EUROOPA LIIDU TOIMIMISE LEPINGU 
KONSOLIDEERITUD VERSIOONET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/47

PREAMBUL  
TEMA MAJESTEET BELGLASTE KUNINGAS, SAKSAMAA LIITVABARIIGI PRESIDENT, PRANTSUSE VABARIIGI PRESI ­
DENT, ITAALIA VABARIIGI PRESIDENT, TEMA KUNINGLIK KÕRGUS LUKSEMBURGI SUURHERTSOGINNA, TEMA 
MAJESTEET MADALMAADE KUNINGANNA, (  1 ) 
OTSUSTADES  panna aluse üha tihedamale liidule Euroopa rahvaste vahel,  
PÜÜDES TAGADA  Euroopat jagavaid barjääre lammutavate ühismeetmetega oma riikide majanduslikku 
ja sotsiaalset progressi,  
KINNITADES  oma jõupingutuste peamise eesmärgina soovi pidevalt parandada oma rahvaste elu- ja 
töötingimusi,  
TUNNISTADES , et olemasolevate tõkete kõrvaldamine nõuab kooskõlastatud meetmeid pideva majan ­
duskasvu, tasakaalustatud kaubanduse ja ausa konkurentsi tagamiseks,  
PÜÜDES  tugevdada oma rahvamajanduste ühtsust ja tagada nende harmoonilist arengut regioonide ­
vaheliste erinevuste ja ebasoodsate tingimustega piirkondade mahajäämuse vähendamise kaudu,  
SOOVIDES  ühise kaubanduspoliitika abil kaasa aidata rahvusvahelise kaubanduse piirangute järkjärgu ­
lisele kaotamisele,  
KAVATSEDES  kinnitada solidaarsust, mis seob Euroopat ja ülemeremaid, ning soovides tagada nende 
õitsengut vastavalt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja põhimõtetele,  
OLLES OTSUSTANUD  niiviisi oma ressursse ühendades säilitada ja tugevdada rahu ja vabadust ning 
kutsudes teisi samu ideaale järgivaid Euroopa rahvaid üles nende jõupingutustega ühinema,  
OTSUSTANUD  hariduse laia kättesaadavuse ja pideva kaasajastamise abil edendada oma rahvaste tead ­
miste arendamist võimalikult kõrgele tasemele,  
ON MÄÄRANUD  sel eesmärgil oma täievolilisteks esindajateks:  
(täievoliliste esindajate loetelu ära ei tooda)  
KES, olles esitanud oma kehtivaks ja vormikohaseks tunnistatud täisvolitused, on kokku leppinud 
järgmises.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/49  
( 1 ) Bulgaaria Vabariik, Tšehhi Vabariik, Taani Kuningriik, Eesti Vabariik, Iirimaa, Kreeka Vabariik, Hispaania Kuningriik, 
Küprose Vabariik, Läti Vabariik, Leedu Vabariik, Ungari Vabariik, Malta Vabariik, Austria Vabariik, Poola Vabariik, 
Portugali Vabariik, Rumeenia Vabariik, Sloveenia Vabariik, Slovaki Vabariik, Soome Vabariik, Rootsi Kuningriik ning 
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik said Euroopa Liidu liikmeteks hiljem.
ESIMENE OSA  
PÕHIMÕTTED 
Artikkel 1 
1. Käesoleva lepinguga korraldatakse liidu toimimist ning määratakse kindlaks liidu pädevuse 
valdkonnad, pädevuse teostamise ulatus ja kord.  
2. Käesolev leping ja Euroopa Liidu leping on liidu aluseks olevad lepingud. Neid kahte lepingut, 
millel on samaväärne õigusjõud, nimetatakse aluslepinguteks.  
I JAOTIS  
LIIDU PÄDEVUSE LIIGID JA VALDKONNAD  
Artikkel 2 
1. Kui aluslepingud annavad liidule teatud valdkonnas ainupädevuse, võib õiguslikult siduvaid akte 
menetleda ja vastu võtta ainult liit, liikmesriigid võivad seda teha ainult liidu volitusel või liidu 
õigusaktide rakendamiseks.  
2. Kui aluslepingud annavad liidule teatud valdkonnas liikmesriikidega jagatud pädevuse, võivad 
nii liit kui ka liikmesriigid selles valdkonnas õiguslikult siduvaid akte menetleda ja vastu võtta. Liikmesriigid teostavad oma pädevust ainult niivõrd, kuivõrd liit ei ole oma pädevust teostanud. Liikmesriigid teostavad taas oma pädevust ainult niivõrd, kuivõrd liit on otsustanud oma pädevuse 
teostamise lõpetada.  
3. Liikmesriigid koordineerivad oma majandus- ja tööhõivepoliitikat käesoleva lepinguga ette
­
nähtud korras, mille määratlemine on liidu pädevuses.  
4. Vastavalt Euroopa Liidu lepingu sätetele on liidul pädevus määratleda ja rakendada ühist välis- 
ja julgeolekupoliitikat, sealhulgas kujundada järk-järgult ühist kaitsepoliitikat.  
5. Teatud valdkondades ja aluslepingutes sätestatud tingimustel on liit pädev võtma meetmeid 
liikmesriikide meetmete toetamiseks, koordineerimiseks või täiendamiseks, ilma et see asendaks 
liikmesriikide pädevuse neis valdkondades.  
Liidu õiguslikult siduvad aktid, mis neid valdko ndi käsitlevate aluslepingute sätete põhjal vastu 
võetakse, ei kohusta liikmesriike oma õigus- või haldusnorme ühtlustama.  
6. Liidu pädevuse teostamise ulatus ja kord määratakse kindlaks aluslepingute vastavates sätetes 
iga valdkonna kohta.ET C 83/50 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 3 
1. Liidul on ainupädevus järgmistes valdkondades:  
a) tolliliit;  
b) siseturu toimimiseks vajalike konkurentsieeskirjade kehtestamine;  
c) nende liikmesriikide rahapoliitika, mille rahaühik on euro;  
d) mere bioloogiliste ressursside kaitse ühise kalanduspoliitika raames;  
e) ühine kaubanduspoliitika.  
2. Liidu ainupädevusse kuulub ka rahvusvahelise lepingu sõlmimine, kui selle sõlmimise näeb ette 
liidu seadusandlik akt või kui lepingut on vaja selleks, et võimaldada liidul teostada oma sisemist 
pädevust, või kui selle sõlmimine võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala.  
Artikkel 4 
1. Liidul on liikmesriikidega jagatud pädevus, kui aluslepingud annavad liidule pädevuse, mis ei ole 
seotud artiklites 3 ja 6 osutatud valdkondadega.  
2. Liit ja liikmesriigid jagavad pädevust järgmistes põhivaldkondades:  
a) siseturg,  
b) käesolevas lepingus määratletud sotsiaalpoliitika valdkonnad,  
c) majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus,  
d) põllumajandus ja kalandus, välja arvatud mere bioloogiliste ressursside kaitse,  
e) keskkond,  
f) tarbijakaitse,  
g) transport,  
h) üleeuroopalised võrgud,  
i) energeetika,ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/51
j) vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala,  
k) ühised ohutusprobleemid rahvatervise küsimustes seoses käesolevas lepingus määratletud aspekti ­
dega. 
3. Teadusuuringute, tehnoloogia arendamise ja kosmose alal kuulub liidu pädevusse meetmete 
võtmine eelkõige programmide koostamiseks ja elluviimiseks, kuid selle pädevuse kasutamine ei 
või takistada liikmesriikidel oma pädevuse teostamist.  
4. Arengukoostöö ja humanitaarabi valdkonnas on liit pädev võtma meetmeid ja viima ellu ühist 
poliitikat, kuid selle pädevuse teostamine ei või takistada liikmesriikidel oma pädevuse teostamist.  
Artikkel 5 
1. Liikmesriigid koordineerivad liidu piires oma majanduspoliitikat. Sel eesmärgil võtab nõukogu 
vastu meetmeid, eelkõige selle poliitika üldsuunised.  
Liikmesriikide suhtes, mille rahaühik on euro, kohaldatakse erisätteid.  
2. Liit võtab meetmeid liikmesriikide tööhõivepoliitika koordineerimise tagamiseks, eelkõige 
määratledes selle poliitika üldsuunised.  
3. Liit võib teha algatusi liikmesriikide sotsiaalpoliitika koordineerimise tagamiseks.  
Artikkel 6 
Liit on pädev võtma meetmeid liikmesriikide meetmete toetamiseks, koordineerimiseks või täienda ­
miseks. Need meetmed puudutavad Euroopa tasandil järgmisi valdkondi:  
a) inimeste tervise kaitse ja parandamine,  
b) tööstus,  
c) kultuur,  
d) turism,  
e) haridus, kutseõpe, noorsugu ja sport,ET C 83/52 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
f) kodanikukaitse,  
g) halduskoostöö.  
II JAOTIS  
ÜLDKOHALDATAVAD SÄTTED  
Artikkel 7 
Liit tagab erinevate poliitikavaldkondade ja meetmete kooskõla, võttes arvesse kõiki oma eesmärke ja 
järgides pädevuse andmise põhimõtet.  
Artikkel 8  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 3 lõige 2) (  1 ) 
Kõigi oma asjaomaste meetmete puhul on liidu eesmärk meeste ja naiste ebavõrdsuse kaotamine ja 
võrdõiguslikkuse edendamine.  
Artikkel 9 
Oma poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel võtab liit arvesse kõrge tööhõive taseme 
edendamise, piisava sotsiaalse kaitse tagamise, sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse ning hariduse, 
koolituse ja inimeste tervise kaitse kõrge tasemega seotud nõudeid.  
Artikkel 10 
Oma poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel püüab liit võidelda diskrimineerimisega soo, 
rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel.  
Artikkel 11
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 6)  
Ühenduse poliitika ja tegevuse määratlemisse ja rakendamisse peab integreerima keskkonnakaitse 
nõuded, eelkõige pidades silmas säästva arengu edendamist.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/53  
( 1 ) Käesolev viide on kõigest indikatiivse tähendusega. Täpsem info on esitatud vastavustabelites, kus on toodud alus ­
lepingute senine ja uus numeratsioon.
Artikkel 12  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 153 lõige 2)  
Liidu ülejäänud poliitika ja meetmete määratlemisel ning rakendamisel võetakse arvesse tarbijakaitse 
nõudeid.  
Artikkel 13 
Ühenduse põllumajandus-, kalandus-, transpordi- ja siseturupoliitika ning teadusuuringute ja tehno ­
loogia arengu ja kosmosepoliitika kavandamisel ning rakendamisel pööravad ühendus ja liikmesriigid 
täit tähelepanu loomade kui aistimisvõimeliste olendite heaolu nõuetele, respekteerides samal ajal 
liikmesriikide õigus- või haldusnorme ja tavasid, mis iseäranis käsitlevad riitusi, kultuuritraditsioone ja 
piirkondlikku pärandit.  
Artikkel 14  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 16)  
Ilma et see piiraks Euroopa Liidu lepingu artikli 4 ja käesoleva lepingu artiklite 93, 106 ja 107 
kohaldamist ning arvestades kohta, mis liidu ühistes väärtustes kuulub üldist majandushuvi pakku ­
vatele teenustele, nagu ka nende osa ühiskondliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse edendamisel, hoolit ­
sevad liit ja liikmesriigid, igaüks oma vastavate volituste ja aluslepingute kohaldamisala piires, et niisugused teenused toimiksid põhimõtete ja tingimuste ning eelkõige majandus- ja rahandusalaste tingimuste alusel, mis võimaldavad neil täita oma ülesandeid. Euroopa Parlament ja nõukogu määrat
­
levad määruste abil nimetatud põhimõtted ja tingimused seadusandliku tavamenetluse kohaselt, ilma et see piiraks liikmesriikide pädevust kooskõlas aluslepingutega niisuguseid teenuseid osutada, tellida ja rahastada. 
Artikkel 15
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 255)  
1. Hea valitsemistava edendamiseks ja kodanikuühiskonna osalemise tagamiseks teevad liidu insti ­
tutsioonid, organid ja asutused oma tööd võimalikult avalikult.  
2. Euroopa Parlamendi istungid on avalikud, samuti nõukogu istungid, kui see arutab ja hääletab 
seadusandlike aktide eelnõusid.  
3. Igal liidu kodanikul ja igal füüsilisel või juriidilisel isikul, kes elab või kelle registrijärgne asukoht 
on mõnes liikmesriigis, on õigus pääseda ligi liidu institutsioonide, organite ja asutuste mis tahes 
andmekandjal säilitatavatele dokumentidele põhimõtete ning tingimuste alusel, mis määratletakse 
kooskõlas käesoleva lõikega.ET C 83/54 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Parlament ja nõukogu määravad määr uste abil seadusandliku tavamenetluse kohaselt kind ­
laks dokumentidele ligipääsu reguleerivad üldpõhimõtted ja piirangud, lähtudes avalikest ja erahuvi ­
dest.  
Iga institutsioon, organ või asutus tagab oma töö läbipaistvuse ja täpsustab oma kodukorras 
konkreetsed sätted ligipääsu kohta tema dokumentidele vastavalt teises lõigus osutatud määrusele.  
Euroopa Liidu Kohus, Euroopa Keskpank ja Euroopa Investeerimispank kohaldavad käesolevat lõiget 
ainult oma haldusülesannete täitmisel.  
Euroopa Parlament ja nõukogu tagavad seadusandlike menetlustega seotud dokumentide avaldamise 
teises lõigus osutatud määrustega kehtestatud tingimuste kohaselt.  
Artikkel 16  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 286)  
1. Igaühel on õigus oma isikuandmete kaitsele.  
2. Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt eeskirjad 
füüsiliste isikute kaitse kohta seoses isikuandmete töötlemisega liidu institutsioonides, organites ja 
asutustes ning liikmesriikides liidu õiguse reguleerimisalasse kuuluva tegevuse puhul, samuti selliste 
andmete vaba liikumise eeskirjad. Nende eeskirjade täitmist kontrollivad sõltumatud asutused.  
Käesoleva artikli alusel vastu võetud eeskirjad ei mõjuta Euroopa Liidu lepingu artiklis 39 ettenähtud 
erieeskirju.  
Artikkel 17 
1. Liit austab ega piira staatust, mis siseriikliku õiguse kohaselt on liikmesriikides kirikutel ja 
usuühendustel või -kogukondadel.  
2. Liit austab staatust, mis siseriikliku õiguse kohaselt on samavõrra ka filosoofilistel ja mitte ­
usulistel organisatsioonidel.  
3. Tunnustades nende identiteeti ja erilist panust, peab liit nende kirikute ja organisatsioonidega 
avatud, läbipaistvat ja korrapärast dialoogi.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/55
TEINE OSA  
MITTEDISKRIMINEERIMINE JA LIIDU KODAKONDSUS  
Artikkel 18 
Ilma et see piiraks aluslepingutes sisalduvate erisätete kohaldamist, on aluslepingutes käsitletud vald ­
kondades keelatud igasugune diskrimineerimine kodakondsuse alusel.  
Tehes otsuse seadusandliku tavamenetluse kohaselt, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu võtta 
vastu eeskirju, mis on kavandatud niisuguse diskrimineerimise keelamiseks.  
Artikkel 19  
1. Ilma et see piiraks aluslepingute teiste sätete kohaldamist ja talle liidu poolt antud volituste 
piires võib nõukogu seadusandliku erimenetluse kohaselt ja pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku 
saamist astuda vajalikke samme, et võidelda diskrimineerimisega soo, rassilise või etnilise päritolu, 
usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel.  
2. Erandina lõikest 1 võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt 
võtta vastu ühenduse edendamismeetmete aluspõhimõtted, mis ei tähenda liikmesriikide õigusnor ­
mide ühtlustamist, et toetada liikmesriikide poolt lõikes 1 osutatud eesmärkide saavutamisele kaasaai ­
tamiseks võetavaid meetmeid.  
Artikkel 20  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 17)  
1. Käesolevaga kehtestatakse liidu kodakondsus. Iga isik, kellel on mõne liikmesriigi kodakondsus, 
on liidu kodanik. Liidu kodakondsus täiendab, kuid ei asenda liikmesriigi kodakondsust.  
2. Liidu kodanikel on asutamislepingutes sätestatud õigused ja kohustused. Neil on muu hulgas:  
a) õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil;  
b) õigus hääletada ja kandideerida Euroopa Parlamendi valimistel ja elukohajärgse liikmesriigi koha ­
liku omavalitsuse valimistel selle riigi kodanikega võrdsetel tingimustel;ET C 83/56 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
c) õigus saada kolmanda riigi territooriumil, kus ei ole esindatud see liikmesriik, mille kodanikud nad 
on, kaitset iga teise liikmesriigi diplomaatilistelt ja konsulaarasutustelt samadel tingimustel kui selle 
teise liikmesriigi kodanikud;  
d) õigus pöörduda petitsiooniga Euroopa Parlamendi poole, esitada kaebus Euroopa ombudsmanile 
ning pöörduda liidu institutsioonide ja nõuandvate organite poole ühes aluslepingute keeltest ja 
saada vastus samas keeles.  
Nimetatud õigusi kasutatakse vastavalt tingimustele ja piirangutele, mis on kindlaks määratud alusle ­
pingutega ning nende rakendamiseks vastuvõetud meetmetega.  
Artikkel 21  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 18)  
1. Igal liidu kodanikul on õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil, kui aluslepin ­
gutega ja nende rakendamiseks võetud meetmetega kehtestatud piirangutest ja tingimustest ei tulene 
teisiti.  
2. Kui selle eesmärgi saavutamiseks osutub vajalikuks liidu meetmete võtmine ja aluslepingud ei 
ole ette näinud selleks vajalikke volitusi, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tava ­
menetluse kohaselt vastu võtta sätted lõikes 1 osutatud õiguste kasutamise hõlbustamiseks.  
3. Samadel eesmärkidel, nagu on osutatud lõikes 1, ja kui aluslepingud ei ole sätestanud vajalikke 
volitusi, võib nõukogu seadusandliku erimenetluse kohaselt võtta sotsiaalkindlustuse või sotsiaalkaitse 
meetmeid. Nõukogu teeb ühehäälse ots use pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.  
Artikkel 22  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 19)  
1. Igal liidu kodanikul, kes elab liikmesriigis, mille kodanik ta ei ole, on selles liikmesriigis 
kohalikel valimistel õigus valida ja olla valitud samadel tingimustel kui selle riigi kodanikel. Seda 
õigust kasutatakse vastavalt nõukogu poolt pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga seadusand ­
liku erimenetluse kohaselt vastuvõetud üksikasjalikule korrale; nimetatud korras võib ette näha 
erandeid, kui neid õigustavad liikmesriigi eriomased probleemid.  
2. Ilma et see piiraks artikli 223 lõike 1 ja selle rakendamiseks vastuvõetud sätete kohaldamist, on 
igal liidu kodanikul, kes elab liikmesriigis, mille kodanik ta ei ole, selles liikmesriigis Euroopa 
Parlamendi valimistel õigus valida ja olla valitud samadel tingimustel kui selle riigi kodanikel. Seda 
õigust kasutatakse vastavalt nõukogu poolt pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga seadusand ­
liku erimenetluse kohaselt vastuvõetud üksikasjalikule korrale; nimetatud korras võib ette näha erandeid, kui neid õigustavad liikmesriigi eriomased probleemid.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/57
Artikkel 23  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 20)  
Igal liidu kodanikul on mingi kolmanda riigi territooriumil, kus ei ole esindatud see liikmesriik, mille 
kodanik ta on, õigus saada kaitset iga teise liikmesriigi diplomaatilistelt ja konsulaarasutustelt samadel 
tingimustel kui selle teise liikmesriigi oma kodanikel. Liikmesriigid kehtestavad vajalikud sätted ning 
alustavad nimetatud kaitse kindlustamiseks vajalikke rahvusvahelisi läbirääkimisi.  
Nõukogu võib seadusandliku erimenetluse kohaselt pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga 
võtta vastu direktiive, millega kehtestatakse sellise kaitse hõlbustamiseks vajalikud koordineerimis- 
ja koostöömeetmed.  
Artikkel 24  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 21)  
Euroopa Parlament ja nõukogu määravad seadusandliku tavamenetluse kohaselt määruste abil kind ­
laks Euroopa Liidu lepingu artikli 11 tähenduses kodanikualgatuse esitamise korra ja tingimused, 
kaasa arvatud minimaalse liikmesriikide arvu, millest need kodanikualgatused peavad pärinema.  
Igal liidu kodanikul on õigus pöörduda petitsiooniga Euroopa Parlamendi poole vastavalt artiklile 
227. 
Igal liidu kodanikul on õigus pöörduda ombudsmani poole, kelle ametikoht luuakse vastavalt artiklile 
228. 
Iga liidu kodanik võib kirjutada ükskõik millisele käesolevas artiklis või Euroopa Liidu lepingu artiklis 
13 osutatud institutsioonile või organile ühes nimetatud lepingu artikli 55 lõikes 1 ettenähtud 
keeltest ja saada vastuse samas keeles.  
Artikkel 25  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 22)  
Iga kolme aasta järel esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule ning majandus- ja sotsiaal ­
komiteele aruande käesoleva osa sätete kohaldamise kohta. Selles aruandes võetakse arvesse liidu 
arengut.  
Selle põhjal ning ilma et see piiraks aluslepingute teiste sätete kohaldamist, võib nõukogu seadu ­
sandliku erimenetluse kohaselt võtta pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist vastu sätteid artikli 20 lõikes 2 loetletud õiguste suurendamiseks või täiendamiseks. Asjaomased sätted jõustuvad 
pärast seda, kui liikmesriigid on need kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega heaks 
kiitnud.ET C 83/58 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
KOLMAS OSA  
LIIDU SISEPOLIITIKA JA -MEETMED  
I JAOTIS  
SISETURG  
Artikkel 26  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 14)  
1. Liit võtab meetmeid siseturu rajamiseks või toimimise tagamiseks vastavalt aluslepingute asja ­
kohastele sätetele.  
2. Siseturg hõlmab sisepiirideta ala, mille ulatuses tagatakse kaupade, isikute, teenuste ja kapitali 
vaba liikumine vastavalt aluslepingute sätetele.  
3. Komisjoni ettepaneku põhjal määrab nõukogu kindlaks suunised ja tingimused, mis on vaja ­
likud tasakaalustatud edasimineku tagamiseks kõigis asjassepuutuvates sektorites.  
Artikkel 27  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 15)  
Koostades oma ettepanekuid artiklis 26 seatud eesmärkide saavutamiseks, võtab komisjon arvesse 
nende jõupingutuste ulatust, mida erineva arengutasemega rahvamajandustel tuleb siseturu rajamiseks 
teha, ning ta võib ette panna asjakohaseid sätteid.  
Kui need sätted kehtestatakse eranditena, peavad need olema ajutised ja võimalikult vähe häirima 
siseturu toimimist.  
II JAOTIS  
KAUPADE VABA LIIKUMINE  
Artikkel 28  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 23)  
1. Liit hõlmab tolliliitu, mis laieneb kogu kaubavahetusele ning millega kaasneb impordi- ja 
ekspordimaksude ja kõigi samaväärse toimega maksude keelustamine liikmesriikide vahel, samuti 
ühise tollitariifistiku vastuvõtmine nende suhetes kolmandate riikidega.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/59
2. Käesoleva jaotise artikli 30 ja 3. peatüki sätted kehtivad liikmesriikidest pärit toodete ning 
kolmandatest riikidest toodud toodete suhtes, mis on liikmesriikides vabas ringluses.  
Artikkel 29  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 24)  
Kolmandast riigist toodud tooted loetakse liikmesriigis vabas ringluses olevaks, kui on täidetud 
impordiformaalsused ning tasutud tollimaksud või samaväärse toimega maksud, mida tuleb maksta 
selles liikmesriigis, ja kui selliseid tolli- või muid makse pole täielikult või osaliselt tagastatud.  
1. PEATÜKK  
TOLLILIIT 
Artikkel 30  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 25)  
Liikmesriikide vahel on keelatud impordi- ja ekspordimaksud ja samaväärse toimega maksud. See 
keeld kehtib ka fiskaalsete tollimaksude suhtes.  
Artikkel 31  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 26)  
Ühise tollitariifistiku maksumäärad kehtestab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal.  
Artikkel 32  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 27)  
Täites talle käesolevas peatükis antud ülesandeid, juhindub komisjon:  
a) vajadusest edendada liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelist kaubandust;  
b) konkurentsitingimuste arengust liidu piires niivõrd, kuivõrd see parandab ettevõtjate konkurentsi ­
võimet; 
c) liidu nõuetest toorainega ja pooltoodetega varustamise suhtes; seoses sellega kannab komisjon 
hoolt, et valmistoodete puhul välditaks konkurentsitingimuste kahjustamist liikmesriikide vahel;  
d) vajadusest vältida tõsiseid häireid liikmesriikide majanduses ning tagada tootmise ratsionaalne 
areng ja tarbimise laienemine liidu piires.ET C 83/60 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. PEATÜKK  
TOLLIKOOSTÖÖ  
Artikkel 33  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 135)  
Aluslepingute kohaldamisalas võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse 
kohaselt meetmed tollikoostöö tugevdamiseks liikmesriikide ning liikmesriikide ja komisjoni vahel.  
3. PEATÜKK  
LIIKMESRIIKIDEVAHELISTE KOGUSELISTE PIIRANGUTE KEELAMINE  
Artikkel 34  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 28)  
Keelatakse liikmesriikidevahelised koguselised impordipiirangud ja kõik samaväärse toimega 
meetmed.  
Artikkel 35  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 29)  
Keelatakse liikmesriikidevahelised koguselised ekspordipiirangud ja kõik samaväärse toimega 
meetmed.  
Artikkel 36  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 30)  
Artiklite 34 ja 35 sätted ei välista ekspordi, impordi või transiitkaupade suhtes kehtestatud keelde või 
piiranguid, kui need on õigustatud kõlbluse, avaliku korra või avaliku julgeoleku seisukohalt; 
inimeste, loomade või taimede elu ja tervise kaitsmiseks; kunstilise, ajaloolise ja arheoloogilise väär ­
tusega rahvusliku rikkuse või tööstus- ja kaubandusomandi kaitsmiseks. Sellised keelud või piirangud 
ei kujuta endast siiski suvalise diskrimineerimise vahendit või liikmesriikidevahelise kaubanduse 
varjatud piiramist.  
Artikkel 37  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 31)  
1. Liikmesriigid kohandavad kaubanduslikke riigimonopole nii, et kaupade hankimis- ja turusta ­
mistingimuste suhtes ei oleks diskrimineerimist liikmesriikide kodanike vahel.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/61
Käesoleva artikli sätted kehtivad iga asutuse suhtes, kelle kaudu liikmesriik kas juriidiliselt või fakti ­
liselt, otseselt või kaudselt kontrollib, määrab või oluliselt mõjutab liikmesriikidevahelist importi ja 
eksporti. Käesolevad sätted on kohaldatavad samuti monopolide suhtes, mis põhinevad riigi antud ainuõigusel.  
2. Liikmesriigid hoiduvad kehtestamast uusi meetmeid, mis on vastuolus lõikes 1 sätestatud 
põhimõtetega või mis piiravad liikmesriikidevaheliste tollimaksude ja koguseliste piirangute keelamist 
käsitlevate artiklite reguleerimisala.  
3. Kui kaubanduslikul riigimonopolil on eeskirju, mille eesmärk on kergendada põllumajandus
­
toodete müüki või saada nendest suurimat tulu, tuleb käesoleva artikli eeskirjade kohaldamisel anda 
samaväärsed tagatised asjassepuutuvate tootjate tööhõive ja elatustaseme kindlustamiseks.  
III JAOTIS  
PÕLLUMAJANDUS JA KALANDUS  
Artikkel 38  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 32)  
1. Liit määratleb ja viib ellu ühist põllumajandus- ja kalanduspoliitikat.  
Siseturg hõlmab ka põllumajandust ja kalandust ning põllumajandustoodetega kauplemist. Põlluma ­
jandustooted tähendavad põllundus-, loomakasvatus- ja kalandustooteid ning nende toodetega otse ­
selt seotud esmatöötlemissaadusi. Viited ühisele põllumajanduspoliitikale või põllumajandusele ning 
termini „põllumajanduslik” kasutamine hõlmavad ka kalandust, võttes arvesse selle sektori iseärasusi.  
2. Siseturu rajamiseks või toimimiseks ettenähtud eeskirjad kehtivad ka põllumajandustoodete 
suhtes, kui artiklites 39–44 ei ole sätestatud teisiti.  
3. Tooted, mille suhtes kohaldatakse artiklite 39–44 sätteid, on loetletud I lisas.  
4. Põllumajandustoodete siseturu toimimise ja arenguga peab kaasnema ühise põllumajanduspo ­
liitika kehtestamine.  
Artikkel 39  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 33)  
1. Ühise põllumajanduspoliitika eesmärgid on:  
a) tõsta põllumajanduse tootlikkust tehnilise progressi edendamise ning põllumajandusliku tootmise 
ratsionaalse arengu tagamise ja tootmistegurite, eelkõige tööjõu optimaalse kasutamise teel;ET C 83/62 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
b) selle kaudu kindlustada põllumajandusega tegeleva rahvastikuosa rahuldav elatustase, eelkõige 
põllumajandusega tegelevate inimeste isikutulu suurendamise teel;  
c) stabiliseerida turud;  
d) tagada varude kättesaadavus;  
e) tagada mõistlikud tarbijahinnad.  
2. Ühise põllumajanduspoliitika ja selle rakendamise erimeetodite väljatöötamisel võetakse arvesse:  
a) põllumajandusliku tegevuse eripära, mis tuleneb põllumajanduse sotsiaalsest struktuurist ning 
põllumajanduspiirkondade struktuurilistest ja looduslikest erinevustest;  
b) vajadust viia asjakohaseid kohandamisi ellu järk-järgult;  
c) tõsiasja, et liikmesriikides kujutab põllumajandus endast kogu rahvamajandusega tihedalt seotud 
sektorit.  
Artikkel 40  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 34)  
1. Artiklis 39 seatud eesmärkide saavutamiseks kehtestatakse ühine põllumajanduse turukorraldus.  
Sõltuvalt tootest on selleks korralduseks üks järgmistest:  
a) ühised konkurentsieeskirjad;  
b) eri riikide turukorralduse kohustuslik koordineerimine;  
c) Euroopa turukorraldus.  
2. Kooskõlas lõikega 1 kehtestatud ühine korraldus võib hõlmata kõiki meetmeid, mis on 
nõutavad artiklis 39 seatud eesmärkide saavutamiseks, eelkõige hindade reguleerimist, toetusi mitme ­
suguste saaduste tootmiseks ja turustamiseks, varude ladustamis- ja ülekandmissüsteemi ning ühist 
impordi ja ekspordi stabiliseerimise süsteemi.  
Ühine korraldus piirdub artiklis 39 seatud eesmärkide taotlemisega ja välistab liidu piires igasuguse 
tootjate või tarbijate diskrimineerimise.  
Igasugune ühine hinnapoliitika rajaneb ühistel kriteeriumidel ja ühesugustel arvutusmeetoditel.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/63
3. Et võimaldada lõikes 1 märgitud ühise korralduse eesmärke saavutada, võidakse luua üks või 
mitu põllumajanduse arendus- ja tagatisfondi.  
Artikkel 41  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 35)  
Et võimaldada artiklis 39 seatud eesmärke saavutada, võidakse ühise põllumajanduspoliitika raames 
ette näha järgmisi meetmeid:  
a) efektiivne jõupingutuste koordineerimine kutseõppe, uuringute ja põllumajanduslike teadmiste 
levitamise alal; see võib hõlmata projektide või institutsioonide ühisrahastamist;  
b) ühismeetmed teatud toodete tarbimise edendamiseks.  
Artikkel 42  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 36)  
Konkurentsieeskirju käsitleva peatüki sätteid kohaldatakse põllumajandussaaduste tootmise ja nendega 
kauplemise suhtes ainult selles ulatuses, nagu Euroopa Parlament ja nõukogu artikli 43 lõike 2 
raames ning vastavalt seal ettenähtud menetlusele määravad, võttes arvesse artiklis 39 seatud eesmärke.  
Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal lubada toetust anda:  
a) struktuuriliste või looduslike tingimuste tõttu halvemuses olevate ettevõtjate kaitseks;  
b) majandusarengu programmide raames.  
Artikkel 43
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 37)  
1. Komisjon esitab ettepanekud ühise põllumajanduspoliitika väljatöötamiseks ja rakendamiseks, 
sealhulgas riikide turukorralduse asendamiseks ühega artikli 40 lõikes 1 ettenähtud ühise korralduse vormidest ning käesolevas jaotises täpsustatud meetmete rakendamiseks.  
Nendes ettepanekutes võetakse arvesse käesolevas jaotises käsitletud põllumajandusküsimuste omava
­
helist seotust.  
2. Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast 
konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega artikli 40 lõikes 1 ettenähtud ühise põllumajanduse 
turukorralduse ning muud ühise põllumajanduspoliitika ja ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavu ­
tamiseks vajalikud sätted.ET C 83/64 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
3. Nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed hindade ja maksude, toetuste ja 
koguseliste piirangute kehtestamise ning kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.  
4. Riikide turukorraldus võidakse vastavalt lõikele 2 asendada ühise korraldusega, mis on ette 
nähtud lõikes 2, kui:  
a) ühine korraldus võimaldab selle meetme vastu olevatele ja kõnealuse toodangu jaoks turukorral ­
dust omavatele liikmesriikidele asjassepuutuvate tootjate tööhõive ning elatustaseme samaväärseid 
tagatisi, võttes arvesse võimalikke kohandamisi ja aja jooksul vajalikuks osutuvat spetsialiseeru ­
mist;  
b) selline korraldus tagab liidu piires samasugused kaubandustingimused, kui on riigi siseturul.  
5. Kui teatud tooraine jaoks luuakse ühine korraldus enne, kui on olemas ühine korraldus vastava 
töödeldud toote jaoks, siis sellist toorainet, mida kasutatakse kolmandatesse riikidesse eksporditavate töödeldud toodete valmistamiseks, võib sisse vedada väljastpoolt liitu.  
Artikkel 44
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 38)  
Kui mõnes liikmesriigis kehtib mingi toote riiklik turukorraldus või rakendatakse samaväärse toimega 
siseriiklikke eeskirju, mis kahjustavad samasuguse toodangu konkurentsivõimet teises liikmesriigis, 
rakendavad liikmesriigid tasakaalustusmakset selle toote impordile liikmesriigist, kus niisugune turu ­
korraldus või eeskirjad kehtivad, juhul kui see riik ei rakenda tasakaalustusmakseid ekspordi puhul.  
Komisjon määrab kindlaks nimetatud maksete taseme, mis on vajalik tasakaalu saavutamiseks; ta võib 
lubada ka muid abinõusid, mille tingimused ja üksikasjad ta kindlaks määrab.  
IV JAOTIS  
ISIKUTE, TEENUSTE JA KAPITALI VABA LIIKUMINE  
1. PEATÜKK  
TÖÖTAJAD  
Artikkel 45  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 39)  
1. Tagatakse töötajate liikumisvabadus liidu piires.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/65
2. Selline liikumisvabadus nõuab igasuguse kodakondsusel põhineva liikmesriikide töötajate diskri ­
mineerimise kaotamist nii töölevõtmisel, töö tasustamisel kui ka muude töötingimuste puhul.  
3. Alludes piirangutele, mis on õigustatud avaliku korra, avaliku julgeoleku või rahvatervise seisu ­
kohalt, toob see endaga kaasa õiguse:  
a) võtta vastu tegelikult tehtud tööpakkumisi;  
b) liikuda sel eesmärgil vabalt liikmesriikide territooriumil;  
c) viibida liikmesriigis, et seal töötada kooskõlas selle riigi kodanike töösuhteid reguleerivate õigus- ja 
haldusnormidega;  
d) jääda liikmesriigi territooriumile pärast selles riigis töötamist kooskõlas tingimustega, mis lülita ­
takse komisjoni poolt koostatavatesse määrustesse.  
4. Käesoleva artikli sätted ei hõlma avalikku teenistust.  
Artikkel 46  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 40)  
Euroopa Parlament ja nõukogu annavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast majandus- 
ja sotsiaalkomiteega konsulteerimist direktiivid või määrused, milles nähakse ette artiklis 45 määrat ­
letud töötajate liikumisvabaduse saavutamiseks vajalikud meetmed, eelkõige:  
a) tagades tiheda koostöö riikide tööhõivetalituste vahel;  
b) kaotades niisugused siseriiklikest õigusaktidest või liikmesriikide vahel varem sõlmitud lepingutest 
tulenevad haldusmenetlused ja -tavad ning vabale töökohale asumise õigusega seotud tähtajad, 
mille säilitamine takistaks töötajate liikumisvabaduse kehtestamist;  
c) kaotades kõik sellised siseriiklike õigusaktide või varem liikmesriikide vahel sõlmitud lepingute 
põhjal ettenähtud tähtajad ja muud piirangud, mis seavad teiste liikmesriikide töötajaile töökoha 
vaba valiku suhtes tingimusi, mis erinevad oma riigi töötajaile seatud tingimustest;  
d) seades sisse sobiva mehhanismi tööpakkumiste ja tööotsijate kokkuviimiseks ning hõlbustades 
tööturul nõudmise ja pakkumise tasakaalu saavutamist sellisel viisil, mis väldiks tõsist ohtu elatus- ja tööhõivetasemele eri piirkondades ja tööstusharudes.ET C 83/66 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 47  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 41)  
Liikmesriigid toetavad noorte töötajate vahetamist ühisprogrammi raames.  
Artikkel 48  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 42)  
Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt sotsiaalkindlustuse 
valdkonnas meetmeid, mis on vajalikud töötajate liikumisvabaduse tagamiseks; selleks kehtestavad 
nad korra, millega kindlustatakse võõrtöötajatele ja teise liikmesriigi füüsilisest isikust ettevõtjatele 
ning nende ülalpeetavatele:  
a) kõigi eri riikide õigusaktide kohaselt arvessevõetavate perioodide kokkuliitmine, et omandada ja 
säilitada õigus saada toetust ja arvutada toetuse suurus;  
b) toetuse maksmine isikutele, kes elavad liikmesriigi territooriumil.  
Kui nõukogu liige teatab, et esimeses lõigus osutatud seadusandliku akti eelnõu mõjutaks tema 
sotsiaalkindlustussüsteemi tähtsaid aspekte, eelkõige selle reguleerimisala, kulusid või rahandusstruk ­
tuuri, või mõjutaks selle süsteemi finantstasakaalu, võib ta nõuda, et küsimus esitataks Euroopa 
Ülemkogule. Sellisel juhul seadusandlik tavamenetlus peatatakse. Pärast arutelu ja nelja kuu jooksul pärast asjaomase menetluse peatamist Euroopa Ülemkogu:  
a) saadab eelnõu tagasi nõukogule, kes lõpetab seadusandliku tavamenetluse peatamise, või  
b) ei võta meetmeid või taotleb, et komisjon esitaks uue ettepaneku; sellisel juhul ei loeta algselt 
esitatud õigusakti vastuvõetuks.
 
