Resolutsioon [1]

abi tõhususe ja ametliku arenguabi määratlemise kohta

AKV-ELi parlamentaarne ühisassamblee,

- tulles kokku 25.– 28. novembril 2008 Port Moresbys (Paapua Uus-Guinea);

- võttes arvesse kodukorra artikli 17 lõiget 1;

- võttes arvesse 23. juunil 2000. aastal Cotonous allkirjastatud AKV-ELi partnerluslepingu eesmärke;

- võttes arvesse ÜRO 8. septembri 2000. aasta aastatuhande deklaratsiooni, milles sätestatakse aastatuhande arengueesmärgid kui rahvusvahelise üldsuse loodud ühised eesmärgid vaesuse kaotamiseks, ning ÜRO 2007. aasta raportit aastatuhande arengueesmärkide kohta;

- võttes arvesse nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja Euroopa Komisjoni Euroopa Liidu arengupoliitikat käsitlevat ühisavaldust "Euroopa konsensus" (Euroopa arengukonsensus), mis allkirjastati 20. detsembril 2005;

- võttes arvesse 2. märtsi 2005. aasta Pariisi deklaratsiooni abi tulemuslikkuse kohta;

- võttes arvesse Monterrey konsensust, mis võeti vastu 21. ja 22. märtsil 2002 toimunud ÜRO arengu rahastamise rahvusvahelisel konverentsil;

- võttes arvesse komisjoni 28. veebruari 2007. aasta teatist "ELi tegevusjuhend tööjaotuse kohta arengupoliitikas" (KOM(2007)0072);

- võttes arvesse komisjoni 9. aprilli 2008. aasta teatist "Euroopa Liit rahvusvahelise arengupartnerina. Kiirendada edasiminekut aastatuhande arengueesmärkide saavutamise suunas" (KOM(2008)0177);

- võttes arvesse OECD arenguabikomitee 2007. aasta Euroopa Ühenduse vastastikuse eksperdihinnangu peamisi tähelepanekuid ja soovitusi;

- võttes arvesse üldasjade ja välissuhete nõukogu (2008. aasta mai) ja nõukogu (2008. aasta juuni) järeldusi;

- võttes arvesse 2.– 4. septembril 2008. aastal Accras peetud abi tulemuslikkust käsitleva kolmanda kõrgetasemelise foorumi tulemusi;

- võttes arvesse Accra deklaratsiooni, mille võtsid vastu AKV riigipead ja valitsusjuhid 3. oktoobril 2008;

- võttes arvesse majandusarengu, rahandus- ja kaubanduskomisjoni raportit (AKV-EL/100.300/08/lõplik),

A. arvestades, et abi tõhustamise tegevuskavas tuleks välja tuua konkreetsed edusammud vaesuse ja ebavõrdsuse kaotamiseks ning see peaks aitama partnerriikidel saavutada aastatuhande arengueesmärke ja vastata rahvusvaheliselt kokkulepitud inimõigustealastele normidele;

B. arvestades, et Pariisi deklaratsioonis sisalduva omavastutuse määratluse tugeva piiramise tõttu ei tunnustata selgesõnaliselt demokraatliku omavastutuse tähtsust, eriti kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike omavalitsuste rolli, ning puudub selge kohustus seoses parlamentide rolliga;

C. arvestades, et EL on seoses soolise võrdõiguslikkusega võtnud olulisi kohustusi, mis tuleb täita; arvestades, et soo mõõdet võetakse abi tõhusust käsitleval arutelul arvesse endiselt üksnes piiratud ulatuses;

D. arvestades, et abi mahtude suurendamine ja abi tõhususe parandamine on võrdse tähtsusega ning et aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks on vaja saavutada edu nii abi kvantitatiivsete kui ka kvalitatiivsete aspektide puhu, eriti seoses tervishoiu ja sooküsimustega seotud aastatuhande arengueesmärkidega, mille suhtes ei ole tehtud peaaegu mitte mingeid edusamme, kuid mis on kõnealuste kohustuste täitmisel peamised;

E. arvestades, et OECD näitajate kohaselt vähenes üldine ELi abi 2007. aastal oluliselt ning et abi summad puhutakse sageli üles, hõlmates võlakergendust ja vahendeid, mis ei jõua partnerriikide elanikeni;

