Komisjoni vastused kirjalikele küsimustele

(2018/C 415/06)

Küsimused 1–11

KÜSIMUS 2/COM 1

Michela Giuffrida

Teema: AKV-ELi suhted

Meie partnerlus on tugev ja põhjapanevalt tähtis nii AKV kui ka ELi riikide kasvu seisukohast, kuid ma tahan rõhutada, et eelkõige keskenduvad meie suhted majanduslikule aspektile. Tundlikke küsimusi, nagu inimõiguste austamine, demokraatia, rändevoogude haldamine, jätkusuutlik majanduskasv ja vaesuse vähendamine, peetakse sageli vähem oluliseks kui majandusteemasid.

Kas komisjon kaalub seetõttu vajadust ulatuslikuma kokkuleppe järele, milles pööratakse tähelepanu mitte ainult majanduskasvule, vaid võetakse tingimuslikkuse põhimõtet järgides rohkem arvesse ka eespool mainitud elemente?

VASTUS KÜSIMUSELE 2/COM 1

Uut kokkulepet kavandatakse laiahaardelise kokkuleppena, mis käsitleb ELi ja 79 AKV riigi vaheliste suhete mitut tahku, sealhulgas majandusmõõdet.

Küsimused, mis on seotud inimõiguste, põhivabaduste, demokraatia, õigusriigi põhimõtte ja hea valitsemistavaga ning samuti rände ja liikuvusega, on jätkuvalt partnerluses kesksel kohal, nagu on näidanud ELi läbirääkimisvolitused, kus need on välja toodud strateegiliste prioriteetidena.

Meie arvamuse kohaselt peaks leping sisaldama sätteid, millega lepinguosalised kinnitavad, et neil on kindel soov edendada, kaitsta ja järgida inimõigusi ning põhivabadusi, mis on universaalsed ja jagamatud, samuti demokraatiat, head valitsemistava ja õigusriiki ning mittediskrimineerimise, võrdsuse ja solidaarsuse põhimõtteid. Lisaks kohustuvad osapooled muutma rände ja liikuvuse võimalusteks ja käsitlema üheskoos selle valdkonna probleeme.

KÜSIMUS 3/COM 2

Sabine Lösing

Teema: Majanduspartnerluslepingute tulevane ülesehitus ja rakendamine

Majanduspartnerluslepingud on ELi ja AKV riikide vahelise Cotonou lepingu keskne tahk. Kuid majanduspartnerluslepingute tingimused edendavad ELi huve ja on sageli kahjulikud partnerriikide majandusele. Jätkusuutliku arengu edendamiseks on otsustava tähtsusega, et kehtiksid õiglased kaubandustingimused, millega lihtsustatakse AKV riikides lisaväärtust loovate kohalike tarneahelate esilekerkimist. Ajalooliselt ei ole mitte ükski riik välja kujunenud kaubanduse liberaliseerimise põhjal – kujul, mida nõuab EL.

Kas komisjon püüdleb majanduspartnerluslepingute ülesehituse ja täitmise raamistiku läbivaatamise poole, et tagada AKV riikidele õiglased kaubandustingimused?

VASTUS KÜSIMUSELE 3/COM 2

Cotonou lepinguga kehtestatakse vaesuse likvideerimise ja jätkusuutliku arengu üldeesmärgid ning demokraatia, inimõiguste ja õigusriiki põhimõtte peamised elemendid. Cotonou raamistikuga sätestatakse ka arengukoostöö, sealhulgas kaubandusabi. Komisjon on teinud ettepaneku, et need elemendid kuuluksid jätkuvalt majanduspartnerluslepingute raamistikku.

Komisjon jagab eesmärke edendada tarnesuutlikkust ja lisaväärtuse loomist AKV riikides ja piirkondades. Majanduspartnerluslepingud annavad sellesse oma osa, luues kaubanduse ja investeerimise võimalusi, paindlikke päritolureegleid ja suunatud arengutoetust. Kui ka kaubanduslepingud saavad seada õigeid stiimuleid, ei saa nad siiski iseenesest luua majandustegevust. See on põhjus, miks vastavalt uuele Euroopa arengukonsensusele ja ajakohastatud ELi kaubandusabi strateegiale kujundatakse riikide ja piirkondade tasandil laiahaardelised lähenemisviisid jätkusuutlikule investeerimisele ja töökohtade loomisele.

Selleks et näha, kuidas neid eesmärke täidetakse, seirab komisjon majanduspartnerluslepingute rakendamist. Samamoodi kehtivad ka sätted majanduspartnerluslepingute korrapäraseks läbivaatamiseks, et uurida nende täitmist. Neid teostatakse meie partnerriikidega ja sidusrühmade kaasamisega.

KÜSIMUS 7/COM 3

Jo Leinen

Teema: Hiina algatus „Üks vöönd, üks tee“ ja ELi-AKV suhted

Nüüd kui Hiina vööndi ja tee algatuse ülesehitus ja eesmärgid on selgemaks saamas, töötab komisjon sellele vastukaaluks välja ühenduvusstrateegiat Aasia suhtes.

