavad usaldusväärset, turvalist, sõltumatut, keskkonnasäästlikku ja taskukohast energiat;

4. tunnistab idapartnerlusriikide suuri jõupingutusi ja edusamme võitluses laialt levinud korruptsiooni vastu; on siiski veendunud, et endiselt on mitmeid korruptsiooniga seotud probleeme, mis tuleb lahendada, ning kutsub asjaomaseid ametiasutusi üles tõhustama meetmeid korruptsiooni kaotamiseks, tugevdama õigusriiki ja edendama head valitsemistava, mis võib aidata toetada idapartnerluse poliitikas pärast 2020. aastat ette nähtud valdkondlikke reforme, sealhulgas energiasektoris;

5. kordab energiasektorist pärit kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise tähtsust; on veendunud, et EL ja idapartnerlusriigid peavad tegema tihedamat koostööd, et käsitleda energiajulgeoleku ja -kindluse, energiatõhususe ja energiaostuvõimetuse küsimusi ning taastuvenergia sektori arengut;

6. täheldab, et energiamahukus on idapartnerlusriikides endiselt tunduvalt suurem kui ELi keskmine, ja rõhutab suurt energiasäästu potentsiaali nendes riikides; märgib, et energiatõhususe suurendamine on tihedalt seotud energiaostuvõimetuse vähendamisega; juhib tähelepanu sellele, kui oluline on riiklik hoonete renoveerimise poliitika ning selliste õigus- ja institutsiooniliste raamistike kasutusele võtmine, säilitamine ja jõustamine, millega määratakse kindlaks hoonete energiatõhususe miinimumstandardid, nähakse ette stiimulid hoonete renoveerimiseks ning energiatõhususe suurendamiseks tööstusharudes ja VKEdes, edendatakse energiataristu optimeerimist, sealhulgas vajaduse korral riigihangete energiatõhususe miinimumkriteeriumide abil, ning tagatakse tarbijate asjakohane teavitamine, sealhulgas energiatarbimise täpne mõõtmine; rõhutab, et ELi rahaliste vahendite puhul, mis on mõeldud avalike hoonete renoveerimiseks koostöös idapartnerlusriikidega, tuleks hinnata võimalust kehtestada energiatõhususe miinimumstandardeid;

7. märgib, et taastuvate energiaallikate arendamine on puhtale energiale ülemineku, konkurentsivõime ja energiasõltumatuse saavutamiseks tehtavate jõupingutuste oluline element ning aitab ühtlasi kaasa kohalike töökohtade loomisele; väljendab heameelt taastuvenergia piirkondliku võrgustiku loomise üle Leedu ja Gruusia juhtimisel idapartnerluse energiatöörühma raames; julgustab looma ELi toetusel sarnaseid kahe- või mitmepoolseid võrgustikke idapartnerlusriikide ja ELi liikmesriikide vahel;

8. rõhutab, et investeeringuid sõltumatu ja turvalise energiasektori tagamiseks ELis ja idapartnerlusriikides peavad toetama ka püsivad investeeringud taastuvenergia sektorisse;

9. rõhutab vajadust jätkata jõupingutusi, et parandada ühendatust idapartnerlusriikide vahel ja üleeuroopaliste energiavõrkudega ning arendada välja tugev piiriülene taristu, alustades varem „2020. aastaks seatud 20 eesmärgi“ raames kindlaks määratud eesmärkide täielikust täitmisest; nõuab jätkuvat toetust ühendatusprojektide jaoks tehnilise suutlikkuse suurendamiseks; julgustab kasutama mitmekesiseid marsruute ja arendama edasi Musta mere ranniku ühendusi ELi liikmesriikidega;

10. kiidab lõunapoolse gaasikoridori kasutuselevõttu, kuna see toob olulist kasu seoses mitmekesistamise ja majanduslike võimalustega; väljendab heameelt äritegevuse ja gaasi transpordi alustamise üle Aadria mere torujuhtme kaudu; (1) rõhutab, et tähtis on ühendada lõunapoolse gaasikoridoriga Ida- ja Kesk-Euroopa; kiidab Rumeenia ja Moldova Vabariigi vahelise Iasi-Ungheni gaasijuhtme kasutuselevõttu, kuna see suurendab varustuse mitmekesistamist ja parandab märkimisväärselt piirkonna energiajulgeoleku olukorda;