F. arvestades, et rahastajad ja partnerriigid peavad pidama kinni kõrgeimatest avatuse ja läbipaistvuse standarditest, eriti kehtib see rahastajate puhul seoses nende abivoogude eelarveprojektidega, mida ei saaks vastasel korral kajastada partnerriikide iga-aastastes eelarveprojektides, mis vähendaks tõsiselt parlamentide suutlikkust kontrollida valitsuse arengupoliitikat ning partnerriikide suutlikkust teha pikaajalisi investeeringuid;

G. arvestades, et seotud abi kahjustab tõsiselt abi läbipaistvust ja tõstab Maailmapanga hinnangute kohaselt kaupade ja teenuste hinda kuni 30 %;

H. arvestades, et rahastajad tõrguvad endiselt riiklikke süsteeme kasutamast ning selles suhtes on progress olnud äärmiselt aeglane; arvestades, et see on omavastutuse peamine komponent ning et vastavusse viimine on suutlikkuse arendamise tugevdamisel ja kohalike turgude arendamisel oluline;

I. arvestades, et rahvusvaheline abisüsteem on muutumas üha keerulisemaks vertikaalsete struktuuride loomise ning uute era- ja avaliku sektori osalejate ilmumise tõttu, kes töötavad sageli väljaspool olemasolevaid juhiseid ja koostöömehhanisme;

J. arvestades, et eelarvetoetus võib aidata kaasa omavastutusele, institutsioonilise suutlikkuse loomisele ning riigisiseste sidusrühmade aruandekohustuse ja kontrolli parandamisele; arvestades siiski, et selle edu määrab valitsuste suutlikkus kavandada, täita ja arvestada oma avaliku sektori kulutusi;

K. arvestades, et partnerriigid seisavad sageli sadade tulemuspõhiste ja poliitiliste tingimuste ees, mis võivad teatavatel juhtudel olla vastuolulised ja kehtestatud eri rahastajate poolt ning võivad luua partnerriikide jaoks ületamatu tõkke, vähendades seega riikide omavastutust ja valitsuste aruandekohustust kodanike ja parlamentide ees;

L. arvestades, et tehniline abi võib moodustada abist kuni 50 %, kuid suur osa sellest on jätkuvalt seotud, ülepakutud hinnaga ning ebatõhus kohaliku suutlikkuse ja omavastutuse loomisel;

M. arvestades, et üha suurem hulk kõige haavatavamaid ühiskonnakihte muutub endiselt veelgi haavatavamaks;

N. arvestades, et väikesaartest arengumaade ja AKV sisemaariikide majanduslik ja keskkonnaalane haavatavus mitmete kriiside suhtes võib viia tõsiste ebasoodsate sotsiaalsete ja keskkonnaalaste tagajärgede ning vähese majandusliku vastupanuvõimeni ning võib avaldada kahjulikku mõju kõnealuste riikide suutlikkusele jätkata jätkusuutliku arengu eesmärkide täitmist ja viia läbi väga vajalik majandusreform;

O. arvestades, et rahvusvaheline üldsus on õigustatult teinud suuri jõupingutusi, et teha koostööd kõige vaesemate riikidega; arvestades, et sellega ei ole kaasnenud samalaadsed jõupingutused keskmise sissetulekuga riikide, eriti toiduainete ja kütuste puhasimpordiga väikesaartest arengumaadega koostöö tegemiseks, ning et niisugustel riikidel on oht langeda tagasi madala sissetulekuga riigi staatusesse, kui ei võeta asjakohaseid ja õigeaegseid meetmeid, et aidata neil oma vajadustega tegelda,

1. tervitab edusamme, mis on tehtud seoses Accra tegevuskavas sisalduvate poliitiliste kohustustega, ning rõhutab kõnealuse tegevuskava ambitsioonika rakendamise vajadust, liikudes kontseptsioonidest ja poliitilistest tõotustest tegelike ja mõõdetavate saavutusteni seoses Pariisi deklaratsiooni põhimõtete rakendamisega; loodab, et EL hakkab tegutsema ettenägelikumalt ning mängima juhtrolli abi tõhususe ülemaailmsel parandamisel;