2. PEATÜKK  
ASUTAMISÕIGUS  
Artikkel 49  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 43)  
Allpool esitatud sätete kohaselt keelatakse piirangud, mis kitsendavad liikmesriigi kodaniku asutamis ­
vabadust teise liikmesriigi territooriumil. Niiviisi keelatakse ka piirangud, mis takistavad mis tahes liikmesriigi territooriumile asunud liikmesriigi kodanikel rajada esindusi, filiaale ja tütarettevõtjaid.
 
Kui kapitali käsitleva peatüki sätetest ei tulene teisiti, hõlmab asutamisvabadus õigust alustada ja 
jätkata tegutsemist füüsilisest isikust ettevõtjana ning asutada ja juhtida ettevõtjaid, eriti äriühinguid 
artikli 54 teises lõigus määratletud tähenduses, neil tingimustel, mida oma kodanike jaoks sätestab 
selle riigi õigus, kus niisugune asutamine toimub.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/67
Artikkel 50  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 44)  
1. Asutamisvabaduse saavutamiseks teataval tegevusalal annavad Euroopa Parlament ja nõukogu 
seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega 
direktiive.  
2. Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon täidavad eelnevatest sätetest tulenevaid ülesandeid, 
eelkõige:  
a) käsitledes üldjuhul prioriteetsena tegevusalasid, mille puhul asutamisvabadus tagab eriti väärtusliku 
panuse tootmise ja kaubanduse arendamisse;  
b) tagades tiheda koostöö liikmesriikide pädevate asutuste vahel selleks, et kindlaks teha mitmesu ­
guste tegevusalade konkreetne olukord liidu piires;  
c) kaotades kas siseriiklikest õigusaktidest või varem liikmesriikide vahel sõlmitud lepingutest tule ­
nevad haldusmenetlused ja -tavad, mille säilitamine kujuneks takistuseks asutamisvabadusele;  
d) tagades, et ühe liikmesriigi töötajad, kes on võetud tööle teise liikmesriigi territooriumil, võivad 
jääda sellele territooriumile, et alustada seal tegevust füüsilisest isikust ettevõtjana, kui nad täidavad 
tingimusi, mille täitmist neilt nõutaks siis, kui nad siseneksid sellesse riiki ajal, mil nad sellist 
tegevust alustada kavatsevad;  
e) võimaldades ühe liikmesriigi kodanikel omandada ja kasutada teise liikmesriigi territooriumil 
asuvat maad ning ehitisi, kuivõrd see ei ole vastuolus artikli 39 lõikes 2 esitatud põhimõtetega;  
f) kaotades järk-järgult asutamisvabaduse piirangud igas kõnealuses tegevusharus nii tingimuste 
puhul, mis on seotud mingi liikmesriigi territooriumil esinduste, filiaalide ja tütarettevõtjate asuta ­
misega, kui ka tingimuste puhul, mis reguleerivad emaettevõtja töötajate asumist sellistes esin ­
dustes, filiaalides ja tütarettevõtjates juhtimis- või järelevalveülesandeid täitma;  
g) kooskõlastades vastavalt vajadusele tagatisi, mida liikmesriigid nõuavad äriühingutelt artikli 54 
teises lõigus määratletud tähenduses nii osanike ja aktsionäride kui ka kolmandate isikute huvide 
kaitseks, pidades silmas selliste tagatiste muutmist võrdväärseks kogu liidu ulatuses;  
h) veendudes, et liikmesriikide antava abiga ei rikuta asutamistingimusi.  
Artikkel 51  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 45)  
Käesoleva peatüki sätteid ei kohaldata liikmesriigis tegevuse puhul, mis selles riigis on kas või ajutiselt 
seotud avaliku võimu teostamisega.ET C 83/68 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Parlament ja nõukogu võivad seadusandliku tavamenetluse kohaselt otsustada, et käesoleva 
peatüki sätteid ei kohaldata teatud tegevusalade suhtes.  
Artikkel 52  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 46)  
1. Käesoleva peatüki sätted ja nende alusel võetud meetmed ei mõjuta nende õigus- ja haldus ­
normide kohaldatavust, mis sätestavad välisriigi kodanike teistsuguse kohtlemise avaliku korra, 
avaliku julgeoleku või rahvatervise huvides.  
2. Tehes otsuse vastavalt seadusandlikule tavamenetlusele, annavad Euroopa Parlament ja nõukogu 
direktiive eespool mainitud sätete kooskõlastamiseks.  
Artikkel 53  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 47)  
1. Selleks et hõlbustada tegevuse alustamist ja jätkamist füüsilisest isikust ettevõtjana, annavad 
Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt direktiive diplomite, tunnistuste 
ja muude kvalifikatsioonitõendite vastastikuse tunnustamise kohta ning füüsilisest isikust ettevõtjana 
tegevuse alustamist ja jätkamist käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide koordineerimise 
kohta.  
2. Meditsiini-, meditsiiniga seotud ning farmaatsiaerialade puhul sõltub piirangute järkjärguline 
kaotamine nendel aladel töötamise tingimuste kooskõlastamisest eri liikmesriikides.  
Artikkel 54  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 48)  
Äriühingud, mis on asutatud vastavalt liikmesriigi seadusele ja millel on liidu piires registrijärgne 
asukoht, juhatuse asukoht või peamine tegevuskoht, võrdsustatakse käesoleva peatüki sätete kohal ­
damise korral füüsiliste isikutega, kes on liikmesriikide kodanikud.  
Äriühingutena mõistetakse tsiviil- või kaubandusõiguslikke äriühinguid, samuti ühistuid ja muid 
avalik-õiguslikke või eraõiguslikke juriidilisi isikuid, välja arvatud mittetulundusühingud.  
Artikkel 55  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 294)  
Liikmesriigid annavad teiste liikmesriikide kodanikele õiguse osaleda artiklis 54 tähendatud äriühin ­
gute kapitalis samasugustel tingimustel kui oma kodanikele, ilma et see piiraks aluslepingute teiste sätete kohaldamist.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/69
3. PEATÜKK  
TEENUSED  
Artikkel 56  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 49)  
Järgnevate sätete kohaselt keelatakse liidu piires teenuste osutamise vabaduse piirangud liikmesriikide 
kodanike suhtes, kes asuvad mõnes teises liikmesriigis kui see isik, kellele teenuseid pakutakse.  
Euroopa Parlament ja nõukogu võivad seadusandliku tavamenetluse kohaselt kohaldada käesoleva 
peatüki sätteid kolmanda riigi kodanike suhtes, kes osutavad teenuseid ja asuvad liidu piires.  
Artikkel 57  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 50)  
Teenustena mõistetakse aluslepingutes tavaliselt tasulist tegevust niivõrd, kuivõrd see ei ole regulee ­
ritud kaupade, kapitali ja isikute vaba liikumist käsitlevate sätetega.  
Teenuste hulka kuuluvad eelkõige:  
a) tööstuslik tegevus,  
b) kaubanduslik tegevus,  
c) käsitöönduslik tegevus,  
d) vabakutseline tegevus.  
Ilma et see piiraks asutamisõigust käsitleva peatüki sätete kohaldamist, võib teenust osutav isik 
ajutiselt jätkata oma tegevust liikmesriigis, kus seda teenust osutatakse, samadel tingimustel, mis 
see riik on seadnud oma kodanikele.  
Artikkel 58  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 51)  
1. Transporditeenuste osutamise vabadust käsitletakse transpordi jaotise sätetes.  
2. Kapitali liikumisega seotud pangandus- ja kindlustusteenused liberaliseeritakse rööbiti kapitali 
liikumise liberaliseerimisega.ET C 83/70 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 59  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 52)  
1. Et saavutada teenuse liberaliseerimine, annavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku 
tavamenetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega direktiive.  
2. Lõikes 1 märgitud direktiivide puhul käsitletakse üldjuhul prioriteetsena neid teenuseid, mis 
otseselt mõjutavad tootmiskulusid või mille liberaliseerimine aitab edendada kaubavahetust.  
Artikkel 60  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 53)  
Kui liikmesriikide üldine majandusolukord ja vastava majandussektori olukord seda võimaldavad, 
teevad nad jõupingutusi, selleks et liberaliseerida teenuseid üle selle määra, mis on nõutud artikli 
59 lõike 1 alusel antud direktiivides.  
Komisjon annab selleks nendele liikmesriikidele soovitusi.  
Artikkel 61  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 54)  
Niikaua kui teenuste osutamise vabaduse piirangud ei ole kaotatud, rakendab iga liikmesriik selliseid 
piiranguid kõigi isikute suhtes, kes osutavad teenuseid artikli 56 esimeses lõigus määratletud tähen ­
duses, tegemata vahet nende kodakondsuse või elukoha alusel.  
Artikkel 62  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 55)  
Käesolevas peatükis käsitletud küsimuste puhul rakendatakse artiklite 51–54 sätteid.  
4. PEATÜKK  
KAPITAL JA MAKSED 
Artikkel 63  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 56)  
1. Käesoleva peatüki sätete kohaselt keelatakse kõik kapitali liikumise piirangud liikmesriikide 
vahel ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel.  
2. Käesoleva peatüki sätete kohaselt keelatakse kõik maksepiirangud liikmesriikide vahel ning 
liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/71
Artikkel 64  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 57)  
1. Artikli 63 sätted ei takista kohaldamast kolmandate riikide suhtes 31. detsembril 1993 sise ­
riikliku või liidu õiguse järgi kehtivaid piiranguid, mis käsitlevad kapitali liikumist kolmandatesse 
riikidesse või kolmandatest riikidest seoses otseinvesteeringutega – kaasa arvatud investeeringud 
kinnisvarasse –, asutamisega, finantsteenuste osutamisega või väärtpaberite lubamisega kapitaliturgu ­
dele. Bulgaaria, Eesti ja Ungari siseriikliku õiguse järgi kehtivate piirangute puhul on vastav kuupäev 
31. detsember 1999.  
2. Püüdes saavutada võimalikult laialdast kapitali vaba liikumist liikmesriikide ja kolmandate 
riikide vahel ning ilma et see piiraks aluslepingute teiste peatükkide kohaldamist, võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastu meetmed kapitali liikumise kohta 
kolmandatesse riikidesse ja kolmandatest riikidest seoses otseinvesteeringutega – kaasa arvatud inves
­
teeringud kinnisvarasse –, asutamisega, finantsteenuste osutamisega või väärtpaberite lubamisega 
kapitaliturgudele.  
3. Erandina lõikest 2 võib ainult nõukogu seadusandliku erimenetluse kohaselt ja pärast konsul ­
teerimist Euroopa Parlamendiga ühehäälselt võtta vastu meetmeid, mis kujutavad endast liidu õiguses 
sammu tagasi kapitali kolmandatesse riikidesse ja kolmandatest riikidest liikumise liberaliseerimise 
osas. 
Artikkel 65  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 58)  
1. Artikli 63 sätted ei mõjuta liikmesriikide õigust:  
a) kohaldada oma maksuseaduste vastavaid sätteid, mis eristavad maksumaksjaid nende elukoha või 
nende kapitali investeerimise koha põhjal;  
b) võtta kõiki vajalikke meetmeid, et takistada siseriiklike õigusnormide rikkumist, eriti maksustamise 
ja rahaasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve alal, või kehtestada kapitali liikumise 
deklareerimise kord haldamiseks vajalike või statistiliste andmete saamiseks, või võtta meetmeid, 
mis on õigustatud avaliku korra või avaliku julgeoleku seisukohalt.  
2. Käesoleva peatüki sätted ei mõjuta niisuguste asutamisõiguse piirangute kohaldamist, mis on 
kooskõlas aluslepingutega.  
3. Lõigetes 1 ja 2 märgitud meetmed ja kord ei tohi kujutada endast suvalise diskrimineerimise 
vahendit ega varjatud piirangut kapitali ja maksete vabale liikumisele artikli 63 tähenduses.ET C 83/72 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
4. Artikli 64 lõike 3 rakendusmeetmete puudumisel võib komisjon või kui komisjon ei ole kolme 
kuu jooksul alates asjaomase liikmesriigi taotluse esitamisest otsust teinud, nõukogu vastu võtta 
otsuse, millega nähakse ette, et liikmesriigi vastuvõetud üht või enamat kolmandat riiki puudutavad 
piiravad maksumeetmed loetakse aluslepingutega kokkusobivaks, kui nad on põhjendatud ühega liidu eesmärkidest ja sobivad siseturu nõuetekohase toimimisega. Nõukogu teeb otsuse ühehäälselt liik
­
mesriigi taotluse põhjal.  
Artikkel 66  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 59)  
Kui erandlike asjaolude tõttu kapitali liikumine kolmandatesse riikidesse või kolmandatest riikidest 
põhjustab või ähvardab põhjustada tõsiseid raskusi majandus- ja rahaliidu toimimises, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Keskpangaga võtta kolmandate riikide suhtes mitte kauemaks kui kuueks kuuks tarvitusele kaitsemeetmed, kui sellised meetmed on välti
­
matud.  
V JAOTIS  
VABADUSEL, TURVALISUSEL JA ÕIGUSEL RAJANEV ALA  
1. PEATÜKK  
ÜLDSÄTTED  
Artikkel 67  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 61 ja endine EL lepingu artikkel 29)  
1. Liit moodustab vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala, kus austatakse põhiõigusi ning 
liikmesriikide erinevaid õigussüsteeme ja -traditsioone.  
2. Liit tagab isikutele piirikontrolli puudumise sisepiiridel ning kujundab varjupaiga, sisserände ja 
välispiiril teostatava kontrolli valdkonnas liikmesriikidevahelisel solidaarsusel põhineva ühise poliitika, mis on õiglane kolmandate riikide kodanike suhtes. Käesoleva jaotise kohaldamisel koheldakse koda
­
kondsuseta isikuid kolmandate riikide kodanikena.  
3. Liit püüab tagada kõrge turvalisuse taseme kuritegevuse, rassismi ja ksenofoobia vältimise ja 
nende vastu võitlemise meetmetega, politsei ja õigusasutuste ning muude pädevate asutuste tegevuse koordineerimise ja koostöö tagamise meetmetega, samuti kriminaalasjades tehtud kohtuotsuste 
vastastikuse tunnustamisega ning vajaduse korral kriminaalõiguse alaste õigusaktide lähendamisega.  
4. Liit hõlbustab õiguskaitse kättesaadavust eelkõige tsiviilasjades tehtud kohtuotsuste ja kohtuvä
­
liste otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte kaudu.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/73
Artikkel 68 
Euroopa Ülemkogu määratleb seadusandliku ja operatiivtegevuse kavandamise strateegilised suunised 
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala piires.  
Artikkel 69 
Riikide parlamendid tagavad 4. ja 5. peatüki alusel esitatavate ettepanekute ja seadusandlike algatuste 
vastavuse subsidiaarsuse põhimõttele vastavalt protokollile subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhi ­
mõtte kohaldamise kohta.  
Artikkel 70 
Ilma et see piiraks artiklite 258, 259 ja 260 kohaldamist, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal 
eelkõige vastastikuse tunnustamise põhimõtte täieliku rakendamise hõlbustamiseks võtta vastu meet ­
meid, millega sätestatakse kord, mille kohaselt liikmesr iigid hindavad koostöös komisjoniga objek ­
tiivselt ja erapooletult käesolevas jaos osutatud liidu poliitika rakendamist liikmesriikide asutuste 
poolt. Euroopa Parlamenti ja riikide parlamente teavitatakse hindamise sisust ja tulemustest.  
Artikkel 71  
(endine EL lepingu artikkel 36)  
Sisejulgeoleku alase operatiivkoostöö edendamiseks ja tugevdamiseks liidus moodustatakse nõukogu 
alaline komitee. Ilma et see piiraks artikli 240 kohaldamist, aitab komitee kaasa liikmesriikide 
pädevate asutuste tegevuse koordineerimisele. Selle komitee töös võivad osaleda liidu asjaomaste 
organite ja asutuste esindajad. Euroopa Parlamenti ja riikide parlamente teavitatakse komitee tegevu ­
sest.  
Artikkel 72  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 64 lõige 1 ja endine EL lepingu artikkel 33)  
Käesolev jaotis ei mõjuta liikmesriikide nende kohustuste täitmist, mis on seotud avaliku korra 
säilitamise ja sisejulgeoleku kaitsmisega.  
Artikkel 73  
Liikmesriigid võivad luua omavahel ja omal vastutusel riigi julgeoleku kaitsmise eest vastutavate 
haldusteenistuste vahel koostöö- ja koordinatsioonivorme, mida nad peavad asjakohaseks.ET C 83/74 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 74  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 66)  
Nõukogu võtab vastu meetmeid liikmesriikide pädevate talituste vahelise ning samuti nende talituste 
ja komisjoni vahelise halduskoostöö tagamiseks käesolevas jaotises käsitletavates valdkondades. 
Nõukogu teeb otsuse komisjoni ettepaneku põhjal, kui artiklist 76 ei tulene teisiti, ja pärast konsul ­
teerimist Euroopa Parlamendiga.  
Artikkel 75  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 60)  
Kui see on vajalik artiklis 67 osutatud eesmärkide saavutamiseks terrorismi ja sellega seotud tegevuse 
ennetamise ja selle vastu võitlemise osas, määratlevad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt määruste abil raamistiku haldusmeetmete võtmiseks kapitali liikumise ja maksete suhtes, näiteks füüsilistele või juriidilistele isikutele, rühmadele või mitteriiklikele rühmitus
­
tele kuuluvate või nende omandis või valduses olevate rahaliste vahendite, finantsvarade või majan ­
duslike tulude külmutamiseks.  
Nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmeid esimeses lõigus osutatud raamistiku 
rakendamiseks.  
Käesolevas artiklis osutatud õigusaktid sisaldavad vajalikke õiguslikke tagatisi käsitlevaid sätteid.  
Artikkel 76 
4. ja 5. peatükis osutatud õigusaktid ning artiklis 74 osutatud meetmed, mis tagavad halduskoostöö 
nimetatud peatükkides määratletud valdkondades, võetakse vastu:  
a) komisjoni ettepaneku põhjal, või  
b) ühe neljandiku liikmesriikide algatusel.  
2. PEATÜKK  
PIIRIKONTROLLI-, VARJUPAIGA- JA SISSERÄNDEPOLIITIKA  
Artikkel 77  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 62)  
1. Liit töötab välja poliitika, mille eesmärk on:  
a) tagada sisepiiride ületamisel igasuguse piirikontrolli puudumine mis tahes kodakondsusega isikute 
suhtes;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/75
b) tagada isikute kontrollimine ja tõhusa valve teostamine välispiiride ületamisel;  
c) kehtestada järk-järgult välispiiride integreeritud piirivalvesüsteem.  
2. Lõikes 1 osutatud eesmärgil võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenet ­
luse kohaselt vastu meetmed, mis käsitlevad:  
a) ühtset poliitikat viisade ja muude lühiajaliste elamislubade suhtes;  
b) välispiire ületavate isikute suhtes teostatavat kontrolli;  
c) tingimusi, mille kohaselt kolmandate riikide kodanikud võivad liidu piires lühiajaliselt vabalt 
liikuda;  
d) meetmeid, mis on vajalikud välispiiride integreeritud piirivalvesüsteemi järkjärguliseks kehtestami ­
seks;  
e) igasuguse piirikontrolli puudumist mis tahes kodakondsusega isikute suhtes sisepiiride ületamisel.  
3. Kui artikli 20 lõike 2 punktis a osutatud õiguse kasutamise hõlbustamiseks osutub vajalikuks 
liidu meede, mille jaoks aluslepingud ei ole sätestanud vajalikke volitusi, võib nõukogu seadusandliku 
erimenetluse kohaselt kehtestada sätteid passide, isikutunnistuste, elamislubade või muude selliste 
dokumentide kohta. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.  
4. Käesolev artikkel ei mõjuta liikmesriikide pädevust tähistada oma piire maastikul kooskõlas 
rahvusvahelise õigusega.  
Artikkel 78  
(endised EÜ asutamislepingu artikli 63 esimese lõigu punktid 1 ja 2 ning artikli 64 lõige 2)  
1. Liit arendab välja varjupaiga, täiendava kaitse ja ajutise kaitsega seotud ühise poliitika, mille 
eesmärk on tagada sobiv seisund kõikidele rahvusvahelist kaitset vajavatele kolmandate riikide koda ­
nikele ning tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtte järgimine. Nimetatud poliitika peab 
vastama 28. juuli 1951. aasta Genfi konventsioonile ja 31. jaanuari 1967. aasta pagulasseisundit 
käsitlevale protokollile ning teistele asjakohastele lepingutele.  
2. Lõikes 1 osutatud eesmärgil võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenet ­
luse kohaselt vastu meetmed Euroopa ühise varjupaigasüsteemi kohta, mis hõlmab:  
a) kogu liidus kehtivat ühetaolist varjupaigaseisundit kolmandate riikide kodanikele;  
b) ühetaolist täiendava kaitse seisundit kolmandate riikide kodanikele, kes Euroopa varjupaika 
saamata vajavad rahvusvahelist kaitset;ET C 83/76 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
c) ühist ajutise kaitse süsteemi ümberasustatud isikutele nende massilise sissevoolu korral;  
d) ühist menetlust ühetaolise varjupaiga või täiendava kaitse seisundi andmiseks ja äravõtmiseks;  
e) kriteeriume ja mehhanisme, millega määratakse kindlaks, milline liikmesriik on vastutav varju ­
paiga- või täiendava kaitse taotluse läbivaatamise eest;  
f) varjupaiga või täiendava kaitse taotlejate vastuvõtmise tingimusi käsitlevaid norme;  
g) partnerlust ja koostööd kolmandate riikidega, et juhtida varjupaika, täiendavat või ajutist kaitset 
taotlevate isikute sissevoolu.  
3. Kui ühes või mitmes liikmesriigis tekib kolmandate riikide kodanike ootamatu sissevoolu tõttu 
hädaolukord, võib nõukogu võtta komisjoni ettepan eku põhjal vastu ajutisi meetmeid asjaomase 
liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide toetamiseks. Nõukogu teeb otsuse pärast konsulteerimist 
Euroopa Parlamendiga.  
Artikkel 79  
(endised EÜ asutamislepingu artikli 63 esimese lõigu punktid 3 ja 4)  
1. Liit töötab välja ühise sisserändepoliitika, mille eesmärk on tagada kõigil etappidel sisserände ­
voogude tõhus juhtimine, liikmesriikides seaduslikult elavate kolmandate riikide kodanike õiglane 
kohtlemine ning tõhusamad meetmed ebaseadusliku sisserände ja inimkaubanduse ennetamiseks ja 
nende vastu võitlemiseks.  
2. Lõikes 1 osutatud eesmärgil võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenet ­
luse kohaselt vastu meetmed järgmistes valdkondades:  
a) liikmesriiki sisenemise ja seal viibimise tingimused ning normid, mille kohaselt liikmesriigid 
väljastavad pikaajalisi viisasid ja elamislube, sealhulgas neid, mille eesmärk on perekondade taas ­
ühinemine;  
b) liikmesriigis seaduslikult elavate kolmandate riikide kodanike õiguste määratlemine, sealhulgas 
liidusisest liikumisvabadust ja teistes liikmesriikides elamist reguleerivate tingimuste sätestamine;  
c) ebaseaduslik sisseränne ja ebaseaduslik elamine riigis, sealhulgas ebaseaduslikult riigis elavate 
isikute väljasaatmine ja repatrieerimine;  
d) võitlemine inimkaubanduse, eelkõige naiste ja lastega kauplemise vastu.  
3. Liit võib sõlmida kolmandate riikidega tagasivõtulepinguid riigis loata elavate kolmandate 
riikide kodanike, kes ei täida või enam ei täida liikmesriigi territooriumile sisenemise, seal viibimise 
või elamise nõudeid, tagasivõtmiseks nende päritoluriiki või -kohta.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/77
4. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad seadusandliku tavamenetluse kohaselt kehtestada meet ­
meid, millega stimuleeritakse ja toetatakse liikmesriike oma territooriumil seaduslikult elavate 
kolmandate riikide kodanike integratsiooni soodustamisel, ilma et see kohustaks liikmesriike oma õigus- ja haldusnorme ühtlustama.  
5. Käesolev artikkel ei mõjuta liikmesriikide õigust otsustada seda, kui palju lubada oma territoo
­
riumile kolmandate riikide kodanikke, kes saabuvad riiki töö otsimise eesmärgil kas palgatöötajana või füüsilisest isikust ettevõtjana.  
Artikkel 80 
Käesolevas peatükis sätestatud liidu poliitika kavandamisel ja elluviimisel juhindutakse solidaarsuse 
ning vastutuse, sealhulgas finantskoormuse liikmesriikide vahelise õiglase jagamise põhimõtetest. Käesoleva peatüki põhjal vastu võetud liidu õigusaktides sisalduvad vajaduse korral asjakohased 
meetmed nimetatud põhimõtete rakendamiseks.
 
