LISA

Atlandi ookeani kaguosa kalavarude kaitsmise ja majandamise konventsioon

Käesoleva konventsiooni osalised,

KOHUSTUDES tagama kõigi Atlandi ookeani kaguosas leiduvate mere elusressursside pikaajalist kaitsmist ja nende säästlikku kasutamist ning kaitsma keskkonda ja mere ökosüsteemi, milles need ressursid asuvad,

TUNNISTADES tungivat ja pidevat vajadust Atlandi ookeani kaguosa avamere kalavarude tõhusaks kaitsmiseks ja majandamiseks,

TUNNUSTADES 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni asjaomaseid sätteid; lepingut 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguste konventsiooni piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist käsitlevate sätete rakendamise kohta; ja võttes arvesse FAO 1993. aasta kokkulepet, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju ja FAO 1995. aasta vastutustundliku kalapüügi juhendit,

TUNNISTADES riikide kohustust teha vastastikust koostööd Atlandi ookeani kaguosa elusressursside kaitseks ja majandamiseks,

OLLES VALMIS kasutama ja rakendama kalavarude majandamisel ettevaatusabinõusid vastavuses 1995. aasta lepinguga 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguste konventsiooni piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist käsitlevate sätete rakendamise kohta ning FAO 1995. aasta vastutustundliku kalapüügi juhendiga,

TUNNISTADES, et avamerekalavarude pikaajalise kaitse ja säästliku kasutamise tagamiseks on vajalik riikidevaheline koostöö asjaomaste allpiirkondlike ja piirkondlike organisatsioonide kaudu, mis on kokku leppinud selle eesmärgi saavutamiseks vajalikes meetmetes,

KOHUSTUDES teostama vastutustundlikku kalapüüki,

MÄRKIDES, et rannikuäärsed riigid on vastavuses 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguste konventsiooniga ja rahvusvahelise õiguse aluspõhimõtetega, millel põhinevad riikide suveräänsed õigused mere elusressursside uurimiseks ja kasutamiseks, kaitsmiseks ja majandamiseks, kehtestanud riiklikule jurisdiktsioonile alluvad piirkonnad,

SOOVIDES koostööd rannikuäärsete riikidega ja kõigi teiste riikide ja organisatsioonidega, kes on tõeliselt huvitatud Atlandi ookeani kaguosa kalaressurssidest, et tagada sobivate kaitse- ja majandamismeetmete kasutamine,

TUNNISTADES arengumaade ja nende rannikualade majanduslikust olukorrast ja geograafilisest asendist tulenevaid kaalutlusi ja erinõudeid võrdse kasu saamiseks mere elusressurssidest,

KUTSUDES ÜLES riike, kes ei ole selle konventsiooniga ühinenud ja kes mingil muul põhjusel ei ole nõus kohaldama käesoleva konventsiooniga kehtestud kalavarude kaitse- ja majandamismeetmeid, mitte lubama nende lipu all sõitvatel laevadel teostada kalapüüki käesoleva konventiooni objektiks olevatele ressurssidele,

OLLES VEENDUNUD, et organisatsiooni loomine Atlandi ookeani kaguosa kalaressursside pikaajaliseks kaitseks ja säästvaks kasutamiseks on parim vahend nimetatud eesmärgi saavutamiseks,

PIDADES SILMAS, et ülalloetletud eesmärkide saavutamine aitab kaasa õiglase ja erapooletu majandusliku olukorra teostumisele kogu inimkonna huvides, ja eelkõige arengumaade erihuvide ja erivajaduste rahuldamisele,

ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

Artikkel 1

Mõisted

Käesolevas konventsioonis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) 1982. aasta konventsioon – 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon;

b) 1995. aasta leping – leping 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguste konventsiooni piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist käsitlevate sätete rakendamise kohta;

c) rannikuäärne riik – mis tahes lepinguosaline riik, mille riikliku jurisdiktsiooni alla kuuluvad veealad külgnevad konventsioonialaga;

d) komisjon – vastavalt artiklile 5 moodustatud Atlandi ookeani kaguosa kalapüügikomisjon;

e) lepinguosaline riik – mis tahes riik või piirkondlik majandusühendus, kes on nõustunud end käesoleva konventsiooniga siduma ja kelle suhtes konventsioon kehtib;

f) kontrollmeede – komisjoni mistahes otsus või kehtestatud meede artikli 16 kohase vaatluse, kontrollimise, vastavuse ja täitmise tagamise eesmärgil;

g) kalandust korraldav organisatsioon – mistahes valitsustevaheline organisatsioon, millel on volitused võtta regulatiivmeetmeid mere elusressursside suhtes;

h) kalapüük on:

i) kalavarude otsimise, püügi, väljapüügi või saagi kogumise tegevus, olenemata tulemusest;

ii) osalemine mis tahes tegevuses, mille lõpptulemusena on põhjendatult eeldatav kalavarude asukoha kindlaksmääramine, nende väljapüük ja saagi kogumine, seda mis tahes eesmärgil, kaasa arvatud teaduslik uurimistöö;

iii) mis tahes peibutuspüügivahendite või nende juurde kuuluva varustuse, sealhulgas raadiomajakate paigaldamine, otsimine ja taastamine;

iv) merel toimuv mis tahes abi- või ettevalmistustegevus käesolevas määratluses kirjeldatud tegevustele, välja arvatud hädaolukorras tehtavad meeskonna tervise ja ohutusega või laeva ohutusega seotud tegevused; või

v) õhusõidukite kasutamine seoses mis tahes käesolevas määratluses kirjeldatud tegevusega, välja arvatud lennud hädaolukordades, mis on seotud meeskonna tervise ja ohutusega või laeva ohutusega;

i) kalastusüksus – mis tahes 1995. aasta lepingu artikli 1 lõikes 3 nimetatud kalastusüksus;

j) kalalaev – mis tahes laev, mida kasutatakse või mis on ette nähtud kasutamiseks kalavarude ärieesmärgil kasutamiseks, kaasa arvatud emalaevad, kõik muud otseselt kalapüügiga tegelevad laevad ja ümberlaadimislaevad;

k) kalavarude uurimislaev – punkti h määratlusele vastavalt kalapüügiga tegelev laev teadusliku uurimistöö tegemiseks, sealhulgas alaliselt uurimistööga tegelevad laevad ja tavaliselt kutseliseks kalapüügiks või selle abitegevusteks kasutatavad laevad;

l) kalavarud – kalad, limused, vähid ja muud sedentaarsed liigid konventsioonialas, välja arvatud:

i) 1982. aasta konventsiooni artikli 77 lõike 4 kohaselt rannikuäärsete riikide jurisdiktsiooni alla kuuluvad sedentaarsed liigid; ja

ii) 1982. aasta konventsiooni I lisas loetletud siirdekalade liigid;

m) lipuriik on, kui ei ole teisti osutatud:

i) riik, millele kuuluvatel laevadel on õigus sõita selle riigi lipu all; või

ii) piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon, milles on laevadel õigus sõita selle organisatsiooni liikmesriigi lipu all;

n) mere elusressursid – mere ökosüsteemi kogu elusosa, kaasa arvatud merelinnud;

o) piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon – piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon, millele selle liikmesriigid on andnud pädevuse käesoleva konventsiooni reguleerimisalasse kuuluvate küsimuste lahendamiseks ning millel on õigus teha nendes küsimustes liikmesriikidele siduvaid otsuseid, kui ei ole teisiti määratud; ja

p) ümberlaadimine – mis tahes kalavarude ümberlaadimine ühelt kalalaevalt teisele kalalaevale merel või sadamas lasti registreerimiseta sadamariigis.