Kas komisjonil, kui arvestada, et vööndi ja tee algatus on ühtlasi selgesti suunatud Aafrika riikidele ja et sellel on seetõttu mõju AKV-ELi suhetele, kavandab samasugust strateegiat Aafrika suhtes? Kui jah, siis milliste eesmärkidega?

Kui ei, siis milliseid samme võetakse, et leevendada algatuse mõjusid asjaomastele riikidele või neid hoopis ära kasutada?

VASTUS KÜSIMUSELE 7/COM 3

ELi üldise strateegiaga (1) tunnistati Aasia kasvavat majanduslikku kaalu ja kutsuti üles kujundama sidusat lähenemisviisi Hiina läände suunatud ühenduvustaotlustele.

EL on töötanud ELi Euroopa ja Aasia ühenduvuse strateegia suunas esmalt ühisteatise abil, millele peaksid järgnema nõukogu järeldused.

Strateegiaga esitatakse Euroopa nägemus piirkonnaga ühenduvuse ja partnerluse kohta reguleerimisest poliitikadialoogini ning tehnilisest toetusest finantsabini transpordi, elektrivõrkude, digisidemete ja isikutevahetuse valdkondades. Strateegiaga taotletakse jätkusuutlikku ühenduvust, aidates riikidel vastata kestliku arengu eesmärkidele ning Pariisi kliimakokkuleppe eesmärkidele.

Nende eesmärkide saavutamiseks kehtestatakse finantsmehhanismid, mis ühendavad poliitikadialoogi avalike finantsstiimulitega ja erakapitali rakendamisega.

Geograafiliselt keskendutakse ühisteatises Euroopale ja Aasiale, kuid see mõjutab ka laiemat maailma: paremal majanduse juhtimisel ja jätkusuutlikumal investeerimisel kohapeal on positiivne mõju üle maailma.

Hiina algatusega „Üks vöönd, üks tee“ kutsuti esile suuri ootusi Aafrikas võimaliku stardiplatvormina mitme olulise taristuprojekti jaoks vastavalt Aafrika Liidu enda 2063. aasta tegevuskavale, et edendada kontinendi arengut.

Kuna puudub Hiina ja Aafrika seotust reguleeriv tegevuskava ja asjakohane teave, on jätkuv probleem algatuse Aafrikale avaldatava mõju hindamine ja Hiina kaasamine kehtestatud kooskõlastamismehhanismidesse. EL tugevdab oma partnerlusi erinevate osalejatega, et tõhustada koostööalaseid lähenemisviise ühenduvusele ja pakkuda uusi töövahendeid, et käsitleda nt võlariski ja investeerimisprojektide mõjuhinnanguid.

Samal ajal viib EL kahepoolselt ellu konstruktiivset suhtlust Hiinaga arengudialoogi kavandatud loomise küsimustes ja EL on taasalgatanud Aafrika-alase dialoogi. See võimaldab üksikasjalikumaid arvamustevahetusi vastavate lähenemisviiside üle arengule ja Aafrikale.

KÜSIMUS 1/COM 4

Thierry Cornillet

Teema: Vajadus parandada ELi rahastamise alast teabevahetust ja koolitada kohalikke sidusrühmi oma projektide jaoks taotluste tegemise kohta

Töödokumendid, mille komisjon on loonud osana välisrahastamisvahendite vahekokkuvõtte tegemisest, näitavad, et suurt osa eraldatud rahastamisvahenditest ei ole veel välja makstud. Kuigi on ellu viidud teatud tasemel ühtlustamine, on menetlused jätkuvalt kohmakad. See olukord võib viia ELi usutavuse kadumiseni: meie partnerid arvavad mõnikord, et meie kavatsus on eraldatud rahastamisvahendeid mitte välja maksta.

Kas komisjon võiks järgmises mitmeaastases finantsraamistikus teha ettepaneku teabevahetus- ja koolitusprogrammi kohta, mis on suunatud kohalikele sidusrühmadele, keskendudes sellele, kuidas taotlusi koostada? See seaks nad paremasse olukorda asjaomaste kriteeriumide järgimiseks ja suurendaks võimalusi, et nende projektid vastu võetakse.

VASTUS KÜSIMUSELE 1/COM 4

Komisjoni aruandes välisrahastamisvahendite vahekokkuvõtte tegemise kohta leitakse, et eelarve täitmine on tõhus. Konkreetsemalt leitakse – nagu Euroopa Arengufondi käsitlevas komisjoni talituste töödokumendis on märgitud –, et selle täitmine on tõhus, kusjuures 50 % selle eelarvest on eraldatud, 31 % kohta on leping sõlmitud ja 13 % on väljamakstud (2017. aasta juuni seisuga), ning arvestades tõsiasja, et 11. EAF jõudis oma täiskiiruseni alles 2016. aasta lõpus.

Arengukoostöö rahastamisvahendi kodanikuühiskonna organisatsioonide temaatilise programmi raames korraldavad ELi delegatsioonid rohujuuretasandi kohalike osalejate jaoks sageli teavitussessioone asjaomaste konkursikutsete, nende eesmärkide ja taotluse esitamise nõuete kohta.