3. PEATÜKK  
ÕIGUSALANE KOOSTÖÖ TSIVIILASJADES  
Artikkel 81  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 65)  
1. Liit arendab õigusalast koostööd piiriülese toimega tsiviilasjades, lähtudes kohtuotsuste ja 
kohtuväliste otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttest. Selline koostöö võib hõlmata meetmete 
võtmist liikmesriikide õigus- ja haldusnormide lähendamiseks.  
2. Lõikes 1 osutatud eesmärgil, ja eriti kui see on vajalik siseturu nõuetekohaseks toimimiseks, 
võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastu meetmeid, mille 
eesmärk on tagada:  
a) kohtuotsuste ja kohtuväliste otsuste vastastikune tunnustamine ja täitmine liikmesriikide vahel;  
b) kohtu- ja kohtuväliste dokumentide piiriülene kättetoimetamine;  
c) liikmesriigis kohaldatavate rahvusvahelise eraõiguse normide ja kohtualluvust reguleerivate 
normide kokkusobivus;  
d) koostöö tõendite kogumisel;  
e) õiguskaitse tõhus kättesaadavus;  
f) tsiviilkohtumenetluse nõuetekohast toimimist takistavate tegurite kõrvaldamine, vajaduse korral 
edendades liikmesriikides kohaldatavate tsiviilkohtumenetlusnormide kokkusobivust;ET C 83/78 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
g) vaidluste lahendamise alternatiivsete meetodite väljatöötamine;  
h) kohtunike ja kohtutöötajate koolituse toetamine.  
3. Erandina lõikest 2 sätestab perekonnaõiguse piiriülest toimet käsitlevad meetmed nõukogu 
seadusandliku erimenetluse kohaselt. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist Euroopa 
Parlamendiga.  
Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal võtta vastu otsuse, millega määratakse kindlaks need 
perekonnaõiguse piiriülese toimega aspektid, mille kohta võib õigusaktid võtta vastu tavamenetluse 
käigus. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.  
Teises lõigus osutatud ettepanek edastatakse riikide parlamentidele. Kui riigi parlament annab kuue 
kuu jooksul alates asjakohase teatise edastamise kuupäevast teada oma vastuseisust, otsust vastu ei 
võeta. Kui vastuseisu ei väljendata, võib nõukogu otsuse vastu võtta.  
4. PEATÜKK  
ÕIGUSALANE KOOSTÖÖ KRIMINAALASJADES  
Artikkel 82  
(endine EL lepingu artikkel 31)  
1. Liidus põhineb kriminaalasjades tehtav õigusalane koostöö kohtuotsuste ja õigusasutuste otsuste 
vastastikuse tunnustamise põhimõttel ning hõlmab liikmesriikide õigus- ja haldusnormide lähenda ­
mist lõikes 2 ja artiklis 83 osutatud valdkondades.  
Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastu meetmed, et:  
a) kehtestada eeskirjad ja menetlused igat liiki kohtuotsuste ja õigusasutuste otsuste tunnustamise 
tagamiseks kõikjal liidus;  
b) ennetada ja lahendada kohtualluvuse konflikte liikmesriikide vahel;  
c) toetada kohtunike, prokuröride ning kohtute ja prokuratuuride töötajate koolitust;  
d) hõlbustada liikmesriikide õigusasutuste või samaväärsete asutuste vahelist koostööd kriminaalas ­
jade menetlemisel ja otsuste täitmisel.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/79
2. Määral, mil see on vajalik kohtuotsuste ja õigusasutuste otsuste vastastikuse tunnustamise ning 
samuti politsei- ja õiguskoostöö hõlbustamiseks piiriülese mõõtmega kriminaalasjades, võivad 
Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt kehtestada direktiividega miini ­
mumeeskirjad. Sellised eeskirjad võtavad arvesse liikmesriikide õigustraditsioonide ja -süsteemide 
vahelisi erinevusi.  
Need käsitlevad:  
a) tõendite vastastikust lubatavust liikmesriikide vahel;  
b) isikute õigusi kriminaalmenetluses;  
c) kuriteoohvrite õigusi;  
d) kriminaalmenetluse muid eriomaseid aspekte, mis nõukogu on otsusega eelnevalt kindlaks 
määranud; asjaomase otsuse vastuvõtmisel teeb nõukogu ühehäälse otsuse pärast Euroopa Parla ­
mendilt nõusoleku saamist.  
Käesolevas lõikes osutatud miinimumeeskirjade vastuvõtmine ei takista liikmesriike säilitamast või 
kehtestamast isikutele kõrgema tasemega kaitset.  
3. Kui nõukogu liige leiab, et lõikes 2 osutatud direktiivi eelnõu mõjutaks tema kriminaalõigus ­
süsteemi aluspõhimõtteid, võib ta nõuda, et direktiivi eelnõu esitataks Euroopa Ülemkogule. Sellisel 
juhul seadusandlik tavamenetlus peatatakse. Pärast arutelu ja konsensuse korral saadab Euroopa 
Ülemkogu nelja kuu jooksul pärast asjaomase menetluse peatamist eelnõu tagasi nõukogule, kes 
lõpetab seadusandliku tavamenetluse peatamise.  
Kui puudub kokkulepe, kuid vähemalt üheksa liikmesriiki soovib asjaomase direktiivi eelnõu alusel 
sisse seada tõhustatud koostöö, teavitavad liikmesriigid sellest Euroopa Parlamenti, nõukogu ja 
komisjoni sama tähtaja jooksul. Sellisel juhul loetakse Euroopa Liidu lepingu artikli 20 lõikes 2 ja 
käesoleva lepingu artikli 329 lõikes 1 osutatud luba tõhustatud koostöö alustamiseks antuks ning 
kohaldatakse tõhustatud koostöö sätteid.  
Artikkel 83  
(endine EL lepingu artikkel 31)  
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad seadusandliku tavamenetluse kohaselt direktiivide abil 
kehtestada miinimumeeskirjad kuritegude ja karistuste määratlemiseks eriti ohtlike piiriülese mõõt ­
mega kuriteoliikide puhul tulenevalt nende kuritegude olemusest või mõjust või erivajadusest 
võidelda nende vastu ühistel alustel.ET C 83/80 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Need kuriteoliigid on järgmised: terrorism, inimkaubandus ning naiste ja laste seksuaalne ärakasuta ­
mine, ebaseaduslik uimastikaubandus, ebaseaduslik relvaäri, rahapesu, korruptsioon, maksevahendite 
võltsimine, arvutikuriteod ja organiseeritud kuritegevus.  
Olenevalt kuritegevusealase olukorra kujunemisest võib nõukogu võtta vastu otsuse, milles määra ­
takse kindlaks muud kuriteovaldkonnad, mis vastavad käesolevas lõikes sätestatud kriteeriumidele. Nõukogu teeb otsuse ühehäälselt pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist.  
2. Kui kriminaalõiguse alaste õigus- ja haldusnormide lähendamine osutub möödapääsmatuks liidu 
poliitika tulemusliku elluviimise tagamiseks valdkonnas, kus on rakendatud ühtlustamismeetmeid, võidakse direktiividega kehtestada asjaomases valdkonnas kuritegude ja karistuste määratlemise miini
­
mumeeskirjad. Asjaomased direktiivid võetakse vastu seadusandliku tavamenetluse või seadusandliku erimenetluse kohaselt vastavalt sellele, millist menetlust järgiti asjaomaste ühtlustamismeetmete vastu
­
võtmisel, ilma et see piiraks artikli 76 kohaldamist.  
3. Kui nõukogu liige leiab, et lõikes 1 või 2 osutatud direktiivi eelnõu mõjutaks tema kriminaa ­
lõigussüsteemi aluspõhimõtteid, võib ta nõuda, et direktiivi eelnõu esitataks Euroopa Ülemkogule. Sellisel juhul seadusandlik tavamenetlus peatatakse. Pärast arutelu ja konsensuse korral saadab 
Euroopa Ülemkogu nelja kuu jooksul pärast asjaomase menetluse peatamist eelnõu tagasi nõukogule, 
kes lõpetab seadusandliku tavamenetluse peatamise.  
Kui puudub kokkulepe, kuid vähemalt üheksa liikmesriiki soovib asjaomase direktiivi eelnõu alusel 
sisse seada tõhustatud koostöö, teavitavad liikmesriigid sellest Euroopa Parlamenti, nõukogu ja 
komisjoni sama tähtaja jooksul. Sellisel juhul loetakse Euroopa Liidu lepingu artikli 20 lõikes 2 ja 
käesoleva lepingu artikli 329 lõikes 1 osutatud luba tõhustatud koostöö alustamiseks antuks ning 
kohaldatakse tõhustatud koostöö sätteid.  
Artikkel 84  
Euroopa Parlament ja nõukogu võivad seadusandliku tavamenetluse kohaselt kehtestada meetmeid 
liikmesriikide tegevuse edendamiseks ja toetamiseks kuritegevuse ennetamise alal. Sellised meetmed ei 
või kohustada liikmesriike oma õigus- ja haldusnorme ühtlustama.  
Artikkel 85
 
(endine EL lepingu artikkel 31)  
1. Eurojusti ülesanne on toetada ja tõhustada liikmesriikide asutuste ja Europoli läbi viidud uuri ­
mistoimingute ja hangitud teabe põhjal riikide uurimise ja süüdistuse ettevalmistamise eest vastu ­
tavate asutuste tegevuse koordineerimist ja koostööd raskete kuritegude puhul, mis puudutavad kahte 
või enamat liikmesriiki või nõuavad ühistel alustel läbi viidavaid süüdistuse esitamisega seotud 
toiminguid.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/81
Sellega seoses määravad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt 
määruste abil kindlaks Eurojusti struktuuri, toimimismehhanismid, tegevusvaldkonna ja ülesanded. 
Asjaomaste ülesannete hulka võivad kuuluda:  
a) riigi pädevate asutuste poolt läbiviidavate uurimise alustamine ja ettepanekute tegemine süüdis ­
tuste esitamiseks, eelkõige seoses liidu finantshuve kahjustavate kuritegudega;  
b) punktis a osutatud uurimise ja süüdistuste ettevalmistamise koordineerimine;  
c) õigusalase koostöö tugevdamine, sealhulgas kohtualluvuse konfliktide lahendamise teel tiheda 
koostöö abil Euroopa õigusalase koostöö võrgustikuga.  
Asjaomaste määrustega määratakse kindlaks ka kord Euroopa Parlamendi ja riikide parlamentide 
kaasamiseks Eurojusti tegevuse hindamisse.  
2. Lõikes 1 osutatud süüdistuse ettevalmistamisel teostavad menetlustoiminguid liikmesriigi 
pädevad ametnikud, ilma et see piiraks artikli 86 sätete kohaldamist.  
Artikkel 86 
1. Liidu finantshuve kahjustavate kuritegude vastu võitlemiseks võib nõukogu seadusandliku 
erimenetluse kohaselt määruste abil asutada Eurojusti põhjal Euroopa Prokuratuuri. Nõukogu teeb 
otsuse ühehäälselt pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist.  
Kui ühehäälset otsust ei saavutata, võib vähemalt üheksa liikmesriiki nõuda, et määruse eelnõu 
esitataks Euroopa Ülemkogule. Sellisel juhul nõukogus toimuv menetlus peatatakse. Pärast arutelu 
ja konsensuse korral saadab Euroopa Ülemkogu nelja kuu jooksul pärast asjaomase menetluse 
peatamist eelnõu tagasi nõukogule vastuvõtmiseks.  
Kui puudub kokkulepe, kuid vähemalt üheksa liikmesriiki soovib asjaomase määruse eelnõu alusel 
sisse seada tõhustatud koostöö, teavitavad liikmesriigid sellest Euroopa Parlamenti, nõukogu ja komisjoni sama tähtaja jooksul. Sellisel juhul loetakse Euroopa Liidu lepingu artikli 20 lõikes 2 ja 
käesoleva lepingu artikli 329 lõikes 1 osutatud luba tõhustatud koostöö alustamiseks antuks ning 
kohaldatakse tõhustatud koostöö sätteid.  
2. Euroopa Prokuratuuril on, vajaduse korral koostöös Europoliga, pädevus lõikes 1 osutatud 
määruses kindlaks määratud liidu finantshuve kahjustavate kuritegude uurimiseks ning nende kuri
­
tegude täideviijate ja osavõtjate vastutusele võtmise tagamiseks. Euroopa Prokuratuur täidab liikmes ­
riikide pädevates kohtutes nende kuritegude puhul prokuröri ülesandeid.ET C 83/82 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
3. Lõikes 1 osutatud määrustega kinnitatakse Euroopa Prokuratuuri põhikiri, tema ülesannete 
täitmise tingimused, menetlusreeglid tema tegevuse ja tõendite lubatavuse kohta, samuti tema ülesan ­
nete täitmisel tehtud menetlustoimingute kohtuliku kontrolli suhtes kohaldatavad eeskirjad.  
4. Euroopa Ülemkogu võib samal ajal või hiljem võtta vastu otsuse lõike 1 muutmise kohta, et 
laiendada Euroopa Prokuratuuri volitusi piiriülese mõõtmega raskete kuritegude vastu võitlemisele, ja 
muuta vastavalt lõiget 2, mis käsitleb mitut liikmesriiki puudutavate raskete kuritegude täideviijaid ja osavõtjaid. Euroopa Ülemkogu teeb otsuse ühehäälselt pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku 
saamist ja pärast konsulteerimist komisjoniga.
 
5. PEATÜKK  
POLITSEIKOOSTÖÖ  
Artikkel 87  
(endine EL lepingu artikkel 30)  
1. Liit seab kõikide liikmesriikide pädevate asutuste, sealhulgas politsei-, tolli- ja teiste õiguskait ­
seasutuste vahel sisse politseikoostöö, mis hõlmab kuritegude ennetamist, avastamist ja uurimist.  
2. Lõikes 1 osutatud eesmärgil võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenet ­
luse kohaselt kehtestada meetmeid seoses:  
a) asjakohaste andmete kogumise, säilitamise, töötlemise, analüüsi ja vahetusega;  
b) personali koolitamise toetamisega ning personali vahetamise, seadmete kasutamise ja kriminalisti ­
kauuringute alase koostööga;  
c) organiseeritud kuritegevuse raskete vormide avastamisega seotud ühiste uurimismeetoditega.  
3. Nõukogu võib seadusandliku erimenetluse kohaselt kehtestada meetmeid käesolevas artiklis 
nimetatud asutuste vahelise operatiivkoostöö valdkonnas. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast 
konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.  
Kui ühehäälset otsust ei saavutata, võib vähemalt üheksa liikmesriiki nõuda, et meetmete eelnõu 
esitataks Euroopa Ülemkogule. Sellisel juhul nõukogus toimuv menetlus peatatakse. Pärast arutelu ja 
konsensuse korral saadab Euroopa Ülemkogu nelja kuu jooksul pärast asjaomase menetluse peatamist 
eelnõu tagasi nõukogule vastuvõtmiseks.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/83
Kui puudub kokkulepe, kuid vähemalt üheksa liikmesriiki soovib asjaomase meetmete eelnõu alusel 
sisse seada tõhustatud koostöö, teavitavad liikmesriigid sellest Euroopa Parlamenti, nõukogu ja 
komisjoni sama tähtaja jooksul. Sellisel juhul loetakse Euroopa Liidu lepingu artikli 20 lõikes 2 ja 
käesoleva lepingu artikli 329 lõikes 1 osutatud luba tõhustatud koostöö alustamiseks antuks ning kohaldatakse tõhustatud koostöö sätteid.  
Teises ja kolmandas lõigus sätestatud erimenetlust ei kohaldata õigusaktide suhtes, mis moodustavad 
Schengeni acquis' edasiarenduse.  
Artikkel 88
 
(endine EL lepingu artikkel 30)  
1. Europoli ülesanne on toetada ja tõhustada liikmesriikide politseiasutuste ja teiste õiguskaitseor ­
ganite tegevust ning nende vastastikust koostööd kahte või enamat liikmesriiki puudutava raske 
kuritegevuse, terrorismi ning liidu poliitikaga hõlmatud ühist huvi kahjustavate kuritegevuse vormide 
ennetamisel ja nende vastu võitlemisel.  
2. Euroopa Parlament ja nõukogu määravad seadusandliku tavamenetluse kohaselt määruste abil 
kindlaks Europoli struktuuri, toimimismehhanismid, tegevusvaldkonna ja ülesanded. Asjaomaste 
ülesannete hulka võivad kuuluda:  
a) liikmesriikide asutustelt, kolmandatelt riikidelt või organitelt saadud andmete kogumine, säilita ­
mine, töötlemine, analüüs ja vahetus;  
b) liikmesriikide pädevate asutuste poolt ühiselt või ühiste uurimisrühmade poolt ettevõetud uuri ­
mistoimingute ja operatiivtegevuse koordineerimine, korraldamine ja teostamine, vajaduse korral 
koostöös Eurojustiga.  
Asjaomaste määrustega määratakse kindlaks ka see, kuidas kontrollib Euroopa Parlament koostöös 
riikide parlamentidega Europoli tegevust.  
3. Europoli mis tahes operatiivtegevust tuleb korraldada koostöös selle liikmesriigi asutustega, 
kelle territooriumil nimetatud tegevus toimub, ning nende nõusolekul. Sunnimeetmete rakendamise 
volitused on üksnes riigi pädevatel asutustel.  
Artikkel 89  
(endine EL lepingu artikkel 32)  
Nõukogu sätestab seadusandliku erimenetluse kohaselt tingimused ja piirangud, mida järgides võivad 
liikmesriikide pädevad asutused, millele viidatakse artiklites 82 ja 87, tegutseda teise liikmesriigi 
territooriumil koostöös selle liikmesriigi pädevate asutustega ja nende nõusolekul. Nõukogu teeb 
ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.ET C 83/84 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
VI JAOTIS  
TRANSPORT  
Artikkel 90  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 70)  
Käesolevas jaotises käsitletud küsimustes taotletakse aluslepingute eesmärke ühist transpordipoliitikat 
rakendades.  
Artikkel 91  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 71)  
1. Euroopa Parlament ja nõukogu, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast 
konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide komiteega, kehtestavad transpordi 
iseärasusi arvesse võttes artikli 90 rakendamiseks:  
a) ühised eeskirjad, mida kohaldatakse liikmesriigi territooriumile või sealt välja kulgeva rahvusva ­
helise transpordi suhtes, samuti läbi ühe või mitme liikmesriigi territooriumi kulgeva rahvusva ­
helise transpordi suhtes;  
b) tingimused, mille kohaselt võivad liikmesriigis transporditeenuseid osutada mitteresidentidest 
vedajad; 
c) meetmed transpordi ohutuse tõhustamiseks;  
d) kõik muud asjakohased sätted.  
2. Lõikes 1 osutatud meetmete vastuvõtmisel võetakse arvesse juhtumeid, mil nende kohaldamine 
võiks tõsiselt kahjustada teatud piirkondade elatustaset ja tööhõivet, samuti transpordiobjektide 
haldamist.  
Artikkel 92  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 72)  
Kuni artikli 91 lõikes 1 osutatud sätete kehtestamiseni ei või ükski liikmesriik ilma nõukogu poolt 
ühehäälselt vastuvõetud meetmeta, millega nähakse ette erandi tegemine, muuta 1. jaanuaril 1958 või 
ühinevate riikide puhul nende ühinemise kuupäeval seda valdkonda reguleerivaid sätteid teiste liik ­
mesriikide vedajate suhtes ei otsese ega kaudse mõju poolest ebasoodsamaks kui kõnealuse riigi 
vedajate suhtes.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/85
Artikkel 93  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 73)  
Toetused ei ole vastuolus aluslepingutega, kui need vastavad transpordi koordineerimise vajadusele 
või kujutavad endast avalike teenuste hulka kuuluvate teatud kohustuste täitmise kulude katmist.  
Artikkel 94  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 74)  
Iga aluslepingute kohaselt veotariifide ja -tingimuste suhtes võetav meede peab arvesse võtma veda ­
jate majanduslikku olukorda.  
Artikkel 95  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 75)  
1. Liidu piires toimuva transpordi puhul keelatakse diskrimineerimine, mis seisneb selles, et 
vedajad kehtestavad veetavate kaupade päritolu- või sihtriigi alusel erinevad veohinnad või erinevad 
veotingimused ühtede ja samade kaupade transportimisel ühtedel ja samadel ühendusteedel.  
2. Lõikes 1 sätestatu ei takista Euroopa Parlament ja nõukogu vastu võtmast muid meetmeid 
artikli 91 lõike 1 alusel.  
3. Nõukogu kehtestab komisjoni ettepaneku põhjal ning pärast konsulteerimist Euroopa Parla ­
mendi ning majandus- ja sotsiaalkomiteega eeskirjad lõike 1 sätete rakendamiseks.  
Eelkõige võib nõukogu kehtestada sätteid, mis on vajalikud, et võimaldada liidu institutsioonidel 
tagada lõikes 1 esitatud eeskirja täitmine ning kindlustada, et kasutajad saaksid sellest täiel määral 
kasu.  
4. Omal algatusel või liikmesriigi taotluse põhjal uurib komisjon lõike 1 reguleerimisalasse kuulu ­
vaid diskrimineerimisjuhtumeid ja võtab pärast iga asjassepuutuva liikmesriigiga konsulteerimist vastu vajalikud otsused eeskirjade kohaselt, mis on kehtestatud vastavalt lõike 3 sätetele.  
Artikkel 96
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 76)  
1. Liidu piires osutatavatele transporditeenustele liikmesriigi kehtestatud hinnad ja tingimused, mis 
sisaldavad toetus- või kaitseelementi ühe või mitme ettevõtja või tootmisharu huvides, keelatakse, 
välja arvatud juhul, kui komisjon on andnud selleks loa.ET C 83/86 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. Omal algatusel või liikmesriigi avalduse põhjal vaatab komisjon läbi lõikes 1 märgitud hinnad ja 
tingimused, võttes eriti arvesse ühelt poolt sobiva regionaalse majanduspoliitika nõudeid, väheare ­
nenud piirkondade vajadusi ja poliitilistest asjaoludest tugevasti mõjutatud piirkondade probleeme 
ning teiselt poolt selliste tariifide ja tingimuste mõju eri transpordiliikide omavahelisele konkurentsile.  
Pärast konsulteerimist iga asjassepuutuva liikmesriigiga võtab komisjon vastu vajalikud otsused.  
3. Lõikes 1 sätestatud keeld ei kehti konkurentsitariifide suhtes.  
Artikkel 97  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 77)  
Maksud või lõivud, mida vedaja võtab piiriületamise eest lisaks veohindadele, ei tohi ületada mõist ­
likku taset, kui on võetud arvesse piiriületamisega tegelikult seotud kulud.  
Liikmesriigid püüavad neid kulusid järk-järgult vähendada.  
Komisjon võib anda liikmesriikidele soovitusi käesoleva artikli kohaldamiseks.  
Artikkel 98  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 78)  
Käesoleva jaotise sätted ei takista rakendamast meetmeid, mida Saksamaa Liitvabariigis kasutatakse 
niipalju, kui need meetmed on vajalikud, et kompenseerida Saksamaa jagamisest põhjustatud majan ­
duslikku halvemust sellest jagamisest mõjutatud liitvabariigi mõne piirkonna majanduses. Viis aastat 
pärast Lissaboni lepingu jõustumist võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu võtta otsuse 
käesoleva artikli kehtetuks tunnistamise kohta.  
Artikkel 99  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 79)  
Komisjoni juurde luuakse nõuandekomitee, mis koosneb liikmesriikide valitsuste nimetatud eksperti ­
dest. Pidades seda soovitavaks, konsulteerib komisjon komiteega transpordiküsimustes.  
Artikkel 100  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 80)  
1. Käesoleva jaotise sätted kehtivad raudtee-, maantee- ja siseveetranspordi suhtes.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/87
2. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad seadusandliku tavamenetluse kohaselt kehtestada 
kohased sätted mere- ja lennutranspordi kohta. Nad teevad otsuse pärast konsulteerimist majandus- 
ja sotsiaalkomiteega ning regioonide komiteega.  
VII JAOTIS  
KONKURENTSI, MAKSUSTAMISE JA ÕIGUSAKTIDE ÜHTLUSTAMISE ÜLDEESKIRJAD  
1. PEATÜKK  
KONKURENTSIEESKIRJAD  
1. JAGU 
ETTEVÕTJATE SUHTES KOHALDATAVAD EESKIRJAD  
Artikkel 101  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 81)  
1. Siseturuga on kokkusobimatud ja keelatud kõik sellised ettevõtjatevahelised kokkulepped, ette ­
võtjate ühenduste otsused ja kooskõlastatud tegevus, mis võivad mõjutada liikmesriikidevahelist 
kaubandust ning mille eesmärgiks või tagajärjeks on takistada, piirata või kahjustada konkurentsi 
siseturu piires, iseäranis need kokkulepped, otsused ja tegevus, millega:  
a) otseselt või kaudselt määratakse kindlaks ostu- või müügihinnad või mis tahes muud tehingutin ­
gimused;  
b) piiratakse või kontrollitakse tootmist, turge, tehnilist arengut või investeeringuid;  
c) jagatakse turge või tarneallikaid;  
d) rakendatakse võrdväärsete tehingute puhul erinevaid tingimusi, pannes kaubanduspartnerid sellega 
ebasoodsasse konkurentsiolukorda;  
e) seatakse lepingu sõlmimise eeltingimuseks teise poole nõusolek võtta endale lisakohustusi, mis 
oma laadilt või kaubandustavade kohaselt ei ole seotud sellise lepingu objektiga.  
2. Kõik käesoleva artikli põhjal keelatud kokkulepped või otsused on algusest peale tühised.  
3. Lõike 1 sätted võib kuulutada kohaldamatuks:  
— ettevõtjatevaheliste kokkulepete või kokkuleppeliikide suhtes;  
— ettevõtjate ühenduste otsuste või otsuseliikide suhtes;ET C 83/88 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
— kooskõlastatud tegevuse või kooskõlastatud tegevuse liikide suhtes,  
mis aitavad parandada kaupade tootmist või levitamist või edendada tehnilist või majanduslikku 
progressi, võimaldades samal ajal tarbijatel saada sellest tulenevast kasust õiglase osa, ilma et  
a) kehtestaks asjassepuutuvatele ettevõtjatele piiranguid, mis ei ole nimetatud eesmärkide saavutami ­
seks hädavajalikud;  
b) annaks sellistele ettevõtjatele võimalust kõrvaldada konkurentsi kõnesolevate toodete olulise osa 
suhtes.  
Artikkel 102  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 82)  
Siseturus või selle olulises osas turgu valitseva seisundi kuritarvitamine ühe või mitme ettevõtja poolt 
on keelatud kui siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see võib mõjutada liikmesriikidevahelist 
kaubandust.  
Sellised kuritarvitused võivad seisneda iseäranis:  
a) ebaõiglaste ostu- või müügihindade või muude ebaõiglaste tehingutingimuste otseses või kaudses 
kehtestamises;  
b) toodangu, turgude või tehnilise arengu piiramises tarbijate kahjuks;  
c) erinevate tingimuste rakendamises võrdväärsete tehingute puhul, pannes kaubanduspartnerid 
sellega ebasoodsasse konkurentsiolukorda;  
d) selles, et lepingu sõlmimise eeltingimuseks seatakse teise poole nõusolek võtta endale lisakohus ­
tusi, mis oma laadilt või kaubandustavade kohaselt ei ole seotud lepingu objektiga.  
Artikkel 103  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 83)  
1. Kõik artiklites 101 ja 102 esitatud põhimõtete kohaldamiseks vajalikud määrused või direktiivid 
kehtestab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.  
2. Lõikes 1 märgitud määruste või direktiivide eesmärk on eelkõige:  
a) tagada kinnipidamine artikli 101 lõikes 1 ja artiklis 102 sätestatud keeldudest, kehtestades selleks 
sätted trahvide rakendamiseks;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/89
b) kehtestada üksikasjalikud eeskirjad artikli 101 lõike 3 kohaldamiseks, võttes arvesse ühelt poolt 
vajadust tagada tõhus järelevalve ning teiselt poolt vajadust lihtsustada halduskontrolli niipalju kui 
võimalik; 
c) määratleda vajaduse korral artiklite 101 ja 102 sätete ulatus eri majandusharudes;  
d) määratleda komisjoni ja Euroopa Liidu Kohtu funktsioonid käesoleva lõike sätete kohaldamisel;  
e) määrata kindlaks suhted siseriiklike seaduste ja nii käesoleva jao kui ka käesoleva artikli alusel 
vastuvõetud sätete vahel.  
Artikkel 104  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 84)  
Kuni artikli 103 alusel vastuvõetud sätete jõustumiseni otsustavad liikmesriikide ametiasutused 
kokkulepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuse lubatavuse ning siseturus turgu valitseva seisundi 
kuritarvitamise üle oma riigi õigusaktidest ning artikli 101, eelkõige selle lõike 3, ja artikli 102 
sätetest lähtudes.  
Artikkel 105  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 85)  
1. Ilma et see mõjutaks artikli 104 kohaldamist, kindlustab komisjon artiklites 101 ja 102 esitatud 
põhimõtete rakendamise. Liikmesriigi avalduse põhjal või omal algatusel ning koostöös teda abista ­
vate liikmesriikide pädevate asutustega uurib komisjon juhtumeid, mil kahtlustatakse nimetatud põhimõtete rikkumist. Kui komisjon leiab, et põhimõtteid on rikutud, paneb ta ette kohased 
meetmed rikkumise lõpetamiseks.  
2. Kui rikkumist ei lõpetata, sedastab komisjon kõnealuste põhimõtete rikkumise oma põhjen
­
datud otsuses. Komisjon võib otsuse avaldada ja volitada liikmesriike võtma olukorra parandamiseks 
vajalikke meetmeid, mille tingimused ja üksikasjad määrab komisjon.  
3. Komisjon võib võtta vastu määrusi, mis on seotud kokkulepete liikidega, mille suhtes nõukogu 
on vastu võtnud määruse või direktiivi vastavalt artikli 103 lõike 2 punktile b.  
Artikkel 106  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 86)  
1. Riigi osalusega äriühingute ja nende ettevõtjate puhul, kellele liikmesriigid annavad eri- või 
ainuõigused, ei jõusta ega säilita liikmesriigid mingeid meetmeid, mis on vastuolus aluslepingute eeskirjadega, eelkõige nendega, mis on sätestatud artiklis 18 ja artiklites 101–109.ET C 83/90 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. Ettevõtjad, kellele on antud üldist majandushuvi esindavate teenuste osutamine või kes on 
fiskaalmonopolid, alluvad aluslepingute eeskirjadele, eriti konkurentsieeskirjadele niivõrd, kuivõrd 
nimetatud eeskirjade kohaldamine juriidiliselt ega faktiliselt ei takista nendele määratud eriülesannete 
täitmist. Kaubanduse arengut ei tohi mõjutada määral, mis oleks vastuolus liidu huvidega.  
3. Komisjon tagab käesoleva artikli sätete kohaldamise ja vajaduse korral adresseerib liikmesriiki ­
dele asjakohased direktiivid või otsused.  
2. JAGU 
RIIGIABI  
Artikkel 107  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 87)  
1. Kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest 
ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.  
2. Siseturuga sobib kokku:  
a) üksiktarbijatele antav sotsiaalabi, kui sellist abi antakse ilma asjassepuutuvate toodete päritolul 
põhineva diskrimineerimiseta;  
b) loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi;  
c) Saksamaa jagamisest kahjustatud Saksamaa Liitvabariigi teatud piirkondade majandusele antav abi 
määral, mis on vajalik nimetatud jagamisest põhjustatud majandusliku halvemuse korvamiseks. Viis aastat pärast Lissaboni lepingu jõustumist võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu 
võtta otsuse käesoleva punkti kehtetuks tunnistamise kohta.  
3. Siseturuga kokkusobivaks võib pidada:  
a) abi majandusarengu edendamiseks niisugustes piirkondades, kus elatustase on erakordselt madal 
või kus valitseb tõsine tööpuudus, ja artiklis 349 osutatud piirkondades, arvestades nende struk
­
tuurilist, majanduslikku ja sotsiaalset olukorda;  
b) abi üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimiseks või mõne liikmesriigi majanduses 
tõsise häire kõrvaldamiseks;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/91
c) abi teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, kui niisu ­
gune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvi ­
dega; 
d) abi kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks, kui niisugune abi ei kahjusta kauban ­
dustingimusi ja konkurentsi liidus määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega;  
e) muud liiki abi, mida komisjoni ettepaneku põhjal võib kindlaks määrata nõukogu.  
Artikkel 108  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 88)  
1. Koostöös liikmesriikidega kontrollib komisjon pidevalt kõiki neis riikides olemasolevaid abisüs ­
teeme. Ta paneb liikmesriikidele ette sobivaid meetmeid, mis on vajalikud siseturu järkjärguliseks 
arenguks või toimimiseks.  
2. Kui komisjon leiab pärast asjassepuutuvatelt isikutelt selgituste küsimist, et riigi poolt või riigi 
ressurssidest antav abi ei sobi siseturuga kokku artikli 107 järgi või et sellist abi kasutatakse valel 
eesmärgil, siis otsustab komisjon, et asjassepuutuv riik peab säärase abi lõpetama või muutma seda komisjoni määratud tähtaja jooksul.  
Kui asjassepuutuv riik ei täida ettenähtud tähtaja jooksul komisjoni otsust, võib komisjon või mõni 
teine huvitatud riik erandina artiklite 258 ja 259 sätetest anda asja otse Euroopa Liidu Kohtusse.  
Liikmesriigi avalduse põhjal võib nõukogu ühehäälselt otsustada, et abi, mida see riik annab või 
kavatseb anda, tuleb erandina artikli 107 sätetest või artiklis 109 sätestatud eeskirjadest pidada siseturuga kokkusobivaks, kui sellist otsust õigustavad erandlikud asjaolud. Kui komisjon on kõne
­
soleva abi küsimuses juba algatanud käesoleva lõike esimeses lõigus ettenähtud menetluse, siis tõsiasi, 
et asjassepuutuv riik on esitanud nõukogule avalduse, peatab nimetatud menetluse selle ajani, kuni 
nõukogu on oma seisukoha teatavaks teinud.  
Kui nõukogu ei ole kolme kuu jooksul alates nimetatud avalduse esitamisest oma seisukohta 
teatanud, teeb asja kohta oma otsuse komisjon.  
3. Komisjoni informeeritakse kõikidest plaanidest abi määramise või muutmise kohta piisavalt 
aegsasti, et ta võiks avaldada oma arvamuse. Kui komisjon arvab, et mingi selline plaan ei sobi 
siseturuga kokku artikli 107 järgi, algatab ta viivitamata lõikes 2 ettenähtud menetluse. Asjassepuutuv 
liikmesriik ei tohi rakendada kavatsetud meetmeid enne, kui nimetatud menetluse järgi on tehtud 
lõplik otsus.ET C 83/92 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
4. Komisjon võib võtta vastu määrusi seoses riigiabi liikidega, mille kohta nõukogu on vastavalt 
artiklile 109 kindlaks määranud, et need võib käesoleva artikli lõikes 3 ettenähtud teavitamiskohus ­
tusest vabastada.  
Artikkel 109  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 89)  
Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga anda 
asjakohaseid määrusi artiklite 107 ja 108 kohaldamiseks, eelkõige võib ta määrata need tingimused, 
mille puhul kehtib artikli 108 lõige 3, ja sellest menetlusest vabastatud abi liigid.  
2. PEATÜKK  
MAKSUSÄTTED 
Artikkel 110  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 90)  
Ükski liikmesriik ei kehtesta teiste liikmesriikide toodetele mingeid otseseid ega kaudseid riigimakse, 
mis on suuremad samasugustele kodumaistele toodetele kehtestatud otsestest või kaudsetest maksu ­
dest.  
Liiatigi ei kehtesta ükski liikmesriik teiste liikmesriikide toodetele selliseid riigimakse, mis võimal ­
daksid teiste toodete kaudset kaitset.  
Artikkel 111  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 91)  
Toodete eksportimisel mingi liikmesriigi terr itooriumile ei tohi riigimaksude tagasimaksed ületada 
nendele kehtestatud otseseid või kaudseid riigimakse.  
Artikkel 112  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 92)  
Peale käibemaksu, aktsiisi ja teiste kaudsete maksude ei või muude maksude puhul anda maksuva ­
bastust ega teha tagasimakseid ekspordi puhul teistesse liikmesriikidesse, samuti ei või kehtestada 
tasakaalustusmakse impordile teistest liikmesriikidest, kui nõukogu ei ole kavandatavaid meetmeid 
eelnevalt komisjoni ettepaneku põhjal piiratud ajaks heaks kiitnud.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/93
Artikkel 113  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 93)  
Pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ning majandus- ja sotsiaalkomiteega võtab nõukogu 
seadusandliku erimenetluse kohaselt vastu sätted käibemaksu, aktsiisi ja teisi kaudseid makse käsitle ­
vate õigusaktide ühtlustamiseks sel määral, mis on vajalik siseturu rajamise ja toimimise tagamiseks ja 
konkurentsi moonutamise vältimiseks.  
3. PEATÜKK  
ÕIGUSAKTIDE ÜHTLUSTAMINE  
Artikkel 114  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 95)  
1. Kui aluslepingutes ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse artiklis 26 seatud eesmärkide saavu ­
tamiseks järgmisi sätteid. Seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist 
majandus- ja sotsiaalkomiteega võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu liikmesriikides nii õigus- kui ka haldusnormide ühtlustamiseks meetmed, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimi
­
mine.  
2. Lõiget 1 ei kohaldata maksusätete, isikute vaba liikumist käsitlevate sätete ega nende sätete 
suhtes, mis käsitlevad töötajate õigusi ja huvisid.  
3. Lõikes 1 ettenähtud tervishoidu, ohutust, keskkonnakaitset ja tarbijakaitset käsitlevates ettepa ­
nekutes võtab komisjon aluseks kaitstuse kõrge taseme, eriti võttes arvesse kõiki uusi teaduslikel 
faktidel põhinevaid suundumusi. Oma vastavate volituste piires püüavad ka Euroopa Parlament ja 
nõukogu saavutada sama eesmärki.  
4. Kui pärast seda, kui Euroopa Parlament ja nõukogu või nõukogu või komisjon on ühtlusta ­
mismeetme vastu võtnud, peab liikmesriik artiklis 36 märgitud oluliste vajaduste tõttu või seoses keskkonna või töökeskkonna kaitsega vajalikuks säilitada siseriiklikke norme, teatab ta nendest 
normidest ja nende säilitamise põhjustest komisjonile.  
5. Lisaks sellele ja ilma et see piiraks lõike 4 kohaldamist, kui pärast seda, kui Euroopa Parlament 
ja nõukogu või nõukogu või komisjon on ühtlustamismeetme vastu võtnud, peab liikmesriik vaja
­
likuks ühtlustamismeetme võtmise järel ainuomaselt selles liikmesriigis ilmneva probleemi tõttu 
kehtestada keskkonna ja töökeskkonna kaitsega seotud uutel teaduslikel tõenditel põhinevaid sise ­
riiklikke norme, teatab ta kavandatavatest normidest ja nende kehtestamise põhjustest komisjonile.ET C 83/94 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
6. Komisjon kinnitab kõnealused siseriiklikud normid või lükkab need tagasi kuue kuu jooksul 
pärast lõigetes 4 ja 5 osutatud teatamist, olles eelnevalt kindlaks teinud, kas need on või ei ole 
suvalise diskrimineerimise vahendid või liikmesriikidevahelise kaubanduse varjatud piirangud, ja kas 
need kujutavad või ei kujuta endast takistust siseturu toimimisele.  
Kui komisjon selles ajavahemikus otsust ei tee, loetakse lõigetes 4 ja 5 osutatud siseriiklikud normid 
kinnitatuks.  
Kui seda õigustab küsimuse keerukus ja kui puudub oht inimeste tervisele, võib komisjon asjaomasele 
liikmesriigile teatada, et käesolevas lõikes osutatud ajavahemikku võidakse pikendada veel kuni kuus kuud.  
7. Kui liikmesriik on vastavalt lõikele 6 volitatud säilitama või kehtestama siseriiklikke norme, mis 
erinevad ühtlustamismeetmest, uurib komisjon kohe, kas teha ettepanek selle meetme kohandami
­
seks.  
8. Kui liikmesriik tõstatab rahvatervisega seotud konkreetse küsimuse valdkonnas, kus varem on 
võetud ühtlustusmeetmeid, juhib ta sellele komisjoni tähelepanu, kes siis viivitamata uurib, kas teha nõukogule ettepanek sobivate meetmete kohta.  
9. Erandina artiklites 258 ja 259 osutatud menetlusest võib komisjon või liikmesriik anda asja 
otse Euroopa Liidu Kohtusse, kui ta arvab, et mõni teine liikmesriik kasutab käesolevas artiklis ettenähtud volitusi vääriti.  
10. Asjakohastel juhtudel on eespool märgitud ühtlustamismeetmetes kaitseklausel, mis volitab 
liikmesriike ühel või mitmel artiklis 36 osutatud majandusvälisel põhjusel võtma liidu kontrollime
­
netlusele alluvaid ajutisi meetmeid.  
Artikkel 115  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 94)  
Ilma et see piiraks artikli 104 kohaldamist, annab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ning pärast 
konsulteerimist Euroopa Parlamendi ning majandus- ja sotsiaalkomiteega ühehäälselt direktiive liik ­
mesriikide niisuguste õigus- ja haldusnormide ühtlustamiseks, mis otseselt mõjutavad siseturu raja ­
mist või toimimist.  
Artikkel 116  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 96)  
Kui komisjon leiab, et liikmesriikide õigus- või haldusnormide erinevus kahjustab konkurentsitingi ­
musi siseturus ja et sellest tulenev kahjustus tuleb kõrvaldada, konsulteerib ta asjassepuutuvate liikmesriikidega.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/95
Kui sellise konsultatsiooni tulemusena ei jõuta kokkuleppele kõnesoleva kahjustuse kõrvaldamise üle, 
annavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt vajalikud direktiivid. 
Võidakse vastu võtta ka muid asutamislepingutes ettenähtud asjakohaseid meetmeid.  
Artikkel 117  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 97)  
1. Kui on alust eeldada, et õigus- või haldusnormi vastuvõtmine või muutmine võib põhjustada 
artiklis 106 märgitud kahjustusi, konsulteerib normi vastu võtta kavatsev liikmesriik komisjoniga. 
Olles konsulteerinud liikmesriikidega, soovitab komisjon asjassepuutuvatele riikidele kõnesoleva 
kahjustuse vältimiseks kohaseid meetmeid.  
2. Kui mingi liikmesriik, soovides kehtestada või muuta oma norme, ei täida temale adresseeritud 
komisjoni soovitust, ei pea teised liikmesriigid artiklist 116 lähtudes oma norme sellise kahjustuse kõrvaldamiseks muutma. Kui komisjoni soovitust eiranud liikmesriik põhjustab kahjustuse ainult endale, siis artikli 116 sätteid ei kohaldata.  
Artikkel 118 
Siseturu rajamise või selle toimimise raames sätestavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku 
tavamenetluse kohaselt meetmed selleks, et luua Euroopa intellektuaalomandi õigused, mis tagaksid 
intellektuaalomandi õiguste ühetaolise kaitse kogu liidus, ning kogu liitu hõlmava tsentraliseeritud loa 
andmise, koordineerimise ja järelevalve korra.  
Nõukogu kehtestab seadusandliku erimenetluse kohaselt määruste abil Euroopa intellektuaaloman
­
diõigustega seotud keelenõuded. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist Euroopa 
Parlamendiga.  
VIII JAOTIS  
MAJANDUS- JA RAHAPOLIITIKA  
Artikkel 119  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 4)  
1. Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 seatud eesmärkide saavutamiseks hõlmab liikmesriikide ja liidu 
tegevus aluslepingute kohaselt niisuguse majanduspoliitika kasutuselevõttu, mis rajaneb liikmesriikide 
majanduspoliitika tihedal koordineerimisel, siseturul ja ühiseesmärkide kindlaksmääramisel ning mida 
korraldatakse kooskõlas vabal konkurentsil põhineva avatud turumajanduse põhimõttega.ET C 83/96 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. Rööbiti eespool märgituga ning aluslepingute kohaselt ja vastavalt neis esitatud menetlustele 
hõlmab see tegevus ühisraha, mille nimetus on euro, ning ühtse rahapoliitika ja vahetuskursipoliitika 
määratlemist ja teostamist; mõlema poliitika esmane eesmärk on säilitada hindade stabiilsus ning 
nimetatud eesmärki kahjustamata toetada liidu üldist majanduspoliitikat kooskõlas vabal konkurentsil põhineva avatud turumajanduse põhimõttega.  
3. See liikmesriikide ja liidu tegevus tähendab kinnipidamist järgmistest juhtpõhimõtetest: 
stabiilsed hinnad, riigi rahanduse ja majanduse usaldusväärsus ning tasakaalustatud maksebilanss.
 