Artikkel 2

Eesmärk

Käesoleva konventsiooni eesmärk on tagada konventsiooni tõhusa rakendamise kaudu konventsiooniala kalavarude pikaajaline kaitse ja säästlik kasutamine.

Artikkel 3

Üldpõhimõtted

Käesoleva konventsiooni eesmärkide saavutamiseks kohustuvad konventsiooniosalised, kui on asjakohane siis organisatsioonide kaudu, tegema eelkõige järgmist:

a) võtma parimal kättesaadaval teaduslikul tõendusel põhinevaid meetmeid konventsiooniga hõlmatud kalavarude pikaajalise kaitse ja säästliku kasutamise tagamiseks;

b) kohaldama ettevaatusprintsiipi vastavalt artiklile 7;

c) kohaldama käesoleva konventsiooni kalavarude kohaseid sätteid, arvestades kalapüügi mõju sellega ökoloogiliselt seotud liikudele, nagu näiteks merelinnud, vaalalised, hülged ja meres elavad kilpkonnalised;

d) võtma vajadusel meetmeid kalavaruga samasse ökosüsteemi kuuluvate, nendega seotud või nendest sõltuvate liikide kaitsmiseks ja majandamiseks;

e) tagama, et kalapüügitegevustes ja majandamismeetmetes arvestataks vajadust vähendada kahjulikku mõju mere elusressurssidele tervikuna; ja

f) kaitsma merekeskkonna bioloogilist mitmekesisust.

Artikkel 4

Kohalduspiirkond

Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesolevat konventsiooni konventsioonialal, mis moodustub kõikidest riikliku jurisdiktsiooni alla mittekuuluvatest veealadest piirkonnas, mis piirneb järgmiseid punkte piki geograafilisi laiust ja geograafilist pikkust ühendavate joontega:

- alguspunktist riikliku jurisdiktsiooni alla kuuluva veeala välispiiril 6o lõunalaiusel piki 6o lõunalaiust lääne suunas kuni 10o läänepikkuseni, sealt piki 10o läänepikkust põhja suunas kuni ekvaatorini, sealt piki ekvaatorit lääne suunas kuni 20o läänepikkuseni, sealt piki 20o läänepikkust lõunasse kuni 50o lõunalaiuseni, sealt piki 50o lõunalaiust ida suunas kuni 30o idapikkuseni ja sealt piki 30o idapikkust kuni Aafrika mandri rannikuni.

Artikkel 5

Organisatsioon

1. Käesolevaga asutavad konventsiooniosalised Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsiooni, edaspidi "organisatsioon", ning nõustuvad seda alal hoidma.

2. Organisatsiooni koosseisu kuulub:

a) komisjon;

b) vastavuskomitee ja teaduskomitee, mis on komisjoni allorganid, ja teised allorganid, mille komisjon moodustab käesoleva konventsiooni eesmärgi saavutamise abistamiseks; ja

c) sekretariaat.

3. Organisatsioon on juriidiline isik ning tal on iga konventsiooniosalise territooriumil selline õigus- ja teovõime, mis on vajalik tema ülesannete täitmiseks ja konventsiooni eesmärkide saavutamiseks. Organisatsiooni ja selle töötajate privileegid ja immuniteedid konventsiooniosalise territooriumil määratakse kindlaks komisjoni ja konventsiooniosalise vahelise lepinguga.

4. Organisatsiooni ametlikud keeled on inglise ja portugali keel.

5. Organisatsiooni peakorter seatakse sisse Namiibias.

Artikkel 6

Komisjon

1. Igal konventsiooniosaline on komisjoni liige.

2. Iga liige määrab ühe komisjoni esindaja, keda võivad saata asendusesindajad ja nõuandjad.

3. Komisjoni ülesanneteks on:

a) määrata kindlaks kaitse- ja majandamisvajadused;

b) kavandada ja kehtestada kaitse- ja majandamismeetmeid;

c) määrata kindlaks lubatud kogupüügid ja/või püügikoormustasemed, arvestades kalavaru, sealhulgas ka mittesihtliikide kogusurevust;

d) määrata kindlaks kalapüügis osalemise laad ja ulatus;

e) jälgida varude olukorda ning koguda, analüüsida ja levitada varude kohast teavet;

f) ergutada, edendada ning kui leping seda võimaldab ka koordineerida konventsiooniala ja sellega külgnevates riikliku jurisdiktsiooni alla kuuluvate veealade kalavarude teaduslikke uuringuid;

g) majandada varusid vastavalt artiklile 7 välja töötatud ettevaatusprintsiibile;

h) luua sobiv koostöökord tõhusa seire, kontrolli, järelevalve ja jõustamise tagamiseks;

i) võtta konventsioonialal teostatava kontrolli ja jõustamisega seotud meetmeid,

j) töötada välja meetmed teaduslikul eesmärgil teostavaks kalapüügiks;

k) töötada välja eeskirjad andmete kogumiseks, esitamiseks, õigsuse kinnitamiseks, andmetele juurdepääsu tagamiseks ja nende kasutamiseks;

l) koguda ja levitada täpseid ja täielikke statistilisi andmeid, et tagada parima teadusinfo kättesaadavus, tagades vajaduse korral selle konfidentsiaalsuse;

m) juhtida vastavuskomiteed ja teaduskomiteed, muid allorganeid ja sekretariaati;

n) kinnitada organisatsiooni eelarve; ja

o) teha muid oma ülesannete täitmiseks vajalikke toiminguid.

4. Komisjon võtab vastu oma töökorra.

5. Komisjon võtab rahvusvahelise õigusega kooskõlas olevaid meetmeid, millega ergutatakse konventsiooniga mitteühinenud riikide lipu all sõitvaid laevu täitma komisjoni heakskiidetud meetmeid.

6. Komisjon arvestab otsuste tegemisel maksimaalselt teaduskomitee ja vastavuskomitee soovitusi ja nõuandeid. Komisjon arvestab maksimaalselt eelkõige varude bioloogilist homogeensust ja muid bioloogilisi omadusi.

7. Komisjon avaldab teabe oma jõustunud kaitse-, majandamis- ja kontrollmeetmete kohta ning peab jõukohases ulatuses registrit muude konventsioonialal kehtivate kaitse- ja majandamismeetmete kohta.

8. Lõikes 3 osutatud meetmed võivad sisaldada järgmiseid piiranguid:

a) mis tahes liigi püügimaht;

b) püügialad ja püügiajad;

c) mis tahes püütavale liigile vastavad lubatud mõõtmed ja sugu;

d) püügivahendid ja püügitehnika;

e) püügikoormustase, sealhulgas kasutatavate laevade arv, tüübid ja mõõtmed;

f) piirkondade ja allpiirkondade määratlemine;

g) muud mis tahes liikide kaitse eesmärgil võetud kalandust reguleerivad meetmed; ja

h) muud meetmed, mida komisjon peab vajalikuks käesoleva konventsiooni eesmärkide saavutamiseks.

9. Komisjoni poolt seoses käesoleva konventsiooniga kehtestatavad kaitse-, majandamis- ja kontrollmeetmed jõustuvad vastavalt artiklile 23.

10. Arvestades 1982. aasta konventsiooni artikleid 116–119, võib komisjon juhtida mis tahes käesoleva konventsiooniga mitteliitunud riigi või kalastusüksuse tähelepanu mis tahes tegevusele, mis komisjoni arvates mõjutab käesoleva konventsiooni eesmärgi saavutamist.