Seda täiendavad kohandatud konkreetsed koolitussessioonid. EL kavatseb neid jõupingutusi 2018./2020. aasta perioodi vältel jätkata.

Lisaks sellele pakub rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi akadeemia (2) alates 16. aprillist 2018 tasuta juurdepääsu rahvusvahelise koostöö ja arengu veebikoolitusele, sealhulgas kursustele rahanduse ja lepingute haldamise kohta.

Mis puudutab mitmeaastast finantsraamistikku, siis komisjon võtab esitatud soovitused selgelt teadmiseks ja kaalub kõige tõhusamaid viise, kuidas parandada partnerriikide kohalike osalejate jaoks ette nähtud teavitustegevuse, informeerimise ja koolitamise meetmeid, ning teeb nende kohta ettepaneku.

KÜSIMUS 4/COM 5

Nathalie Griesbeck

Teema: Stabiilsuse ja arengu toomine Saheli piirkonda

23. veebruaril 2018 Brüsselis toimunud Saheli alasel kõrgetasemelisel konverentsil eraldati 414 miljonit eurot abiks G5 Saheli ühisüksusele. G5 üksus on pühendunud piirkonda stabiilsuse toomisele, võideldes terrorismi ja organiseeritud kuritegevusega.

Kuidas me saame tagada, et kõnealune rahaline abi aitab kaasa mitte ainult piirkonna julgeolekule, vaid ka Saheli jätkusuutlikule arengule – Sahel on viljakas pinnas vägivaldsete ekstremistlike ideoloogiate kasvule?

VASTUS KÜSIMUSELE 4/COM 5

EL on juba väga pühendunud Saheli piirkonnale, keskendudes eriti ebakindlatele ja piiriülestele aladele. Üldine ELi arenguabi, mida osutatakse G5 Saheli riikidele, ulatub 3,8 miljardi euroni (2014–2020), sealhulgas 1,7 miljardit eurot eelarvetoena. Koos oma liikmesriikide toetusega ulatub ELi piirkonnale ette nähtud arenguabi 8 miljardi euroni.

Julgeolekuolukord Saheli piirkonnas halveneb jätkuvalt, nagu hiljuti näitasid suurem terrorirünnak Ouagadougou südames 2. märtsil ning jätkuvad rünnakud kaitse- ja julgeolekujõudude vastu Burkina Faso, Mali ja Nigeri piirikolmnurgas ning operatsiooni Barkhane ning MINUSMA (ÜRO mitmemõõtmeline integreeritud stabiliseerimismissioon Malis) vastu. Riigivõim puudub jätkuvalt Mali suurtes kesk- ja põhjaosades ning samuti Burkina Faso põhjaosas. Kohalikul elanikkonnal puudub juurdepääs põhilistele sotsiaalteenustele. Sellele suundumusele annavad hoogu ebastabiilsuse, eriti nõrga poliitilise, rahandusliku ja julgeoleku juhtimise algpõhjused.

Viimaste aastate jooksul on EL nende probleemide lahendamisele kaasaaitamiseks töötanud välja laiahaardelise lähenemisviisi ning seejärel integreeritud lähenemisviisi, ühendades julgeoleku ja arengu tahkusid. ELi Saheli strateegia ja piirkondliku tegevuskava raamistikus on Sahel olnud tõeliseks katselaboriks selliste integreeritud ELi poliitikasuundade ja strateegiate arendamiseks, mis kasutavad kogu diplomaatia, arengu, stabiliseerimise, humanitaarabi ja julgeolekupoliitika diapasooni vahendeid ja meetmeid.

EL tunneb suurt heameelt 23. veebruaril 2018 Brüsselis toimunud Saheli konverentsi tulemuse üle. G5 Saheli ühisüksuse jaoks lubatud 414 miljoni euro suuruse kogusummaga kujutas konverents endast teetähist meie Saheli jaoks toetuse mobiliseerimise integreeritud jõupingutuste osas. EL eraldas G5 Saheli ühisüksuse toetuseks Aafrika rahutagamisrahastust 100 miljonit eurot.

Selleks et tagada piirkonnas pikas plaanis stabiliseerumine ja jätkusuutlik areng, on ELi eesmärk kombineerida julgeolekumeetmeid jätkuvate arenguabi jõupingutustega, seda eelkõige ebakindlates piirkondades.

KÜSIMUS 9/COM 6

Alpha Ousmane (Burkina Faso)

Teema: Euroopa Arengufondi tulevik

Praegu on ettevalmistamisel kolm konkreetset vastastikuse mõistmise memorandumit AKV riikidega. Kuid mis saab Euroopa Arengufondist (EAF)?

Euroopa Liidu lähenemisviis tõstatab kolm järgmist mureküsimust.

1. Kus hakkavad piirkondlikud soovituskavad baseeruma ja kuidas neid hakatakse haldama?

2. Kas kõigi riikide jaoks on ette nähtud Aafrika Liidu poolt juhitav piirkondlik soovituskava või iga piirkond säilitab oma piirkondliku soovituskava?