1. PEATÜKK  
MAJANDUSPOLIITIKA  
Artikkel 120  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 98)  
Liikmesriigid teostavad oma majanduspoliitikat nii, et aidata kaasa liidu eesmärkide saavutamisele, 
nagu need on määratletud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3, ning pidades silmas artikli 121 lõikes 2 
märgitud üldsuuniseid. Liikmesriigid ja liit tegutsevad kooskõlas vabal konkurentsil põhineva avatud 
turumajanduse põhimõttega, soodustades ressursside efektiivset jaotumist ning järgides artiklis 119 
esitatud põhimõtteid.  
Artikkel 121  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 99)  
1. Liikmesriigid käsitlevad oma majanduspoliitikat kui ühise huvi küsimust ning kooskõlastavad 
selle nõukogus vastavalt artikli 120 sätetele.  
2. Komisjoni soovituse põhjal otsust tehes sõnastab nõukogu liikmesriikide ja liidu majanduspo ­
liitika üldsuuniste eelnõu ning esitab Euroopa Ülemkogule aruande.  
Nõukogu aruandest lähtudes arutab Euroopa Ülemkogu järeldust liikmesriikide ja liidu majanduspo ­
liitika üldsuuniste kohta.  
Selle järelduse alusel võtab nõukogu vastu soovituse, milles esitatakse nimetatud üldsuunised. 
Nõukogu informeerib oma soovitusest Euroopa Parlamenti.  
3. Et tagada liikmesriikide majanduspoliitika tihedam kooskõlastamine ning majandusliku suutlik ­
kuse püsiv vastastikune lähenemine, jälgib nõukogu komisjoni esitatud aruannete põhjal iga liikmes ­
riigi ja liidu majandusarengut ning nende majanduspoliitika ühtivust lõikes 2 nimetatud üldsuunistega 
ning annab korrapäraselt üldhinnanguid.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/97
Sellise mitmepoolse järelevalve tagamiseks saadavad liikmesriigid komisjonile informatsiooni oma 
majanduspoliitika valdkonnas võetud tähtsate meetmete kohta ning muud vajalikku informatsiooni.  
4. Kui lõikes 3 sätestatud menetluse kohaselt tehakse kindlaks, et liikmesriigi majanduspoliitika ei 
vasta lõikes 2 märgitud üldsuunistele või et see võib ohustada majandus- ja rahaliidu nõuetekohast 
toimimist, võib komisjon teha asjassepuutuvale liikmesriigile hoiatuse. Nõukogu võib komisjoni soovituse põhjal anda asjassepuutuvale liikmesriigile vajalikud soovitused. Nõukogu võib komisjoni 
ettepaneku põhjal otsustada oma soovitused avaldada.  
Käesoleva lõike reguleerimisalas teeb nõukogu otsuse, arvesse võtmata asjaomast liikmesriiki esindava 
nõukogu liikme häält.  
Ülejäänud nõukogu liikmete kvalifitseeritud häälteenamust määratletakse vastavalt artikli 238 lõike 3 
punktile a.  
5. Nõukogu eesistuja ja komisjon esitavad Euroopa Parlamendile aruande mitmepoolse järelevalve 
tulemuste kohta. Kui nõukogu on oma soovitused avaldanud, võidakse nõukogu eesistuja kutsuda Euroopa Parlamendi pädeva komitee ette.  
6. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad seadusandliku tavamenetluse kohaselt võtta määruste 
abil vastu üksikasjaliku eeskirja lõigetes 3 ja 4 märgitud mitmepoolse järelevalve menetluse kohta.  
Artikkel 122
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 100)  
1. Ilma et see piiraks muude aluslepingutes sätestatud menetluste kohaldamist, võib nõukogu 
komisjoni ettepaneku põhjal ja liikmesriikide vahelises solidaarsuse vaimus kehtestada majanduslikule 
olukorrale vastavad meetmed, eriti kui tekib tõsiseid raskusi teatud toodetega varustamisel, eelkõige 
energeetika valdkonnas.  
2. Kui mõni liikmesriik on raskustes või kui tal on tõsine oht sattuda suurtesse raskustesse, mida 
põhjustavad loodusõnnetused või temast olenematud erandlikud juhtumid, võib nõukogu teatud 
tingimustel komisjoni ettepaneku põhjal anda asjaomasele liikmesriigile liidu finantsabi. Nõukogu 
eesistuja teatab tehtud otsusest Euroopa Parlamendile.ET C 83/98 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 123  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 101)  
1. Keelatud on Euroopa Keskpanga või liikmesriikide keskpankade (edaspidi „riikide keskpangad”) 
arvelduslaenud või mingit muud tüüpi laenuvõimalused liidu institutsioonidele, organitele või asutus ­
tele, liikmesriikide keskvalitsustele, regionaalsetele, kohalikele või muudele avaliku võimu organitele, 
teistele avalik-õiguslikele isikutele või riigi osalusega äriühingutele, samuti on keelatud Euroopa 
Keskpangal või riikide keskpankadel osta neilt otse võlakohustusi.  
2. Lõiget 1 ei kohaldata avaliku sektori krediidiasutuste suhtes, mida riikide keskpangad ja 
Euroopa Keskpank kohtlevad keskpangapoolse re servidega varustamise seisukohalt võrdsetel alustel 
erakrediidiasutustega.  
Artikkel 124  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 102)  
Kõik liidu institutsioonidele, organitele või asutustele, liikmesriikide keskvalitsustele, regionaalsetele, 
kohalikele või muudele avaliku võimu organitele, teistele avalik-õiguslikele isikutele või riigi osalusega 
äriühingutele rahaasutustes eesõigusi andvad meetmed on keelatud, kui need ei põhine usaldatavus ­
normatiivide täitmise järelevalve kaalutlustel.  
Artikkel 125  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 103)  
1. Liit ei kanna vastutust ega võta enda peale liikmesriikide keskvalitsuste, regionaalsete, kohalike 
või muude avaliku võimu organite, teiste avalik-õiguslike isikute või riigi osalusega äriühingute 
kohustusi; eelöeldu ei piira vastastikuste finantstagatiste andmist konkreetse projekti ühiseks teosta ­
miseks. Liikmesriik ei kanna vastutust ega võta enda peale teiste liikmesriikide keskvalitsuste, regio ­
naalsete, kohalike või muude avaliku võimu organite, teiste avalik-õiguslike isikute või riigi osalusega 
äriühingute kohustusi; eelöeldu ei piira vastastikuste finantstagatiste andmist konkreetse projekti 
ühiseks teostamiseks.  
2. Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal ning pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga 
täpsustada vajaduse korral määratlused artiklites 123 ja 124 ning käesolevas artiklis sätestatud keelu 
kohaldamiseks.  
Artikkel 126  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 104)  
1. Liikmesriigid hoiduvad ülemäärasest riigieelarve puudujäägist.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/99
2. Komisjon jälgib liikmesriikide eelarveseisundit ja riigivõla kujunemist, selleks et välja selgitada 
tõsised vead. Eelkõige kontrollib ta eelarved istsipliini täitmist, võttes aluseks kaks kriteeriumi:  
a) kas kavandatud või tegeliku eelarvepuudujäägi suhe sisemajanduse kogutoodangusse ületab kont ­
rollväärtuse, välja arvatud juhul, kui:  
— see suhe on oluliselt ja pidevalt langenud ning jõudnud kontrollväärtuse lähedasele tasemele;  
— või kontrollväärtuse ületamine on ainult erandlik ja ajutine ning suhe on kontrollväärtuse 
lähedane; 
b) kas riigivõla suhe sisemajanduse kogutoodangusse ületab kontrollväärtuse, välja arvatud juhul, kui 
see suhe väheneb piisavalt ning läheneb kontrollväärtusele rahuldava kiirusega.  
Kontrollväärtused on esitatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse protokollis, mis on lisatud 
aluslepingutele.  
3. Kui liikmesriik ei vasta ühele või kummalegi kriteeriumile, koostab komisjon ettekande. 
Komisjon võtab ettekandes arvesse ka seda, kas eelarvepuudujääk ületab riigi investeerimiskulutused, 
samuti kõiki muid asjassepuutuvaid tegureid, kaasa arvatud liikmesriigi keskmise pikkusega perioodi 
majandus- ja eelarveseisund.  
Komisjon võib koostada ettekande ka juhul, kui ta kriteeriumitingimuste täitmisest hoolimata on 
seisukohal, et liikmesriigis on ülemäärase eelarvepuudujäägi tekkimise oht.  
4. Majandus- ja rahanduskomitee sõnastab komisjoni ettekande kohta arvamuse.  
5. Kui komisjon on arvamusel, et liikmesriigis on või võib tekkida ülemäärane eelarvepuudujääk, 
esitab komisjon asjassepuutuvale liikmesriigile oma arvamuse ja informeerib vastavalt ka nõukogu.  
6. Olles kaalunud kõiki asjassepuutuva liikmesriigi võimalikke märkusi ja pärast üldhinnangut 
otsustab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal, kas ülemäärane eelarvepuudujääk eksisteerib.  
7. Kui nõukogu otsustab kooskõlas lõikega 6, et ülemäärane eelarvepuudujääk eksisteerib, esitab ta 
komisjoni soovitusel põhjendamatult viivitamata asjassepuutuvale liikmesriigile soovitused niisuguse 
olukorra lõpetamiseks määratud tähtaja jooksul. Kui lõikest 8 ei tulene teisiti, siis niisuguseid soovi ­
tusi ei avalikustata.  
8. Kui nõukogu teeb kindlaks, et kehtestatud tähtaja jooksul ei ole tema soovitustele reageeritud 
tõhusate meetmetega, võib ta oma soovitused avalikustada.ET C 83/100 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
9. Kui liikmesriik jätkuvalt ei rakenda nõukogu soovitusi, võib nõukogu otsustada liikmesriigile 
teatada, et tal tuleb ettenähtud tähtaja piires võtta eelarvepuudujäägi vähendamiseks meetmeid, mida 
nõukogu peab olukorra parandamiseks vajalikuks.  
Niisugusel juhul võib nõukogu nõuda, et asjassepuutuv liikmesriik esitaks konkreetse ajakava kohaselt 
aruandeid, selleks et ta saaks jälgida selle liikmesriigi kohanemise pingutusi.  
10. Artiklitega 258 ja 259 ettenähtud hagemisõigust ei või kasutada käesoleva artikli lõigete 1–9 
raames. 
11. Niikaua kui liikmesriik ei ole asunud täitma lõike 9 kohaselt vastuvõetud otsust, võib nõukogu 
otsustada kohaldada või vajaduse korral karmistada üht järgmistest meetmetest:  
— taotleda, et asjassepuutuv liikmesriik avaldaks enne võlakirjade ja väärtpaberite emissiooni lisain ­
formatsiooni, mille sisu määrab kindlaks nõukogu;  
— taotleda, et Euroopa Investeerimispank vaataks läbi oma laenupoliitika asjassepuutuva riigi suhtes;  
— taotleda, et asjassepuutuv liikmesriik annaks sobiva suurusega intressivaba tagatise liidule, kuni 
ülemäärane eelarvepuudujääk on nõukogu arvates korrigeeritud;  
— määrata vajaliku suurusega trahve.  
Nõukogu eesistuja informeerib vastuvõetud otsustest Euroopa Parlamenti.  
12. Nõukogu tunnistab mõned või kõik oma lõigete 6–9 ja 11 alusel vastuvõetud otsused või 
soovitused kehtetuks sedavõrd, kuivõrd ülemäärane eelarvepuudujääk asjassepuutuvas liikmesriigis on 
nõukogu arvates korrigeeritud. Kui nõukogu on soovitused eelnevalt avalikustanud, teeb ta niipea, kui 
lõike 8 kohaselt vastuvõetud otsus on tunnistatud kehtetuks, avalduse, et asjassepuutuvas liikmesriigis 
ei ole enam ülemäärast eelarvepuudujääki.  
13. Lõigetes 8, 9, 11 ja 12 osutatud otsused teeb või soovitused annab nõukogu komisjoni 
soovituse põhjal. 
Lõigetes 6–9, 11 ja 12 osutatud meetmete vastuvõtmisel teeb nõukogu otsuse, jättes arvesse võtmata 
asjassepuutuvat liikmesriiki esindava nõukogu liikme hääle.  
Ülejäänud nõukogu liikmete kvalifitseeritud häälteenamust määratletakse vastavalt artikli 238 lõike 3 
punktile a.  
14. Käesolevas artiklis kirjeldatud menetluse kohaldamist käsitlevad täiendavad sätted on esitatud 
aluslepingutele lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse protokollis.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/101
Tehes otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Parlam endi ja Euroopa Keskpangaga, võtab nõukogu 
seadusandliku erimenetluse kohaselt vastu asjakohased sätted, millega nimetatud protokoll seejärel 
asendatakse.  
Nõukogu kehtestab komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga 
üksikasjaliku eeskirja ja määratlused nimetatud protokolli sätete kohaldamiseks, arvestades käesoleva 
lõike teisi sätteid.  
2. PEATÜKK  
RAHAPOLIITIKA  
Artikkel 127  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 105)  
1. Euroopa Keskpankade Süsteemi (edaspidi „EKPS”) esmane eesmärk on säilitada hindade 
stabiilsus. Ilma et see piiraks eesmärki säilitada hindade stabiilsus, toetab EKPS liidu üldist majan ­
duspoliitikat, selleks et kaasa aidata liidu eesmärkide saavutamisele, nagu need on esitatud Euroopa 
Liidu lepingu artiklis 3. EKPS toimib kooskõlas vabal konkurentsil põhineva avatud turumajanduse põhimõttega, soodustades ressursside efektiivset jaotumist ning järgides artiklis 119 esitatud põhi
­
mõtteid.  
2. EKPS põhiülesanded on: 
— määratleda liidu rahapoliitika ja rakendada seda;  
— sooritada välisvaluutatehinguid vastavalt artikli 219 sätetele;  
— hoida ja hallata liikmesriikide ametlikke välisvaluutareserve;  
— edendada maksesüsteemide tõrgeteta toimimist.  
3. Lõike 2 kolmas taane ei piira liikmesriikide valitsuste õigust hoida ja hallata välisvaluuta 
jooksvaid saldosid.  
4. Euroopa Keskpangaga tuleb konsulteerida:  
— iga tema pädevusse kuuluva liidu õigusakti eelnõu puhul;  
— riikide ametiasutustel iga Euroopa Keskpanga pädevusse kuuluva õigusakti eelnõu puhul, kuid 
nendes piirides ja tingimustel, mis nõukogu vastavalt artikli 129 lõikes 4 sätestatud menetlusele 
kindlaks määrab.  
Euroopa Keskpank võib tema pädevusse kuuluvates küsimustes esitada arvamusi vastavatele liidu 
institutsioonidele, organitele või asutustele ning riikide ametiasutustele.ET C 83/102 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
5. EKPS aitab kaasa krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve ning rahandus ­
süsteemi stabiilsusega seotud pädevate asutuste poliitika tõrgeteta teostamisele.  
6. Nõukogu võib seadusandliku erimenetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist Euroopa Parla ­
mendi ja Euroopa Keskpangaga anda Euroopa Keskpangale määruste abil ühehäälselt eriülesandeid, 
mis käsitlevad krediidiasutuste ja muude rahaasutuste, välja arvatud kindlustusseltsid, usaldatavusnor ­
matiivide täitmise järelevalvega seotud poliitikat.  
Artikkel 128  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 106)  
1. Euroopa Keskpangal on ainuõigus anda luba euro pangatähtede emissiooniks liidu piires. 
Pangatähti võivad emiteerida Euroopa Keskpank ja riikide keskpangad. Euroopa Keskpanga ja riikide keskpankade emiteeritud pangatähed on liidus ainsad seadusliku maksevahendi staatusega panga
­
tähed. 
2. Liikmesriigid võivad emiteerida euro münte tingimusel, et Euroopa Keskpank on emissiooni 
mahu heaks kiitnud. Komisjoni ettepaneku põhjal ning pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja 
Euroopa Keskpangaga võib nõukogu võtta meetmeid kõigi ringlusse lastavate müntide nominaalväär ­
tuse ja tehniliste tunnuste ühtlustamiseks niivõrd, kuivõrd see on vajalik nende tõrgeteta ringluseks 
liidu piires.  
Artikkel 129  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 107)  
1. EKPSi juhivad Euroopa Keskpanga otsuseid tegevad organid, milleks on nõukogu ja juhatus.  
2. Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikiri (edaspidi „EKPS ja EKP põhikiri”) 
on esitatud aluslepingutele lisatud protokollis.  
3. EKPS ja EKP põhikirja artikleid 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 
32.6, artikli 33.1 punkti a ja artiklit 36 võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku 
tavamenetluse kohaselt muuta. Nad teevad otsuse kas Euroopa Keskpanga soovituse põhjal ja pärast 
konsulteerimist komisjoniga või komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa 
Keskpangaga.  
4. Komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ja Euroopa Kesk ­
pangaga või Euroopa Keskpanga soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja 
komisjoniga võtab nõukogu vastu sätted, mis on märgitud EKPS ja EKP põhikirja artiklites 4, 5.4, 
19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 ja 34.3.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/103
Artikkel 130  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 108)  
Kasutades volitusi ning täites ülesandeid ja kohustusi, mis on neile pandud aluslepingutega ja EKPS ja 
EKP põhikirjaga, ei taotle ega saa Euroopa Keskpank ega ükski riigi keskpank ega ükski nende 
otsuseid tegeva organi liige mingeid juhiseid liidu institutsioonidelt, organitelt või asutustelt, ühegi 
liikmesriigi valitsuselt ega üheltki teiselt organilt. Liidu institutsioonid, organid või asutused ning 
liikmesriikide valitsused kohustuvad seda põhimõtet austama ega püüa mõjutada Euroopa Keskpanga 
või riikide keskpankade otsuseid tegevate organite liikmeid nende ülesannete täitmisel.  
Artikkel 131  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 109)  
Iga liikmesriik tagab, et tema siseriiklikud õigusaktid, kaasa arvatud tema keskpanga põhikiri, on 
vastavuses aluslepingutega ning EKPS ja EKP põhikirjaga.  
Artikkel 132  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 110)  
1. EKPS-le antud ülesannete täitmiseks ja kooskõlas aluslepingute sätetega ning EKPS ja EKP 
põhikirjas esitatud tingimustega Euroopa Keskpank:  
— annab määrusi niivõrd, kuivõrd see on vajalik ülesannete täitmiseks, mis on määratletud EKPS ja 
EKP põhikirja artikli 3.1 esimeses taandes, artiklites 19.1, 22 ja 25.2 ning juhtudel, mis esitatakse artikli 129 lõikes 4 märgitud nõukogu õigusaktides;  
— võtab vastu otsuseid, mis on vajalikud EKPS-le aluslepingute ja EKPS ja EKP põhikirjaga antud 
ülesannete täitmiseks;  
— esitab soovitusi ja avaldab arvamusi.  
2. Euroopa Keskpanga võib otsustada oma otsused, soovitused ja arvamused avaldada.
 
3. Neis piirides ja tingimustel, mida nõukogu artikli 129 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt 
kindlaks määrab, on Euroopa Keskpangal õigus määrata ettevõtjatele Euroopa Keskpanga määrustest ja otsustest tulenevate kohustuste täitmata jätmise eest trahve.ET C 83/104 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 133 
Ilma et see piiraks Euroopa Keskpanga volitusi, kehtestavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadu ­
sandliku tavamenetluse kohaselt vajalikud meetmed euro kasutamiseks ühisrahana. Kõnealused 
meetmed võetakse vastu pärast konsulteerimist Euroopa Keskpangaga.  
3. PEATÜKK  
INSTITUTSIOONILISED SÄTTED  
Artikkel 134  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 114)  
1. Selleks et edendada liikmesriikide poliitika kooskõlastamist siseturu toimimiseks vajalikul 
määral, luuakse majandus- ja rahanduskomitee.  
2. Majandus- ja rahanduskomitee ülesanded on järgmised:  
— nõukogu või komisjoni taotlusel või omal algatusel esitada neile institutsioonidele arvamusi;  
— jälgida liikmesriikide ning liidu majandus- ja rahandusolukorda ning esitada selle kohta nõukogule 
ja komisjonile korrapäraselt aruandeid, eriti rahandussuhete kohta kolmandate riikide ja rahvus ­
vaheliste institutsioonidega;  
— ilma et see piiraks artikli 240 kohaldamist, aidata ette valmistada nõukogu tööd, millele on 
viidatud artiklites 66 ja 75, artikli 121 lõigetes 2, 3, 4 ja 6, artiklites 122, 124, 125, 126, artikli 127 lõikes 6, artikli 128 lõikes 2, artikli 129 lõigetes 3 ja 4, artiklis 138, artikli 140 lõigetes 2 ja 
3, artiklis 143, artikli 144 lõigetes 2 ja 3 ja artiklis 219 ning täita muid nõuandvaid ja etteval
­
mistavaid ülesandeid, mis nõukogu talle on andnud;  
— tutvuda vähemalt kord aastas kapitali liikumise ja maksete vabaduse olukorraga, mis tuleneb 
aluslepingute ja nõukogu võetud meetmete rakendamisest; see tutvumine hõlmab kõiki kapitali liikumise ja maksetega seotud meetmeid; komitee esitab komisjonile ja nõukogule tutvumise 
tulemuste kohta aruande.
 
Liikmesriigid, komisjon ja Euroopa Keskpank määravad igaüks kuni kaks komitee liiget.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/105
3. Nõukogu kehtestab komisjoni ettepaneku põhjal ning pärast konsulteerimist Euroopa Keskpan ­
gaga ja käesolevas artiklis nimetatud komiteega üksikasjalikud sätted majandus- ja rahanduskomitee 
koosseisu kohta. Nõukogu eesistuja informeerib Euroopa Parlamenti niisugusest otsusest.  
4. Lisaks lõikes 2 seatud ülesannetele jälgib komitee, kuni on liikmesriike, mille suhtes on kehtes ­
tatud artiklis 139 märgitud erand, nende liikmesriikide rahaturu olukorda ja finantsolukorda ning 
üldist maksesüsteemi ning esitab selle kohta nõukogule ja komisjonile korrapäraselt ettekandeid.  
Artikkel 135  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 115)  
Küsimustes, mida hõlmavad artikli 121 lõige 4, artikkel 126, välja arvatud lõige 14, artikkel 138, 
artikli 140 lõige 1, artikli 140 lõike 2 esimene lõik, artikli 140 lõige 3 ning artikkel 219, võib 
nõukogu või liikmesriik taotleda komisjoni soovitust või ettepanekut, nagu vastaval juhul asjakohane. Komisjon vaatab taotluse läbi ja esitab viivitamata nõukogule oma järeldused.
 