2. kutsub ELi ja AKV riike üles edendama abi tõhustamise tegevuskava raames aktiivselt läbivaadatud Cotonou partnerluslepingus määratletud ühiseid väärtusi ja prioriteete, nagu vaesuse vähendamine, sooline võrdõiguslikkus, jätkusuutlik majandus, sotsiaalne ja keskkonnaalane areng, piirkondlik integratsioon, rahu, julgeoleku ja inimõigusi austava demokraatia edendamine;

3. rõhutab, et demokraatia on jätkusuutliku arengu, rahu ja julgeoleku parim alus; nõuab seega, et ELi-AKV koostöös seataks esikohale demokraatia edendamine, võimaldades läbipaistvat, kaasavat ja vastutavat otsuste tegemist, mis on abi tõhususe parandamise olulisi vahendeid;

4. nõuab tungivalt, et Euroopa Komisjon ja liikmesriigid kasutaksid ulatuslikumat sidususe määratlust kui see, mis on sätestatud Accra tegevuskavas, et tagada arengupoliitika suurem sidusus sellistes Euroopa poliitikavaldkondades nagu põllumajandus, kalandus, kaubandus, energia, keskkond, kliimamuutused, julgeolek ja ränne, et hinnata kõnealuste poliitikavaldkondade mõju arengule ja tagada asjakohane reform, selleks et nimetatud poliitikavaldkonnad ei looks mittetariifseid tõkkeid ega kahjustaks aastatuhande arengueesmärkide ja majanduspartnerluslepingute eesmärkide saavutamist;

5. rõhutab, et kuigi Pariisi deklaratsioon on juhtiv dokument abi tõhusust käsitleval arutelul, võivad Cotonou partnerlusleping ja Pariisi deklaratsioon üksteist vastastikku tugevdada, kuna esimene kujutab endast samuti tõhusa arengukoostöö mudelit;

Demokraatliku omavastutuse ja aruandekohustuse tagamine

6. rõhutab, et Pariisi deklaratsioonis sisalduvat omavastutuse mõistet tuleks kooskõlas Cotonou partnerluslepinguga laiendada, nii et see hõlmaks demokraatlikku omavastutust (sealhulgas riikide parlamente, kohalikke omavalitsusi, kodanikuühiskondi, sõltumatuid kohtunikke ja meediat), et see võimaldaks suurendada läbipaistvust ja vastastikust aruandekohustust, mis põhineb selgetel ja kontrollitavatel näitajatel, ning tagaks arenguabi eesmärkide täitmise;

7. tervitab asjaolu, et Accra tegevuskavas tunnustatakse parlamentide ja kohalike omavalitsuste tähtsat rolli arenguprotsessis; kutsub rahastajaid ja partnerriikide valitsusi üles tagama, et parlamendid ja kohalikud omavalitsused mängiksid asjakohast rolli abi tõhususe tagamisel, toetades omavastutust, luues tasakaalustatud kontrollisüsteemi eelarve, poliitika ja selle tulemuste kontrollimise abil ning kaasates kodanikud arenguotsuste tegemisse demokraatliku protsessi kaudu;

8. tervitab ka asjaolu, et Accra tegevuskavas tunnustatakse kodanikuühiskonna tähtsat rolli arenguprotsessis; kutsub rahastajaid ja partnerriike üles nägema ette kodanikuühiskonna täieliku ja mõtteka osalemise eelarve ja programmide kavandamises, rakendamises, kontrollimises ja hindamises, ning looma tingimused, mis on vajalikud selleks, et kodanikuühiskond saaks oma rolli täita;

9. Kutsub rahastajaid ja partnerriike üles võtma arvesse vaesuse ebaproportsionaalset mõju naistele ning tagama, et sooline võrdõiguslikkus, naiste mõjuvõimu suurendamine ja naiste õigused lisataks täielikult riiklikesse arenguprotsessidesse; avaldab kahetsust, et Accra tegevuskavas ei tooda välja soolise võrdõiguslikkuse ja naiste mõjuvõimu suurendamise mehhanisme ning et kõnealune tegevuskava ei hõlma selleks mõeldud edunäitajaid;