3. Kuidas hakatakse haldama olukorda Magrebis, millel vaatamata sellele, et sellel on konkreetne kokkulepe Euroopa Liiduga, ei ole piirkondlikku soovituskava?

VASTUS KÜSIMUSELE 9/COM 6

Komisjon võttis hiljuti vastu oma 2020. aasta järgse mitmeaastase finantsraamistiku ettepaneku ja avaldab oma valdkondlikud välismeetmete ettepanekud 14. juunil.

Välismeetmete, sh arengukoostöö jaoks, näeb komisjon ette olulist lihtsustamist, selleks et saavutada rohkem sidusust ja tõhusust, alandamata väärtust, mis teeb koostöö ELi ja selle partnerite vahel nii eriliseks: selle prognoositavus, selle poliitikapõhine laad ja selle rahastamistase.

Kõnealuses üldises sidusust suurendavas ettevõtmises on kavandatud, et Euroopa Arengufond (EAF) integreeritakse ELi eelarve kohasesse laia naabruskonna, arengu ja koostöö vahendisse ning põhijooni tuleks edendada kogu laia vahendi piires.

Kavandatud laial vahendil oleks domineeriv geograafiline komponent, mis oleks jagatud maailma piirkondade põhjal.

Piirkondlike meetmete rahastamist ehk seda, mis praegu on tuntud piirkondlike soovituskavadena, käsitletakse programmitöö faasis.

Ilma eelseisvate arutelude ja otsuste kohta eelnevat hinnangut tegemata võiks jätkata partnerriikide vahelise piirkondliku integratsiooni ja koostöö toetamist eri tasanditel. Tulevastes õigusaktides ette nähtud allkomponentide piires võiks kujundada piirkondlikke programme, tagades Aafrika jaoks kontinentaalse sidususe.

Laia vahendi alusel hõlmaks Magrebit „naabruskonna“ komponent. Ka siin puudutab piirkondliku programmitöö küsimus peamiselt programmitööd, mis tuleb hilisemal etapil kindlaks määrata.

KÜSIMUS 10/COM 7

Marlene Mizzi

Teema: Kestliku arengu eesmärgid

Kestliku arengu eesmärgid on eesmärgid, milles on kokku leppinud 193 riiki, sealhulgas on kõigi nende poolt võetud kohustus vastata 169 sihiga 17 eesmärgile.

Kas komisjon saab seda arvesse võttes selgitada oma kavatsusi investeerida kestliku arengu eesmärkide rakendamisse nii ELi tasandil kui ka partnerriikide vahel?

Küsimus on veelgi olulisem, arvestades seda, et nende eesmärkidega käsitletakse enamat kui üksnes majanduspoliitikat, sest need käsitlevad ka sotsiaalse ebavõrdsuse probleeme, vajadust rohelisema majanduse järele ja ohutumat keskkonda kõigi põlvkondade jaoks.

VASTUS KÜSIMUSELE 10/COM 7

Komisjon on valinud rakendamiseks järgmise kahesammulise lähenemisviisi: i) lõimida kestliku arengu eesmärgid Euroopa poliitikaraamistikku ja komisjoni prioriteetidesse; ning ii) kaalutleda meie pikemaajalise nägemuse ja valdkondlikele poliitikameetmetele keskendumise üle 2020. aasta järel. Aruteludokumenti „Euroopa kestliku arengu saavutamine aastaks 2030“ ÜRO kestva arengu eesmärkide järelmeetmete, sealhulgas kliimamuutusi käsitleva Pariisi kokkuleppe kohta, on oodata 2018. aasta teises pooles. See moodustab osa arutelust Euroopa tuleviku üle ja seda toetab analüüs, milles käsitletakse vahemaad kestliku arengu eesmärkide saavutamiseni, ning ELi kestliku arengu eesmärkideni jõudmise hindamine. Loodud on mitme sidusrühma platvorm, et jälgida ja vahetada kestliku arengu eesmärkide täitmise parimaid tavasid, ning lisana liidetakse ka nende osaluse ja sisendi ülevaade.

Mis puudutab konkreetselt kestliku arengu eesmärkide täitmist arengukoostöö abil, siis EL ja selle liikmesriigid leppisid 2017. aasta juunis kokku uue Euroopa arengukonsensuse osas. Selles sätestatakse ELi institutsioonide ja liikmesriikide arengupoliitika uus ühisraamistik, kusjuures keskendutakse jätkuvalt vaesuse likvideerimisele, tunnistades samal ajal seost arengupoliitika ja humanitaarabi, keskkonna-, kliimamuutuste, rände- ja julgeolekupoliitika vahel. Jõupingutused suunatakse ebavõrdsuse käsitlemisele, tagamaks, et kedagi ei jäeta maha. Euroopa konsensus on juba teada andnud nõukogu ettepanekutest läbirääkimiste direktiivide kohta, mis käsitlevad uuendatud partnerlust AKV riikidega.