11. Komisjon juhib kõigi konventsiooniosaliste tähelepanu mis tahes tegevusele, mis kahjustab komisjoni arvates järgmist:

a) konventsiooniosalise tegevust käesoleva konventsiooni eesmärgi saavutamiseks või konventsioonist tulenevate kohustuste täitmist; või

b) konventsiooniosalise käesolevast konventsioonist tulenevate kohustuste täitmist;

12. Komisjon võtab arvesse teiste organisatsioonide poolt kehtestatud meetmeid, mis mõjutavad konventsiooniala mere elusressursse, ning otsib võimalusi kooskõla saavutamiseks nii, et see ei piira käesoleva konventsiooni eesmärgi saavutamist.

13. Kui komisjon leiab, et konventsiooniosaline on lõpetanud osalemise organisatsiooni töös, siis arutab komisjon seda konventsiooniosalisega, ning teeb olukorra lahendamiseks vajaliku otsuse.

Artikkel 7

Ettevaatusprintsiibi kohaldamine

1. Komisjon kohaldab kalavarude kaitsel, majandamisel ja kasutamisel laialdaselt ettevaatusprintsiipi, et kaitsta kalavarusid ja säilitada merekeskkonda.

2. Komisjon peaks olema ettevaatlikum, kui saadud teave ei ole selge, usaldusväärne või piisav. Kaitse- või majandamismeetmeid ei tohi edasi lükata või võtmata jätta piisava teadusinfo puudumise põhjusel.

3. Selle artikli rakendamisel peab komisjon juhinduma parimast rahvusvaheliselt ettevaatusprintsiibi rakendamise praktikast, sealhulgas 1995. aasta lepingu II lisast ja FAO 1995. aasta vastutustundliku kalapüügi juhendist.

Artikkel 8

Komisjoni koosolekud

1. Komisjon peab aastakoosolekut ja vastavalt vajadusele teisi koosolekuid.

2. Komisjoni esimene koosolek peetakse kolme kuu jooksul pärast käesoleva konventsiooni jõustumist, tingimusel et konventsiooniosaliste hulgas on vähemalt kaks konventsioonialal kalapüügiga tegelevat riiki. Esimene koosolek peetakse igal juhul kuue kuu jooksul pärast konventsiooni jõustumist. Namiibia valitsus arutab konventsiooniosalistega esimese koosoleku korraldust. Esialgne päevakord edastatakse igale konventsioonile allakirjutanule ja konventsiooniosalisele mitte hiljem kui üks kuu enne koosoleku toimumist.

3. Komisjoni esimesel koosolekul pööratakse põhiline tähelepanu muu hulgas lisa rakendamisega sekretariaadi poolt seotud kuludele ja artikli 6 lõike 3 punktides k ja l nimetatud komisjoni ülesannete täitmiseks vajalike meetmetega seotud kuludele.

4. Komisjoni esimene koosolek peetakse organisatsiooni peakorteris. Edaspidi peetakse komisjoni koosolekuid peakorteris, kui komisjon ei otsusta teisiti.

5. Komisjon valib konventsiooniosaliste esindajate hulgast esimehe ja aseesimehe, kelle kummagi ametiaeg on kaks aastat ning kelle võib tagasi valida veel üheks kaheaastaseks ametiajaks. Esimene esimees valitakse komisjoni esimesel istungil esialgselt kolmeks aastaks. Esimees ja aseesimees ei tohi olla ühe ja sama konventsiooniosalise esindajad.

6. Komisjon kehtestab käesoleva konventsiooniga mitteühinenud riikide ja organisatsioonide esindajate vaatlejatena osalemise korra.

7. Komisjon kehtestab valitsustevaheliste organisatsioonide esindajate vaatlejatena osalemise korra.

8. Konventsiooniala kalavarudega seotud mittevalitsustevaheliste organisatsioonide esindajatele antakse võimalus osaleda organisatsiooni koosolekutel komisjoni poolt kehtestatud korra alusel.

9. Komisjon kehtestab sellise osalemise korra ning eeskirjad organisatsiooni tegevuse läbipaistvuse tagamiseks. See kord ei tohi olla selles suhtes alusetult piirav ning peab tagama õigeaegse juurdepääsu organisatsiooni registritele ja aruannetele nende juurdepääsu korra alusel. Komitee võtab sellise korra vastu niipea kui võimalik.

10. Konventsiooniosalised võivad konsensuse alusel kuni osalemise korra kehtestamiseni komisjoni poolt kutsuda käesolevas konventsioonis mitteosalevate poolte ja valitsustevaheliste organisatsioonide esindajaid osalema vaatlejatena.

Artikkel 9

Vastavuskomitee

1. Igal konventsiooniosalisel on õigus nimetada vastavuskomiteesse üks esindaja, keda võivad saata asendusesindajad ja nõuandjad.

2. Kui komisjon ei otsustata teisiti, on vastavuskomitee ülesanneteks anda komisjonile teavet, nõu ja soovitusi seoses kaitse- ja majandamismeetmete rakendamise ja vastavusega.

3. Vastavuskomitee järgib oma ülesannete täitmisel komisjoni juhiseid ja teeb järgmist:

a) koordineerib organisatsiooni poolt või nimel teostatavaid vastavusega seotud tegevusi;

b) koordineerib koos teaduskomisjoniga ühiste probleemide lahendamist; ja

c) täidab muid komisjoni antud ülesandeid.

4. Vastavuskomitee koosolekud toimuvad siis kui komisjon seda vajalikuks peab.

5. Vastavuskomitee kehtestab oma istungite läbiviimiseks ja ülesannete täitmiseks töökorra ning teeb vajadusel selles muudatusi. Töökorra ja selle muudatused kiidab heaks komisjon. Töökord peab sisaldama vähemusaruannete esitamise korda.

6. Komisjoni loal võib vastavuskomitee asutada oma ülesannete täitmiseks vajalikke allorganeid.

Artikkel 10

Teaduskomitee

1. Igal konventsiooniosalisel on õigus nimetada teaduskomiteesse üks esindaja, keda võivad saata asendusesindajad ja nõuandjad.

2. Teaduskomitee võib vajaduse korral kasutada sihtotstarbelist eksperdiabi.

3. Teaduskomitee ülesandeks on anda komisjonile teadusinfot ja soovitusi käesoleva konventsiooniga hõlmatud kalavarude kaitse- ja majandamismeetmete kavandamiseks ning ergutada ja soodustada koostööd teadusliku uurimistöö vallas konventsiooniala mere elusressursside kohaste teadmiste täiendamiseks.

4. Teaduskomitee järgib oma ülesannete täitmisel komisjoni juhiseid ja teeb järgmist:

a) konsulteerib ja ergutab konventsiooniala mere elusressursside uurimist ja sellekohast infovahetust ning teeb koostööd selles vallas;

b) valib kalavarude kaitse- ja majandamismeetmete kavandamisel kasutatavad kriteeriumid ja meetodid;

c) hindab mere elusressursside asjaomaste populatsioonide seisundeid ja suundumusi;

d) analüüsib kalapüügi ja muu inimtegevuse otsesest ja kaudset mõju kalavarude populatsioonidele;

e) hindab kavandatavate püügimeetodite või püügikoormuste muudatuste ning kavandatavate kaitse- ja majandamismeetmete võimalikku mõju; ja

f) edastab komisjonile selle antud ülesandel või omal algatusel aruandeid ja soovitusi kaitse-ja majandamismeetmete ja teadusliku uurimistöö kohta.

5. Oma ülesannete täitmisel arvestab teaduskomitee teiste kalandust korraldavate organisatsioonide ja ka muude tehniliste ja teadusasutuste tööd.

6. Teaduskomitee esimene koosolek toimub kolme kuu jooksul pärast komisjoni esimest koosolekut.

7. Teaduskomitee kehtestab oma istungite läbiviimiseks ja ülesannete täitmiseks töökorra ning teeb vajadusel selles muudatusi. Töökorra ja selle muudatused kiidab heaks komisjon. Töökord peab sisaldama vähemusaruannete esitamise korda.

