Euronesti parlamentaarse assamblee Resolutsioon, mis käsitleb strateegiat „Trio Plus 2030“ ja idapartnerluse tuleviku kujundamist

(2020/C 134/05)

EURONESTI PARLAMENTAARNE ASSAMBLEE,

— võttes arvesse Euronesti parlamentaarse assamblee 3. mai 2011. aasta asutamisdokumenti ja idapartnerluse tippkohtumise 24. novembri 2017. aasta ühisdeklaratsiooni,

— võttes arvesse ühelt poolt ELi ning teiselt poolt Gruusia, Moldova ja Ukraina vahel sõlmitud assotsieerimislepinguid, eriti põhjalikke ja laiaulatuslikke vabakaubanduspiirkondi käsitlevaid sätteid,

— võttes arvesse Euroopa Komisjoni ja Euroopa välisteenistuse 9. juuni 2017. aasta ühist töödokumenti „Idapartnerlus – 20 eesmärki aastaks 2020: keskendumine põhiprioriteetidele ja konkreetsetele tulemustele“,

— võttes arvesse kodukorra artikli 9 punkti 3,

A. arvestades, et EL on laienemispoliitikaga tõestanud oma tohutut ümberkujundavat mõju, mida kinnitab Kesk- ja Ida-Euroopa riikide edu, kes on tänu ELi integratsiooniprotsessile arenenud totalitaarse režiimi järgsest reguleeritud majandusest Euroopa stiilis demokraatiani;

B. arvestades, et Ukrainas, Gruusias ja Moldovas on reformide vallas ja riiklike õigusaktide ELi standarditega ühtlustamisel juba tehtud märkimisväärseid edusamme;

C. arvestades, et laienemisprotsessi ümberkujundavast mõjust saavad kasu kõik ELiga ühineda soovivad Lääne-Balkani ja idapartnerluse riigid;

D. arvestades, et ELi laienemine võib idapartnerluse riikidele kasu tuua ja see oleks kasulik ELile, sest nagu ütles Euroopa Komisjoni volinik J. Hahn: „Me peame hakkama stabiilsust arukamalt eksportima. Kui me seda ei tee, siis impordib Euroopa edasi ebastabiilsust“;

E. arvestades, et sel aastal möödus 10 aastat idapartnerluse loomisest, mis on osutunud tõhusaks vahendiks, pakkudes põhimõtte „rohkema eest rohkem“ ja „vähema eest vähem“ alusel kohandatud toestust vastavalt reformide elluviimisele;

F. arvestades, et idapartnerluse poliitika on kõigi kuue riigi (Armeenia, Aserbaidžaan, Gruusia, Moldova, Ukraina ja Valgevene) jaoks kohandatud koostöökontseptsioon ning nende riikide edasised edusammud ELiga liitumise suunal sõltuvad Euroopa väärtuste ja standardite järgimisest, mida need riigid on lubanud teha;

G. arvestades, et ulatusliku ja laiendatud partnerluslepingu allkirjastamist ja selle ratifitseerimist Armeenia parlamendi poolt 2018. aasta aprillis peetakse tõestuseks alternatiivsest võimalusest saavutada Armeenia ja ELi vahel laiendatud ja strateegiliselt tugevdatud partnerlus;

H. arvestades, et rahvusvahelise demokraatia ja valimisabi instituudi aruande „The Global State of Democracy 2019“ („Demokraatia globaalne olukord aastal 2019“) kohaselt on Armeenia ainus riik Euroopas, kus 2017. aastal oli hübriidrežiim ning juba 2018. aastal valitses demokraatia;

I. arvestades, et idapartnerluse riigid (eelkõige need, kes näitavad üles soovi ELiga ühineda) seisavad jätkuvalt silmitsi Kremli agressiivsete hübriidähvardustega, mille eesmärk on hoida neid oma mõjusfääris ja takistada ELiga integreerumise protsessi, tõkestades nende saamist edukateks Euroopa riikideks;

J. arvestades, et dünaamiliselt muutuv rahvusvaheline süsteem on toonud kaasa tohutud probleemid rahvusvahelise julgeolekukeskkonna ja inimõiguste valdkonnas;

1. rõhutab idapartnerluse pehme jõu vahendeid, nagu viisavabaduse kehtestamine, et säilitada poliitiline motivatsioon viia ellu reforme, ning võtab järgmise kümnendi (kuni 2030. aastani) suuniste arutamisel teadmiseks edusammud, mida idapartnerluse riigid on teinud 2020. aastaks seatud 20 eesmärgi elluviimisel;