Võetavatele poliitilistele kohustustele peaksid järgnema investeeringud. Selles suhtes juhivad kestliku arengu eesmärgid ELi mõtlemist järgmise mitmeaastase finantsraamistiku ja tuleviku vahendite osas. Komisjon juba investeerib kestliku arengu eesmärkide saavutamisse partnerriikides mitmesuguste erinevate algatuste abil. Eelmisel aastal käivitati ELi-ÜRO nn valgusvihu algatus ligikaudu 500 miljoni euro suuruse ELi osamaksega, et likvideerida kõik naiste ja tütarlaste vastase vägivalla vormid. Eeldatakse, et ELi välisinvesteeringute kava kutsub 2020. aastaks esile enam kui 44 miljardi euro suuruseid investeeringuid partnerriikides, Aafrikas ja ELi naabruskonnas koos komisjoni 4,1 miljardi suuruse osamaksega. Lisaks sellele panustab komisjon 30 miljonit eurot uude ÜRO ühisfondi ja 2030. aasta tegevuskavasse.

Tulevikku vaadates on komisjon kestliku arengu eesmärkide põhjal pühendunud oma poliitikadialoogi tugevdamisele partnerriikidega ja partnerriikide 2030. aasta tegevuskava eesmärkide täitmisele riiklikul tasandil, sealhulgas viies nende riiklikud arengukavad vastavusse kestliku arengu eesmärkidega.

KÜSIMUS 6/COM 8

Catherine Bearder

Teema: Elusloodusega kaubitsemine ja AKV-ELi suhted

Komisjon võttis kaks aastat tagasi vastu looduslike liikidega kaubitsemise vastase tegevuskava, mille eesmärgis 3.2 nõutakse tugevdatud üleilmseid partnerlusi, mis hõlmavad päritolu-, transiidi- ja turustamisriike.

Millised AKV riigid on komisjon määranud kindlaks looduslike liikidega kaubitsemist käsitleva tõhustatud dialoogi ja tehnilise koostöö loomiseks prioriteetsete riikidena?

Milliseid samme on tehtud selleks, et lõimida teema kõrgetasemelistesse kohtumistesse piirkondlike organisatsioonidega, nagu Aafrika Liit, Lõuna-Aafrika Arenguühendus ja Ida-Aafrika Ühendus?

Milliseid edusamme on tehtud looduslike liikidega kaubitsemise vastaste meetmete puhul kaubandusvahendite kasutamise suunas? Kas praegused ja tulevased AKV-ELi vabakaubanduslepingu alased läbirääkimised hõlmavad selliseid sätted?

VASTUS KÜSIMUSELE 6/COM 8

Osana looduslike liikidega kaubitsemise vastase 2016. aasta tegevuskava täitmisest investeerivad EL ja selle liikmesriigid märkimisväärseid ressursse päritolu-, transiidi- ja turustamisriike tugevdavaid partnerlusi hõlmavate meetmete hüvanguks. Näiteks ligikaudu 340 miljonit eurot ELi välisarengu koostöö vahenditest eraldati 2016. ja 2017. aastal ning see aitab otseselt kaasa tegevuskava eesmärkide saavutamisele.

Kuna looduslike liikidega kaubitsemist esineb kõigis AKV riikides erinevate toodete kujul (elevandiluu, palisander, soomuslased, kilpkonnalised, linnud jne), on kõik riigid saanud konkreetset tuge võitluses kõnealuse kuriteo vastu, kuid prioriteedid on keskendunud peamistele tarnepiirkondadele: Madagaskar, Kesk-Aafrika, Ida-Aafrika, Lääne-Aafrika ja Lõuna-Aafrika.

Looduslike liikidega kaubitsemise vastu mobiliseeritud programmid hõlmavad tuge rahvusvahelistele organisatsioonidele (nagu looduslike liikidega seotud kuritegevuse vastase võitluse rahvusvaheline konsortsium), mis spetsialiseeruvad võitlusele looduslike liikidega seotud kuritegevusele. Kohalike kogukondade eluslooduse kaitsmisel täidetava ülesande edendamine on ühtlasi olnud ELi ja selle liikmesriikide prioriteet. Programmid kaasavad seetõttu mitmeid partnereid üleilmsel, piirkondlikul, riiklikul ja kohalikul tasandil ning hõlmavad tervet meetmete spektrumi: kaitsealade jätkusuutlik haldamine, kohalike kogukondade elatise parandamine majandustegevuse ja ökosüsteemi teenuste osutamise abil (vesi, energia, rohelised töökohad, looduslike ulukite liha jne), kuritegelike võrgustike likvideerimine.

EL on olnud väga aktiivne AKV riikide kaasamisel kohtumistele piirkondlike osalejatega, nagu Aafrika Liit, Kagu-Aasia Maade Assotsiatsioon, Lõuna-Aafrika Arenguühendus, Kesk-Aafrika Riikide Majandusühendus, aga ka foorumid, nagu Kongo jõe metsade partnerlus. Lisaks sellele hõlmab keskkonna ja elusloodusega seotud piirkondlik programmitöö partnerlusi asjaomaste piirkondlike ametiasutustega ja nende kaasamist.

Keskkonnagarantiid ja jätkusuutlikkus on ELi puudutavate kaubandus- ja majanduspartnerluslepingute arutelude lahutamatu osa. EL tagab näiteks enama keskendumise ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni järgimisele.