8. Komisjoni loal võib teaduskomitee asutada oma ülesannete täitmiseks vajalikke allorganeid.

Artikkel 11

Sekretariaat

1. Komisjon nimetab enda määratud korras ja tingimustel täitevsekretäri.

2. Täitevsekretär nimetatakse ametisse neljaks aastaks ja teda võib uuesti nimetada üheks ametiajaks, mis ei ületa nelja aastat.

3. Komisjon määrab sekretariaadi tööks vajaliku personali kooseisu, mille nimetab ametisse ning mille tööd juhib ja jälgib vastavalt komisjoni poolt heaks kiidetud personalieeskirjadele täitevsekretär.

4. Täitevsekretär ja sekretariaat täidavad komisjoni antud ülesandeid.

Artikkel 12

Rahastamine ja eelarve

1. Igal aastakoosolekul võtab komisjon vastu organisatsiooni eelarve. Eelarve suuruse määramisel arvestab komisjon tasuvuspõhimõtet.

2. Organisatsiooni järgmise rahandusaasta eelarve koostab täitevsekretär ning see esitatakse konventsiooniosalistele vähemalt 60 päeva enne komisjoni aastakoosolekut.

3. Eelarve koostatakse kõigi konventsiooniosaliste osamaksude alusel. Iga konventsiooniosalise osamaks koosneb kõigile võrdsest põhilõivust ja lõivust, mille suurus oleneb konventsiooniga hõlmatud liikide püügi kogusaagist konventsioonialal. Komisjon määrab osamaksude suuruse ja muudab seda arvestades iga konventsiooniosalise majanduslikku olukorda. Konventsioonalaga külgneva territooriumiga konventsiooniosaliste korral arvestatakse selle territooriumi majanduslikku olukorda.

4. Esimese kolme aasta või komisjoni poolt määratud lühema ajavahemiku jooksul pärast konventsiooni jõustumist on kõigi konventsiooniosalise osamaksud võrdsed.

5. Komisjon võib oma ülesannete täitmise eesmärgil taotleda ja vastu võtta rahalist toetust ja muus vormis abi organisatsioonidelt, üksikisikutelt ja muudest allikatest.

6. Organisatsiooni rahaline tegevus, sealhulgas lõikes 3 nimetatud osamaksude suuruste määramine, peab toimuma juhindudes komisjoni poolt kehtestatud finantseeskirjadest, ning seda kontrollitakse komisjoni määratud sõltumatute audiitorite tehtava iga-aastase auditiga.

7. Iga konventsiooniosaline kannab ise oma kulud, mis kaasnevad organisatsiooni organite koosolekutel osalemisega.

8. Kui komisjon ei ole otsusta teisiti, kohaldatakse organisatsioonile pikema kui kaheaastase mis tahes rahalise võlgnevusega konventsiooniosalisele järgmist:

a) konventsiooniosaline ei osale komisjoni otsuste vastuvõtmisel; ja

b) ta ei saa teatada oma mittenõustumisest mis tahes komisjoni kehtestatud meetmega enne võlgnevuste tasumist organisatsioonile.

Artikkel 13

Konventsiooniosaliste kohustused

1. Iga konventsiooniosaline peab seoses oma tegevusega konventsioonialal:

a) koguma ja vahetama käesoleva konventsiooniga hõlmatud kalavarude kohaseid teaduslikke, tehnilisi ja statistilisi andmeid;

b) tagama, et kogutavad andmed on kalavarude hindamise hõlbustamiseks piisavalt üksikasjalikud, ning et need esitatakse komisjoni nõuete täitmiseks õigeaegselt;

c) võtma kõnealuste andmete õigsuse kontrollimiseks asjakohaseid meetmeid;

d) edastama organisatsioonile igal aastal komisjoni nõutavad statistilised, bioloogilised ja muud andmed;

e) edastama organisatsioonile komisjoni nõutavas vormis ja sagedusega teavet oma kalapüügitegevuste kohta, sealhulgas püügialade ja kalalaevade kohta, et hõlbustada saagi ja püügikoormuse kohase usaldusväärse statistika koostamist; ja

f) esitama komisjonile selle nõutavas vormis ja sagedusega teavet komisjoni kehtestatud kaitse- ja majandamismeetmete rakendamise kohta.

2. Iga rannikuäärne riik esitab organisatsioonile lõikele 1 vastavalt nõutavad andmed oma jurisdiktsiooni alla kuuluval alal toimuva piirialade kalavarudega seotud tegevuse kohta.

3. Iga konventsiooniosaline rakendab viivitamatult käesolevat konventsiooni ja komisjoni võetavaid kaitse-, majandamis- ja muid meetmeid ja abinõusid.

4. Iga konventsiooniosaline peab võtma kooskõlas komisjoni kehtestatud meetmetega ja rahvusvahelise õigusega meetmeid komisjoni kehtestatud meetmete tõhususe tagamiseks.

5. Iga konventsiooniosaline peab edastama komisjonile aastaaruande rakenduslike ja vastavusega seotud meetmete kohta, sealhulgas käesolevale artiklile vastavalt mis tahes rikkumiste korral rakendatud sanktsioonide kohta.

6. a) Ilma et see piiraks lipuriigi esmast vastutust, võtab iga konventsiooniosaline oma võimaluste piires kõik meetmeid või teeb koostööd selleks, et tema kodanike kalapüük konventsioonialal ja tööstused vastaksid käesoleva konventsiooni sätetele. Iga konventsiooniosaline peab regulaarselt teavitama komisjoni selliste meetmete võtmisest.

b) Komisjoni poolt konventsiooniosalistele antud püügivõimaluste realiseerimisel on lubatud kasutada ainult konventsiooniosaliste lippude all sõitvaid laevu.

7. Iga rannikuäärne riik peab regulaarselt teavitama organisatsiooni nende riikliku jurisdiktsiooni alla kuuluvates ja konventsioonialaga külgnevates vetes olevate kalavarude suhtes võetud meetmetest.

8. Konventsiooniosalised täidavad käesoleva konventsiooni kohaselt võetud kohustusi heauskselt ja kasutavad käesoleva konventsiooniga tunnustatud õigusi neid kuritarvitamata.

Artikkel 14

Lipuriigi kohustused

1. Iga konventsiooniosaline võtab vajalikke meetmeid tema lipu all sõitvate laevade komisjoni kehtestatud kalavarude kaitse-, majandamis- ja kontrollmeetmetele vastavuse tagamiseks ning laevade selliste meetmete tõhusust kahjustavatest mis tahes tegevustest hoidumise tagamiseks.

2. Iga konventsiooniosaline lubab oma lipu all sõitvaid laevu püügile konventsioonialal üksnes juhul, kui ta on suuteline tõhusalt täitma käesoleva konventsiooniga talle selliste laevade suhtes ettenähtud kohustusi.

3. Iga konventsiooniosaline võtab tema lipu all sõitvate laevade suhtes sobivaid meetmeid, mis on vastavuses komisjoni kehtestatud meetmetega ja aitavaid kaasa nende rakendamisele ning võtavad arvesse rahvusvahelist praktikat. Nende meetmete hulka kuuluvad muu hulgas:

a) meetmed selle tagamiseks, et lipuriik uurib viivitamatult tema lipu all sõitva laeva sooritatud komisjoni kehtestatud meetmete väidetavat rikkumist ja edastab täieliku teabe võetud vastumeetmetest;

b) selliste laevade järelevalve konventsioonialal püügilubade alusel;

c) konventsioonialal püügiluba omavate kalalaevade riikliku registri moodustamine ja korra kehtestamine sellekohase teabe regulaarseks vahetamiseks komisjoniga;

d) kalalaevade ja püügivahendite märgistamise nõuete kehtestamine;

e) nõuete kehtestamine kalalaeva asukoha, sihtliikide ja mittesihtliikide saagi, kaldale toodud saagi, ümberlaaditud saagi, püügikoormuse ja muude kalapüügiga seotud andmete registreerimise ja õigeaegse teatamise kohta;

f) nõuete kehtestamine ümberlaadimisele kaitse- ja majandamismeetmete tõhususe kahjustamise vältimiseks;

g) meetmed, mis võimaldavad teistest konventsiooniosalistest riikidest pärit vaatlejatel täita teatavaid ülesandeid vastavalt komisjoni otsusele; ja

h) meetmeid laevseiresüsteemi kasutamise nõudmiseks vastavalt komisjoni otsusele.