10. avaldab kahetsust, et Accra tegevuskavas ei väljendata Pariisi deklaratsioonis sisalduvat kohustust kaasata parlamendid, kodanikuühiskonna organisatsioonid ja kohalikud omavalitsused praktiliste meetmete teostamisse; loodab, et EL austab partnerriikide juhtimisvõimet ja aitab tugevdada nende suutlikkust seda kasutada, ning nõuab tungivalt, et EL ja partnerriigid töötaksid välja praktilised tegevuskavad, selleks et tagada demokraatlik omavastutus ja leppida kokku edunäitajates;

Abi tõhususe suurendamine

11. tervitab nõukogu järeldusi, milles kinnitatakse taas kohustust saavutada kollektiivse ametliku arenguabi 0,56 % eesmärk aastaks 2010 ning 0,7 % eesmärk aastaks 2015; kutsub üles võtma uusi kohustusi seoses ambitsioonikate mitmeaastaste kavadega, et olla suuteline mõõtma abieelarve järkjärgulist kasvu;

12. nõuab tungivalt, et Euroopa Komisjon ja liikmesriigid tagaksid, et ei toimuks mingit ametliku arenguabi määratluste laiendamist selleks, et lisada neisse abiga mitteseotud küsimused, nagu sõjalised kulutused; kutsub Euroopa Komisjoni ja liikmesriike üles eraldama võlakergendusega seotud kulud muudest ametliku arenguabi aruannetest ning mitte lisama Euroopas tudengitele ja pagulastele kulutatud raha arenguabi kogukulude arvutustesse;

13. nõuab, et rahastajad eraldaksid abi läbipaistvalt ja vastutustundlikult ning et abivoogude prognoositavus, abi kavandamine ja väljamaksmine suureneksid oluliselt, eriti tänu usaldusväärsete mitmeaastaste kavade koostamisele ja aasta kaupa prognoositavuse tagamisele; tervitab Accra tegevuskava jätkuva programmitöö algatust, mis tagab keskmise tähtajaga prognoositavuse;

Jätkusuutlik majanduskasv jätkusuutliku arengu nimel

14. rõhutab, et üks abi tõhususe näitajaid on see, mil määral aitab see luua tugevat majandust, mis kaitseb keskkonda ja kus ei jäeta kedagi ilma põhilistest sotsiaalteenustest;

15. kutsub üles arengukoostööle, et käsitleda paremini majanduskasvu tõkkeid, nagu otseste välisinvesteeringute puudumine, kapitali väljavool ja suured haldustakistused väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks;

16. kutsub sellega seoses üles arengupoliitika puhul edendama oskusteabe edastamist, konkurentsi ja tugevat makromajanduspoliitikat ning minimeerima ettevõtete halduskoormust, pidades kinni omandiõigustest või neid kehtestades ning võideldes korruptsiooni vastu;

17. rõhutab, et õiglane kaubandus võib olla jätkusuutliku majandusarengu juhtimise kõige tõhusamaid vahendeid, mida toetatakse asjakohaste kaasmeetmetega, et käsitleda kohandamisega seotud kulusid ja rahastada sotsiaalset kindlustunnet ja mõjuvõimu suurendamise programme, kuid seda on vaja täiendada ümberjaotus- ja sotsiaalpoliitikaga, tagamaks kasumi võrdne jaotamine;

18. avaldab kahetsust, et seoses riiklike süsteemide kasutamisega on saavutatud vähe edu (üksnes väike osa ametlikust arenguabist eraldatakse riiklike eelarvesüsteemide kaudu, kuigi rahastajad lubasid, et 2010. aastaks on kõnealune näitaja 50 %) ning et isegi nõuetekohaselt toimivate riiklike süsteemidega riikides ei taha rahastajad kõnealuseid süsteeme kasutada; nõuab tungivalt, et doonorriigid kiirendaksid oma abi sidumist riiklike süsteemidega võimalikult suures ulatuses, et tugevdata valitsussüsteeme ning suurendada üldiseks ja valdkondlikuks eelarvetoetuseks kasutatava abi osa, juhul kui eksisteerib hea majanduse ja poliitika juhtimine, mis tagab täieliku eelarve läbipaistvuse ja aruandekohustuse; rõhutab, et eelarvetoetust ei tohiks mingil tingimusel anda, kui on tegemist ulatusliku korruptsiooniga;