KÜSIMUS 5/COM 9

György Hölvenyi

Teema: Usukogukondade osa konfliktihaldamises AKV riikides

Usukogukondadel on asendamatu potentsiaal konfliktihaldamise jaoks kriisi all kannatavates AKV riikides. Usukogukonnad ja -institutsioonid on vajalikud sidusrühmad, mitte ainuüksi vaimselt, vaid ka oluliste panustajatena sotsiaalsesse stabiilsusse oma juhirolli ja legitiimsuse tõttu, nagu on osutanud hiljutised näited, nagu Kongo katoliku piiskoppide konverents peamise vahendajana läbirääkimistel poliitilise ülemineku nimel Kongo Demokratlikus Vabariigis.

Kuidas tagab komisjon usukogukondade osaluse ELi konfliktihaldamise jõupingutustes? Kuidas ta kaalub nende soovitusi välismeetmete rakendamisel? Kas usuorganisatsioonid osalevad pikas plaanis ELi-AKV koostööstruktuurides ja poliitikadialoogis?

VASTUS KÜSIMUSELE 5/COM 9

Usukogukonnad ja laiemalt usk võivad täita olulist osa konfliktide ennetamisel, haldamisel ja lahendamisel. Neil on sageli ainulaadsed vaimsed, moraalsed, sotsiaalsed ja mõnikord poliitilised väärtused, mida nad saavad lisada tegevusse rahuprotsessi raames.

Euroopa välisteenistus ja Euroopa Komisjoni talitused teevad nendega seega sageli koostööd, et aidata kaasa konfliktide ennetamise, haldamise ja lahendamise jõupingutustele.

AKV riikides on komisjon kontaktis mitmesuguste erinevate vahendamist toetavate organisatsioonidega, osalejatega ja sidusrühmadega, mis muu hulgas töötavad religioosse mõõtme vallas, sellised nagu usuliste ja traditsiooniliste rahusobitajate võrgustik, Kuningas Abdullah Bin Abdulazizi Rahvusvaheline Uskudevahelise ja Kultuuridevahelise Dialoogi Keskus ning samuti Islami Koostöö Organisatsioon. Näiteks suhtleme Sant’Egidio kogukonnaga Kesk-Aafrika Vabariigis.

Mõnel juhul, nagu Kongo Demokraatlikus Vabariigis, täitis Katoliku Piiskoppide Konverents tõepoolest olulist osa kokkuleppele jõudmisel, samas kui teistel juhtudel võidakse usuliidrite osa üle tähtsustada või isegi väärkasutada.

Sõltuvalt olukorrast ja kohalikust kontekstist võib komisjon toetada usukogukondade osalust dialoogides ja konsultatsioonides. Komisjon saab ühtlasi osutada tehnilist tuge usulistele osalejatele, kes osalevad rahuprotsessides.

Kuid usulist mõõdet tuleb hinnata kaalul olevate küsimuste ja osalejate hoolika analüüsiga. EL peab tagama, et usu osa hindamine ELi poolt hõlmab piisavalt nüansse, et tunnistada keerulist suhet kõigi konflikti mõjurite ja nende arengumustrite vahel. Nagu on rõhutatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni usu- ja veendumusvabaduse raportööri 2015. aasta aruandes, on eriti oluline mõista inimese osa usu ärakasutamisel poliitilistel eesmärkidel.

Konkreetsemalt, programmi „Kultuuridevaheline dialoog ja kultuur“ (arengukoostöö rahastamisvahend) abil suurendatakse valitud AKV riikides kultuurilist pluralismi ja kultuuridevahelist üksteisemõistmist, sealhulgas tahkusid, mis on seotud usu või veendumustega. Välja valiti viis projekti ja nende elluviimist alustati 2018. aasta alguses; projektide kogusumma on 10 miljonit eurot.

Prioriteedina käsitleti meetmeid hapra olukorraga riikides või riikides, mida mõjutavad olulised ümberasustatud isikute või ebaseaduslike rändajate vood: väljavalitud ettepanekud leiavad aset Beninis, Burkina Fasos, Burundis, Kamerunis, Côte d’Ivoire’is, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Egiptuses, Kenyas, Malis, Nigeris, Nigeerias, Rwandas, Senegalis, Lõuna-Sudaanis, Tansaanias, Togos, Ugandas ja Zimbabwes; Süürias, Iraagis ja Liibanonis.

Projektid võimendavad usuliidrite mõju kultuurilise mitmekesisuse ja kõigi meeste ning naiste võrdse inimväärikuse austamise edendamiseks uskudevahelise ja kultuuridevahelise dialoogi ning koostöö abil. Sellistena kuuluvad usuliidrid ja -kogukonnad suutlikkuse suurendamise meetmete sihtrühmade hulka.