4. Iga konventsiooniosaline tagab, et tema lipu all sõitvad laevad ei kahjusta konventsioonialaga külgnevatel aladel konventsiooniala ja sellega külgneva ala kalavarude ebaseaduslikku kalapüüki teostades komisjoni heakskiidetud tõhusust.

Artikkel 15

Sadamariigi kohustused ja sadamariigi võetavad meetmed

1. Sadamariigi käesoleva konventsiooni kohaselt võetavad meetmed arvestavad sadamariigi õigust ja kohustust võtta kooskõlas rahvusvahelise õigusega meetmeid kalavarude allpiirkondlike, piirkondlike ja globaalsete kaitse- ja majandamismeetmete tõhustamiseks.

2. Iga konventsiooniosaline kontrollib kooskõlas komisjoni heakskiidetud meetmetega muu hulgas tema sadamates või kaldalähedases terminalides vabatahtlikult olevate kalalaevade dokumente, püügivahendeid ja laeva pardal olevat saaki.

3. Iga konventsiooniosaline kehtestab kooskõlas komisjoni heakskiidetud meetmetega ja rahvusvahelise õigusega eeskirjad, millega keelatakse konventsiooniga mitteühinenud riikide lipu all sõitvate laevade randumine ja nende ümberlaadimine, kui on tõendatud, et saak käesoleva konventsiooniga hõlmatud kalavarudest on saadud komisjoni kehtestatud kaitse- ja majandamismeetmete tõhusust kahjustades.

4. Kui sadamariik leiab, et konventsiooniosalise riigi laev on rikkunud komisjoni kehtestatud kaitse- ja majandamis- või kontrollmeedet, juhib sadamariik sellele asjaosalise lipuriigi ja vajadusel ka komisjoni tähelepanu. Sadamariik annab lipuriigile ja komisjonile kogu asjaomase teabe, sealhulgas kontrolltoimingute tulemused. Nendel juhtudel edastab lipuriik komisjonile üksikasjaliku ülevaate asjaga seoses võetud meetmetest.

5. Käesoleva artikli sätted ei takista riike kohaldamast rahvusvahelise õiguse kohaselt oma suveräänseid õigusi nende territooriumil asuvate sadamate suhtes.

6. Kõik selle artikli alusel võetavad meetmed võetakse kooskõlas rahvusvahelise õigusega.

Artikkel 16

Vaatlus, kontrollimine, vastavus ja täitmise tagamine

1. Konventsiooniosalised kehtestavad komisjoni vahendusel vaatluse, kontrollimise, täitmise ja täitmise tagamise süsteemi, edaspidi "süsteem", et tõhustada konventsiooniosaliste lipuriikide vastutuse teostumist nende lipu all konventsioonialal sõitvate kalalaevade ja kalavarude uurimislaevade suhtes. Süsteemi peamiseks eesmärgiks on tagada konventsiooniosaliste käesolevast konventsioonist tulenevate kohustuste ja kui on kohaldatav ka 1995. aasta lepingust tulenevate kohustuste tõhus täitmine vastavuse tagamiseks komisjoni heakskiidetud kaitse- ja majandamismeetmetega.

2. Süsteemi loomisel juhindub komisjon muu hulgas järgmistest põhimõtetest:

a) konventsiooniosaliste vahelise koostöö soodustamine süsteemi tõhusa rakendamise tagamiseks;

b) süsteem on olemuselt erapooletu ja mittediskrimineeriv;

c) vastavuse kontrollimine komisjoni heakskiidetud kaitse- ja majandamismeetmetele; ja

d) kiire tegutsemine komisjoni heakskiidetud meetmete rikkumise teadete saamisel.

3. Nende põhimõtete rakendamisel peab süsteem sisaldama muu hulgas järgmisi elemente:

a) kontrollmeetmed, sealhulgas laevadele kalapüügiks kasutusloa andmine, laevade ja püügivahendite märgistamine, kalapüügitegevuste registreerimine ning laeva liikumise ja tegevuste aruandlus peaaegu reaalajas selliste vahendite nagu laevaseire satelliitsüsteem abil;

b) vastastikune kontrolliprogramm, mis hõlmab tegevust nii merel kui sadamas, kaasa arvatud pardalemineku ja laevade kontrollimise toimingud;

c) ühistel standarditel põhinev vaatlusprogramm vaatluste läbiviimiseks, mis sisaldab muu hulgas korda konventsiooniosalise vaatlejate teise konventsiooniosalise lipu all sõitva laeva pardale minekuks tema nõusolekul; erinevat tüüpi ja erineva suurusega kalalaevadele ja kalavarude uurimislaevadele vastav katvustase; ja meetmed kaitse- ja majandamismeetmete vaatlejate avastatud ilmsetest rikkumistest teatamiseks, arvestades vajadusega tagada vaatlejate ohutus; ja

d) süsteemi rakendamisel tuvastatud rikkumiste järelmeetmed, sealhulgas uurimiseks kasutatavad standardid, aruandlustoimingud, menetlustest ja sanktsioonidest teavitamine ja muud täitmise tagamise meetmed.

4. Süsteem on omadustelt mitmepoolne ja ühtne.

5. Konventsiooniosaliste lipuriikide vastutuse teostumise tõhustamiseks nende lipu all konventsioonialal sõitvate kalalaevade ja kalavarude uurimislaevade suhtes kohaldatakse vahemeetmeid, mis on esitatud lisas, mis on käesoleva konventsiooni lahutamatu osa ja jõustub käesoleva konventsiooni jõustumisel ja on jõus kuni süsteemi kehtestamiseni või komisjoni lõpetava otsuseni.

6. Kui kahe aasta jooksul pärast käesoleva konventsiooni jõustumist ei ole komisjon süsteemi kehtestanud, arutab komisjon mis tahes konventsiooniosalise nõudel kiireloomuliselt pardalemineku ja kontrolli teostamise korra vastuvõtmist, et tõhustada konventsiooniosaliste käesolevast konventsioonist ja kui on kohaldatav ka 1995. aasta lepingust tulenevate kohustustes täitmist. Sel eesmärgil võib kokku kutsuda komisjoni erakorralise koosoleku.

Artikkel 17

Otsustamine

1. Olulise tähtsusega küsimustes teeb komisjon otsuse kohalolevate konventsiooniosaliste konsensuse alusel. Küsimus, kas küsimus on olulise tähtsusega, loetakse olulise tähtsusega küsimuseks.

2. Otsused lõikes 1 nimetamata küsimustes tehakse kohalolevate ja hääletavate konventsiooniosaliste lihthäälteenamusega.

3. Käesoleva konventsiooni kohaste otsuste tegemisel on piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonidel ainult üks hääl.

Artikkel 18

Koostöö teiste organisatsioonidega

1. Organisatsioon teeb vastastikkust huvi pakkuvates küsimustes vastavalt vajadusele koostööd ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooniga ja teiste spetsialiseeritud asutuste ja organisatsioonidega.