11. kiidab Musta mere ülekandeliini arendamist ja nõuab suuremat keskendumist elektriühenduste ja arukate võrkude arendamisele ja rahastamisele, et tagada vajalik taristu, mis võimaldab saavutada kliima- ja energiaeesmärgid; rõhutab, et elektrivõrkude turvalisus on energiajulgeoleku põhielement, ja julgustab ELi toetama tugevamalt seda soovivate idapartnerite jõupingutusi, et saavutada sünkroniseerimine Euroopa mandri energiavõrguga (ENTSO-E);

12. tunnustab märkimisväärset rahalist ja tehnilist toetust, mida EL annab idapartneritele, kooskõlastatult ja koostöös teiste rahvusvaheliste osalejatega, et edendada CO2 heite vähendamist ja ühendatust; kiidab eriti tööd, mida on tehtud tänu algatusele EU4Energy, Lääne-Balkani ja Ukraina üleminekujärgus söekaevanduspiirkondade algatusele, investeeringutele ja poliitikapõhistele laenudele naabruspoliitika investeerimisplatvormi raames, E5P partnerlusele, linnapeade paktile ning Euroopa Investeerimispangalt ja muudelt rahvusvahelistelt finantseerimisasutustelt saadud laenudele antud ELi tagatistele;

13. julgustab idapartnerlusriike tegema koostööd ELi liikmesriikidega seoses ELis kättesaadavate energiatehnoloogiate impordiga ning vahetama energiapoliitika ja -halduse häid tavasid; märgib, et tungivalt on vaja teadmussiiret ning institutsioonidevahelist ümberkujundamist ja koostööd, et saavutada keskkonnahoidliku tehnoloogia suurem osakaal; on arvamusel, et koostöö ELi ja idapartnerlusriikide ülikoolide ja teaduskeskuste vahel on vajalik samm ühiste eesmärkide saavutamisel;

14. tunnistab, et ELi liikmesriigid ja nende partnerid peaksid olema rohkem suunatud energiaturu suuremale liberaliseerimisele eri ettevõtjate jaoks, ning märgib, et sellega peaks kaasnema koostööpõhisema turu loomine, millest kõik saaksid suurt kasu;

15. märgib, et energiasüsteemi ümberkujundamine peab olema õiglane, kaasav ja kulutõhus ning tagama kestlikkuse, energiavarustuskindluse ja energia taskukohasuse; märgib, et praegused madalad fossiilkütuste hinnad, mis on võimalikud tänu hindade reguleerimisele, toetustele ja väliskulude sisestamata jätmisele, tähendavad, et vaja on lisastiimuleid, et ergutada investeeringuid energiasäästu ja puhta energia projektidesse; osutab vajadusele reformida energia hinna kujundamist ja maksustamist, et mitte karistada taastuvenergiat muude energialiikidega võrreldes ja anda energia lõpptarbijatele valesid hinnasignaale;

16. rõhutab vajadust toetada tarbijate mõjuvõimu suurendamist energia tootmisel, tarbimisel, salvestamisel ja müümisel, pidades silmas, et see võib aidata võidelda energiaostuvõimetusega; rõhutab detsentraliseeritud taastuvenergia tootmise potentsiaali, mis võib suurendada kohalike energiaallikate kasutamist, suurendada kohalikku energiavarustuskindlust ning edendada kogukonna arengut ja ühtekuuluvust; rõhutab, kui tähtis on kaotada energiasektoris oligarhiline monopol;

17. ergutab idapartnerlusriike asjakohaselt võitlema energiaostuvõimetusega kõikjal, kus see on kindlaks tehtud, ja kaitsma haavatavaid energiatarbijaid, eriti neid, kes elavad äärealadel; rõhutab, kui oluline on võtta vastu „energiaostuvõimetuse“ ja „haavatava energiatarbija“ selge määratlus, et parandada järelevalvet ja poliitikakujundamist;