4. PEATÜKK  
ERISÄTTED LIIKMESRIIKIDE KOHTA, MILLE RAHAÜHIK ON EURO  
Artikkel 136 
1. Majandus- ja rahaliidu nõuetekohase toimimise tagamiseks ning kooskõlas aluslepingute asja ­
kohaste sätetega võtab nõukogu liikmesriikide suhtes, mille rahaühik on euro, vastavalt artiklites 121 ja 126 osutatud menetluste seast sobivale menetlusele, välja arvatud artikli 126 lõikes 14 sätestatud 
menetlus, vastu meetmed, millega:  
a) tugevdatakse asjaomaste liikmesriikide eelarvedistsipliini koordineerimist ja järelevalvet;  
b) kehtestatakse asjaomaste liikmesriikide tarvis majanduspoliitilised suunised, tagades nende ühildu
­
vuse kogu liidu suhtes vastuvõetud suunistega ja järelevalve nende täitmise üle.  
2. Lõikes 1 sätestatud meetmete vastuvõtmisel hääletavad ainult neid liikmesriike esindavad 
nõukogu liikmed, mille rahaühik on euro.  
Nimetatud liikmete kvalifitseeritud häälteenamust määratletakse vastavalt artikli 238 lõike 3 punktile 
a.ET C 83/106 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 137 
Nende liikmesriikide, mille rahaühik on euro, ministrite kohtumiste kord sätestatakse protokollis 
eurorühma kohta. 
Artikkel 138  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 111 lõige 4)  
1. Euro koha kindlustamiseks rahvusvahelises valuutasüsteemis võtab nõukogu komisjoni ettepa ­
neku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse majandus- ja rahaliidule erilist huvi pakkuvates 
küsimustes ühised seisukohad, mida järgitakse pädevates rahvusvahelistes finantsasutustes ja konve ­
rentsidel. Nõukogu teeb otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Keskpangaga.  
2. Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal vastu võtta asjakohaseid meetmeid ühtse esinda ­
mise tagamiseks rahvusvahelistes finantsasutustes ja konverentsidel. Nõukogu teeb otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Keskpangaga.  
3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmete vastuvõtmisel hääletavad ainult neid liikmesriike esindavad 
nõukogu liikmed, mille rahaühik on euro.  
Nimetatud liikmete kvalifitseeritud häälteenamust määratletakse vastavalt artikli 238 lõike 3 punktile 
a.
 
5. PEATÜKK  
ÜLEMINEKUSÄTTED  
Artikkel 139 
1. Liikmesriikidele, mille suhtes nõukogu ei ole otsustanud, et nad täidavad euro kasutuselevõt ­
miseks vajalikke tingimusi, viidatakse edaspidi kui „liikmesriikidele, mille suhtes on kehtestatud erand”.  
2. Nimetatud liikmesriikide suhtes ei kohaldata aluslepingute järgmisi sätteid:  
a) majanduspoliitika üldsuuniste nende osade vastuvõtmine, mis puudutavad euroala üldiselt (artikli 
121 lõige 2);  
b) sunnivahendid ülemääraste eelarvepuudujääkide likvideerimiseks (artikli 126 lõiked 9 ja 11);  
c) EKPSi eesmärgid ja ülesanded (artikli 127 lõiked 1, 2, 3 ja 5);  
d) euro emiteerimine (artikkel 128);
 
e) Euroopa Keskpanga õigusaktid (artikkel 132);ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/107
f) euro kasutamisega seotud meetmed (artikkel 133);  
g) valuutakokkulepped ja muud vahetuskursipoliitikaga seotud meetmed (artikkel 219);  
h) Euroopa Keskpanga juhatuse liikmete nimetamine (artikli 283 lõige 2);  
i) otsused, millega kehtestatakse majandus- ja rahaliidu jaoks olulistes küsimustes ühised seisukohad, 
mida järgitakse pädevates rahvusvahelistes finantsasutustes ja konverentsidel (artikli 138 lõige 1);  
j) meetmed ühtse esindamise tagamiseks rahvusvahelistes finantsasutustes ja konverentsidel (artikli 
138 lõige 2).  
Punktides a–j osutatud artiklites tähendavad „liikmesriigid” seega liikmesriike, mille rahaühik on euro.  
3. EKPSi ja EKP põhikirja IX peatüki kohaselt ei ole liikmesriikidel, mille suhtes on kehtestatud 
erand, ja nende keskpankadel õigusi ega kohustusi EKPSi raames.  
4. Nende nõukogu liikmete hääleõigus, kes esindavad liikmesriike, mille suhtes on kehtestatud 
erand, peatatakse siis, kui nõukogu võtab vastu meetmeid, millele on osutatud lõikes 2 loetletud 
artiklites ja järgmistel juhtudel:  
a) liikmesriikidele, mille rahaühik on euro, mitmepoolse järelevalve raames tehtud soovitused, kaasa 
arvatud stabiilsusprogrammide ja hoiatuste kohta (artikli 121 lõige 4);  
b) ülemäärase eelarvepuudujäägiga seotud meetmed, mis puudutavad liikmesriike, mille rahaühik on 
euro (artikli 126 lõiked 6, 7, 8, 12 ja 13).  
Ülejäänud nõukogu liikmete kvalifitseeritud häälteenamust määratletakse vastavalt artikli 238 lõike 3 
punktile a.  
Artikkel 140  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 121 lõige 1, artikli 122 lõike 2 teine lause ja artikli 123 lõige 5)  
1. Vähemalt kord kahe aasta järel või kui seda taotleb mõni liikmesriik, mille suhtes on kehtes ­
tatud erand, annavad komisjon ja Euroopa Keskpank nõukogule aru liikmesriikide edusammudest, mida liikmesriigid, mille suhtes on kehtestatud erand, on saavutanud majandus- ja rahaliiduga seotudET C 83/108 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
kohustuste täitmisel. Nendes aruannetes vaadeldakse iga asjaomase liikmesriigi siseriiklike õigusaktide, 
sealhulgas tema keskpanga põhikirja ühtivust artiklitega 130 ja 131 ning EKPS ja EKP põhikirjaga. 
Aruannetes vaadeldakse ka püsiva vastastikuse lähenemise kõrge taseme saavutamist selle alusel, 
kuidas liikmesriik on täitnud järgmisi kriteeriume:  
— hindade stabiilsuse kõrge taseme saavutamine; see nähtub inflatsioonimäärast, mis on hindade 
stabiilsuse mõttes lähedane kolme kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi omale;  
— riigi rahanduse stabiilsus; see nähtub niisuguse eelarveseisundi saavutamisest, kus puudub eelar ­
vepuudujääk, mis artikli 126 lõike 6 kohaselt on ülemäärane;  
— kinnipidamine Euroopa Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismiga ettenähtud normaalsetest kõiku ­
mispiiridest vähemalt kahe aasta jooksul, devalveerimata oma vääringut euro suhtes;  
— liikmesriigi poolt, mille suhtes on kehtestatud erand, saavutatud vastastikuse lähenemise ja tema 
vahetuskursimehhanismis osalemise püsikindlus, mis peegeldub tema pikaajaliste intressimäärade tasemes.  
Käesolevas lõikes märgitud nelja kriteeriumi ning vastavaid perioode, mille jooksul neid kriteeriume 
tuleb arvese võtta, käsitletakse põhjalikumalt aluslepingutele lisatud protokollis. Komisjoni ja Euroopa Keskpanga aruannetes võetakse arvesse ka turgude integratsiooni tulemusi, jooksvate maksebilansside 
seisundit ja arengut ning ühiku tööjõukulude arengu ja muude hinnaindeksite uuringuid.  
2. Pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ja pärast arutelu Euroopa Ülemkogus otsustab 
nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal, millised liikmesriigid, mille suhtes on kehtestatud erand, 
täidavad vajalikke tingimusi lõikes 1 esitatud kriteeriumide alusel, ja tunnistab kehtetuks asjassepuu
­
tuvatele liikmesriikidele kehtestatud erandid.  
Nõukogu teeb otsuse pärast kvalifitseeritud häälteenamusega tehtud soovituse kättesaamist oma 
nendelt liikmetelt, kes esindavad liikmesriike, mille rahaühik on euro. Need liikmesriigid hääletavad 
kuue kuu jooksul pärast komisjoni ettepaneku kättesaamist nõukogult.  
Teises lõigus nimetatud liikmete kvalifitseeritud häälteenamust määratletakse vastavalt artikli 238 
lõike 3 punktile a.  
3. Kui vastavalt lõikes 2 sätestatud menetlusele on otsustatud erand kehtetuks tunnistada, siis 
võtab nende liikmesriikide, mille rahaühik on euro, ja asjassepuutuva liikmesriigi ühehäälsuse põhi ­ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/109
mõttel  
toimiv nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Keskpangaga lõpli ­
kult vastu kursi, mille alusel euro hakkab asendama asjassepuutuva liikmesriigi valuutat, ja võtab 
muud meetmed, mis on vajalikud euro kui ühisraha kasutuselevõtmiseks asjassepuutuvas riigis.  
Artikkel 141  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 123 lõige 3 ja artikli 117 lõike 2 viis esimest taanet)  
1. Kuni on liikmesriike, mille suhtes on kehtestatud erand, ning ilma et see piiraks artikli 129 
lõike 1 kohaldamist, moodustatakse EKPS ja EKP põhikirja artiklis 45 märgitud Euroopa Keskpanga 
üldnõukogu kui kolmas Euroopa Keskpanga otsuseid tegev organ.  
2. Kuni on liikmesriike, mille suhtes on kehtestatud erand, võtab Euroopa Keskpank nende liik ­
mesriikide suhtes järgmisi meetmeid:  
— tugevdab koostööd riikide keskpankade vahel;  
— tugevdab liikmesriikide rahapoliitika koordineerimist, et tagada hindade stabiilsus;  
— jälgib vahetuskursimehhanismi funktsioneerimist;  
— peab konsultatsioone küsimustes, mis kuuluvad riikide keskpankade pädevusse ning mõjutavad 
rahaasutuste ja -turgude stabiilsust;  
— täidab Euroopa Valuutakoostöö Fondi endisi ülesandeid, mis Euroopa Rahainstituut oli üle 
võtnud. 
Artikkel 142  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 124 lõige 1)  
Iga liikmesriik, mille suhtes on kehtestatud erand, käsitleb oma vahetuskursipoliitikat kui ühise huvi 
küsimust. Seda tehes võtavad liikmesriigid arvesse vahetuskursimehhanismi raames toimunud koos ­
töös omandatud kogemusi.  
Artikkel 143  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 119)  
1. Kui liikmesriik, mille suhtes on kehtestatud erand, on raskustes või teda ähvardab tõsine oht 
sattuda raskustesse seoses maksebilansiga kas maksebilansi üldise tasakaalustamatuse tõttu või tema 
käsutuses oleva valuuta tõttu, eriti kui sellised raskused võivad ohustada siseturu toimimist või ühise 
kaubanduspoliitika rakendamist, uurib komisjon viivitamata kõnealuse riigi olukorda ning abinõusid, 
mida see riik kõigi tema käsutuses olevate vahenditega on kasutusele võtnud või võib kasutusele 
võtta kooskõlas aluslepingute sätetega. Komisjon teatab, missuguseid meetmeid ta asjassepuutuval 
riigil soovitab võtta.ET C 83/110 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Kui abinõud, mis on võtnud liikmesriik, mille suhtes on kehtestatud erand, ja komisjoni soovitatud 
meetmed ei osutu piisavaks tekkinud või võimalikest raskustest ülesaamiseks, soovitab komisjon, 
olles eelnevalt konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega, nõukogule vastastikuse abi andmist 
ning selleks kohaseid meetodeid.  
Komisjon informeerib nõukogu regulaarselt olukorrast ja selle arengust.  
2. Nõukogu otsustab niisuguse vastastikuse abi andmise; nõukogu võtab vastu direktiivid ja 
otsused niisuguse abi tingimuste ja üksikasjade sätestamiseks. Abi vormid võivad olla järgmised:  
a) kooskõlastatud tegevus mis tahes muus rahvusvahelises organisatsioonis, mille poole liikmesriigid, 
mille suhtes on kehtestatud erand, võivad pöörduda;  
b) meetmed, mis on vajalikud kaubavahetuse häirete vältimiseks, kui raskustes olev liikmesriik, mille 
suhtes on kehtestatud erand, säilitab või taaskehtestab koguselised piirangud kolmandate riikide suhtes;  
c) piiratud krediitide võimaldamine teiste liikmesriikide poolt nende nõusolekul.  
3. Kui nõukogu ei anna komisjoni poolt soovitatud vastastikust abi või kui antud vastastikusest 
abist ja kasutuselevõetud meetmetest ei piisa, annab komisjon raskustes olevale liikmesriigile, mille 
suhtes on kehtestatud erand, loa võtta kaitsemeetmeid, mille tingimused ja üksikasjad määrab 
komisjon.  
Nõukogu võib niisuguse loa tühistada ning niisuguseid tingimusi ja üksikasju muuta.  
Artikkel 144
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 120)  
1. Kui esineb ootamatu maksebilansi kriis ega tehta viivitamata artikli 143 lõikes 2 märgitud 
otsust, siis võib asjassepuutuv liikmesriik, mille suhtes on kehtestatud erand, ettevaatusabinõuna võtta vajalikud kaitsemeetmed. Niisugused meetmed võivad põhjustada siseturu toimimises võimali
­
kult väikesi häireid ega tohi olla ulatuslikumad, kui on hädavajalik ootamatult tekkinud raskustest 
ülesaamiseks.  
2. Komisjoni ja teisi liikmesriike informeeritakse niisugustest kaitsemeetmetest hiljemalt nende 
jõustumisel. Komisjon võib nõukogule soovitada vastastikuse abi andmist artikli 143 alusel.  
3. Pärast seda, kui komisjon on esitanud soovituse ja on konsulteeritud majandus- ja rahandus ­
komiteega, võib nõukogu otsustada, et asjassepuutuval liikmesriigil tuleb eespool märgitud kaitse ­
meetmed muuta, peatada või kehtetuks tunnistada.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/111
IX JAOTIS  
TÖÖHÕIVE  
Artikkel 145  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 125)  
Liikmesriigid ja liit püüavad käesoleva jaotise kohaselt välja arendada kooskõlastatud tööhõivestra ­
teegiat, eelkõige edendada kvalifitseeritud, koolitatud ja kohanemisvõimelist tööjõudu ning majan ­
duslikele muudatustele reageerivaid tööturge, pidades silmas Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 määrat ­
letud eesmärkide saavutamist.  
Artikkel 146  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 126)  
1. Liikmesriigid aitavad oma tööhõivepoliitikaga kaasa artiklis 145 osutatud eesmärkide saavuta ­
misele viisil, mis on kooskõlas artikli 121 lõike 2 kohaselt vastuvõetud liikmesriikide ja liidu majan ­
duspoliitika üldsuunistega.  
2. Võttes arvesse riikide tööturu osapoolte kohustustega seotud siseriiklikke tavasid, käsitlevad 
liikmesriigid tööhõive edendamist üldist huvi pakkuva probleemina ja kooskõlastavad nõukogus 
oma sellealased meetmed vastavalt artikli 148 sätetele.  
Artikkel 147  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 127)  
1. Liit aitab kaasa kõrge tööhõivetaseme saavutamisele, soodustades koostööd liikmesriikide vahel 
ning toetades ja vajaduse korral täiendades nende meetmeid. Seejuures respekteeritakse liikmesriikide 
pädevust.  
2. Liidu poliitika ja meetmete sõnastamisel ning rakendamisel võetakse arvesse eesmärki saavutada 
kõrge tööhõivetase.  
Artikkel 148  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 128)  
1. Euroopa Ülemkogu arutab igal aastal tööhõive olukorda liidus ja teeb selle kohta järeldusi 
nõukogu ja komisjoni ühise aastaaruande põhjal.  
2. Euroopa Ülemkogu järeldustest lähtudes koostab otsuse tegev nõukogu igal aastal komisjoni 
ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi, majandus- ja sotsiaalkomitee, regi ­
oonide komitee ning artiklis 150 nimetatud tööhõivekomiteega suunised, mida liikmesriigid oma 
tööhõivepoliitikas arvesse võtavad. Need suunised on kooskõlas artikli 121 lõike 2 kohaselt vastu ­
võetud üldsuunistega.ET C 83/112 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
3. Iga liikmesriik esitab nõukogule ja komisjonile aastaaruande põhimeetmete kohta, mis võetakse 
tema tööhõivepoliitika rakendamiseks vastavalt lõikes 2 osutatud tööhõivesuunistele.  
4. Lõikes 3 osutatud aruannete põhjal ja olles ära kuulanud tööhõivekomitee arvamuse, kontrollib 
nõukogu igal aastal liikmesriikide tööhõivepoliitika elluviimist vastavalt tööhõivesuunistele. Nõukogu 
võib komisjoni soovituse põhjal anda liikmesriikidele soovitusi, kui ta seda kontrollimise põhjal 
vajalikuks peab.  
5. Kontrollimise tulemuste põhjal teevad nõukogu ja komisjon tööhõive olukorrast liidus ja 
tööhõivesuuniste rakendamisest ühise aastaaruande Euroopa Ülemkogule.  
Artikkel 149  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 129)  
Vastavalt seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomitee 
ning regioonide komiteega võivad Euroopa Parlament ja nõukogu võtta stimuleerivaid meetmeid, mis 
on kavandatud riikidevahelise koostöö soodustamiseks ning nende tööhõivealase tegevuse toetami ­
seks algatuste abil, mille eesmärk on teabe ja parimate tavade vahetuse arendamine, võrdleva analüüsi 
ja nõuannete pakkumine, samuti uudse lähenemise soodustamine ja kogemustele hinnangu andmine, eriti kasutades katseprojekte.  
Need meetmed ei hõlma liikmesriikide õigusnormide ühtlustamist.  
Artikkel 150
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 130)  
Nõukogu, tehes otsuse lihthäälteenamusega, asutab pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga 
nõuandva tööhõivekomitee, et edendada liikmesriikide tööhõive- ja tööturupoliitika kooskõlastamist. 
Komitee ülesanneteks on:  
— jälgida tööhõive olukorda ja tööhõivepoliitikat liikmesriikides ja liidus;  
— sõnastada arvamusi nõukogu või komisjoni palvel või omal algatusel, ilma et see piiraks artikli 
240 kohaldamist, ja aidata kaasa artiklis 148 osutatud nõukogu menetluste ettevalmistamisele.  
Oma ülesannet täites konsulteerib komitee tööturu osapooltega.  
Iga liikmesriik ja komisjon määrab komiteesse kaks liiget.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/113
X JAOTIS  
SOTSIAALPOLIITIKA  
Artikkel 151  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 136)  
Pidades silmas sotsiaalseid põhiõigusi, nagu need on määratletud 18. oktoobril 1961 Torinos alla ­
kirjutatud Euroopa sotsiaalhartas ja liidu 1989. aasta hartas töötajate sotsiaalsete põhiõiguste kohta, 
võtavad liit ja liikmesriigid oma eesmärgiks tööhõive edendamise ning parandatud elamis- ja töötin ­
gimused, et võimaldada nende ühtlustamist samal ajal jätkuva parandamisega, piisava sotsiaalkaitse, 
tööturu osapoolte dialoogi, inimressursside arendamise, pidades silmas kestvat kõrget tööhõivet ja 
tööturult väljatõrjumise tõkestamist.  
Sel eesmärgil rakendavad liit ja liikmesriigid meetmeid, mis võtavad arvesse riigiti kehtivate tavade 
mitmekesisust, eriti lepinguliste suhete vallas, ja vajadust säilitada liidu majanduse konkurentsivõime.  
Nad usuvad, et niisugune areng ei tulene ainult siseturu toimimisest, mis soodustab sotsiaalsüstee ­
mide ühtlustamist, vaid ka aluslepingutega sätestatud menetlustest ning õigus- ja haldusnormide 
ühtlustamisest.  
Artikkel 152  
Liit tunnustab ja edendab tööturu osapoolte rolli liidu tasandil, võttes arvesse siseriiklike süsteemide 
mitmekesisust; liit aitab kaasa tööturu osapoolte dialoogile, austades nende sõltumatust.  
Majanduskasvu ja tööhõivet käsitlev kolmepoolne tööturu osapoolte tippkohtumine aitab kaasa 
sotsiaaldialoogile. 
Artikkel 153  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 137)  
1. Pidades silmas artikli 151 eesmärkide saavutamist, toetab ja täiendab liit liikmesriikide meet ­
meid järgmistes valdkondades:  
a) eelkõige töökeskkonna parandamine, et kaitsta töötajate tervist ja turvalisust;  
b) töötingimused;  
c) töötajate sotsiaalkindlustus ja sotsiaalkaitse;  
d) töötajate kaitse, kui nende tööleping lõpetatakse;  
e) töötajate teavitamine ja ärakuulamine;ET C 83/114 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
f) töötajate ja tööandjate huvide esindatus ja kollektiivne kaitse, sealhulgas ühine otsusetegemine, kui 
lõikest 5 ei tulene teisiti;  
g) seaduslikult liidu territooriumil elavate kolmandate riikide kodanike töötingimused;  
h) tööturult väljatõrjutud isikute integreerimine, ilma et see piiraks artikli 166 kohaldamist;  
i) meeste ja naiste võrdõiguslikkus seoses nende võimalustega tööturul ja kohtlemisega tööl;  
j) sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemine;  
k) sotsiaalkaitsesüsteemide moderniseerimine, ilma et see piiraks punkti c kohaldamist.  
2. Selleks võivad Euroopa Parlament ja nõukogu:  
a) võtta meetmeid, mis on kavandatud liikmesriikidevahelise koostöö edendamiseks algatuste abil, 
mille eesmärk on teadmiste täiendamine, teabe ja parimate tavade vahetuse arendamine, uuen ­
duslike lähenemisviiside soodustamine ja kogemustele hinnangu andmine, ilma seejuures liikmes ­
riikide õigusnorme ühtlustamata;  
b) lõike 1 punktides a–i osutatud valdkondades direktiivide abil vastu võtta miinimumnõuded järk ­
järguliseks rakendamiseks, arvestades igas liikmesriigis kehtivaid tingimusi ja tehnilisi eeskirju. 
Sellistes direktiivides hoidutakse haldus-, finants- ja õiguslike piirangute kehtestamisest viisil, 
mis pidurdaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete loomist ja arengut.  
Euroopa Parlament ja nõukogu teevad otsuse seadusandliku tavamenetluse kohaselt pärast konsul ­
teerimist majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide komiteega.  
Lõike 1 punktides c, d, f ja g osutatud valdkondades teeb nõukogu otsuse seadusandliku erimenetluse 
kohaselt ühehäälselt pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja nimetatud komiteedega.  
Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga teha 
ühehäälselt otsuse muuta seadusandlik tavamenetlus kehtivaks ka käesoleva artikli lõike 1 punktide 
d, f ja g suhtes.  
3. Liikmesriik võib usaldada lõike 2 kohaselt vastuvõetud direktiivide rakendamise või vajaduse 
korral artikli 155 kohaselt vastu võetud nõukogu otsuse rakendamise tööturu osapooltele nende ühise taotluse põhjal.  
Sel juhul tagab liikmesriik, et hiljemalt selleks ajaks, mil direktiiv või otsus peab olema üle võetud või 
rakendatud, on tööturu osapooled kokkuleppe teel kehtestanud vajalikud meetmed, kusjuures asja
­
omane liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, mis võimaldavad tal igal ajal tagada selle direktiivi või otsusega ettenähtud tulemusi.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/115
4. Käesoleva artikli alusel vastuvõetud sätted:  
— ei mõjuta liikmesriikide õigust kindlaks määrata oma sotsiaalkindlustussüsteemi aluspõhimõtted 
ega tohi oluliselt mõjutada selle süsteemi finantstasakaalu;  
— ei takista ühtki liikmesriiki säilitamast või kehtestamast rangemaid kaitsemeetmeid, mis sobivad 
kokku aluslepingutega.  
5. Käesoleva artikli sätteid ei kohaldata tasustamise, ühinemisõiguse, streigiõiguse ega töösuluõi ­
guse suhtes.  
Artikkel 154  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 138)  
1. Komisjoni ülesandeks on edendada tööturu osapooltega konsulteerimist liidu tasandil ja ta 
võtab kõik vastavasisulised meetmed nende dialoogi hõlbustamiseks, tagades osapooltele tasakaalus ­
tatud toetuse.  
2. Sel eesmärgil konsulteerib komisjon enne sotsiaalpoliitiliste ettepanekute tegemist tööturu 
osapooltega liidu meetmete võimaliku suuna üle.  
3. Kui komisjon pärast sellist konsulteerimist peab liidu meetmeid soovitavaks, konsulteerib ta 
tööturu osapooltega kavandatava ettepaneku sisu üle. Tööturu osapooled edastavad komisjonile 
arvamuse või vajaduse korral soovituse.  
4. Lõigetes 2 ja 3 osutatud konsultatsioonide korral võivad tööturu osapooled teatada komisjonile 
oma soovist algatada artiklis 155 sätestatud menetlus. Asjaomase protsessi kestus ei ületa üheksat 
kuud, kui asjaomased tööturu osapooled koos komisjoniga ei otsusta ühiselt seda pikendada.  
Artikkel 155  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 139)  
1. Kui tööturu osapooled soovivad, võib nendevaheline dialoog liidu tasandil tuua kaasa lepingu ­
suhted, kaasa arvatud kokkulepete sõlmimine.  
2. Liidu tasandil sõlmitud kokkuleppeid rakendatakse tööturu osapoolte ja liikmesriikide kehtivate 
menetluste või tavade kohaselt, artiklis 153 käsitletud küsimustes aga allakirjutanute ühisel taotlusel 
nõukogu otsusega komisjoni ettepaneku põhjal. Sellest teavitatakse Euroopa Parlamenti.  
Nõukogu teeb otsuse ühehäälselt, kui asjaomases kokkuleppes on üks või mitu sätet, mis käsitlevad 
valdkondi, mille puhul on artikli 153 lõike 2 alusel nõutav ühehäälsus.ET C 83/116 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 156  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 140)  
Pidades silmas artikli 151 eesmärkide saavutamist ja ilma et see piiraks aluslepingute teiste sätete 
kohaldamist, edendab komisjon liikmesriikide koostööd ja hõlbustab nende meetmete kooskõlasta ­
mist kõigis käesoleva peatükiga hõlmatud sotsiaalpoliitika valdkondades, eriti küsimustes, mis käsit ­
levad: 
— tööhõivet; 
— tööõigust ja töötingimusi;  
— põhi- ja täiendkutseõpet;  
— sotsiaalkindlustust;  
— tööõnnetuste ja kutsehaiguste vältimist;  
— tööhügieeni;  
— ühinemisõigust ning tööandjate ja töötajate vahelisi kollektiivläbirääkimisi.  
Selle nimel tegutseb komisjon tihedas kontaktis liikmesriikidega, tehes uuringuid, esitades arvamusi ja 
korraldades konsultatsioone nii riigi tasandil tekkivates kui ka rahvusvaheliste organisatsioonidega 
seotud küsimustes, eelkõige tehes algatusi, mille eesmärk on kehtestada suuniseid ja näitajaid, korral ­
dada kogemuste vahetamist ning valmistada ette korrapäraseks järelevalveks ja hindamiseks vajalikke 
tegureid. Nendest teavitatakse täielikult Euroopa Parlamenti.  
Enne käesolevas artiklis ettenähtud arvamuste esitamist konsulteerib komisjon majandus- ja sotsiaal ­
komiteega.  
Artikkel 157  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 141)  
1. Iga liikmesriik tagab meestele ja naistele võrdse või võrdväärse töö eest võrdse tasu maksmise 
põhimõtte rakendamise.  
2. Käesolevas artiklis mõistetakse tasu all harilikku põhi- või miinimumpalka või mõnd muud 
tasumoodust kas rahas või loonusena, mida töötaja tööandjalt oma töö eest otseselt või kaudselt 
saab.  
Võrdne tasu ilma soolise diskrimineerimiseta tähendab, et:  
a) ühe ja sama tükitööna tehtava töö eest arvestatakse tasu ühe ja sama mõõtühiku alusel;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/117
b) ajatöö eest ühel ja samal töökohal on ühesugune tasu.  
3. Seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega 
võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu meetmeid, et tagada meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja 
võrdse kohtlemise põhimõtte, sealhulgas võrdse või võrdväärse töö eest võrdse tasu maksmise 
põhimõtte kohaldamine tööhõive ja elukutse küsimustes.  
4. Pidades silmas meeste ja naiste täieliku ja tegeliku võrdõiguslikkuse tagamist tööasjus, ei takista 
võrdse kohtlemise põhimõte ühtki liikmesriiki säilitamast või võtmast meetmeid, mis sätestavad 
erilised eelised, et hõlbustada alaesindatud sool tegutsemist oma kutsealal ja ära hoida või heastada 
halvemusi tööalases karjääris.  
Artikkel 158  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 142)  
Liikmesriigid püüavad säilitada tasustatavate puhkuste süsteemide olemasolevat võrdväärsust.  
Artikkel 159  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 143)  
Komisjon koostab igal aastal aruande edusammude kohta artikli 151 eesmärkide saavutamisel, kaasa 
arvatud liidu demograafiline olukord. Selle aruande edastab ta Euroopa Parlamendile, nõukogule ning majandus- ja sotsiaalkomiteele.  
Artikkel 160
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 144)  
Nõukogu, tehes otsuse lihthäälteenamusega, asutab pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga 
nõuandva staatusega sotsiaalkaitsekomitee, et edendada sotsiaalkaitsealast koostööd liikmesriikide ja 
komisjoni vahel. Komitee ülesanneteks on:  
— jälgida sotsiaalset olukorda ja sotsiaalkaitsepoliitika arengut liikmesriikides ja liidus;  
— hõlbustada liikmesriikide omavahelist ning liikmesriikide ja komisjoni vahelist teabe-, kogemuste- 
ja heade tavade vahetust;  
— ilma et see piiraks artikli 240 kohaldamist, koostada ettekandeid, sõnastada arvamusi või teha 
muud tööd oma pädevuse piires kas nõukogu või komisjoni taotlusel või omal algatusel.  
Oma ülesandeid täites loob komitee kohased kontaktid tööturu osapooltega.ET C 83/118 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Iga liikmesriik ja komisjon määrab komiteesse kaks liiget.  
Artikkel 161  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 145)  
Komisjon lülitab oma aastaaruandesse Euroopa Parlamendile eraldi peatüki sotsiaalse arengu kohta 
liidu piires.  
Euroopa Parlament võib taotleda, et komisjon koostaks aruandeid konkreetsete sotsiaalprobleemide 
kohta. 
XI JAOTIS  
EUROOPA SOTSIAALFOND  
Artikkel 162  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 146)  
Et parandada töötajate tööhõivevõimalusi siseturul ja aidata niiviisi kaasa elatustaseme tõusule, 
luuakse käesolevaga Euroopa Sotsiaalfond vastavalt allpool esitatud sätetele; selle eesmärk on kergen ­
dada töötajate rakendamist ja suurendada nende geograafilist ja ametialast liikuvust liidu piires ning 
soodustada nende kohanemist tööstuse muudatuste ja tootmissüsteemide muutumisega, seda eelkõige 
kutseõppe ja ümberõppe kaudu.  
Artikkel 163  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 147)  
Fondi haldab komisjon.  
Selle ülesande täitmisel abistab komisjoni komitee, mille eesotsas on komisjoni liige ja mis koosneb 
valitsuste, ametiühingute ja tööandjate organisatsioonide esindajatest.  
Artikkel 164  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 148)  
Toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalko ­
mitee ning regioonide komiteega, võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu vastu Euroopa Sotsiaal ­
fondiga seotud rakendusmäärused.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/119
XII JAOTIS  
HARIDUS, KUTSEÕPE, NOORSUGU JA SPORT  
Artikkel 165  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 149)  
1. Liit aitab kaasa kvaliteetse hariduse arendamisele, soodustades koostööd liikmesriikide vahel 
ning vajaduse korral toetades ja täiendades nende tegevust, samal ajal täiel määral respekteerides 
liikmesriikide vastutust õpetuse sisu ja haridussüsteemide korralduse eest ning nende kultuurilist ja keelelist mitmekesisust.  
Liit panustab Euroopa spordiküsimuste edendamisse, võttes arvesse selle eripära, vabatahtlikkusel 
põhinevaid struktuure ning selle sotsiaalset ja kasvatuslikku funktsiooni.  
2. Liidu tegevusega püütakse:  
— arendada Euroopa-mõõdet hariduses, iseäranis liikmesriikide keelte õpetamise ja levitamise kaudu;  
— ergutada õppijate ja õpetajate liikuvust, muu hulgas kaasa aidates diplomite ja õpiaja akadeemi
­
lisele tunnustamisele;  
— soodustada haridusasutustevahelist koostööd;  
— tõhustada informatsiooni ja kogemuste vahetamist liikmesriikide haridussüsteemidele ühistes küsi ­
mustes;  
— soodustada noorsoovahetust ja juhendajate vahetust sotsiaalhariduse alal ja ergutada noori 
osalema Euroopa demokraatias;  
— ergutada kaugõppe arengut;  
— arendada Euroopa mõõdet spordis spordivõistluste aususe ning avatuse ja sporditöö eest vastu ­
tavate asutuste omavahelise koostöö edendamise ning sportlaste, iseäranis noorte sportlaste füüsi ­
lise ja vaimse puutumatuse kaitsmise kaudu.  
3. Liit ja liikmesriigid edendavad hariduse ja spordi valdkonnas koostööd kolmandate riikidega ja 
pädevate rahvusvaheliste organisatsioonidega, eriti Euroopa Nõukoguga.  
4. Selleks et aidata kaasa käesolevas artiklis märgitud eesmärkide saavutamisele:  
— võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsul ­
teerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega ning re gioonide komiteega vastu stimuleerivaid meet ­
meid, välja arvatud igasugune liikmesriikide õigusnormide ühtlustamine;ET C 83/120 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
— võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu soovitusi.  
Artikkel 166  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 150)  
1. Liit rakendab kutseõppepoliitikat, mis toetab ja täiendab liikmesriikide meetmeid, samal ajal 
täiel määral respekteerides liikmesriikide vastutust kutseõppe sisu ja korralduse eest.  
2. Liidu tegevusega püütakse:  
— hõlbustada tööstuse muudatustega kohanemist, eriti kutse- ja ümberõppe kaudu;  
— parandada esialgset ja täiendkutseõpet, et hõlbustada kutsealale pääsu ja naasmist tööturule;  
— soodustada kutseõppe kättesaadavust ning ergutada koolitajate ja koolitatavate ning eriti noorte 
liikuvust;  
— stimuleerida koolitusalast koostööd haridus- ja koolitusasutuste ning ettevõtjate vahel;  
— arendada informatsiooni ja kogemuste vahetamist liikmesriikide koolitussüsteemidele ühistes küsi ­
mustes.  
3. Liit ja liikmesriigid edendavad kutseõppe valdkonnas koostööd kolmandate riikidega ja pädevate 
rahvusvaheliste organisatsioonidega.  
4. Toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsi ­
aalkomitee ning regioonide komiteega, võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu vastu meetmed 
selleks, et kaasa aidata käesolevas artiklis esitatud eesmärkide saavutamisele, välja arvatud igasugune liikmesriikide õigusnormide ühtlustamine, ning võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu soovitusi.  
XIII JAOTIS
 