Lisaks sellele on demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi kohase käimasoleva konkursikutse eesmärk suurendada „erinevat usku või mitteusklike inimeste vastastikust mõistmist ja austamist, andes oma osa kaasavatesse kogukondadesse ja ühiskondadesse, mis aktsepteerivad mitmekesisust ja on suutelised käsitlema potentsiaalseid konflikte rahumeelselt“. AKV riikidele suunatud kodanikuühiskonna meetmed on toetuskõlblikud. Projektid valitakse välja 2018. aasta jooksul (hinnanguline summa 5 miljonit eurot).

KÜSIMUS 8/COM 10

Laura Agea

Teema: Tulevane ühise põllumajanduspoliitika reform ja mõju AKV riikides

Mitmed uuringud kinnitavad ELi ühise põllumajanduspoliitika mõju AKV riikides. Kahjuks ei ole mõju alati positiivne. EL täidab olulist osa seoses rahvusvahelise põllumajandusturu ja üleilmse toiduga kindlustatusega kõige olulisema põllumajandustoodete importijana AKV riikidest. Meie peamine väljakutse on viia ühise põllumajanduspoliitika reform vastavusse ELi kohustustega jätkusuutliku arengu üleilmse tegevuskava alusel (kestliku arengu eesmärgid, Pariisi kokkulepe jne).

Millised vahendid on ette nähtud tulevases ühise põllumajanduspoliitika ülesehituses selleks, et parandada positiivset mõju arenguriikidele ja austada edaspidigi meie võetud jätkusuutliku arengu ja eelkõige toiduga kindlustatuse kohustusi?

VASTUS KÜSIMUSELE 8/COM 10

2017. aasta juuni uue Euroopa arengukonsensusega kinnitati poliitikavaldkondade arengusidususe olulisust kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks.

Põllumajandus on loomuldasa seotud küsimustega, nagu töökohad, toiduained, õhk, kliimamuutused, vesi, pinnas ja bioloogiline mitmekesisus, ning täidab seega olulist rolli 2030. aasta tegevuskavas. Pikk teekond kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks on just alanud ja põllumajandussektoril on võimalus tõendada, et ta võib olla osaks lahendusest.

Ühise põllumajanduspoliitika järjestikused reformid viimase 25 aasta jooksul on järk-järgult suurendanud ühise põllumajanduspoliitika turule suunatust (3), parandades samas selle keskkonna- ja kliimasuutlikkust (4). Nende reformidega on rõhutatud ühise põllumajanduspoliitika põhieesmärke, milleks on elujõulise toiduainete tootmise, loodusvarade säästva majandamise ja kliimameetmete tagamine ning tasakaalustatud territoriaalne areng Euroopa Liidu piires.

Ühise põllumajanduspoliitika praeguse versiooni eesmärk on ühtlasi aidata veelgi kaasa ELi rahvusvaheliste kohustuste täitmisele. 2017. aasta novembri teatises „Toidutootmise ja põllumajanduse tulevik“ sätestati laiad poliitilised suunad (5), sealhulgas ühise põllumajanduspoliitika rahvusvahelise mõõtme kohta. Neid täpsustatakse lähemalt 2020. aasta järgse ühise põllumajanduspoliitika alases seadusandlikus ettepanekus, mille komisjon hiljuti vastu võttis.

EL on selgelt pühendunud sellele kaasaaitamisele, et arenguriigid lõimiksid oma põllumajandussektorid maailma kaubandussüsteemi ja jagaksid maailmamajanduse hüvesid (6). EL teab, et see saab toimuda ainult siis, kui partnerriigid on juhikohal. EL töötab praegu enam kui 60 partnerriigiga jätkusuutliku põllumajanduse ja toiduga kindlustatuse valdkonnas (7). Fookus Aafrikas on poliitika toetamisel, vastutustundlike investeeringute edendamisel maapiirkondades ja põllumajanduslike toiduainete sektori toetamisel, et lõppkokkuvõttes aidata Aafrika riikidel rakendada oma põllumajandussektori potentsiaali ning vastata oma kodanike vajadustele.

Aprillis lõi komisjon ühtlasi rakkerühma, mis koosneb ELi ja Aafrika ekspertidest, et anda nõu ja esitada soovitusi, tugevdamaks partnerlust ELi ja Aafrika Liidu vahel toiduainetööstuse ja põllumajanduse valdkonnas ning tõhustamaks ELi osa Aafrika töökohti loovas arengus põllumajanduses, põllumajanduslikus äris ja põllumajandustööstuses.

KÜSIMUS 11/COM 11

Neena Gill

Teema: Humanitaarabi Kongo Demokraatlikule Vabariigile

Humanitaarabi Kongo Demokraatlikule Vabariigile oli 2017. aastal möödunud aastakümne kõige madalamal tasemel.

ELi humanitaarabi sellele riigile oli möödunud aastal 4 miljoni euro võrra väiksem kui 2016. aastal.

2017. aasta oktoobris käivitas ÜRO Kongo Demokraatlikus Vabariigis ametlikult 3. taseme hädaolukorra, mille geograafiline kese oli Kasaï, Tanganyika ja Lõuna-Kivu piirkonnas.