2. märgib idapartnerluse algatuse edukust ELiga assotsieerunud riikides reformide kiirema elluviimise ning poliitiliselt ja majanduslikult ELiga integreerumise süvendamise toetamisel;

3. rõhutab, et praeguseks oleme jõudnud otsustavasse etappi, kus tuleb lisada oma strateegiasse uusi täiendavaid pikaajalisi vahendeid, et aidata arenenumatel idapartnerluse riikidel säilitada motivatsiooni ja hoogu reformide elluviimiseks ka järgmisel kümnendil, ning toonitab, et EL peaks oma poliitikavahendeid ajakohastama ja muutma, et viia need vastavusse idapartnerluse riikide edusammudega;

4. palub algatada arutelu tulevikku suunatud järgmise aastakümne idapartnerluse strateegilise tegevuskava teemal, et edendada „rohkema eest rohkem“ ja „vähema eest vähem“ põhimõtte ambitsioonikamat kasutamist, ning esitada uus juhtalgatus – strateegia „Trio Plus 2030“;

5. teeb ettepaneku luua strateegiaga „Trio Plus 2030“ Euroopa Trio-riikide protsess, mis sisaldaks ELi ja temaga assotsieerunud idapartnerluse riikide jaoks sügavamaid integratsioonivahendeid, sarnaselt 2014. aastal algatatud Berliini protsessiga, mille eesmärk oli tugevdada ELi juhtrolli ja sarnaselt meelestatud ELi liikmesriikide koalitsiooni, et integreerida Lääne-Balkani riigid ELi; soovitab lisaks aktiivset ELi avatud uste poliitikat nende idapartnerluse riikide jaoks, kes on saavutanud märkimisväärse ja hinnatava arengu;

6. nõuab tungivalt, et strateegia „Trio Plus 2030“ oleks ambitsioonikas Euroopa geopoliitiline vahend, mis hõlmaks uue põlvkonna institutsioone ja poliitikat, kestliku kaubanduse ja stabiliseerimislepinguid ning nende vahendeid (ELi toetusrühm Trio-riikide jaoks, Trio-riikide investeerimisplatvorm, Euroopa roheline kokkulepe, digitaalse Euroopa programm, Euroopa eluviiside ja Euroopa demokraatia edendamine, tööstustoodete vastavushindamise ja tunnustamise lepingud, ühendatust käsitlev tegevuskava, üleeuroopalised võrgud, programm „Horisont 2020“, Euroopa tuleviku teemaline konverents ja muud ELi algatused);

7. rõhutab, et edasised tagasilöögid demokraatia, reformide ja õigusriigi valdkonnas ning Euroopa suunitluse nõrgenemine Trio-riikides seavad ohtu eespool kirjeldatud strateegia „Trio Plus 2030“;

8. rõhutab, et strateegia „Trio Plus 2030“ peaks täiendama idapartnerluse vahendeid, ei tohiks asendada selles valdkonna olemasolevaid algatusi ning peaks andma panuse arutellu selle üle, kuidas muuta idapartnerluse poliitika tõhusamaks;

9. soovitab Armeenia ja Euroopa Liidu vahelises ulatuslikus ja laiendatud partnerluslepingus kinnitatud põhimõtetest ja seisukohtadest lähtudes kasutada terviklikumat ja ulatuslikumat strateegilist formaati „Trio + 1“, mis kaasaks Armeenia;

10. märgib, et ELiga assotsieerunud Trio-riikide edukas ELi integratsioonireformide rakendamine loob ülejäänud idapartnerluse riikidele uusi stiimuleid, et valida Euroopa integratsiooni ambitsioonikas tee;

11. rõhutab, et strateegial „Trio Plus 2030“, mida toetab Euroopa Trio-riikide protsess, saab olema Venemaa tavainimeste arvamusele positiivselt ümberkujundav mõju, aidates ka neil püüelda avatud ja demokraatliku Euroopa riigi poole;

12. nõuab kiiret ühiste mehhanismide väljatöötamist, mille abil seista vastu Kremli hübriidohtudele, mis õõnestavad ELi ühtsust ning julgeolekut nendes idapartnerluse riikides, kes püüdlevad ELile lähenemise poole;

13. märgib, et idapartnerluse, sealhulgas Euroopa Trio-riikide protsessi ja strateegia „Trio Plus 2030“ edukus saab olema otsustava tähtsusega nii idanaabruse riikide kui ka ELi jaoks, kuna see on parim võimalus luua „terviklik, vaba ja rahumeelne Euroopa“ ning selle edu kaotaks Euroopast lõhe, mis ikka veel eraldab idapartnerluse riike EList;