19. tervitab asjaolu, et Accra tegevuskavas viidatakse lisaks kahepoolsetele rahastajatele ka mitmetele teistele arengus osalejatele; rõhutab, et üks suuri väljakutseid enne 2011. aastat on Pariisi deklaratsiooni põhimõtete laiendamine, selleks et hõlmata vertikaalsed vahendid ja uued rahastajad, nii et tagatakse doonoritevaheline tegelik koostöö ja kooskõla partnerriikidega;

20. kutsub partnerriikide valitsusi üles tuginema eelarvetoetuse puhul usaldatavale riiklikule vaesuse vähendamise kavale, millega tugevdatakse siseriiklikku vastutust, finantshaldust ja kontrolli riikide parlamentide, kohalike omavalitsuste ja valitsusväliste osalejate süstemaatilise ja pühendunud strateegilise osaluse abil, mis on praegu äärmiselt piiratud;

21. tervitab Euroopa Komisjoni kavatsust tagada pikaajalises perspektiivis prognoositavam eelarvetoetuse vorm, kasutades edukatele riikidele suunatud aastatuhande arengueesmärkide lepinguid, kuid rõhutab, et see nõuab partnerriikide tugevat pühendumist aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele ning et on vaja tugevalt tulemustele keskendatud pidevat kontrolli;

22. tervitab asjaolu, et Accra tegevuskavas mainitakse, et OECD arenguabikomitee rahastajad laiendavad arenguabikomitee 2001. aasta sidumata abi käsitleva soovituse ulatust vähim arenenud riikide hulka mittekuuluvatele suurtes võlgades vaestele riikidele; nõuab tungivalt, et Euroopa Komisjon ja liikmesriigid võtaksid tegeliku kohustuse muuta kogu AKV riikidele mõeldud abi 2010. aastaks mitteseotuks, kaasa arvatud tehniline abi, mis peab kajastama riiklikke prioriteete ja eripärasid, riigihankeid, toiduabi ning toiduabi transporti ja ladustamist;

23. kutsub Euroopa Komisjoni üles kohaldama soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamist eelarveprotsessis, sidudes muutuvate osade väljamaksmise sugude lõikes rühmitatud näitajate paranemisega; kutsub partnerriike üles lisama soolise võrdõiguslikkuse aspekti kõikidesse eelarvemenetluse tasanditesse ning stimuleerima ulatuslikumat dialoogi naisorganisatsioonidega;

24. kutsub Euroopa Komisjoni ja liikmesriike üles minema kaugemale Accra tegevuskavast ning vähendama oluliselt tingimuste arvu ja arvama etapiviisiliselt välja majanduspoliitika tingimuslikkuse, kasutades selle asemel vastastikku sõlmitud lepinguid, mis kajastavad ühist arusaama peamistest prioriteetidest, mis seovad väljamaksed tulemuslikkuse ja poliitiliste tulemustega, keskendudes eelkõige aastatuhande arengueesmärkidele, ning looma selleks tegeliku ajakava; kutsub ELi ja selle liikmesriike üles kasutama oma mõju, et veenda Maailmapanka ja Rahvusvahelist Valuutafondi liikuma sama ülemineku suunas, eriti ajal, mil enamiku AKV riikide puhul on oht, et maailma majandust mõjutavad arvukad kriisid avaldavad neile ebasoodsat mõju;

Tööjaotus ja rahastajate koordineerimine

25. kutsub Euroopa Komisjoni ja liikmesriike üles kiirendama märkimisväärselt oma jõupingutusi, et suurendada rahastajate koordineerimist ja parandada tööjaotust, sidudes mitme- ja kahepoolse abi riiklike protsesside, demokraatliku omavastutuse, aruandekohustuse, ühtlustamise, ühise analüüsi, programmitöö ja kättetoimetamisega, ning vähendada oluliselt programmi rakendamise üksuste arvu; märgib Accra tegevuskava algatust alustada 2009. aasta juuniks dialoogi riigiti toimuva rahvusvahelise tööjaotuse üle;