2. Organisatsioon otsib võimalusi koostöö edendamiseks teiste valitsustevaheliste organisatsioonidega, mis võivad aidata kaasa nende tööle ning on huvitatud kalavarude pikaajalise kaitse tagamisest ning konventsiooniala mere elusressursside säästlikust kasutamisest.

3. Komisjon võib sõlmida lepinguid käesolevas artiklis nimetatud organisatsioonidega ja vajadusel ka teiste organisatsioonidega. Komisjon võib teha nendele organisatsioonidele ettepaneku saata vaatlejad oma koosolekutele või organisatsiooni mis tahes allorgani koosolekutele.

4. Käesoleva konventsiooni artiklite 2 ja 3 kohaldamisel kalavarude suhtes teeb organisatsioon koostööd teiste asjaomaste kalandust korraldavate organisatsioonidega ning arvestab nende antud piirkonnas rakendatavaid kalavarude kaitse- ja majandamismeetmeid.

Artikkel 19

Kaitse- ja majandamismeetmete kokkusobivus

1. Konventsiooniosalised tunnistavad avamere ja riikliku jurisdiktsiooni alla kuuluvate alade piiriala kalavarude kaitse- ja majandamismeetmete kokkusobivuse tagamise vajadust. Selle eesmärgi saavutamiseks teevad konventsiooniosalised koostööd selliste kalavarude suhtes võetavate meetmete kokkusobivuse saavutamiseks konventsioonialal ja mis tahes konventsiooniosalise jurisdiktsiooni alla kuuluval alal. Vastav konventsiooniosaline ja komisjon edendavad tegevusi meetmete kokkusobivuse tagamiseks. Kokkusobivus tagatakse nii, et see ei kahjusta 1982. aasta konventsiooni artiklite 61 ja 119 kohaselt kehtestatud meetmeid.

2. Lõikes 1 loetletud eesmärkide täitmiseks töötavad rannikuäärsed riigid ja komisjon välja asjaomaste kalavarude andmete ning ka kalavarude seisundi statistiliste andmete kohase aruandluse ja andmevahetuse standardid, ning lepivad kokku nende kasutamises.

3. Iga konventsiooniosaline teavitab komisjoni kõikidest oma käesolevale artiklile vastavalt võetud meetmetest ja tehtud otsustest.

Artikkel 20

Kalapüügivõimalused

1. Kalapüügivõimalustele vastavate osalemisõiguste laadi ja ulatuse kindlaksmääramisel arvestab komisjon muu hulgas järgmist:

a) kalavarude, sealhulgas muude mere elusressursside seisundit, kasutatavaid püügikoormustasemeid ning teaduskomitee soovitusi;

b) vastavaid huvisid, eelnevalt kasutatud ja kasutatavaid püügimeetodeid, sealhulgas konventsioonialal kasutatavaid püügitavasid;

c) kalanduse arengutaset;

d) nende arengumaade huvisid, kelle riikliku jurisdiktsiooni alla kuuluvatel aladel leidub asjaomaseid kalavarusid;

e) panust konventsiooniala kalavarude kaitsmisel ja majandamisel, sealhulgas teabe edastamine, teadusliku uurimistöö tegemine ja tegevused koostööstruktuuride loomisel tõhusa vaatluse, kontrolli ja täitmise tagamiseks;

f) panust uute või katseliste kalandusharude loomisel, arvestades 1995. aasta lepingu artikli 6 lõikes 6 esitatud põhimõtteid;

g) rannikuäärse kalapüügist elatuva ja peamiselt Atlandi ookeani kaguosa kalavarude püügist sõltuva elanikkonna vajadusi; ja

h) selliste rannikuäärsete riikide vajadusi, kelle majandus on suuresti sõltuv mere elusressursside kasutamisest.

2. Lõike 1 sätete rakendamisel võib komisjon teha muu hulgas järgmist:

a) määrata konventsiooniosalistele lubatud aastased püügimahud või püügikoormuspiirangud;

b) kehtestada katsepüügil ja teaduslikul uurimistööl lubatavad püügimahud; ja

c) keelduda vajadusel kalapüügivõimaluste andmisest käesoleva konventsiooniga mitteühinenud riikidele.

3. Komisjon vaatab vastavalt kokkulepitud reeglitele läbi konventsiooniosaliste lubatud püügimahud, püügikoormuspiirangud ja kalapüügivõimalused, arvestades teavet, nõuandeid ja soovitusi konventsiooniosaliste rakendatavate kaitse- ja majandamismeetmete ja nende vastavuse kohta.

Artikkel 21

Piirkonna arengumaade erinõuete tunnustamine

1. Konventsiooniosalised tunnustavad täiel määral piirkonna arengumaade erivajadusi seoses kalavarude kaitsega, majandamisega ja arendamisega.

2. Täites kohustust teha koostööd konventsiooniga hõlmatud kalavarude kaitse- ja majandamismeetmete kehtestamisel, võtavad konventsiooniosalised arvesse selliste arengumaade erinõudeid, eelkõige:

a) arengumaade haavatavust piirkondades, mis sõltuvad mere elusressursside kasutamisest, kaasa arvatud nende elanikkonna või selle osade toidutarbe rahuldamine;

b) tagasilöökide vältimise vajadust ja kalavarudele kui elatusvahendile juurdepääsu tagamist väikestele ja rannalähedase püügiga tegelevatele ettevõtetele ja naiskaluritele; ja

c) vajadust tagada, et selliste meetmete tulemusena ei pandaks piirkonna arengumaadele otseselt või kaudselt ebaproportsionaalselt suurt koormust kõnealuste varude kaitsmisel.

3. Konventsiooniosalised teevad koostööd komisjoni ja teiste allpiirkondlike või piirkondlike kalavarude majandamisega seotud organisatsioonide kaudu:

a) piirkonna arengumaade suutlikkuse suurendamiseks kalavarude kaitsmisel ja majandamisel ja nende kõnealuste kalavarude kohase kalanduse arendamisel; ja

b) kõnealuste kalavarude püügivõimalusega piirkonna arengumaade abistamiseks nende osalemisel kalanduses, kaasa arvatud käesolevale konventsioonile vastava juurdepääsu soodustamine.

4. Koostöö piirkonna arengumaadega käesolevas artiklis nimetatud eesmärkidel hõlmab finantsabi, abi seoses inimressursside arendamisega, tehnilist abi, tehnosiiret ja tegevusi, mis on spetsiaalselt suunatud:

a) käesoleva konventsiooniga hõlmatud kalavarude kaitsmise ja majandamise parandamisele kalanduse ja sellega seotud andmete kogumise, aruandluse, kontrollimise, vahetamise ja analüüsimise abil;

b) varude hindamisele ja teadusuuringutele; ja

c) seirele, kontrollile, järelevalvele, vastavuse ja täitmise tagamisele, kaasa arvatud koolitamine ja suutlikkuse suurendamine kohalikul tasandil, riiklike ja piirkondlike vaatlusprogrammide väljatöötamine ja rahastamine ning tehnoloogia ja seadmete kättesaadavuse tagamine.

Artikkel 22

Käesoleva konventsiooniga mitteühinenud riigid

1. Konventsiooniosalised riigid nõuavad kas otse või komisjoni kaudu konventsiooniga mitteühinenud riikidelt, kelle laevad tegelevad kalapüügiga konventsioonialal, täielikku koostööd organisatsiooniga kas konventsiooniga ühinedes või nõustudes rakendama komisjoni heakskiidetud kaitse- ja majandamismeetmeid, eesmärgiga tagada nende meetmete rakendamine kõigile kalapüügitegevustele konventsioonialal. Sellised käesoleva konventsiooniga mitteühinenud riigid saavad kalapüügis osalemisega seotud soodustusi vastavalt sellele, kuivõrd nad täidavad kõnealuste varude suhtes kehtivaid kaitse- ja majandamismeetmeid.