KULTUUR  
Artikkel 167  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 151)  
1. Liit aitab kaasa liikmesriikide kultuuri õitsengule, ühtlasi respekteerides nende rahvuslikku ja 
regionaalset mitmekesisust ning samal ajal rõhutades ühist kultuuripärandit.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/121
2. Liidu meetmetega püütakse ergutada liikmesriikidevahelist koostööd ning vajaduse korral 
toetada ja täiendada nende tegevust järgmistel aladel:  
— Euroopa rahvaste kultuuri ja ajaloo alaste teadmiste parandamine ja levitamine;  
— üleeuroopalise tähtsusega kultuuripärandi säilitamine ja kaitsmine;  
— mitteäriline kultuurivahetus;  
— kunsti- ja kirjanduslooming, kaasa arvatud audiovisuaalne sektor.  
3. Liit ja liikmesriigid edendavad kultuuri valdkonnas koostööd kolmandate riikide ja pädevate 
rahvusvaheliste organisatsioonidega, eriti Euroopa Nõukoguga.  
4. Aluslepingute teiste sätete kohaselt tegutsedes võtab liit arvesse erinevaid kultuuriaspekte eriti 
selleks, et respekteerida ja edendada oma kultuuride mitmekesisust.  
5. Selleks et aidata kaasa käesolevas artiklis märgitud eesmärkide saavutamisele:  
— võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsul ­
teerimist regioonide komiteega vastu stimuleerivaid meetmeid, välja arvatud igasugune liikmesrii ­
kide õigusnormide ühtlustamine;  
— võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu soovitusi.  
XIV JAOTIS  
RAHVATERVIS  
Artikkel 168  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 152)  
1. Kogu liidu poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel tagatakse inimeste tervise kõrge ­
tasemeline kaitse.  
Liidu meetmed, mis täiendavad liikmesriikide poliitikat, on suunatud rahvatervise parandamisele, 
inimeste haiguste ennetamisele ja füüsilist ja vaimset tervist ohustavate tegurite kõrvaldamisele. 
Sellised meetmed hõlmavad võitlust olulisemate tervisehäirete vastu, edendades nende põhjuste, 
leviku ja vältimise uurimist, samuti tervishoiualast selgitus- ja kasvatustööd, ning tõsiste piiriüleste 
terviseohtude seiret, nende eest varajast hoiatamist ja nende vastu võitlemist.  
Liit täiendab uimastitest tulenevate tervisekahjustuste vähendamiseks liikmesriikide meetmeid, kaasa 
arvatud teavitamine ja tõkestamine.ET C 83/122 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. Liit soodustab liikmesriikidevahelist koostööd käesoleva artikliga hõlmatud valdkondades ja 
toetab vajaduse korral nende meetmeid. Eriti soodustab ta liikmesriikidevahelist koostööd, et paran ­
dada nende tervisehoiuteenuste vastastikust täiendavust piirialadel.  
Koostöös komisjoniga kooskõlastavad liikmesriigid oma poliitikat ja programme lõikega 1 hõlmatud 
valdkondades. Komisjon võib tihedas kontaktis liikmesriikidega teha kõiki kasulikke algatusi, et sellist 
kooskõlastamist edendada, eelkõige algatusi, mille eesmärk on kehtestada suuniseid ja näitajaid, 
korraldada kogemuste vahetamist ning valmistada ette korrapäraseks järelevalveks ja hindamiseks vajalikke tegureid. Nendest teavitatakse täielikult Euroopa Parlamenti.  
3. Liit ja liikmesriigid edendavad rahvatervise alal koostööd kolmandate riikide ja pädevate rahvus
­
vaheliste organisatsioonidega.  
4. Erandina artikli 2 lõikest 5 ja artikli 6 punktist a ning kooskõlas artikli 4 lõike 2 punktiga k 
aitavad Euroopa Parlament ja nõukogu, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast 
konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide komiteega, kaasa käesolevas artiklis 
viidatud eesmärkide saavutamisele, võttes ühistest ohutusprobleemidest jagusaamiseks:  
a) meetmeid, millega kehtestatakse inimpäritoluga organitele ja ainetele, verele ja veresaadustele 
kõrged kvaliteedi- ja ohutusnõuded; need meetmed ei takista ühtki liikmesriiki säilitamast või kehtestamast karmimaid kaitsemeetmeid;  
b) veterinaaria- ja fütosanitaaralal meetmeid, mille otsene eesmärk on rahvatervise kaitse;  
c) meetmeid, millega kehtestatakse ravimitele ja meditsiiniseadmetele kõrged kvaliteedi- ja ohutus
­
nõuded.  
5. Samuti võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning 
pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega ning regioonide komiteega võtta vastu stimu ­
leerivaid meetmeid inimeste tervise kaitseks ja parandamiseks ning eelkõige peamiste piiriüleste tervist kahjustavate tegurite vastu võitlemiseks, meetmeid, mis puudutavad tõsiste piiriüleste terviseohtude 
seiret, nende eest varajast hoiatamist ja nende vastu võitlemist, ning samuti meetmeid, mille otsene 
eesmärk on rahvatervise kaitse seoses tubakaga ja alkoholi kuritarvitamisega, ilma et see kohustaks 
liikmesriike oma õigus- ja haldusnorme ühtlustama.  
6. Komisjoni ettepaneku põhjal võib nõukogu võtta vastu ka soovitusi käesolevas artiklis loetletud 
eesmärkidel.
 
7. Liidu meetmed võtavad arvesse liikmesriikide vastutust oma tervishoiupoliitika määratlemisel 
ning tervishoiuteenuste ja arstiabi korraldamisel ja kättesaadavaks muutmisel. Liikmesriikide vastutusET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/123
hõlmab tervishoiu juhtimist ning tervishoiule määratud vahendite jaotamist. Lõike 4 punktis a 
osutatud meetmed ei mõjuta organite ja vere annetamist või meditsiinilist kasutamist käsitlevaid 
siseriiklikke sätteid.  
XV JAOTIS  
TARBIJAKAITSE  
Artikkel 169  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 153)  
1. Tarbijate huvide edendamiseks ja kõrgetasemelise tarbijakaitse tagamiseks aitab liit kaitsta tarbi ­
jate tervist, turvalisust ja majanduslikke huve, samuti edendada nende õigust teavitamisele, kooli ­
tamisele ja organiseerumisele oma huvide kaitseks.  
2. Liit aitab kaasa lõikes 1 osutatud eesmärkide saavutamisele:  
a) meetmetega, mis on võetud artikli 114 põhjal seoses siseturu väljakujundamisega;  
b) meetmetega, mille abil toetatakse, täiendatakse ja jälgitakse liikmesriikide poliitikat.  
3. Seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomi ­
teega võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu lõike 2 punktis b osutatud meetmed.  
4. Lõike 3 kohaselt võetud meetmed ei takista ühtki liikmesriiki säilitamast või võtmast rangemaid 
kaitsemeetmeid. Niisugused meetmed peavad olema kooskõlas aluslepingutega. Neist teatatakse komisjonile.  
XVI JAOTIS
 
ÜLEEUROOPALISED VÕRGUD  
Artikkel 170  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 154)  
1. Selleks et aidata saavutada artiklites 26 ja 174 märgitud eesmärke ning võimaldada liidu 
kodanikel, majandustegevuses osalejatel ning regionaals etel ja kohalikel kogukondadel saada täit 
kasu sisepiirideta ala rajamisest, aitab liit kaasa üleeuroopaliste võrkude rajamisele ja arendamisele transpordi, telekommunikatsiooni ja energeetika infrastruktuuri valdkonnas.ET C 83/124 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. Avatud ja konkurentsile rajatud turgude süsteemis on liidu meetmed suunatud kaasa aitama 
üksikriikide võrkude omavahelisele ühendamisele ja koostoimimisvõimele, samuti niisuguste võrkude 
kasutamise võimalusele. Eelkõige võetakse arvesse vajadust siduda saared, raskesti ligipääsetavad ja 
perifeersed piirkonnad liidu keskregioonidega.  
Artikkel 171  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 155)  
1. Selleks et saavutada artiklis 170 seatud eesmärke, liit:  
— sätestab suunised, mis hõlmavad üleeuroopaliste võrkude valdkonnas kavandatud eesmärke, prio ­
riteete ja üldmeetmeid; need suunised määravad kindlaks ühist huvi pakkuvad projektid;  
— rakendab kõiki meetmeid, eriti tehnilise standardimise valdkonnas, mis võivad osutuda tarvilikuks 
niisuguste võrkude koostoimimisvõime tagamiseks;  
— võib toetada eelkõige teostatavusuuringute, laenutagatiste või intressitoetuste näol liikmesriikide 
rahastatavaid ühist huvi pakkuvaid projekte, mis on kindlaks määratud esimeses taandes märgitud 
suuniste raames; liit võib samuti kaasa aidata transpordi infrastruktuuri alaste eriprojektide rahas ­
tamisele liikmesriikides artikli 177 kohaselt loodud Ühtekuuluvusfondi kaudu.  
Liidu tegevus võtab arvesse projektide potentsiaalset majanduslikku elujõulisust.  
2. Koostöös komisjoniga kooskõlastavad liikmesriigid omavahel riigi tasandil järgitavat poliitikat, 
millel võib olla oluline mõju artiklis 170 seatud eesmärkide saavutamisele. Tihedas koostöös liik ­
mesriikidega võib komisjon teha kasulikke algatusi sellise kooskõlastamise edendamiseks.  
3. Liit võib otsustada teha koostööd kolmandate riikidega vastastikust huvi pakkuvate projektide 
edendamiseks ning võrkude koostoimimisvõime tagamiseks.  
Artikkel 172  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 156)  
Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad vastu artikli 171 lõikes 1 märgitud suunised ja muud 
meetmed, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja 
sotsiaalkomitee ning regioonide komiteega.  
Suuniste ja ühist huvi pakkuvate projektide puhul, mis on seotud mingi liikmesriigi territooriumiga, 
on nõutav asjassepuutuva liikmesriigi heakskiit.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/125
XVII JAOTIS  
TÖÖSTUS  
Artikkel 173  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 157)  
1. Liit ja liikmesriigid tagavad liidu tööstuse konkurentsivõimelisuseks vajalikud tingimused.  
Sel eesmärgil ning kooskõlas avatud ja konkurentsile rajatud turgude süsteemiga püüavad nad:  
— kiirendada tööstuse kohanemist struktuurimuudatustega;  
— ergutada sellise keskkonna tekkimist, mis soodustaks algatuslikkust ja ettevõtjate, eriti väikeste ja 
keskmise suurusega ettevõtete arengut kogu liidu ulatuses;  
— ergutada sellise keskkonna tekkimist, mis soodustaks ettevõtjatevahelist koostööd;  
— edendada innovatsiooni, teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise poliitika tööstusliku potent ­
siaali paremat ärakasutamist.  
2. Koostöös komisjoniga konsulteerivad liikmesriigid omavahel ja kooskõlastavad vajaduse korral 
oma tegevust. Komisjon võib teha kasulikke algatusi sellise kooskõlastamise edendamiseks, eelkõige 
algatusi, mille eesmärk on kehtestada suuniseid ja näitajaid, korraldada kogemuste vahetamist ning 
valmistada ette korrapäraseks järelevalveks ja hindamiseks vajalikke tegureid. Nendest teavitatakse 
täielikult Euroopa Parlamenti.  
3. Liit aitab kaasa lõikes 1 seatud eesmärkide saavutamisele poliitika ja tegevuse kaudu, mida ta 
järgib aluslepingute teiste sätete kohaselt. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad seadusandliku 
tavamenetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega otsustada võtta 
erimeetmeid, et toetada liikmesriikides algatatud tegevust lõikes 1 seatud eesmärkide saavutamiseks, ilma et see kohustaks liikmesriike oma õigus- ja haldusnorme ühtlustama.
 
Käesolev jaotis ei anna liidule alust võtta meetmeid, mis võiksid viia konkurentsi kahjustamisele või 
sisaldavad maksusätteid või töötajate õigusi ja huve puudutavaid sätteid.ET C 83/126 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
XVIII JAOTIS  
MAJANDUSLIK, SOTSIAALNE JA TERRITORIAALNE ÜHTEKUULUVUS  
Artikkel 174  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 158)  
Selleks et edendada oma igakülgset harmoonilist arengut, töötab liit välja ja rakendab meetmeid 
majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse tugevdamiseks.  
Iseäranis taotleb liit eri regioonide arengutaseme ühtlustamist ning mahajäämuse vähendamist kõige 
ebasoodsamates piirkondades.  
Asjaomaste regioonide puhul pööratakse erilist tähelepanu maapiirkondadele, tööstuslikust ülemine ­
kust mõjutatud piirkondadele ja regioonidele, kus valitsevad rasked ja püsivad ebasoodsad loodus ­
likud või demograafilised tingimused, näiteks väga väikese rahvastikutihedusega põhjapoolseimatele 
piirkondadele, saartele, piiriülestele ja mäestikualadele.  
Artikkel 175  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 159)  
Liikmesriigid teostavad ja koordineerivad oma majanduspoliitikat niisugusel viisil, et saavutada ka 
artiklis 174 seatud eesmärgid. Liidu poliitika ja meetmete kavandamisel ja rakendamisel ning siseturu 
rajamisel võetakse arvesse artiklis 174 seatud eesmärke ning aidatakse kaasa nende saavutamisele. Liit 
toetab nende eesmärkide saavutamist struktuurifondide (Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Taga ­
tisfondi arendusosakond; Euroopa Sotsiaalfond; Euroopa Regionaalarengu Fond), Euroopa Investeeri ­
mispanga ja teiste olemasolevate rahastamisvahendite kaudu võetavate meetmetega.  
Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide 
komiteele iga kolme aasta järel ettekande edusammude kohta, mida on tehtud majandusliku, sot ­
siaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamisel, ning selle kohta, kuidas sellele on kaasa aidanud mitmesugused käesolevas artiklis sätestatud abinõud. Vajaduse korral lisatakse ettekandele kohased 
ettepanekud.  
Kui osutuvad vajalikuks fondidevälised erimeetmed ja ilma et see piiraks liidu muu poliitika raames 
otsustatud abinõude kohaldamist, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu sellised meetmed vastu 
võtta, tehes otsuse seadusandliku tavamenetluse kohaselt pärast konsulteerimist majandus- ja sotsi
­
aalkomitee ning regioonide komiteega.  
Artikkel 176  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 160)  
Euroopa Regionaalarengu Fond on mõeldud selleks, et olla abiks põhiliste regionaalsete ebavõrdsuste 
korvamisel liidu piires, võttes osa arengus mahajäävate regioonide arengulisest ja struktuurilisest 
kohandamisest ning taandarenguga tööstuspiirkondade ümberkorraldamisest.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/127
Artikkel 177  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 161)  
Ilma et see piiraks artikli 178 kohaldamist, määravad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku 
tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide 
komiteega määruste abil kindlaks struktuurifondide ülesanded, esmatähtsad eesmärgid ja ülesehituse, 
mis võib hõlmata fondide rühmitamise. Sama menetlust järgides määratakse kindlaks ka nende suhtes 
kohaldatavad üldeeskirjad ja sätted, mis on vajalikud nende efektiivsuse tagamiseks ning fondide 
koordineerimiseks üksteisega ja muude olemasolevate rahastamisvahenditega.  
Sama menetluse kohaselt asutatud Ühtekuuluvusfond annab rahalist abi keskkonnaprojektidele ning 
üleeuroopaliste võrkude projektidele transpordi infrastruktuuri valdkonnas.  
Artikkel 178  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 162)  
Euroopa Regionaalarengu Fondi käsitlevad rakendusmäärused võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu 
vastu seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide komiteega.  
Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi arendusosakonna ja Euroopa Sotsiaalfondi suhtes 
jäävad vastavalt kehtima artiklid 43 ja 164.  
XIX JAOTIS
 
TEADUSUURINGUD JA TEHNOLOOGIA ARENDAMINE NING KOSMOS  
Artikkel 179  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 163)  
1. Liidu eesmärk on tugevdada oma teaduslikke ja tehnoloogilisi aluseid, luues Euroopa teadus ­
ruumi, kus teadlased, teaduslik teave ja tehnoloogia vabalt liiguvad ja toetada nende, kaasa arvatud 
asjaomase tööstuse konkurentsivõime arengut, samal ajal edendades kõiki neid teadusuuringuid, mida 
peetakse vajalikuks aluslepingute teiste peatükkide põhjal.  
2. Sel eesmärgil toetab ta kogu liidus ettevõtjaid, kaasa arvatud väikesed ja keskmise suurusega 
ettevõtted, uurimiskeskusi ja ülikoole nende kõrgekvaliteedilises uurimis- ja tehnoloogia arendamise tegevuses; liit toetab nende jõupingutusi omavaheliseks koostööks ja taotleb eelkõige, et teadlastel oleks võimalus teha vabalt piiriülest koostööd ja ettevõtjatel oleks võimalus kasutada siseturu potent
­
siaali, iseäranis liikmesriigi riigihanke pakkumiste avamise, ühiste standardite määratlemise ja sellist koostööd takistavate õiguslike ning fiskaaltõkete kõrvaldamise kaudu.ET C 83/128 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
3. Aluslepingutel põhinev kogu liidu uurimis- ja tehnoloogia arendamise tegevus, kaasa arvatud 
tutvustamisprojektid, otsustatakse ja viiakse ellu kooskõlas käesoleva jaotise sätetega.  
Artikkel 180  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 164)  
Nende eesmärkide taotlemisel astub liit järgmisi liikmesriikide tegevust täiendavaid samme:  
a) uurimisprogrammide, tehnoloogia arendamis- ja tutvustamisprogrammide rakendamine, eden ­
dades koostööd ettevõtjate, uurimiskeskuste ja ülikoolidega ning nende vahel;  
b) koostöö edendamine kolmandate riikidega ja rahvusvaheliste organisatsioonidega liidu teadus ­
uuringute, tehnoloogia arendamise ja tutvustamise valdkonnas;  
c) liidu teadusuuringute, tehnoloogia arendamise ja tutvustamisalase tegevuse tulemuste levitamine ja 
kasutamine;  
d) liidu teadustöötajate koolituse ja liikuvuse stimuleerimine.  
Artikkel 181  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 165)  
1. Liit ja liikmesriigid kooskõlastavad oma teadusuuringud ja tehnoloogia arendamise, et tagada 
liikmesriikide poliitika ja liidu poliitika vastastikune sobivus.  
2. Olles tihedas koostöös liikmesriikidega, võib komisjon teha kasulikke algatusi, et edendada 
lõikes 1 märgitud kooskõlastamist, eelkõige algatusi, mille eesmärk on kehtestada suuniseid ja näita ­
jaid, korraldada kogemuste vahetamist ning valmistada ette korrapäraseks järelevalveks ja hindamiseks 
vajalikke tegureid. Nendest teavitatakse täielikult Euroopa Parlamenti.  
Artikkel 182  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 166)  
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast 
konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega vastu mitmeaastase raamprogrammi, milles esitatakse 
liidu kogu tegevus.  
Raamprogrammis:  
— seatakse teaduslikud ja tehnoloogilised eesmärgid, mis tuleb saavutada artiklis 180 ettenähtud 
tegevusega, ja määratakse kindlaks asjakohased prioriteedid;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/129
— näidatakse niisuguse tegevuse üldsuunad;  
— määratakse maksimaalne üldmaht ja üksikasjalikud eeskirjad liidu finantsosaluseks raampro ­
grammis ning vastavad osad, mis on nähtud ette iga tegevuse puhul.  
2. Olukorra muutudes raamprogrammi kohandatakse või täiendatakse.  
3. Raamprogramm viiakse ellu eriprogrammide kaudu, mis arendatakse välja iga tegevuse piires. 
Igas eriprogrammis määratakse kindlaks selle rakendamise üksikasjalikud eeskirjad ja selle kestus ning 
nähakse ette vajalikud vahendid. Eriprogrammides fikseeritud vajalike vahendite summa ei või ületada 
maksimaalset üldmahtu, mis on määratud raamprogrammi ja iga tegevuse jaoks.  
4. Nõukogu võtab eriprogrammid seadusandliku erimenetluse kohaselt vastu pärast konsulteeri ­
mist Euroopa Parlamendi ning majandus- ja sotsiaalkomiteega.  
5. Täiendusena mitmeaastase raamprogrammi raames kavandatavatele tegevustele kehtestavad 
Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega Euroopa teadusruumi rajamiseks vajalikud meetmed.  
Artikkel 183
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 167)  
Mitmeaastase raamprogrammi elluviimiseks määrab liit kindlaks:  
— ettevõtjate, uurimiskeskuste ja ülikoolide osavõtu eeskirjad;  
— uurimistulemuste levitamise eeskirjad.  
Artikkel 184  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 168)  
Mitmeaastase raamprogrammi elluviimisel võidakse otsustada vastu võtta lisaprogrammid, milles 
osalevad ainult teatud liikmesriigid, kes rahastavad neid sõltuvalt võimalikust liidu osavõtust.  
Liit võtab vastu eeskirjad lisaprogrammide kohta, eriti teadmiste levitamise ja teiste liikmesriikide 
juurdepääsu kohta nendele programmidele.ET C 83/130 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 185  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 169)  
Mitmeaastase raamprogrammi elluviimisel võib liit kokkuleppel asjassepuutuvate liikmesriikidega 
sätestada osavõtu mitme liikmesriigi algatatud uurimis- ja arenguprogrammidest, kaasa arvatud 
osavõtt nende programmide elluviimiseks loodud struktuuridest.  
Artikkel 186  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 170)  
Mitmeaastase raamprogrammi elluviimisel võib liit sätestada liidu teadusuuringud, tehnoloogia aren ­
damise ja tutvustamisprojektide alase koostöö kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioo ­
nidega.  
Sellise koostöö üksikasjalik korraldus võib olla liidu ja asjassepuutuvate kolmandate isikute vaheliste 
lepingute objektiks.  
Artikkel 187  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 171)  
Liit võib asutada ühisettevõtteid või luua muid struktuure, mis on vajalikud liidu uurimisprogram ­
mide, tehnoloogia arengu- või tutvustamisprogrammide edukaks elluviimiseks.  
Artikkel 188  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 172)  
Nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ning 
majandus- ja sotsiaalkomiteega vastu artiklis 187 märgitud sätted.  
Toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalko ­
miteega võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu vastu artiklites 183, 184 ja 185 märgitud sätted. Lisaprogrammide vastuvõtmiseks on nõutav asjassepuutuvate liikmesriikide nõusolek.  
Artikkel 189 
1. Teaduse ja tehnika progressi ning tööstuse konkurentsivõime edendamiseks, samuti oma polii
­
tika elluviimiseks töötab liit välja Euroopa kosmosepoliitika. Selleks võib ta edendada ühiseid algatusi, 
toetada teadusuuringuid ja tehnoloogia arendamist ning koordineerida kosmose uurimiseks ja kasu ­
tamiseks vajalikke jõupingutusi.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/131
2. Lõikes 1 osutatud eesmärkide saavutamisele kaasaaitamiseks kehtestavad Euroopa Parlament ja 
nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt vajalikud meetmed, näiteks Euroopa kosmosepro ­
grammi kujul, ilma et see kohustaks liikmesriike oma õigus- ja haldusnorme ühtlustama.  
3. Liit loob Euroopa Kosmoseagentuuriga vajalikud kontaktid.  
4. Käesolev artikkel ei piira käesoleva jaotise muude sätete kohaldamist.  
Artikkel 190  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 173)  
Iga aasta alguses saadab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande. Aruanne sisaldab 
informatsiooni uurimistegevuse ja tehnoloogia arendamise ning tulemuste levitamise kohta eelmise 
aasta jooksul ning jooksva aasta tööprogrammi.  
XX JAOTIS  
KESKKOND  
Artikkel 191  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 174)  
1. Liidu keskkonnapoliitika aitab kaasa järgmiste eesmärkide taotlemisele:  
— keskkonna säilitamine, kaitsmine ja selle kvaliteedi parandamine;  
— inimese tervise kaitsmine;  
— loodusressursside kaalutletud ja mõistlik kasutamine;  
— meetmete edendamine rahvusvahelisel tasandil, selleks et tegelda piirkondlike ja ülemaailmsete 
keskkonnaprobleemidega ja eelkõige võidelda kliimamuutuste vastu.  
2. Liidu keskkonnapoliitika, võttes arvesse liidu eri piirkondade olukorra mitmekesisust, seab 
eesmärgiks kaitstuse kõrge taseme. See rajaneb ettevaatusprintsiibil ja põhimõtetel, mille järgi tuleb 
võtta ennetusmeetmeid ja keskkonnakahjustus heastada eeskätt kahjustuse kohas, saastaja peab aga 
maksma.  
Sellega seoses sisaldavad keskkonnakaitse nõuetele vastavad ühtlustamismeetmed vajaduse korral 
kaitseklauslit, mis lubab liikmesriikidel majandusvälistel keskkonnakaitselistel põhjustel võtta liidu kontrollimenetlusele alluvaid ajutisi meetmeid.ET C 83/132 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
3. Oma keskkonnapoliitikat ette valmistades võtab liit arvesse:  
— kättesaadavaid teaduslikke ja tehnilisi andmeid;  
— liidu eri piirkondade keskkonnatingimusi;  
— meetme võtmise või võtmata jätmise potentsiaalseid tulusid ja kulusid;  
— liidu kui terviku majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning tema piirkondade tasakaalustatud 
arengut.  
4. Oma pädevuse piires teevad liit ja liikmesriigid koostööd kolmandate riikide ja pädevate rahvus ­
vaheliste organisatsioonidega. Liidu koostöö korralduse võib kokku leppida liidu ja asjassepuutuvate 
kolmandate isikute vaheliste lepingutega.  
Eelmine lõik ei piira liikmesriikide pädevust pidada läbirääkimisi rahvusvahelistes organites ja sõlmida 
rahvusvahelisi lepinguid.  
Artikkel 192  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 175)  
1. Toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsi ­
aalkomitee ning regioonide komiteega, otsustavad Euroopa Parlament ja nõukogu, missuguseid meet ­
meid tuleb liidul võtta, et saavutada artiklis 191 seatud eesmärgid.  
2. Erandina lõikes 1 sätestatud otsustamismenetlusest ja ilma et see piiraks artikli 114 kohalda ­
mist, võtab nõukogu pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi, majandus- ja sotsiaalkomitee ning 
regioonide komiteega seadusandliku erimenetluse kohaselt vastu:  
a) peamiselt maksusätteid;  
b) meetmeid, mis käsitlevad:  
— asulaplaneerimist;  
— veeressursside kvantitatiivset majandamist või mis otseselt või kaudselt mõjutavad nende 
ressursside kättesaadavust;  
— maa kasutamist, välja arvatud jäätmemajandus;  
c) meetmeid, mis mõjutavad oluliselt liikmesriigi valikut erinevate energiaallikate vahel ning tema 
energiavarustuse üldstruktuuri.  
Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal ning pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi, 
majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide komiteega ühehäälselt teha otsuse kohaldada seadu ­
sandlikku tavamenetlust esimeses lõigus märgitud valdkondade suhtes.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/133
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast 
konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide komiteega vastu üldised tegevuspro ­
grammid, milles määratakse kindlaks esmatähtsad eesmärgid.  
Nende programmide elluviimiseks vajalikud meetmed võetakse vastu olenevalt juhtumist kas lõike 1 
või 2 tingimuste kohaselt.  
4. Ilma et see piiraks teatavaid liidu poolt vastuvõetavaid meetmeid, rahastavad ja rakendavad 
keskkonnapoliitikat liikmesriigid.  
5. Kui lõike 1 sätetel rajanev meede tekitab liikmesriigi ametiasutustele ebaproportsionaalseks 
peetavaid kulusid, siis sätestatakse kõnealuses meetmes, ilma et see piiraks võimalust kohaldada 
põhimõtet, et saastajal tuleb maksta, asjakohased sätted:  
— ajutiste eranditena ja/või  
— rahaliste toetustena artikli 177 kohaselt loodud Ühtekuuluvusfondist.  
Artikkel 193  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 176)  
Artikli 192 kohaselt võetud kaitsemeetmed ei takista liikmesriiki säilitamast või kasutusele võtmast 
rangemaid kaitsemeetmeid. Niisugused meetmed peavad olema kooskõlas aluslepingutega. Neist 
teatatakse komisjonile.  
XXI JAOTIS  
ENERGEETIKA  
Artikkel 194 
1. Siseturu rajamise ja toimimise raames ning pidades silmas vajadust säilitada ja parandada 
keskkonda, on liidu energiapoliitikal liikmesriikide vahelise solidaarsuse vaimus järgmised eesmärgid:  
a) tagada energiaturu toimimine;  
b) tagada energiaga varustamise kindlus liidus;  
c) edendada energia tõhusat kasutamist ja säästmist ning uute ja taastuvate energiaallikate väljaaren ­
damist; ning  
d) edendada energiavõrkude sidumist.ET C 83/134 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. Ilma et see piiraks aluslepingute muude sätete kohaldamist, kehtestavad Euroopa Parlament ja 
nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt lõikes 1 osutatud eesmärkide saavutamiseks vajalikud 
meetmed. Asjaomased meetmed võetakse vastu pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega 
ning regioonide komiteega.  
Need meetmed ei mõjuta liikmesriigi õigust määr ata kindlaks oma energiavarude kasutamise tingi ­
musi, tema valikuid erinevate energiaallikate vahel ning tema energiavarustuse üldstruktuuri, ilma et 
see piiraks artikli 192 lõike 2 punkti c kohaldamist.  
3. Erandina lõikest 2 kehtestab nõukogu seadusandliku erimenetluse kohaselt ning pärast konsul ­
teerimist Euroopa Parlamendiga ühehäälselt asjaomases lõikes osutatud meetmed, kui need on peami ­
selt maksualased.  
XXII JAOTIS  
TURISM  
Artikkel 195 
1. Liit täiendab liikmesriikide tegevust turismisektoris, eriti edendades liidu ettevõtjate konkurent ­
sivõimet selles sektoris.  
Seetõttu on liidu tegevuse eesmärk:  
a) ergutada soodsa keskkonna loomist selle sektori ettevõtjate arendamiseks;  
b) edendada koostööd liikmesriikide vahel, eriti heade kogemuste vahetamise teel.  
2. Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt erimeetmed, 
et täiendada liikmesriikide meetmeid käesolevas artiklis seatud eesmärkide saavutamiseks, ilma et see 
kohustaks liikmesriike oma õigus- ja haldusnorme ühtlustama.  
XXIII JAOTIS  
KODANIKUKAITSE  
Artikkel 196  
1. Liit soodustab liikmesriikide vahelist koostööd, et tõhustada loodusõnnetuste või inimtegevusest 
tingitud õnnetuste ennetamiseks ja nende eest kaitsmiseks loodud süsteeme.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/135
Liidu tegevuse eesmärk on:  
a) toetada ja täiendada liikmesriikide meetmeid riskide ennetamisel riiklikul, piirkondlikul ja koha ­
likul tasandil, nende kodanikukaitsetöötajate koolitamisel ning reageerimisel loodusõnnetustele või 
inimtegevusest tingitud õnnetustele liidu piires;  
b) edendada liidu piires kiiret ja tõhusat operatiivkoostööd siseriiklike kodanikukaitsetalituste vahel;  
c) tõhustada rahvusvahelise kodanikukaitsealase töö järjepidevust.  
2. Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt lõikes 1 
osutatud eesmärkide saavutamiseks vajalikud meetmed, ilma et see kohustaks liikmesriike oma 
õigus- ja haldusnorme ühtlustama.  
XXIV JAOTIS  
HALDUSKOOSTÖÖ  
Artikkel 197 
1. Liidu õiguse tõhusat rakendamist liikmesriikides, mis on oluline liidu nõuetekohase toimimise 
seisukohast, käsitatakse ühise huvina.  
2. Liit võib toetada liikmesriikide jõupingutusi parandada oma haldussuutlikkust liidu õiguse 
rakendamisel. Selline tegevus võib hõlmata informatsiooni ja ametnike vahetamise hõlbustamist 
ning koolitusprogrammide toetamist. Ükski liikmesriik pole kohustatud sellist toetust kasutama. Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt määruste abil 
selleks vajalikud meetmed, ilma et see kohustaks liikmesriike oma õigus- ja haldusnorme ühtlustama.
 