26. loodab, et 2008. aasta rahastajate atlas aitab teavitada ja mõjutada ambitsioonikamat rahastajate koordineerimist ning eelkõige lahendada nn lemmik- ja orbriikide probleemi ning peamistes sektorites, nagu tervishoid, energia, haridus, sotsiaalne ühtekuuluvus, sooline võrdõiguslikkus ja põllumajandus, ilmnenud hooletust; tervitab asjaolu, et Accra tegevuskavas on samuti sätestatud, et rahastajad töötavad selle nimel, et käsitleda ebapiisavat abi saavate riikide probleemi ning tagada, et uus tööjaotuse kord ei viiks väiksema abi andmiseni üksikutele arenguriikidele;

27. kutsub üles looma suutlikkust kõikides ministeeriumides, et säilitada tervishoiu, hariduse ja soolise võrdõiguslikkuse tõhusus eelarvetoetuse kulutamise abil, kuna riikide omavastutust piirab liiga sageli rahandusministeerium;

28. tunnistab suurema jätkusuutliku abi andmise vajadust ebakindlatele riikidele ja madalama sissetulekuga konfliktijärgsetele riikidele; tervitab asjaolu, et Accra tegevuskavas nõutakse rahastajatelt ja partnerriikidelt tungivalt, et nad kohandaksid Pariisi deklaratsiooni OECD arenguabikomitee põhimõtetega hea rahvusvahelise osaluse kohta ebakindlates riikides ja konfliktiolukordades, kuid rõhutab vajadust luua tugev kodanikuühiskond nii ebakindlates kui ka kergesti haavatavates riikides;

29. on siiski seisukohal, et on vaja suuremaid ja paremini suunatud jõupingutusi, et suurendada toetust keskmise sissetulekuga AKV riikidele, ning kutsub üles süstemaatilist ja prognoositavat abi andmist käsitleva kokkuleppe peatseks vastuvõtmiseks ja rakendamiseks, mille abil käsitletaks tõhusalt kõnealuste riikide konkreetseid vajadusi, selleks et võimaldada neil jätkata liikumist jätkusuutliku arengu teel;

30. tervitab asjaolu, et rahastajate kogukond on võtnud kohustuseks kiirendada jõupingutusi, et teha koostööd kõige vaesemate riikidega, ning et Aafrika osa programmikohases abis on suurenemas tänu kohustusele kahekordistada Aafrika jaoks aastaks 2010 ettenähtud ametlikku arenguabi, eriti nüüd, kui kütuse- ja toiduhinnad tõusevad ning ülemaailmsed kliimamuutused avaldavad mõju, mis võib muuta tühiseks kõik juba tehtud jõupingutused;

31. kiidab heaks Commonwealth'i sekretariaadi ning Malta ülikooli saarte ja väikeriikide instituudi tehtud töö haavatavuse ja vastupanuvõime näitajate arendamisel ning loodab, et EL võtab juhtrolli näitajate rakendamises ning väikesaartest arenguriikide ja sisemaa arenguriikide jaoks süstemaatilise abi uue raamistiku kavandamises; teeb ettepaneku, et eelkõige väikeriigid peaksid samaaegselt keskmise tähtajaga arengustrateegia ettevalmistamisega kavandama haavatavuse ja vastupanuvõime profiili;

32. kutsub Euroopa Komisjoni ja liikmesriike võtma Doha konverentsil tugeva ühise ELi kohustuse seoses nii arenguabi kvantiteedi kui ka kvaliteediga, et saavutada aastatuhande arengueesmärgid jätkusuutliku lähenemisviisi ja selgete tegevuskavade abil, mis käsitlevad nende ametliku arenguabi kohustuste täitmist nii individuaalselt kui ka kollektiivselt ning hoolimata praegusest finantskriisist;

33. teeb kaaspresidentidele ülesandeks edastada käesolev resolutsioon AKV-ELi ministrite nõukogule, Euroopa Komisjonile, nõukogu eesistujariigile, Aafrika Liidule, üleaafrikalisele parlamendile, riikide parlamentidele ja piirkondlikele parlamentidele, AKV piirkondlikele organisatsioonidele ja OECD arenguabikomiteele.

[1] Vastu võetud AKV-ELi parlamentaarse ühisassamblee poolt 28. novembril 2008 Port Moresbys (Paapua Uus-Guinea).

--------------------------------------------------