3. PÕLLUMAJANDUS

a) Euroopa põhiseaduse leping, III osa III jaotise III peatüki 4. jagu "Põllumajandus ja kalandus"

1. Ühendus võtab üle uute liikmesriikide poolt ühinemiskuupäeval hoitavad ja nende turutoetuspoliitikast tulenevad riigivarud hinnaga, mis tuleneb nõukogu 2. august 1978. aasta määruse (EMÜ) nr 1883/78 (millega kehtestatakse üldeeskirjad sekkumise finantseerimiseks Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi tagatisrahastust) [3] artikli 8 kohaldamisest. Nimetatud varud võetakse üle ainult tingimusel, et kõnesolevate toodete puhul toimub riiklik sekkumine ühenduses ja et varud vastavad ühenduse sekkumisnõuetele.

2. Toodete era- ja riigivarud, mis on ühinemiskuupäeval uute liikmesriikide territooriumil vabas ringluses ja ületavad koguse, mida võidaks käsitada kui normaalset ülekandevaru, tuleb likvideerida uute liikmesriikide kulul.

Normaalse ülekandevaru mõiste määratletakse iga toote suhtes vastavalt kriteeriumidele ja eesmärkidele, mis on iseloomulikud igale ühisele turukorraldusele.

3. Lõikes 1 osutatud varud arvatakse maha kogusest, mis ületab normaalse ülekandevaru.

4. Eespool kirjeldatud korda rakendab komisjon, järgides menetlust, mis on sätestatud nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1258/1999 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) [4] artiklis 13, või vajadusel menetlust, millele on osutatud nõukogu 30. juuni 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1260/2001 (suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta) [5] artikli 42 lõikes 2 või muude põllumajanduse ühist turukorraldust käsitlevate määruste vastavates artiklites, või järgides kohaldavates õigusaktides kindlaksmääratud komiteemenetlust.

b) Euroopa põhiseaduse leping, III osa III jaotise I peatüki 5. jagu "Konkurentsieeskirjad"

Ilma et see mõjutaks põhiseaduse artiklis III-168 sätestatud olemasolevat abi käsitlevaid menetlusi, loetakse põhiseaduse artikli III-168 lõike 1 tähenduses olemasolevaks abiks abiprogramme ja individuaalset abi, mida antakse põhiseaduse I lisas loetletud toodete (välja arvatud kalasaadused ja -tooted) tootmise, töötlemise või turustamisega seotud tegevusele ning mis on jõustatud uues liikmesriigis enne ühinemiskuupäeva ja mida kohaldatakse veel pärast nimetatud kuupäeva, arvestades järgmisi tingimusi:

- abimeetmetest tuleb komisjonile teatada nelja kuu jooksul pärast ühinemiskuupäeva. Teade peab sisaldama informatsiooni iga meetme õigusliku aluse kohta. Enne ühinemiskuupäeva komisjonile teatatud olemasolevad abimeetmed ja abi andmise või muutmise kavad loetakse teatatuks ühinemiskuupäeval. Komisjon avaldab selliste abimeetmete nimekirja.

Neid abimeetmeid käsitatakse põhiseaduse artikli III-168 lõike 1 tähenduses "olemasoleva" abina kuni kolmanda ühinemisjärgse aasta lõpuni.

Vajaduse korral peavad uued liikmesriigid hiljemalt kolmanda ühinemisjärgse aasta lõpuks muutma neid abimeetmeid, et täita komisjoni kohaldatavaid suuniseid. Pärast seda tähtpäeva loetakse nimetatud suunistega vastuolus olev abi uueks abiks.

[3] EÜT L 216, 5.8.1978, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1259/96 (EÜT L 163, 2.7.1996, lk 10).

[4] EÜT L 160, 26.6.1999, lk 103.

[5] EÜT L 178, 30.6.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 39/2004 (ELT L 6, 10.1.2004, lk 16).

--------------------------------------------------