2. Konventsiooniosalised võivad vahetada teavet kas omavahel või komisjoni kaudu ning teavitavad komisjoni konventsiooniga mitteühinenud riikide lipu all sõitvatest konventsioonialal kalapüügiga tegelevatest laevadest ja mis tahes vastumeetmetest käesoleva konventsiooniga mitteühinenud riikide kalapüügile. Komisjon jagab sellise tegevuse kohast teavet teiste asjaomaste piirkondlike ja allpiirkondlike organisatsioonidega ja struktuuridega.

3. Konventsiooniosalised võivad võtta otseselt või komisjoni kaudu ja kooskõlas rahvusvahelise õigusega meetmeid, mida nad peavad vajalikuks ja sobivaks takistamaks konventsiooniga mitteühinenud riikide kalalaevade teostatavat kalapüüki, mis kahjustab komisjoni heakskiidetud kaitse- ja majandamismeetmeid.

4. Konventsiooniosalised nõuavad eraldi või ühiselt konventsioonialal olevaid kalalaevu omavatelt kalastusüksustelt täielikku koostööd kaitse- ja majandamismeetmete rakendamiseks de facto konventsiooniala kalastustegevusele suurimas võimalikus ulatuses. Sellised kalastusüksused saavad kalapüügis osalemisega seotud soodustusi vastavalt sellele, kuivõrd nad täidavad kõnealuste varude suhtes kehtivaid kaitse- ja majandamismeetmeid.

Komisjon võib teha konventsiooniga mitteühinenud riikidele ja organisatsioonidele ettepaneku saata vaatlejad oma koosolekutele või organisatsiooni mis tahes allorgani koosolekutele.

Artikkel 23

Rakendamine

1. Komisjoni heakskiidetud kaitse-, majandamis- ja kontrollmeetmed muutuvad konventsiooniosalistele siduvaks järgmiselt:

a) täitevsekretär teavitab viivitamatult kirjalikult kõiki konventsiooniosalisi selliste meetmete heakskiitmisest komisjoni poolt;

b) kui meetmega ei ole ette nähtud teisiti, muutub meede kõigile konventsiooniosalistele siduvaks 60 päeva pärast sekretariaadi teadet komisjoni heakskiidetud meetme kohta vastavalt punktile a;

c) kui konventsiooniosaline teavitab komisjoni 60 päeva jooksul punktile a vastava teate saamisest, et ta ei saa meedet aktsepteerida, ei ole vastav meede selle määratud ulatuses konventsiooniosalisele siduv; kui komisjon ei otsusta teisti, on meede siiski siduv kõigile teistele konventsiooniosalistele;

d) iga vastavalt punktile c teavitav konventsiooniosaline esitab samaaegselt ka kirjaliku selgituse selle põhjuste kohta ning kui on asjakohane ka oma ettepanekud konventsiooniosalise rakendatavate alternatiivsete meetmete kohta. Selgitus peab muu hulgas täpsustama, kas teatise esitamise põhjuseks on:

i) konventsiooniosalise arvates on meede vastuolus käesoleva konventsiooni sätetega;

ii) konventsiooniosalisel ei ole võimalik meetme täitmist tagada;

iii) meede on konventsiooniosalise suhtes vormiliselt või faktiliselt põhjendamatult diskrimineeriv; või

iv) muud eriasjaolud;

e) täitevsekretär teavitab viivitamatult kõiki konventsiooniosalisi kõikide punktidele c ja d vastavate teatiste ja selgituste üksikasjadest;

f) kui konventsiooniosaline kasutab punktides c ja d nimetatud toimingut, tuleb komisjon küsimuse arutamiseks kokku mis tahes konventsiooniosalise taotlusel. Sellise koosoleku ajal või 30 päeva pärast seda on igal konventsiooniosalisel õigus teavitada komisjoni sellest, et ta ei saa kõnealust meedet enam aktsepteerida, pärast mida ei ole see meede enam konventsiooniosalisele siduv; ja

g) punkti f kohaselt kokku tulnud koosoleku järelduste põhjal võib iga osapool taotleda ajutise ekspertkomisjoni moodustamist vastavalt artiklile 24, mis annaks soovitusi punktidele c ja d vastavate toimingute kasutamisele järgnevate arutatava meetmega seoses vajalike mis tahes ajutiste meetmete rakendamiseks. Kui artiklist 3 ei tulene teisiti, on sellised ajutised meetmed siduvad kõigile konventsiooniosalistele, kui kõik konventsiooniosalised (välja arvatud need, kes on vastavalt punktidele c ja d teavitanud, et ei saa meedet aktsepteerida) jõuavad kokkuleppele, et selliste meetmete rakendamata jätmine kahjustab käesoleva konventsiooniga hõlmatud kalavarude pikaajalist säästvat majandamist.

2. Iga konventsiooniosaline, kes algatab lõikes 1 nimetatud toimingu, võib igal ajal tühistada oma teatise meetme vastuvõetamatuse kohta, muutudes sellega meetmega seotuks kohe, kui see on juba jõus, või siis, kui see käesoleva artikli kohaselt jõustub.

3. See artikkel ei piira ühegi konventsiooniosalise õigust algatada artiklis 24 toodud vaidluste lahendamise toiminguid seoses konventsiooni tõlgendamise või kohaldamise kohaste vaidlustega, juhul kui kõik muud vaidluse lahendamise moodused, kaasa arvatud selles artiklis kirjeldatud toimingud, on ära kasutatud.

Artikkel 24

Vaidluste lahendamine

1. Konventsiooniosalised teevad koostööd, et vältida vaidluseid.

2. Kui kahe või enama konventsiooniosalise vahel tekib konventsooni tõlgendamise või kohaldamisega seotud vaidlus, arutavad need konventsiooniosalised asja omavahel vaidluse lahendamiseks läbirääkimiste, järelepärimise, vahenduse, lepitamise, vahekohtu- või kohtumenetluse teel või muul nende valitud leplikul viisil.

3. Kui kahe või enama konventsiooniosalise vaheline vaidlus on tehnilist laadi ja konventsiooniosalised ei ole suutelised seda omavahel lahendama, võivad nad anda vaidluse lahendada vastavalt komisjoni esimesel koosolekul vastu võetud korrale moodustatud ajutisele ekspertkomisjonile. See komisjon konsulteerib asjaga seotud konventsiooniosalistega ja püüab vaidluse kiiresti lahendada siduvaid vaidluste lahendamise menetlusi kasutamata.

4. Kui vaidlust ei ole edastatud lahendamiseks mõistliku aja jooksul lõikes 2 viidatud konsultatsioonide algusest, või kui vaidlust ei ole lahendatud mõistliku aja jooksul teisi selles artiklis viidatud vahendeid kasutades, esitatakse selline vaidlus mis tahes vaidlusosalise taotlusel siduva otsuse tegemiseks kooskõlas 1982. aasta konventsiooni XV osas sätestatud vaidluste lahendamise toimingutega, ning piirialade kalavarudega seotud vaidluse korral kooskõlas 1995. aasta lepingu VIII osa sätetega. 1982. aasta konventsiooni ja 1995. aasta lepingu asjakohaseid osi kohaldatakse sõltumata sellest, kas vaidlusosalised on nende lepingutega ühinenud või mitte.