18. nõuab idapartnerluse raames tihedamat koostööd saastevaba vesiniku tootmise ja kasutamise valdkonnas ning vesinikku käsitlevate ühiste standardite edendamist; märgib vajadust tagada, et vesiniku import ei kahjustaks CO2 heite vähendamist;

19. kutsub ELi ja selle liikmesriike üles mitmesuguste välispoliitika platvormide ja selliste projektide nagu Nord Stream 2 raames toimuvat koostööd Venemaaga kriitiliselt läbi vaatama; väljendab muret torujuhtme Nord Stream 2 ehitamise pärast, kuna see suurendab ELi sõltuvust Venemaa gaasitarnetest, ohustab ELi siseturgu ja ei ole kooskõlas ELi energiapoliitika ega strateegiliste huvidega; tunnistab Nord Stream 2 pikaajalisi põhilisi poliitilisi, majanduslikke ja turvariske ning kutsub kõiki sidusrühmi, eriti liikmesriikide ja Euroopa sidusrühmi, üles kasutama olemasolevaid õiguslikke klausleid, et projekt peatada; kordab Ukraina olulist rolli Euroopa energiavarustusvõrgus ja kutsub üles tegema tõhustatud koostööd Ukraina kui peamise transiidiriigiga;

20. juhib tähelepanu asjaolule, et EL ja idapartnerlusriigid peavad tegutsema ühtselt, et olla vastupidavad monopolistlike energiatarnijate kuritarvituste suhtes; tunnistab, et kuigi sellised tarnijad võivad endale rahaliselt lubada ühe riigi energiatarnete peatamist, ei ole kestlik teha seda kogu blokiga; nõuab Nord Stream 2 ehituse peatamist;

21. kordab, et toetab idapartnerite abistamist energiasõltuvuse vähendamisel Venemaa Föderatsioonist, arendades nende omamaist energiatootmist ja energiatõhusust, mis mõjutab nende energiavajadust ja järelikult nende sõltuvust välistarnijatest;

22. rõhutab suurt ohtu, mida külmutatud konfliktid idapartnerlusriikide territooriumil kujutavad energiajulgeolekule, demokraatiale ja arengule; nõuab tihedamat koostööd selliste konfliktide lõpetamiseks Krimmis, Transnistrias, Abhaasias, Lõuna-Osseetias ja Mägi-Karabahhis;

23. nõuab tihedamat koostööd kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks transpordi- ja liikuvussektoris; tuletab meelde, et lisaks CO2 heite vähendamisele tuleks pöörata suurt tähelepanu muude ainete heitkoguste vähendamisele, millel on kahjulik mõju nii keskkonnale kui ka rahvatervisele; väljendab heameelt veeldatud maagaasi turgude väljavaateid idapartnerlusriikides käsitleva uuringu „Prospects of LNG markets in Eastern Partner countries“ avaldamise üle; ergutab idapartnerlusriike uurima võimalusi veeldatud maagaasi laialdasemaks kasutamiseks kaubaveos diislikütuse asemel; rõhutab, et veeldatud maagaasi kasutamine peaks olema ainult osa üleminekulahendusest liikumisel kestliku keskkonnahoidliku liikuvuse ja taastuvatel energiaallikatel põhineva transpordi suunas; kutsub komisjoni ja idapartnerlusriike üles tõhustama koostööd, et arendada välja uus liikuvustaristu, näiteks elektrisõidukite kõrgepinge-laadimisjaamad;

24. peab tervitatavaks, et idapartnerluse energiatöörühma raames loodi Poola ja Ukraina juhtimisel gaasitöörühm, mis peaks keskenduma vesiniku ja rohegaaside edendamisele, äripartnerluste loomisele ja investeeringute ligimeelitamisele;