3. Käesolev artikkel ei piira liikmesriikide kohustust rakendada liidu õigust ega komisjoni õigusi ja 
kohustusi. See ei piira ka aluslepingute muude liikmesriikidevahelist ning liikmesriikide ja liidu 
vahelist halduskoostööd reguleerivate sätete kohaldamist.ET C 83/136 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
NELJAS OSA  
ÜLEMEREMAADE JA -TERRITOORIUMIDE ASSOTSIEERIMINE  
Artikkel 198  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 182)  
Liikmesriigid lepivad kokku assotsieerida liiduga need Euroopa-välised maad ja territooriumid, millel 
on erisuhted Taani, Prantsusmaa, Madalmaade ja Ühendkuningriigiga. Need maad ja territooriumid 
(edaspidi „maad ja territooriumid”) on loetletud II lisas.  
Assotsieerimise eesmärk on edendada nende maade ja territooriumide majanduslikku ja sotsiaalset 
arengut ning sisse seada tihedad majandussideme d nende ja liidu kui terviku vahel.  
Kooskõlas käesoleva lepingu preambulis esitatud põhimõtetega on assotsieerimise eesmärk eelkõige 
edendada nimetatud maade ja territooriumide elanike huve ja jõukust, et nad saavutaksid majandus ­
liku, sotsiaalse ja kultuurilise arengu, mille poole nad püüdlevad.  
Artikkel 199  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 183)  
Assotsieerimisel on järgmised eesmärgid.  
1. Liikmesriigid kohaldavad oma kaubavahetuses nende maade ja territooriumidega sama režiimi, 
mida nad aluslepingutest tulenevalt kasutavad üksteise suhtes.  
2. Iga maa või territoorium kohaldab oma kaubavahetuses liikmesriikidega ning teiste maade ja 
territooriumidega sama režiimi, mida ta kasutab kaubavahetuses selle Euroopa riigiga, kellega 
tal on erisuhted.  
3. Liikmesriigid annavad oma panuse nende maade ja territooriumide järjekindlaks arenguks vajali ­
kesse investeeringutesse.  
4. Liidu rahastatavate investeeringute puhul on osavõtt pakkumistest ja hangetest avatud võrdsetel 
tingimustel kõikidele füüsilistele ja juriidilistele isikutele, kes on mõne liikmesriigi või kõnealuse 
maa või territooriumi kodanikud.  
5. Liikmesriikide ning nende maade ja territooriumide vahelistes suhetes reguleeritakse kodanike ja 
äriühingute asutamisõigus kooskõlas asutamisõigust käsitlevas peatükis esitatud sätete ja menet ­
lustega ning kedagi diskrimineerimata, kusjuures nende kohta kehtivad kõik artiklist 203 tule ­
nevad erisätted.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/137
Artikkel 200  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 184)  
1. Nendelt maadelt ja territooriumidelt pärinevate liikmesriikidesse imporditavate kaupade tolli ­
maksud keelatakse vastavalt liikmesriikidevaheliste tollimaksude keelamisele kooskõlas aluslepingute 
sätetega.  
2. Liikmesriikidest või teistelt kõnealustelt maa delt või territooriumidelt mingile maale või terri ­
tooriumile imporditavate kaupade tollimaksud keelatakse kooskõlas artikli 30 sätetega.  
3. Kõnealused maad ja territooriumid võivad siiski võtta tollimakse, mis vastavad nende arengu ja 
industrialiseerimise vajadustele või annavad nende eelarvesse tulu.  
Eelnevas lõigus märgitud tollimaksud ei või ületada sama taset, mis kehtib nende maade või terri ­
tooriumidega erisuhetes olevast liikmesriigist imporditavate toodete kohta.  
4. Lõiget 2 ei kohaldata nende maade ja territooriumide suhtes, kus juba kehtivad mittediskrimi ­
neerivad tollitariifid seetõttu, et nad on seotud eriliste rahvusvaheliste kohustustega.  
5. Nendele maadele ja territooriumidele imporditavate kaupade suhtes kehtestatavad tollimaksud 
või nende muudatused ei või põhjustada juriidiliselt ega tegelikult mingit otsest ega kaudset diskri ­
mineerimist eri liikmesriikidest imporditavate kaupade suhtes.  
Artikkel 201  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 185)  
Kui maale või territooriumile mingist kolmandast riigist imporditavatelt kaupadelt võetavate tolli ­
maksude tase võib põhjustada artikli 200 lõike 1 sätete kohaldamisel kaubandushäireid mingi liik ­
mesriigi kahjuks, võib viimane taotleda, et komisjon teeks teistele liikmesriikidele ettepaneku meet ­
mete kohta, mis on vajalikud olukorra parandamiseks.  
Artikkel 202  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 186)  
Järgides rahvatervist, avalikku julgeolekut või avalikku korda puudutavaid sätteid, reguleeritakse nende 
maade ja territooriumide töötajate liikumisvabadus liikmesriikide piires ning liikmesriikide töötajate 
liikumisvabadus nende maade ja territooriumide piires õigusaktidega, mis võetakse vastu kooskõlas 
artikliga 203.ET C 83/138 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 203  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 187)  
Nõukogu määrab maade ja territooriumide liiduga assotsieerimisel omandatud kogemuste ja alusle ­
pingutes esitatud põhimõtete alusel ning komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt kindlaks sätted, mis 
käsitlevad maade ja territooriumide liiduga assotsieerimise üksikasjalikke eeskirju ja menetlusi. Kui 
asjaomased sätted võtab vastu nõukogu seadusandliku erimenetluse kohaselt, teeb nõukogu otsuse 
komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.  
Artikkel 204  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 188)  
Artiklite 198–203 sätteid kohaldatakse Gröönimaa suhtes nii, nagu näevad ette Gröönimaad käsit ­
levad erisätted Gröönimaa kohta kehtiva erikorra protokollis, mis on lisatud aluslepingutele.  
V OSA  
LIIDU VÄLISTEGEVUS  
I JAOTIS  
ÜLDSÄTTED LIIDU VÄLISTEGEVUSE KOHTA  
Artikkel 205 
Käesolevas osas käsitletud liidu rahvusvaheline tegevus tugineb põhimõtetele, taotleb eesmärke ja seda 
viiakse ellu viisil, mis on kooskõlas Euroopa Liidu lepingu V jaotise 1. peatükis osutatud üldsätetega.  
II JAOTIS  
ÜHINE KAUBANDUSPOLIITIKA  
Artikkel 206  
Tolliliidu rajamisega vastavalt artiklitele 28–32 aitab liit ühistes huvides kaasa ülemaailmse kauban ­
duse harmoonilisele arengule, rahvusvahelises kaubanduses ja välismaiste otseinvesteeringute suhtes kehtivate piirangute järkjärgulisele kaotamisele ning tolli- ja muude tõkete vähendamisele.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/139
Artikkel 207  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 133)  
1. Ühine kaubanduspoliitika rajaneb ühtsetel põhimõtetel, eriti mis puutub tariifide muutmisse, 
kauba- ja teenustevahetusega ning intellektuaalomandi kaubandusaspektidega seotud tolli- ja kauban ­
duskokkulepete sõlmimisse, välismaistesse otseinvesteeringutesse, liberaliseerimismeetmete ühtlusta ­
misse, ekspordipoliitikasse ning kaubanduse kaitsemeetmetesse, näiteks meetmetesse, mida võetakse 
dumpingu või subsiidiumide puhul. Ühist kaubanduspoliitikat teostatakse kooskõlas liidu välistege ­
vuse põhimõtete ja eesmärkidega.  
2. Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt määruste abil 
vastu meetmed, millega määratletakse ühise kaubanduspoliitika rakendamise raamistik.  
3. Kui ühe või mitme riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga sõlmitavate lepingute üle on vaja 
pidada läbirääkimisi, kohaldatakse artikli 218 sätteid, kui käesoleva artikli erisätted ei näe ette teisiti.  
Komisjon annab soovitusi nõukogule, kes volitab komisjoni alustama vajalikke läbirääkimisi. 
Nõukogu ja komisjon tagavad selle, et läbirääkimiste tulemusel sõlmitavad lepingud vastavad liidu ­
sisesele poliitikale ja eeskirjadele.  
Komisjon peab läbirääkimisi, konsulteerides erikomiteega, mille nõukogu määrab selle ülesande 
täitmisel komisjoni abistama, ning niisuguste juhiste raames, mida nõukogu peab vajalikuks komi ­
teele anda. Komisjon annab erikomiteele ja Euroopa Parlamendile regulaarselt aru läbirääkimiste 
edenemise kohta.  
4. Seoses lõikes 3 osutatud lepingute üle läbirääkimisega ja nende sõlmimisega teeb nõukogu 
otsused kvalifitseeritud häälteenamusega.  
Seoses lepingute üle läbirääkimise ja nende sõlmimisega teenuste valdkonnas ja intellektuaalomandi 
kaubandusaspektide valdkonnas, samuti välismaiste otseinvesteeringute valdkonnas, teeb nõukogu 
otsused ühehäälselt, kui need lepingud sisaldavad sätteid, mille puhul liidusiseste eeskirjade vastu ­
võtmiseks on nõutav ühehäälsus.  
Nõukogu teeb samuti ühehäälse otsuse lepingute üle läbirääkimiseks ja nende sõlmimiseks:  
a) kultuuri- ja audiovisuaalteenuste valdkonnas, kui need lepingud võivad piirata liidu kultuurilist ja 
keelelist mitmekesisust;  
b) sotsiaal-, haridus- ja tervishoiuteenuste valdkonnas, kui need lepingud võivad tõsiselt häirida 
selliste teenuste osutamise riiklikku korraldust ning piirata liikmesriikide vastutust selliste teenuste 
osutamisel.  
5. Transpordialaste rahvusvaheliste lepingute üle läbirääkimiste pidamisel ja nende sõlmimisel 
kohaldatakse kolmanda osa VI jaotise sätteid ja artiklit 218.ET C 83/140 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
6. Käesoleva artikliga ühise kaubanduspoliitika valdkonnas antud pädevuse teostamine ei mõjuta 
liidu ja liikmesriikide vahelist pädevuse jaotust ega kohusta liikmesriike oma õigus- ja haldusnorme 
ühtlustama, niivõrd kui aluslepingud välistavad sellise ühtlustamise.  
III JAOTIS  
KOOSTÖÖ KOLMANDATE RIIKIDEGA JA HUMANITAARABI  
1. PEATÜKK  
ARENGUKOOSTÖÖ  
Artikkel 208  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 177)  
1. Liidu poliitikat arengukoostöö valdkonnas teostatakse kooskõlas liidu välistegevuse põhimõtete 
ja eesmärkidega. Liidu ja liikmesriikide arengukoostöö poliitikad täiendavad ja tugevdavad teineteist.  
Liidu arengukoostöö poliitika põhieesmärgiks on vaesuse vähendamine ja pikemas perspektiivis selle 
kaotamine. Liit võtab arengukoostöö eesmärke arvesse muu sellise poliitika puhul, mida ta rakendab 
ja mis tõenäoliselt mõjutab arengumaid.  
2. Liit ja liikmesriigid täidavad neid kohustusi ning arvestavad neid eesmärke, mis nad on heaks 
kiitnud Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis ja teistes pädevates rahvusvahelistes organisatsioonides.  
Artikkel 209  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 179)  
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt arengukoostöö 
poliitika teostamiseks vajalikud meetmed, mis võivad hõlmata mitmeaastaseid koostööprogramme 
arengumaadega või temaatilisi programme.  
2. Liit võib sõlmida kolmandate riikidega või pädevate rahvusvaheliste organisatsioonidega lepin ­
guid, mis aitavad saavutada Euroopa Liidu lepingu artiklis 21 ja käesoleva lepingu artiklis 208 
osutatud eesmärke.  
Esimene lõik ei piira liikmesriikide pädevust pidada rahvusvahelistes organites läbirääkimisi ja sõlmida 
lepinguid.  
3. Euroopa Investeerimispank aitab oma põhikirjas esitatud tingimuste kohaselt kaasa lõikes 1 
märgitud meetmete rakendamisele.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/141
Artikkel 210  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 180)  
1. Meetmete vastastikuse täiendavuse ja tõhususe edendamiseks kooskõlastavad liit, ja liikmesriigid 
oma arengukoostöö poliitikat ning konsulteerivad üksteisega abiprogrammide suhtes, seda ka rahvus ­
vahelistes organisatsioonides ning rahvusvahelistel konverentsidel. Nad võivad algatada ühismeetmeid. 
Kui vaja, aitavad liikmesriigid kaasa liidu abiprogrammide elluviimisele.  
2. Komisjon võib teha kasulikke algatusi, et edendada lõikes 1 märgitud kooskõlastamist.  
Artikkel 211  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 181)  
Oma pädevuse piires teevad liit ja liikmesriigid koostööd kolmandate riikide ja pädevate rahvusva ­
heliste organisatsioonidega.  
2. PEATÜKK  
MAJANDUS-, FINANTS- JA TEHNILINE KOOSTÖÖ KOLMANDATE RIIKIDEGA  
Artikkel 212  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 181a)  
1. Ilma et see piiraks aluslepingute muude sätete, eriti artiklite 208–211 sätete kohaldamist, võtab 
liit kolmandate riikide suhtes, mis ei ole are ngumaad, majandus-, finants- ja tehnilise koostöö meet ­
meid, mis hõlmavad eelkõige finantsvaldkonnas antavat abi. Sellised meetmed on kooskõlas liidu 
arengupoliitikaga ning neid viiakse ellu kooskõlas tema välistegevuse põhimõtete ja eesmärkidega. 
Liidu ja liikmesriikide meetmed täiendavad ja tugevdavad üksteist.  
2. Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt lõike 1 rakenda ­
miseks vajalikud meetmed.  
3. Oma pädevuse piires teevad liit ja liikmesriigid koostööd kolmandate riikide ja pädevate rahvus ­
vaheliste organisatsioonidega. Liidu koostöö korralduse võib kokku leppida liidu ja asjaomaste 
kolmandate isikute vaheliste lepingutega.  
Esimene lõik ei piira liikmesriikide pädevust pidada läbirääkimisi rahvusvahelistes organites ja sõlmida 
rahvusvahelisi lepinguid.ET C 83/142 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 213 
Kui kolmanda riigi olukord nõuab liidu kiiret finantsabi, võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal 
vastu vajalikud otsused.  
3. PEATÜKK  
HUMANITAARABI  
Artikkel 214  
1. Liidu operatsioone humanitaarabi valdkonnas teostatakse kooskõlas liidu välistegevuse põhimõ ­
tete ja eesmärkidega. Selliste operatsioonide eesmärk on anda sündmusekohast abi ning teha pääste ­
töid ja pakkuda kaitset loodusõnnetuste või inimtegevusest tingitud õnnetuste tõttu kannatanud 
inimestele kolmandates riikides, et rahuldada erinevatest olukordadest tingitud humanitaarvajadusi. Liidu ja liikmesriikide operatsioonid täiendavad ja tugevdavad üksteist.  
2. Humanitaarabioperatsioone teostatakse kooskõlas rahvusvahelise õigusega ning erapooletuse, 
neutraalsuse ja mittediskrimineerimise põhimõtetega.  
3. Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt meetmed, 
millega määratakse kindlaks humanitaarabioperatsioonide elluviimise raamistik.  
4. Liit võib sõlmida kolmandate riikidega või pädevate rahvusvaheliste organisatsioonidega lepin
­
guid, mis aitavad saavutada lõikes 1 ja Euroopa Liidu lepingu artiklis 21 osutatud eesmärke.  
Esimene lõik ei piira liikmesriikide pädevust pidada rahvusvahelistes organites läbirääkimisi ja sõlmida 
lepinguid.  
5. Et luua raamistikku, milles Euroopa noored saaksid liidu humanitaarabioperatsioonidele ühiselt 
kaasa aidata, asutatakse Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus. Euroopa Parlament ja nõukogu 
määravad seadusandliku tavamenetluse kohaselt määruste abil kindlaks korpuse põhikirja ja töökorra.  
6. Komisjon võib liidu ja liikmesriikide meetmete koordineerimiseks teha algatusi, et tugevdada 
liidu ja siseriiklike humanitaarabimeetmete vastastikust täiendavust ja tõhusust.  
7. Liit tagab, et tema humanitaarabioperatsioonid koordineeritakse ja need on kooskõlas rahvus ­
vaheliste organisatsioonide ja organite, eelkõige Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni süsteemi kuulu ­
vate organisatsioonide ja organite operatsioonidega.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/143
IV JAOTIS  
PIIRAVAD MEETMED  
Artikkel 215  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 301)  
1. Kui vastavalt Euroopa Liidu lepingu V jaotise 2. peatükile vastu võetud otsus näeb ette 
majandus- ja rahandussuhete osalise või täieliku katkestamise või piiramise ühe või mitme kolmanda 
riigiga, võtab nõukogu liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjoni ühise ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega vastu vajalikud meetmed. Ta teavitab sellest 
Euroopa Parlamenti. 
2. Kui vastavalt Euroopa Liidu lepingu V jaotise 2. peatükile vastu võetud otsuses on nii sätestatud, 
võib nõukogu lõikes 1 osutatud menetluse kohaselt võtta vastu piiravaid meetmeid juriidiliste või 
füüsiliste isikute ning rühmituste või mitteriiklike üksuste suhtes.  
3. Käesolevas artiklis osutatud õigusaktid sisaldavad vajalikke õiguslikke tagatisi käsitlevaid sätteid.  
V JAOTIS
 
RAHVUSVAHELISED LEPINGUD  
Artikkel 216 
1. Liit võib sõlmida lepingu ühe või mitme kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga, 
kui aluslepingutes on nii sätestatud või kui lep ingu sõlmimine on vajalik mõne aluslepingutes seatud 
eesmärgi saavutamiseks liidu poliitika raames, kui lepingu sõlmimise näeb ette liidu õiguslikult siduv 
akt või kui see võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala.  
2. Liidu sõlmitud lepingud seovad liidu institutsioone ja liikmesriike.  
Artikkel 217  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 310)  
Liit võib ühe või mitme kolmanda riigiga või rahvusvahelise organisatsiooniga sõlmida lepinguid, 
millega luuakse assotsiatsioon, mis hõlmab vastastikuseid õigusi ja kohustusi, ühismeetmeid ja erime ­
netlusi.  
Artikkel 218  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 300)  
1. Ilma et see piiraks artikli 207 sätete kohaldamist, peetakse liidu ja kolmandate riikide või 
rahvusvaheliste organisatsioonide vaheliste lepingute üle läbirääkimisi ja selliseid lepinguid sõlmitakse 
vastavalt järgmisele menetlusele.ET C 83/144 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. Nõukogu annab loa alustada läbirääkimisi, võtab vastu läbirääkimisjuhised, annab loa lepingu ­
tele alla kirjutada ja sõlmib lepingud.  
3. Komisjon või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja, kui kavandatav leping on 
eranditult või peamiselt seotud ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga, annab soovitusi nõukogule, kes 
võtab vastu otsuse, millega antakse luba alustada läbirääkimisi ning nimetatakse sõltuvalt kavandatava 
lepingu teemast liidu läbirääkija või läbirääkimisrühma juht.  
4. Nõukogu võib anda läbirääkijale juhiseid ning moodustada erikomitee, kellega tuleb läbirääki ­
miste pidamisel konsulteerida.  
5. Läbirääkija ettepaneku põhjal võtab nõukogu vastu otsuse, millega antakse luba lepingule alla 
kirjutada ja vajaduse korral seda enne jõustumist ajutiselt kohaldada.  
6. Nõukogu võtab läbirääkija ettepaneku põhjal vastu otsuse lepingu sõlmimise kohta.  
Välja arvatud juhul, kui leping on seotud eranditult ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga, võtab 
nõukogu vastu otsuse lepingu sõlmimise kohta:  
a) pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist järgmistel juhtudel:  
i) assotsieerimislepingud;  
ii) leping, liidu ühinemise kohta Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga;  
iii) lepingud, mis koostöömenetlusi kehtestades loovad teatud institutsioonilisi raamistikke;  
iv) liidu eelarvele olulist mõju avaldavad lepingud;  
v) lepingud, mis hõlmavad valdkondi, mille suhtes kohaldatakse kas seadusandlikku tavamenet ­
lust või seadusandlikku erimenetlust, mille puhul on nõutav Euroopa Parlamendi nõusolek.  
Kiireloomulisel juhul võivad Euroopa Parlament ja nõukogu kokku leppida nõusoleku andmise 
tähtajas;  
b) pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga muudel juhtudel. Euroopa Parlament esitab oma 
arvamuse tähtaja jooksul, mille nõukogu võib määrata sõltuvalt asja kiireloomulisusest. Kui 
selle tähtaja jooksul arvamust ei ole esitatud, võib nõukogu teha otsuse.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/145
7. Lepingu sõlmimisel võib nõukogu erandina lõigetest 5, 6 ja 9 volitada läbirääkijat kiitma liidu 
nimel heaks lepingu muudatusi, kui leping näeb ette, et muudatused tuleb vastu võtta lihtsustatud 
korras või et seda peab tegema lepingus sätestatud organ. Nõukogu võib sellisele volitamisele seada 
eritingimusi.  
8. Nõukogu teeb kogu menetluse käigus otsuseid kvalifitseeritud häälteenamusega.  
Nõukogu teeb otsuse siiski ühehäälselt, kui leping hõlmab valdkonda, mille puhul liidu õigusakti 
vastuvõtmisel on nõutav ühehäälsus, samuti juhul, kui sõlmitakse assotsiatsieerimislepingud ja artiklis 212 osutatud lepingud kandidaatriikidega. Sõlmides lepingu liidu ühinemise kohta Euroopa inimõi
­
guste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga teeb nõukogu samuti otsuse ühehäälselt; asjaomase lepingu sõlmimist käsitlev otsus jõustub pärast seda, kui liikmesriigid on selle kooskõlas oma põhi
­
seadusest tulenevate nõuetega heaks kiitnud.  
9. Nõukogu võtab komisjoni või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku 
põhjal vastu otsuse, millega peatatakse lepingu täitmine ja kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja 
arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.  
10. Euroopa Parlamenti teavitatakse viivitamata ja täielikult kõigil menetluse etappidel.  
11. Liikmesriik, Euroopa Parlament, nõukogu või komisjon võib taotleda Euroopa Kohtult arva
­
must selle kohta, kas kavandatav leping on aluslepingutega kooskõlas. Kui kohtu arvamus on nega ­
tiivne, saab kavandatav leping jõustuda üksnes juhul, kui seda muudetakse või kui aluslepingud läbi 
vaadatakse.  
Artikkel 219  
(endised EÜ asutamislepingu artikli 111 lõiked 1-3 ja 5)  
1. Erandina artiklist 218 võib nõukogu, tehes otsuse kas Euroopa Keskpanga soovituse põhjal või 
komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Keskpangaga hindade stabiilsuse 
eesmärgiga kooskõlas olevale konsensusele jõudmise üle sõlmida ametlikke kokkuleppeid euro vahe ­
tuskursisüsteemi kohta kolmandate riikide valuutade suhtes. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast 
konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ning kooskõlas lõikes 3 sätestatud menetlusega.  
Nõukogu võib kas Euroopa Keskpanga soovituse põhjal või komisjoni soovituse põhjal ning pärast 
Euroopa Keskpangaga konsulteerimist, selleks et jõuda hindade stabiilsuse eesmärgiga ühtivale 
konsensusele, võtta vastu või kohandada euro keskkursse vahetuskursisüsteemi piires või neist 
loobuda. Nõukogu eesistuja informeerib Euroopa Parlamenti euro keskkursside kinnitamisest, korri ­
geerimisest või neist loobumisest.ET C 83/146 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. Lõikes 1 märgitud vahetuskursisüsteemi puudumisel ühe või mitme kolmandate riikide valuuta 
suhtes võib nõukogu kas komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Keskpangaga 
või Euroopa Keskpanga soovituse põhjal sõnastada nende valuutade suhtes vahetuskursipoliitika 
üldsuunised. Need üldsuunised ei piira EKPS esmast eesmärki säilitada hindade stabiilsus.  
3. Kui liidul on vaja pidada läbirääkimisi ühe või mitme kolmanda riigi või rahvusvahelise orga ­
nisatsiooniga raha- või välisvaluutarežiimi küsimusi käsitlevate kokkulepete puhul, siis erandina artiklist 218 otsustab läbirääkimiste korra ning niisuguste lepingute sõlmimise nõukogu komisjoni 
ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Keskpangaga. Selline kord tagab, et liit väljendab 
ühtset seisukohta. Komisjon on läbirääkimistesse täielikult kaasatud.  
4. Liikmesriigid võivad pidada läbirääkimisi rahvusvahelistes organisatsioonides ning sõlmida 
rahvusvahelisi lepinguid, ilma et see piiraks liidu pädevust ja liidu kokkuleppeid majandus- ja raha
­
liidu suhtes.  
VI JAOTIS  
LIIDU SUHTED RAHVUSVAHELISTE ORGANISATSIOONIDE JA KOLMANDATE 
RIIKIDEGA NING LIIDU DELEGATSIOONID  
Artikkel 220  
(endised EÜ asutamislepingu artiklid 302-304)  
1. Liit seab sisse kõik asjakohased koostöövormid Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni organite ja 
selle allasutuste, Euroopa Nõukogu, Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni ning Majandus ­
koostöö ja Arengu Organisatsiooniga.  
Liit hoiab samuti kohaseid suhteid teiste rahvusvaheliste organisatsioonidega.  
2. Käesoleva artikli rakendamise eest vastutavad liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esin ­
daja ja komisjon.  
Artikkel 221 
1. Liitu esindavad liidu delegatsioonid kolmandates riikides ja rahvusvahelistes organisatsioonides.  
2. Liidu delegatsioonid alluvad liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale. Nad tegut ­
sevad tihedas koostöös liikmesriikide diplomaatiliste ja konsulaaresindustega.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/147
VII JAOTIS  
SOLIDAARSUSKLAUSEL  
Artikkel 222 
1. Kui liikmesriiki tabab terrorirünnak või kui ta langeb loodusõnnetuse või inimtegevusest 
tingitud õnnetuse ohvriks, tegutsevad liit ja selle liikmesriigid üheskoos solidaarselt. Liit mobiliseerib 
kõik tema käsutuses olevad vahendid, kaasa arvatud liikmesriikide poolt kättesaadavaks tehtud sõja ­
lised vahendid, selleks et:  
a) — hoida liikmesriikide territooriumil ära terrorismiohtu;  
— kaitsta demokraatlikke institutsioone ja tsiviilelanikke terrorirünnaku eest;  
— abistada liikmesriiki tema poliitiliste organite taotlusel tema territooriumil terrorirünnaku 
korral; 
b) abistada liikmesriiki tema poliitiliste organite taotlusel tema territooriumil loodus- või inimtege ­
vusest tingitud õnnetuse korral.  
2. Kui üht liikmesriiki tabab terrorirünnak või kui ta langeb loodusõnnetuse või inimtegevusest 
tingitud õnnetuse ohvriks, abistavad seda liikmesriiki tema poliitilise võimu organite taotlusel teised 
liikmesriigid. Selleks koordineerivad liikmesriigid omavahelist tegevust nõukogus.  
3. Käesoleva solidaarsusklausli liidu poolse rakendamise korra määratleb nõukogu komisjoni ning 
liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ühise ettepaneku põhjal vastuvõetud otsusega. 
Nõukogu teeb otsuse kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 31 lõikega 1, kui see otsus on kaitse ­
poliitilise tähendusega. Sellest teavitatakse Euroopa Parlamenti.  
Käesoleva lõike kohaldamisel ja ilma et see piiraks artikli 240 kohaldamist, abistab nõukogu poliitika- 
ja julgeolekukomitee, keda toetavad ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika raames loodud struktuurid ja artiklis 71 osutatud komitee, kes esitavad vajaduse korral ühisarvamusi.
 
4. Et liit ja selle liikmesriigid saaksid tõhusalt toimida, hindab Euroopa Ülemkogu regulaarselt liitu 
ähvardavaid ohtusid.ET C 83/148 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
KUUES OSA  
INSTITUTSIOONILISED JA RAHANDUSSÄTTED 
I JAOTIS  
SÄTTED INSTITUTSIOONIDE KOHTA  
1. PEATÜKK  
INSTITUTSIOONID  
1. JAGU 
EUROOPA PARLAMENT  
Artikkel 223  
(endised EÜ asutamislepingu artikli 190 lõiked 4 ja 5)  
1. Euroopa Parlament koostab ettepaneku eesmärgiga kehtestada vajalikud sätted oma liikmete 
otsesteks ja üldisteks valimisteks ühtse menetluse kohaselt kõikides liikmesriikides või kõikidele 
liikmesriikidele ühistel põhimõtetel.  
Nõukogu kehtestab vajalikud sätted seadusandliku erimenetluse kohaselt ühehäälse otsusega ning 
pärast nõusoleku saamist Euroopa Parlamendilt, kes teeb otsuse oma liikmete enamusega. Asja ­
omased sätted jõustuvad pärast seda, kui liikmesrii gid on need heaks kiitnud kooskõlas nende 
põhiseadusest tulenevate nõuetega.  
2. Euroopa Parlament määrab omal algatusel seadusandliku erimenetluse kohaselt pärast komis ­
joni arvamuse küsimist ja nõukogu heakskiidul määruste abil kindlaks eeskirjad ja üldtingimused, mis 
reguleerivad tema liikmete kohustusi. Kõik eeskirjad ja tingimused, mis puudutavad parlamendi praeguste või endiste liikmete maksustamist, nõuavad nõukogu ühehäälset otsust.  
Artikkel 224
 
(endine EÜ asutamislepingu artikli 191 teine lõik)  
Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt määruste abil vastu 
eeskirjad, mis reguleerivad Euroopa tasandil toimivaid erakondi, millele on osutatud Euroopa Liidu lepingu artikli 10 lõikes 4, ning eelkõige nende rahastamise eeskirju.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/149
Artikkel 225  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 192 teine lõik)  
Euroopa Parlament võib oma liikmete häälteenamusega taotleda, et komisjon esitaks asjakohased 
ettepanekud küsimuste kohta, mille puhul ta peab aluslepingute rakendamisel vajalikuks liidu õigus ­
akti vastuvõtmist. Kui komisjon ettepanekut ei esita, teatab ta Parlamendile selle põhjustest.  
Artikkel 226  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 193)  
Ilma et see piiraks aluslepingutega teistele institutsioonidele või asutustele antud volitusi, võib 
Euroopa Parlament oma kohustusi täites liikm ete ühe neljandiku nõudmisel asutada ajutise uurimis ­
komisjoni, et uurida väidetavaid rikkumisi või halduslikku omavoli liidu õiguse rakendamisel, välja 
arvatud juhud, kui väidetavaid fakte uurib kohus ja kui asi on alles kohtumenetluses.  
Ajutine uurimiskomisjon lakkab olemast oma aruande esitamise järel.  
Uurimisõiguse kasutamist reguleeriva korra määrab Euroopa Parlament kindaks määruste abil omal 
algatusel seadusandliku erimenetluse kohaselt ning pärast nõukogult ja komisjonilt nõusoleku 
saamist.  
Artikkel 227  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 194)  
Igal liidu kodanikul ning igal füüsilisel või juriidilisel isikul, kes elab või kelle registrijärgne asukoht 
on mõnes liikmesriigis, on õigus kas üksikult või koos teiste kodanike või isikutega pöörduda 
petitsiooniga Euroopa Parlamendi poole küsimuses, mis kuulub liidu tegevusvaldkondadesse ja mis 
teda otseselt puudutab.  
Artikkel 228  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 195)  
1. Euroopa Parlamendi valitud ombudsman on volitatud igalt liidu kodanikult või igalt füüsiliselt 
või juriidiliselt isikult, kes elab või kelle registrijärgne asukoht on mõnes liikmesriigis, vastu võtma kaebusi haldusliku omavoli juhtude kohta liidu institutsioonide, organite või asutuste tegevuses; välja 
arvatud Euroopa Liidu Kohus, kui see tegutseb õigusemõistjana.. Ombudsman uurib neid kaebusi ja 
annab nende kohta aru.
 