5. Kohtud või ekspertkomisjon, kellele antakse käesoleva artikli kohaselt lahendamiseks mis tahes vaidlus, kohaldavad käesoleva konventsiooni, 1982. aasta konventsiooni ja 1995. aasta lepingu asjakohaseid sätteid, samuti ka üldiselt aktsepteeritud mere elusressursside kaitsmise ja majandamise standardeid ja muid rahvusvahelise õiguse norme, mis sobivad 1982. aasta konventsiooniga ja 1995. aasta lepinguga, pidades silmas asjaomaste kalavarude kaitset.

Artikkel 25

Allkirjastamine, ratifitseerimine, vastuvõtmine ja heakskiitmine

1. Käesolev konventsioon on avatud allakirjutamiseks 20. aprillil 2001 Windhoekis, Namiibias ja seejärel ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni peakorteris ühe aasta jooksul selle heakskiitmisest 20. aprillil 2001 kõigile riikidele ja piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonidele, kes osalevad 20. aprillil 2001 toimuval Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioonide konverentsil ja kõigile riikidele ja piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonidele, kelle laevad tegelevad või on tegelenud käesoleva konventsiooniga hõlmatud kalavarude püügiga konventsioonialal nelja aasta jooksul enne konventsiooni jõustumist.

2. Käesolev konventsioon kuulub ratifitseerimisele, vastuvõtmisele või kinnitamisele artiklis 1 nimetatud riikide ja piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonide poolt. Ratifitseerimis-, vastuvõtu- ja kinnitamisdokumendid antakse hoiule ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni peadirektorile, edaspidi "hoiulevõtja".

Artikkel 26

Ühinemine

1. Käesolev konventsioon on avatud ühinemiseks rannikuriikidele ja kõigile teistele riikidele ja piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonidele, kelle laevad tegelevad konventsiooniga hõlmatud kalavarude püügiga konventsioonialal.

2. Käesolev konventsioon on avatud ühinemiseks ka teistele piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonidele, kes artikli 25 kohaselt ei kvalifitseeru konventsiooniosaliseks, ning kelle liikmete hulgas on üks või enam riiki, kes on oma pädevuse käesoleva konventsiooniga hõlmatud küsimustes kas osaliselt või täielikult neile üle andnud. Selliste piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonide ühinemisel arutatakse komisjonis nende osalemistingimusi komisjoni töös.

3. Ühinemiskirjad antakse hoiule hoiulevõtjale. Enne käesoleva konventsiooni jõustumist hoiulevõtja vastuvõetud ühinemiskirjad jõustuvad 30 päeva pärast käesoleva konventsiooni jõustumist.

Artikkel 27

Jõustumine

Käesolev konventsioon jõustub 60 päeva pärast kolmanda ratifitseerimis-, ühinemis-, vastuvõtmis- või kinnitamiskirja hoiule andmist hoiulevõtjale, kui vähemalt üks nendest on esitatud rannikuriigi poolt. Iga riigi või piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni suhtes, kes annab ratifitseerimis- või ühinemiskirja hoiule pärast käesoleva konventsiooni jõustumist, jõustub käesolev konventsioon 30. päeval pärast hoiulevõtmist.

Artikkel 28

Reservatsioonid ja erandid

Käesoleva konventsiooni suhtes ei tohi teha reservatsioone ega erandeid.

Artikkel 29

Deklaratsioonid ja avaldused

Artikkel 28 ei takista riiki või piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni käesoleva konventsiooni allkirjastamisel, ratifitseerimisel või sellega ühinemisel esitamast mis tahes sõnastuse või nimetusega deklaratsioone või avaldusi, mille eesmärk on muu hulgas ühtlustada oma õigusnormid käesoleva konventsiooni sätetega, tingimusel et sellised deklaratsioonid või avaldused ei vähendada ega muuda käesoleva konventsiooni õiguslikku toimet selle kohaldamisel kõnealuse riigi või piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni suhtes.

Artikkel 30

Seosed muude lepingutega

Käesolev konventsioon ei muuda konventsiooniosaliste õigusi ja kohustusi, mis tulenevad 1982. aasta konventsioonist ja muudest 1982. aasta konventsiooniga kooskõlas olevatest lepingutest ja mis ei mõjuta teiste konventsiooniosaliste käesolevast konventsioonist tulenevate õiguste kasutamist või kohustuste täitmist.

Artikkel 31

Mereõiguslikud nõuded

Miski käesolevas konventsioonis sätestatu ei ole aluseks mis tahes konventsiooniosalise nõudmiste või seisukohtade tunnustamisele seoses selle konventsiooniosalise taotlustega veealade ja tsoonide õigusliku seisundi ja ulatusega.

Artikkel 32

Muutmine

1. Iga konventsiooniosaline võib igal ajal teha ettepanekuid käesolevas konventsiooni muutmiseks.

2. Iga muudatusettepanek esitatakse täitevsekretärile kirjalikult vähemalt 90 päeva enne selle arutamiseks valitud koosolekut, ja täitevsekretär edastab ettepaneku viivitamatult konventsiooniosalistele. Konventsiooni muudatusettepanekuid arutatakse komisjoni aastakoosolekul, kui konventsiooniosaliste enamus ei soovi muudatusettepanekut arutada erakorralisel koosolekul. Erakorralise koosoleku võib kokku kutsuda mitte lühema kui 90 päevase etteteatamisajaga.

3. Komisjoni vastuvõetud mis tahes muudatuse teksti edastab täitevsekretär viivitamatult kõigile konventsiooniosalistele.

4. Muudatus jõustub kolmekümnendal päeval pärast kõigi konventsiooniosaliste muudatusekohaste ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või kinnitamiskirjade hoiuleandmist.

Artikkel 33

Väljaastumine

1. Konventsiooniosaline võib käesolevast konventsioonist välja astuda kirjaliku teatise saatmisega hoiulevõtjale ning võib esitada väljaastumise põhjused. Kui põhjuseid ei esitata, ei mõjuta see väljaastumistaotluse kehtivust. Väljaastumine jõustub üks aasta pärast teatise jõudmist hoiulevõtjani, kui teatises ei ole määratud hilisem kuupäev.

2. Mis tahes konventsiooniosalise väljaastumine käesolevast konventsioonist ei mõjuta tema käesolevast konventsioonist tulenevaid rahalisi kohustusi enne tema väljaastumine jõustumist.

Artikkel 34

Registreerimine

1. Käesoleva konventsiooni, selle muudatuste ja täienduste hoiulevõtjaks on ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni peadirektor. Hoiulevõtja:

a) saadab käesoleva konventsiooni tõestatud koopiad igale konventsioonile allakirjutanule ja kõigile konventsiooniosalistele;

b) korraldab konventsiooni jõustumise järel selle registreerimise ÜRO peasekretäri poolt kooskõlas ÜRO põhikirja artikliga 102;

c) teavitab igat konventsioonile allakirjutanut ja kõiki konventsiooniosalisi:

i) vastavalt artiklitele 25 ja 26 hoiule antud ratifitseerimis-, ühinemis-, vastuvõtmis- ja kinnitamiskirjadest;

ii) käesoleva konventsiooni jõustumise kuupäevast vastavalt artiklile 27;

iii) käesoleva konventsiooni muudatuste jõustumisest vastavalt artiklile 32;

iv) käesolevast konventsioonist väljaastumistest vastavalt artiklile 33.

2. Asjaajamiskeel hoiulevõtjaga suhtlemisel on inglise keel.

Artikkel 35

Autentsed tekstid

Käesoleva konventsiooni inglis- ja portugalikeelne tekst on võrdselt autentne.

Käesoleva tõenduseks on täievolilised esindajad käesoleva konventsiooni inglis- ja portugalikeelsele tekstile alla kirjutanud.

Windhoek, Namiibia, 20. aprill 2001, ühes eksemplaris inglise ja portugali keeles.

--------------------------------------------------