25. rõhutab, kui oluline on edendada tõenduspõhist energiapoliitikat, mis põhineb põhjalikel andmetel, ja õigusaktide jõustamist, ning julgustab ELi toetama rohkem idapartnerite haldussuutlikkuse tugevdamist selles valdkonnas; nõuab Euroopa partnerriikidelt läbipaistvamaid ja kergesti kättesaadavaid energiaga seotud andmeid; kutsub idapartnerlusriike üles tugevdama ja kaitsma oma küberturvalisust ja elutähtsat energiataristut;

26. tuletab meelde asjaomaste idapartnerlusriikide assotsieerimislepingutest, energiaühendusest ning ulatuslikust ja laiendatud partnerluslepingust tulenevaid kohustusi, mis puudutavad ELi energiaalaste õigusaktide ülevõtmist või ühtlustamist; on seisukohal, et lisaks antav rahaline toetus peaks sõltuma partnerriikide kohustuste tulemuslikust täitmisest ja jõustamisest, vajalike reformide elluviimisest ja Euroopa rohelise kokkuleppe raames ambitsioonikamate kohustuste võtmisest kooskõlas põhimõttega „rohkema eest rohkem“; tunnustab edusamme, mida mõned idapartnerlusriigid on juba teinud, ning nõuab asjakohaseid meetmeid koostöö ja toetuse tõhustamiseks, et hoogustada reforme;

27. mälestab Tšornobõli katastroofi 35. aastapäeva, avaldab sügavat kaastunnet ohvrite perekondadele ja solidaarsust kõigiga, keda see puudutas, ning nõuab, et tagataks, et idapartnerlusriikide olemasolevad ja uued tuumarajatised vastaksid kõrgeimatele keskkonna- ja tuumaohutusstandarditele vastavalt rahvusvahelistele konventsioonidele; nõuab, et tagataks, et sellised ohtlikud energiaprojektid nagu Astravetsi tuumajaam ei kuuluks Euroopa elektrivõrku;

28. tuletab meelde, et ELi ja idapartnerlusriikide vaheline energiakoostöö ja -kaubandus eeldab täielikku koostööd ning rahvusvaheliste ja Euroopa ohutu tootmise standardite järgimist ning et seda koostööd ohustab nüüd asjaolu, et Valgevene keeldub täielikult täitmast Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri (IAEA) ja tuumaohutust reguleerivate asutuste Euroopa töörühma (ENSREG) ohutuse parandamise soovitusi seoses hiljuti tööd alustanud Astravetsi tuumaelektrijaamaga; nõuab tungivalt, et Valgevene ametivõimud käsitleksid kõiki elektrijaama tööga seotud ohutusküsimusi;

29. teeb kaaspresidentidele ülesandeks edastada käesolev resolutsioon Euroopa Parlamendi presidendile, nõukogule, komisjonile, rohelise kokkuleppe eest vastutavale juhtivale asepresidendile, komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, energeetikavolinikule, naabruspoliitika ja laienemise volinikule, Euroopa välisteenistusele, ELi liikmesriikide ja Ida-Euroopa partnerriikide valitsustele ja parlamentidele.

(1) Aadria mere torujuhe alustas tegevust 15. novembril 2020. Esimesed gaasitarned on jõudnud Kreekasse ja Bulgaariasse Nea Mesimvria ühenduspunkti kaudu DESFAga ning Itaaliasse Melendugno ühenduspunkti kaudu SNAM Rete Gasiga (SRG). Lõunapoolne gaasikoridor hõlmab Lõuna-Kaukaasia torujuhtme laiendamist (SCPX) läbi Aserbaidžaani ja Gruusia – 428 km uut 48-tollist torujuhet läbi Aserbaidžaani, 59 km uut 48-tollist torujuhet ja 2 uut kompressorjaama Gruusias, Anatoolia torujuhet (TANAP) – 1340 km 56-tollist torujuhet, 34 km 36-tollist torujuhet ja 476 km 48-tollist torujuhet läbi Türgi ning Aadria mere torujuhet (TAP) – 878 km 48-tollist torujuhet läbi Kreeka, Albaania ja Itaalia.