1. Milline on praegune Kongo Demokraatliku Vabariigi humanitaarolukorra ülemaailmse rahastamise puudujääk?

2. Kas komisjon on võtnud meetmeid, et suurendada alates 2017. aasta oktoobrist humanitaarabi Kongo Demokraatlikule Vabariigile?

VASTUS KÜSIMUSELE 11/COM 11

Arvestades halvenevat humanitaarolukorda Kongo Demokraatlikus Vabariigis, peeti Genfis 13. aprillil 2018. aastal maailma esimene rahvusvaheline Kongo Demokraatliku Vabariigi humanitaarkonverents. Konverentsi korraldasid ühiselt ÜRO, EL ja Madalmaad. Osales 101 delegatsiooni, sealhulgas 22 ELi liikmesriiki. Selle tulemuseks olid 528,1 miljoni USA dollari suurused lubadused ja avaldused humanitaarreageerimiseks Kongo Demokraatlikus Vabariigis 2018. aastal. Komisjon teadustas 77,1 miljoni euro suurusest abist Kongo Demokraatlikule Vabariigile 2018. aastal ja ELi liikmesriigid teadustasid veel 246 miljoni USA dollari suurusest toetusest, nii et ELi lubatud toetus vastab kokku kahele kolmandikule kogusummast.

Kongo Demokraatliku Vabariigi 2018. aasta humanitaarreageerimise kava vajab 1,68 miljardit USA dollarit, kusjuures 13,1 miljonit inimest vajavad ÜRO andmetel abi.

„3. taseme“ hädaolukorrale reageerimise – see on kõige kõrgem võimalik reageerimine – käivitas ÜRO 20. oktoobril 2017. aastal kuueks kuuks geograafilise keskmega Lõuna-Kivu, Tanganyika ja Kasaide provintsides. 3. taseme staatus deaktiveeriti 20. aprillil 2018. aastal, sest ÜRO andmetel saavutati suuresti humanitaartoe laiendamisele suunatud rahvusvahelise suutlikkuse tõhusa mobiliseerimise võrdlusalused.

Komisjon on toetanud humanitaaroperatsioone Kongo Demokraatlikus Vabariigis alates 1994. aastast ja teeb seda jätkuvalt. Komisjon toetab reageerimist põhiliste humanitaarvajaduste osas, sealhulgas toitlusabi, toitumine, tervishoiuteenused, kaitse, varjupaik, vesi, kanalisatsioon ja hügieen, hädaolukordades toimimise alane koolitus, aga ka logistika ja humanitaarabi kooskõlastamine. Seda täiendatakse 2018. aastal vahendamise, lepitamise ja vastupanuvõime suurendamise meetmetega, mida rahastatakse muude vahendite abil, mis on komisjoni käsutuses, lisaks juba praegu märkimisväärsele arengu rahastamisele Kongo Demokraatlikus Vabariigis.

(1) https://europa.eu/globalstrategy/sites/globalstrategy/files/pages/files/eugs_review_web_13.pdf

(2) https://webgate.ec.europa.eu/devco-academy/

(3) See on saavutatud selliste meetmete miinimumini viimisega, millel on tootmist ja kaubandust moonutavad mõjud. Praegu ei ole 90 % toetusest, mida EL põllumajandustootjatele annab, enam seotud kvantiteedi või toodetud tootega ning seetõttu ei ole sellel kaubandusele mingit moonutavat mõju. Turumeetmed on piiratud ohutuse netotasemetega ainult kriisi jaoks ja eksporditoetused on likvideeritud alates 2015. aasta detsembrist.

(4) Konkreetsed ühise põllumajanduspoliitika vahendid, millega käsitletakse jätkusuutlikku toiduainete tootmist, hõlmavad nii kohustuslikke (nõuetele vastavus, rohestamine) kui ka vabatahtlikke meetmeid (maaelu arengu poliitika alusel). ELi põllumajandustootjatele antav toetus kajastab seetõttu nende jõupingutusi ja selliste meetmete rakendamist, millega tagatakse jätkusuutlik põllumajandus.

(5) See sisaldab samuti selget viidet sellele, et tulevasel ühisel põllumajanduspoliitikal peab olema suurem osa Valletta tippkohtumise tulemuse elluviimisel, käsitledes rände algpõhjuseid. Näiteks kasutada ära teadmisi ja innovatsiooni ning süvendada koostööd põllumajanduse alaste teadusuuringute ja innovatsiooni vallas, uurida koolitus- ja arvamuste vahetamise projekte ning tõhustada strateegilist poliitikakoostööd ning dialoogi Aafrika Liiduga küsimustes, mis on seotud põllumajanduse ja maaelu arenguga.

(6) EL annab tollimaksuvaba ja kvoodivaba juurdepääsu kõigile vähim arenenud riikidele ja majanduspartnerluse lepingud võimaldavad partnerriikidel kaitsta oma tundlikke põllumajandustooteid liberaliseerimise eest, kas jättes nad täiel määral välja või võimaldades jõulisi kaitsemeetmeid, mida saab kasutada, et kaitsta impordi äkilise suurenemise eest.

(7) Sel eesmärgil eraldati 2014.–2020. aasta perioodil 8,5 miljardit eurot ELi arenguabi.