Kooskõlas oma kohustustega korraldab ombudsman kas omal algatusel, otseselt talle või siis Euroopa 
Parlamendi liikme kaudu esitatud kaebuste põhjal uurimise, kui ta leiab selleks olevat alust, välja arvatud juhud, kui väidetavad faktid on või on olnud kohtumenetluse objektiks. Kui ombudsmanET C 83/150 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
tuvastab haldusliku omavoli juhtumi, esitab ta asja vastavale institutsioonile, organile või asutusele, 
kellel on aega kolm kuud, et ombudsmani oma seisukohast informeerida. Seejärel saadab 
ombudsman ettekande Euroopa Parlamendile ja vastavale institutsioonile. Kaebuse esitanud isikut 
informeeritakse uurimise tulemustest.  
Ombudsman esitab igal aastal Euroopa Parlamendile aruande oma uurimiste tulemustest.  
2. Ombudsman valitakse iga Euroopa Parlamendi valimise järel viimasega samaks ametiajaks. 
Ombudsmani võib ametisse tagasi valida.  
Euroopa Kohus võib Euroopa Parlamendi taotlusel ombudsmani ametist tagandada, kui ta ei vasta 
enam tingimustele, mis on nõutavad tema kohustuste täitmiseks, või kui ta on süüdi raskes üleastu ­
mises.  
3. Ombudsman on oma kohustuste täitmisel täiesti sõltumatu. Nende kohustuste täitmisel ta ei 
taotle ega saa juhiseid üheltki valitsuselt, institutsioonilt, organilt ega asutuselt. Ametisoleku ajal ei 
tohi ombudsman töötada ühelgi teisel tasustataval ega mittetasustataval ametikohal.  
4. Euroopa Parlament määrab omal algatusel seadusandliku erimenetluse kohaselt pärast komis ­
joni arvamuse taotlemist ja otsuse tegeva nõukogu heakskiidul määruste abil kindlaks tegevusjuhendi ja üldised tingimused, mis reguleerivad ombudsmani kohustuste täitmist.  
Artikkel 229
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 196)  
Euroopa Parlament peab iga-aastase istungjärgu. See tuleb kutsumiseta kokku märtsikuu teisel teisi ­
päeval.  
Euroopa Parlament võib kokku tulla erakorraliseks osaistungjärguks, kui seda taotleb tema liikmete 
enamus või kui seda taotleb nõukogu või komisjon.  
Artikkel 230  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 197 teine, kolmas ja neljas lõik)  
Komisjon võib osa võtta kõikidest istungitest ning tema taotluse korral kuulatakse ta ära.  
Komisjon vastab suuliselt või kirjalikult Euroopa Parlamendi või selle liikmete küsimustele.  
Euroopa Parlament kuulab Euroopa Ülemkogu ja nõukogu ära kooskõlas tingimustega, mis on 
sätestatud Euroopa Ülemkogu kodukorras ja nõukogu kodukorras.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/151
Artikkel 231  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 198)  
Kui aluslepingud ei sätesta teisiti, teeb Euroopa Parlament otsused antud häälte enamusega.  
Kvoorum määratakse kindlaks kodukorraga.  
Artikkel 232  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 199)  
Euroopa Parlament võtab vastu oma kodukorra, tehes otsuse oma liikmete häälteenamusega.  
Euroopa Parlamendi dokumendid avaldatakse aluslepingutes ja tema kodukorras ettenähtud viisil.  
Artikkel 233  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 200)  
Euroopa Parlament arutab komisjoni esitatud iga-aastast üldaruannet avalikul istungil.  
Artikkel 234  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 201)  
Kui Euroopa Parlamendi päevakorda esitatakse umbusaldusavaldus komisjoni tegevuse kohta, ei pane 
Euroopa Parlament seda hääletusele varem kui kolme päeva möödumisel selle päevakorda esitamisest 
ning umbusaldusavaldus otsustatakse ainult avalikul hääletusel.  
Kui umbusaldusavalduse poolt on antud häälte kahekolmandikuline enamus, mis esindab Euroopa 
Parlamendi liikmete enamust, astuvad komisjoni liikmed täies koosseisus tagasi ning liidu välisasjade 
ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja astub tagasi oma komisjonis täidetavatest ülesannetest. Nad 
jäävad ametisse ja jätkavad asjaajamist seni, kuni nad asendatakse kooskõlas Euroopa Liidu lepingu 
artikliga 17. Sellisel juhul lõpeb nende asemele nimetatud komisjoni liikmete ametiaeg kuupäeval, mil 
oleks lõppenud täies koosseisus tagasi astuma sunnitud komisjoni liikmete ametiaeg.  
2. JAGU 
EUROOPA ÜLEMKOGU  
Artikkel 235  
1. Hääletamisel võib iga Euroopa Ülemkogu liige esindada peale enda ainult üht teist liiget.ET C 83/152 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõiget 4 ja käesoleva lepingu artikli 238 lõiget 2 kohaldatakse 
Euroopa Ülemkogu suhtes juhul, kui ülemkogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega. Kui 
Euroopa Ülemkogu teeb otsuse hääletamise teel, selle eesistuja ja komisjoni president hääletamisel 
ei osale.  
Isiklikult kohalviibivate või esindatud liikmete hääletamisest hoidumine ei takista Euroopa Ülemkogu 
vastu võtmast otsuseid, mille tegemiseks on nõutav ühehäälsus.  
2. Euroopa Ülemkogu võib kohale kutsuda Euroopa Parlamendi presidendi, et teda ära kuulata.  
3. Euroopa Ülemkogu teeb lihthäälteenamusega otsuseid menetlusküsimustes ja võtab lihthäältee ­
namusega vastu oma kodukorra.  
4. Euroopa Ülemkogu abistab nõukogu peasekretariaat.  
Artikkel 236 
Euroopa Ülemkogu võtab kvalifitseeritud häälteenamusega vastu:  
a) otsuse, millega kehtestatakse muude nõukogu koosseisude kui üld- ja välisasjade nõukogu loetelu 
kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõikega 6;  
b) otsuse nõukogu koosseisude, välja arvatud välisasjade nõukogu eesistumise kohta kooskõlas 
Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõikega 9.  
3. JAGU  
NÕUKOGU  
Artikkel 237  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 204)  
Nõukogu tuleb kokku eesistuja kutsel kas eesistuja enda algatusel või ühe nõukogu liikme või 
komisjoni taotlusel.  
Artikkel 238  
(endised EÜ asutamislepingu artikli 205 lõiked 1 ja 2)  
1. Kui nõukogu otsuse tegemiseks on nõutav lihthäälteenamus, teeb ta otsuse oma liikmete 
häälteenamusega.  
2. Erandina Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõikest 4 määratletakse kvalifitseeritud häälteenamust 
alates 1. novembrist 2014 ning kui protokollis üleminekusätete kohta ei sätestatud teisiti, nõukoguET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/153
liikmete vähemalt 72 %-lise häälteenamusena, tingimusel et nad esindavad liikmesriike, mis moodus ­
tavad vähemalt 65 % liidu elanikest, kui nõukogu ei tee otsust komisjoni ega liidu välisasjade ja 
julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku põhjal.  
3. Alates 1. novembrist 2014 ning kui protokollis üleminekusätete kohta ei ole sätestatud teisiti, 
määratletakse kvalifitseeritud häälteenamust, juhul kui aluslepingute kohaldamisel ei osale hääleta ­
misel kõik nõukogu liikmed, järgmiselt:  
a) Kvalifitseeritud häälteenamust määratletakse nõukogu liikmete vähemalt 55 %-lise häälteenamu ­
sena tingimusel, et nad esindavad osalevaid liikmesriike, mis moodustavad vähemalt 65 % nende 
riikide elanikest.  
Blokeerivasse vähemusse peab kuuluma vähemalt minimaalne arv nõukogu liikmeid, kes esin ­
davad rohkem kui 35 % osalevate liikmesriikide elanikest, pluss üks liige; ilma selleta, loetakse 
saavutatuks kvalifitseeritud häälteenamus.  
b) Erandina punktist a määratletakse kvalifitseeritud häälteenamust juhul, kui nõukogu ei tee otsust 
komisjoni ega liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku põhjal, nõukogu 
liikmete vähemalt 72 %-lise häälteenamusena, tingimusel et nad esindavad osalevaid liikmesriike, 
mis moodustavad vähemalt 65 % nende riikide elanikest.  
4. Isiklikult kohalviibivate või esindatud liikmete hääletamisest hoidumine ei takista nõukogu vastu 
võtmast otsuseid, mis nõuavad ühehäälsust.  
Artikkel 239  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 206)  
Hääletamisel võib iga nõukogu liige esindada peale enda veel ainult üht liiget.  
Artikkel 240  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 207)  
1. Liikmesriikide valitsuste alalistest esindajatest koosnev komitee vastutab nõukogu töö etteval ­
mistamise ja talle viimase poolt antud ülesannete täitmise eest. Nõukogu kodukorras sätestatud 
juhtudel võib komitee vastu võtta otsuseid menetlusküsimustes.  
2. Nõukogule on abiks peasekretariaat, mida juhatab nõukogu nimetatud peasekretär.  
Peasekretariaadi korralduse otsustab nõukogu lihthäälteenamusega.  
3. Nõukogu teeb lihthäälteenamusega otsuseid menetlusküsimustes ja võtab lihthäälteenamusega 
vastu oma kodukorra.ET C 83/154 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 241  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 208)  
Nõukogu, tehes otsuse lihthäälteenamusega, võib komisjonilt taotleda uuringute korraldamist, mida 
nõukogu peab soovitavaks ühiste eesmärkide saavutamiseks, ning teha talle asjakohaseid ettepane ­
kuid. Kui komisjon ettepanekut ei esita, teatab ta nõukogule selle põhjustest.  
Artikkel 242  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 209)  
Pärast konsulteerimist komisjoniga määrab nõukogu lihthäälteenamusega kindlaks aluslepingutega 
ettenähtud komiteede tööd reguleerivad eeskirjad.  
Artikkel 243  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 210)  
Nõukogu määrab kindlaks Euroopa Ülemkogu eesistuja, komisjoni presidendi, liidu välisasjade ja 
julgeolekupoliitika kõrge esindaja, komisjoni liikmete, Euroopa Liidu Kohtu presidentide, liikmete 
ja kohtusekretäride ning nõukogu peasekretäri palga, hüvitised ning pensioni; samuti määrab 
nõukogu kindlaks kõik väljamaksed, mis tehakse töötasu asemel.  
4. JAGU 
KOMISJON  
Artikkel 244 
Kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõikega 5 valitakse komisjoni liikmed, tuginedes Euroopa 
Ülemkogu poolt ühehäälselt kehtestatud rotatsioonisüsteemile, mis rajaneb järgmistel põhimõtetel:  
a) liikmesriike koheldakse rangelt võrdsetel alustel, kui otsustatakse, millises järjestuses ja kui kaua 
nende kodanikud on komisjoni liikmed; seega ei või kahe liikmesriigi kodanike mandaatide 
kogusummade vahe olla kunagi suurem kui üks;  
b) kui punktist a ei tulene teisiti, moodustatakse iga järjestikune komisjon selliselt, et see kajastaks 
rahuldavalt liikmesriikide kui terviku demograafilist ja geograafilist spektrit.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/155
Artikkel 245  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 213)  
Komisjoni liikmed hoiduvad kõigest, mis on kokkusobimatu nende kohustuste laadiga. Liikmesriigid 
austavad nende sõltumatust ega püüa neid nende ülesannete täitmisel mõjutada. Oma ametiaja 
jooksul ei või komisjoni liikmed töötada ühelgi teisel tasustataval ega mittetasustataval ametikohal. 
Oma kohustusi täitma asudes kohustuvad nad pidulikult nii ametiaja jooksul kui ka pärast selle 
lõppemist austama sellest tulenevaid kohustusi ning er iti oma kohustust käituda ausalt ja diskreetselt 
teatud ametissenimetamiste suhtes või soodustuste vastuvõtmisel pärast oma ametiaja lõppemist. 
Nende kohustuste rikkumise korral võib Euroopa Kohus lihthäälteenamusega otsustava nõukogu 
avalduse või komisjoni avalduse põhjal otsustada, et asjassepuutuv liige tuleb vastavalt asjaoludele 
kas ametist tagandada vastavalt artikli 247 sätetele või jätta ilma õigusest saada pensioni või muid seda asendavaid soodustusi.  
Artikkel 246
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 215)  
Kui tavaline asendamine või surm välja arvata, lõpevad komisjoni liikme kohustused ametist lahku ­
misel või tagandamisel.  
Ametist lahkumise, tagandamise või surma tõttu vabaks jäänud liikme ametikohale nimetab nõukogu 
liikme järelejäänud ametiajaks ühisel kokkuleppel komisjoni presidendiga pärast konsulteerimist 
Euroopa Parlamendiga ja Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõike 3 teises lõigus sätestatud tingimuste 
kohaselt uue sama kodakondsusega liikme.  
Nõukogu võib komisjoni presidendi ettepaneku põhjal ühehäälselt otsustada, et asjaomast vaba 
ametikohta ei ole vaja täita, eelkõige juhul, kui asjaomase liikme järelejäänud ametiaeg on lühike.  
Presidendi ametist lahkumise, tagandamise või surma korral täidetakse tema ametikoht ülejäänud 
ametiajaks. Presidendi asendamiseks kohaldatakse Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõikes 7 sätestatud 
menetlust.  
Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ametist lahkumise, tagandamise või surma 
korral asendatakse liidu välisminister järelejäänud ametiajaks vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 
18 lõikele 1.  
Kui tagasi astuvad kõik komisjoni liikmed, jäävad nad ametisse ja jätkavad asjaajamist seni, kuni nad 
Euroopa Liidu lepingu artikli 17 kohaselt asendatakse järelejäänud ametiajaks.ET C 83/156 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 247  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 216)  
Kui komisjoni liige ei vasta enam tingimustele, mis on nõutavad tema ametiülesannete täitmiseks, või 
kui ta on süüdi tõsises üleastumises, võib Euroopa Kohus ta lihthäälteenamusega otsustava nõukogu 
avalduse või komisjoni avalduse põhjal ametist tagandada.  
Artikkel 248  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 217 lõige 2)  
Ilma et see piiraks Euroopa Liidu lepingu artikli 18 lõike 4 kohaldamist, struktureerib ning jagab 
komisjoni ülesanded komisjoni liikmete vahel komisjoni president vastavalt kõnealuse lepingu artikli 17 lõikele 6. President rühmitab ja jaotab liikmete vahel komisjoni ees seisvad ülesanded. President 
võib komisjoni ametiaja jooksul need ülesanded ümber jaotada. Komisjoni liikmed täidavad neile 
presidendi poolt pandud ülesandeid tema kontrolli all.  
Artikkel 249
 
(endine EÜ asutamislepingu artikli 218 lõige 2 ja artikkel 212)  
1. Komisjon võtab vastu oma kodukorra, selleks et tagada iseenese ja oma talituste töö. Komisjon 
tagab kodukorra avaldamise.  
2. Komisjon avaldab igal aastal hiljemalt kuu aega enne Euroopa Parlamendi istungjärgu algust 
üldaruande liidu tegevuse kohta.  
Artikkel 250  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 219)  
Komisjon teeb otsused liikmete häälteenamusega.  
Kvoorum määratakse kindlaks tema kodukorras.  
5. JAGU 
EUROOPA LIIDU KOHUS  
Artikkel 251  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 221)  
Euroopa Kohus tuleb kokku kodadena või suurkojana vastavalt selleks Euroopa Liidu Kohtu põhi ­
kirjas sätestatud eeskirjadele.  
Kui põhikiri seda ette näeb, võib Euroopa Kohus tulla kokku ka täiskoguna.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/157
Artikkel 252  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 222)  
Euroopa Kohut abistab kaheksa kohtujuristi. Kui Euroopa Kohus seda taotleb, võib nõukogu ühehääl ­
selt suurendada kohtujuristide arvu.  
Kohtujuristi ülesanne on avalikul kohtuistungil täiesti erapooletult ja sõltumatult teha põhjendatud 
ettepanekuid kohtuasjades, mis Euroopa Liidu Kohtu põhikirja kohaselt nõuavad tema osalust.  
Artikkel 253  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 223)  
Euroopa Kohtu kohtunikud ja kohtujuristid valitakse isikute hulgast, kelle sõltumatus on väljaspool 
kahtlust ning kellel on oma riigi kõrgeimatesse kohtunikuametitesse nimetamiseks nõutav kvalifikat ­
sioon või kes on tunnustatud ja pädevad juristid; nad nimetatakse ametisse liikmesriikide valitsuste 
ühisel kokkuleppel kuueks aastaks pärast konsulteerimist artiklis 255 sätestatud komiteega.  
Iga kolme aasta järel toimub kohtunike ja kohtujuristide osaline asendamine vastavalt Euroopa Liidu 
Kohtu põhikirjas sätestatud tingimustele.  
Kohtunikud valivad enda seast kolmeks aastaks Euroopa Kohtu presidendi. Presidendi võib tagasi 
valida. 
Ametiaja lõppemisel võib kohtuniku ja kohtujuristi uueks ametiajaks tagasi nimetada.  
Euroopa Kohus nimetab oma kohtusekretäri ja koostab tema ametijuhendi.  
Euroopa Kohus võtab vastu oma kodukorra. Kodukorra jaoks on nõutav nõukogu antud heakskiit.  
Artikkel 254  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 224)  
Üldkohtu kohtunike arvu määrab Euroopa Liidu Kohtu põhikiri. Põhikiri võib ette näha, et üldkohut 
abistavad kohtujuristid.  
Üldkohtu liikmed valitakse isikute hulgast, kelle sõltumatus on väljaspool kahtlust ning kes on 
kõrgesse kohtunikuametisse määramiseks pädevad. Nad nimetatakse ametisse liikmesriikide valitsuste 
ühisel kokkuleppel kuueks aastaks pärast konsulteerimist artiklis 255 sätestatud komiteega. Liikmes ­
konda uuendatakse osaliselt iga kolme aasta järel. Ametiaja lõppemisel võib liikme tagasi nimetada.ET C 83/158 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Kohtunikud valivad enda seast kolmeks aastaks üldkohtu presidendi. Presidendi võib tagasi valida.  
Üldkohus nimetab oma kohtusekretäri ja koostab tema ametijuhendi.  
Üldkohus kehtestab oma kodukorra kokkuleppel Euroopa Kohtuga. Kodukorra jaoks on nõutav 
nõukogu antud heakskiit.  
Kui Euroopa Liidu Kohtu põhikiri ei sätesta teisiti, kohaldatakse üldkohtu suhtes aluslepingute 
Euroopa Kohut käsitlevaid sätteid.  
Artikkel 255  
Luuakse komitee, mille ülesandeks on esitada arvamus kandidaatide sobivuse kohta Euroopa Kohtu ja 
üldkohtu kohtuniku ja kohtujuristi ametikohale, enne kui liikmesriikide valitsused nad vastavalt 
artiklitele 253 ja 254 ametisse nimetavad.  
Komitee koosneb seitsmest liikmest, kes valitakse Euroopa Kohtu ja üldkohtu endiste liikmete, riikide 
kõrgemate kohtute liikmete ning tunnustatud ja pädevate juristide hulgast, kusjuures ühe liikme 
kandidatuuri esitab Euroopa Parlament. Nõukogu võtab vastu otsuse, millega kehtestab komitee 
töökorra, ja otsuse, millega nimetab komitee liikmed. Ta teeb otsuse Euroopa Kohtu presidendi 
algatusel.  
Artikkel 256  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 225)  
1. Üldkohus on pädev arutama ja lahendama esimese astmena artiklites 263, 265, 268, 270 ja 
272 osutatud hagisid või menetlusi, välja arvatud need, mis on määratud artikli 257 alusel moodus ­
tatud erikohtule või kuuluvad põhikirja järgi Euroopa Kohtu pädevusse. Põhikiri võib ette näha, et 
üldkohtul on pädevus muud liiki hagide või menetluste puhul.  
Käesoleva lõike alusel tehtud üldkohtu otsuseid võib Euroopa Kohtusse edasi kaevata üksnes õigus ­
küsimustes vastavalt põhikirjas sätestatud tingimustele ning ulatusele.  
2. Üldkohus on pädev arutama ja lahendama erikohtute otsuste kohta algatatud hagisid või 
menetlusi.  
Käesoleva lõike alusel tehtud üldkohtu otsuseid võib Euroopa Kohus erandkorras teista põhikirjas 
sätestatud tingimustel ja ulatuses, kui valitseb tõsine oht, et need otsused mõjutavad liidu õiguse 
ühtsust või järjepidevust.  
3. Üldkohus on teatavates põhikirjas sätestatud valdkondades pädev arutama ja lahendama küsi ­
musi, mille suhtes artikli 267 alusel taotletakse eelotsust.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/159
Kui üldkohus leiab, et kohtuasjas nõutav põhimõtteline otsus tõenäoliselt mõjutab liidu õiguse 
ühtsust või järjepidevust, võib ta suunata asja otsustamiseks Euroopa Kohtusse.  
Otsuseid, mis üldkohus on teinud küsimustes, mille suhtes taotletakse eelotsust, võib Euroopa Kohus 
erandkorras teista põhikirjas sätestatud tingimustel ja ulatuses, kui valitseb tõsine oht, et need otsused 
mõjutavad liidu õiguse ühtsust või järjepidevust.  
Artikkel 257  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 225a)  
Euroopa Parlament ja nõukogu võivad seadusandliku tavamenetluse kohaselt moodustada üldkohtu 
juurde erikohtuid, mille ülesanne on esimese astmena lahendada teatavates valdkondades algatatud 
teatud liiki kohtuasju. Euroopa Parlament ja nõukogu teevad otsuse määruste abil komisjoni ettepa ­
neku põhjal pärast konsulteerimist Euroopa Kohtuga või Euroopa Kohtu taotlusel pärast konsultee ­
rimist komisjoniga.  
Erikohtu moodustamise määruses sätestatakse eeskirjad kohtu koosseisu ja talle antud pädevuse 
kohta. 
Erikohtute otsuseid võib edasi kaevata üldkohtusse üksnes õigusküsimustes või, kui see on ette 
nähtud erikohtu moodustamise otsuses, ka faktilistes asjaoludes.  
Erikohtute liikmed valitakse isikute hulgast, kelle sõltumatus on väljaspool kahtlust ning kes on 
kohtunikuametisse määramiseks pädevad. Ametisse nimetab nad nõukogu, kes teeb otsuse ühehääl ­
selt.  
Erikohtud kehtestavad oma kodukorra kokkuleppel Euroopa Kohtuga. Kodukorra jaoks on nõutav 
nõukogu antud heakskiit.  
Kui erikohtu moodustamise määrus ei sätesta teisiti, kohaldatakse erikohtute suhtes aluslepingute 
Euroopa Liidu Kohut käsitlevaid sätteid ja Euroopa Liidu Kohtu põhikirja sätteid. Põhikirja I jaotist ja 
selle artiklit 64 kohaldatakse erikohtutele igal juhul.  
Artikkel 258  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 226)  
Kui komisjon on arvamusel, et liikmesriik ei ole täitnud aluslepingutest tulenevat kohustust, esitab ta 
selle kohta oma põhjendatud arvamuse, olles andnud asjassepuutuvale riigile võimaluse esitada oma 
seisukoht.  
Kui asjassepuutuv riik ei järgi esitatud arvamust komisjoni seatud tähtaja jooksul, võib komisjon anda 
asja Euroopa Liidu Kohtusse.ET C 83/160 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 259  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 227)  
Liikmesriik, kes on arvamusel, et teine liikmesriik ei ole täitnud aluslepingutest tulenevat kohustust, 
võib anda asja Euroopa Liidu Kohtusse.  
Enne kui mõni liikmesriik esitab hagi teise liikmesriigi vastu seoses aluslepingutest tuleneva kohustuse 
väidetava rikkumisega, annab ta asja arutamiseks komisjonile.  
Kui mõlemale asjassepuutuvale riigile on antud võimalus esitada nii suuliselt kui ka kirjalikult oma 
seisukoht ning märkused vastaspoole väidete kohta, esitab komisjon oma põhjendatud arvamuse.  
Kui komisjon ei ole esitanud oma arvamust kolme kuu jooksul alates küsimuse tema kätte andmise 
ajast, siis sellise arvamuse puudumine ei takista asja andmist kohtusse.  
Artikkel 260  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 228)  
1. Kui Euroopa Liidu Kohus leiab, et liikmesriik ei ole täitnud aluslepingutest tulenevat kohustust, 
siis nõutakse sellelt riigilt kohtu otsuse täitmiseks vajalike meetmete võtmist.  
2. Kui komisjon on arvamusel, et asjassepuutuv liikmesriik ei ole võtnud vajalikke meetmeid 
kohtuotsuse täitmiseks, võib ta pärast seda, kui on andnud sellele riigile võimaluse esitada oma 
märkused, anda asja kohtusse. Seejuures näitab ta ära põhisumma või karistusmakse suuruse, mida ta peab asjaoludele vastavaks ja mille asjassepuutuv liikmesriik peab tasuma.  
Kui kohus leiab, et asjassepuutuv liikmesriik ei ole tema otsust täitnud, võib ta sellele määrata 
põhisumma või trahvi. 
See menetlus ei piira artikli 259 kohaldamist.  
3. Kui komisjon esitab artikli 258 alusel hagi kohtusse põhjendusega, et asjassepuutuv liikmesriik 
ei ole täitnud seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmise meetmetest teata
­
mise kohustust, võib ta juhul, kui peab seda sobivaks, näidata ära põhisumma või karistusmakse suuruse, mida ta peab asjaoludele vastavaks ja mille asjassepuutuv liikmesriik peab tasuma.  
Kui kohus tuvastab rikkumise, võib ta asjassepuutuvale liikmesriigile määrata põhisumma või karis
­
tusmakse, mis ei ületa komisjoni määratud summat. Maksekohustus jõustub kohtuotsuses ettenähtud kuupäeval.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/161
Artikkel 261  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 229)  
Aluslepingute sätete alusel Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt ühiselt vastuvõetud määrused ning 
nõukogu määrused võivad Euroopa Liidu Kohtule anda täieliku pädevuse selliste määrustega ette ­
nähtud karistuste määramisel.  
Artikkel 262  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 229a)  
Ilma et see piiraks aluslepingute muude sätete kohaldamist, võib nõukogu seadusandliku erimenetluse 
kohaselt ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ühehäälselt vastu võtta sätted, millega 
antakse Euroopa Liidu Kohtule nõukogu poolt kindlaksmääratavas ulatuses pädevus vaidlustes nende aluslepingute alusel vastuvõetud õigusaktide kohaldamise üle, mis loovad Euroopa intellek
­
tuaalomandiõigusi. Nimetatud sätted jõustuvad pärast seda, kui liikmesriigid on need kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega heaks kiitnud.  
Artikkel 263
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 230)  
Euroopa Liidu Kohus kontrollib seadusandlike aktide ning nõukogu, komisjoni ja Euroopa Keskpanga 
õigusaktide seaduslikkust, välja arvatud soovitused ja arvamused, ning nende Euroopa Parlamendi ja 
Euroopa Ülemkogu õigusaktide seaduslikkust, mill e eesmärgiks on tekitada õiguslikke tagajärgi 
kolmandatele isikutele. Samuti kontrollib Euroopa Liidu Kohus liidu organite või asutuste õigusaktide seaduslikkust, mille eesmärgiks on tekitada õiguslikke tagajärgi kolmandatele isikutele.  
Selleks on kohtu pädevuses lahendada liikmesriigi, Euroopa Parlamendi, nõukogu või komisjoni 
hagisid, mille aluseks on pädevuse puudumine, olulise menetlusnormi rikkumine, aluslepingute või 
selle rakendusnormi rikkumine või võimu kuritarvitamine.  
Samadel tingimustel on kohtu pädevuses kontrollikoja ja Euroopa Keskpanga ja regioonide komitee 
poolt oma õiguste kaitseks esitatud hagid.  
Iga füüsiline või juriidiline isik võib esimeses ja teises lõigus sätestatud tingimustel esitada hagi temale 
adresseeritud või teda otseselt ja isiklikult puudutava akti vastu ning üldkohaldatava akti vastu, mis 
puudutab teda otseselt ja ei sisalda rakendusmeetmeid.
 
Õigusaktides, millega luuakse liidu organeid ja asutusi, võib ette näha eritingimused ja erikorra seoses 
füüsiliste või juriidiliste isikute hagide esitamisega nende organite ja asutuste õigusaktide vastu, mille 
eesmärgiks on tekitada nende suhtes õiguslikke tagajärgi.ET C 83/162 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Käesolevas artiklis sätestatud menetlus tuleb algatada kahe kuu jooksul vastavalt kas meetme avalda ­
misest või teatavakstegemisest hagejale või nende puudumisel kahe kuu jooksul pärast päeva, mil 
hageja sellest teada sai.  
Artikkel 264  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 231)  
Kui hagi on põhjendatud, tunnistab Euroopa Liidu Kohus asjassepuutuva õigusakti tühiseks.  
Kohus märgib siiski, kui ta seda vajalikuks peab, milliseid tühiseks tunnistatud õigusakti tagajärgi 
loetakse kehtivaks.  
Artikkel 265  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 232)  
Juhul kui Euroopa Parlament, Euroopa Ülemkogu, nõukogu, komisjon või Euroopa Keskpank on 
aluslepinguid rikkudes toimingu tegemata jätnud, võivad liikmesriigid ja teised liidu institutsioonid esitada Euroopa Liidu Kohtusse hagi nimetatud rikkumise tuvastamiseks. Käesolevat artiklit kohalda
­
takse samadel tingimustel liidu organite ja asutuste tegevusetuse korral.  
Hagi võib esitada ainult juhul, kui eelnevalt on asjassepuutuvat institutsiooni, organit või asutust 
kutsutud üles toimingut tegema. Kui kahe kuu jooksul sellisest üleskutsest alates ei ole asjassepuutuv 
institutsioon, organ või asutus oma seisukohta määr atlenud, võib hagi esitada järgneva kahe kuu 
jooksul. 
Iga füüsiline või juriidiline isik võib eelnevates lõikudes esitatud tingimuste kohaselt kaevata kohtule, 
et liidu institutsioon, organ või asutus ei ole adresseerinud sellele isikule mingit õigusakti, välja 
arvatud soovitus või arvamus.  
Artikkel 266  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 233)  
Institutsioonilt, organilt või asutuselt, kelle õigusakt on tunnistatud tühiseks või kelle toimingu 
tegematajätmine on tunnistatud aluslepingutega vastuolus olevaks, nõutakse Euroopa Liidu Kohtu 
otsuse täitmiseks vajalike meetmete võtmist.  
See kohustus ei mõjuta artikli 340 teise lõigu kohaldamisest tuleneda võivaid kohustusi.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/163
Artikkel 267  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 234)  
Euroopa Liidu Kohus on pädev tegema eelotsuseid, mis käsitlevad:  
a) aluslepingute tõlgendamist;  
b) liidu institutsioonide, organite või asutuste õigusaktide kehtivust ja tõlgendamist.  
Kui selline küsimus antakse liikmesriigi kohtusse, võib see kohus, kui ta leiab, et otsuse tegemiseks on 
vaja kõnealune küsimus lahendada, taotleda sellekohast eelotsust kohtult.  
Kui mingi niisugune küsimus kerkib üles poolelioleva kohtuasja käigus liikmesriigi kohtus, mille 
otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse järgi edasi kaevata, siis peab nimetatud kohus saatma asja 
kohtusse.  
Kui niisugune küsimus tõusetub liikmesriigi kohtus poolelioleva kohtuasja käigus seoses kinnipeetava 
isikuga, teeb kohus otsuse võimalikult kiiresti.  
Artikkel 268  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 235)  
Euroopa Liidu Kohtu pädevusse kuuluvad vaidlused, mis on seotud kahjude hüvitamisega artikli 340 
teise ja kolmanda lõigu põhjal.  
Artikkel 269 
Euroopa Kohus on pädev otsustama Euroopa Ülemkogu või nõukogu poolt Euroopa Liidu lepingu 
artikli 7 alusel vastuvõetud õigusakti seaduslikkuse üle vaid siis, kui liikmesriik, mille suhtes Euroopa 
Ülemkogu või nõukogu on teinud järelduse, seda taotleb ja vaid nimetatud artiklis sisalduvate 
menetlusnormide järgimise suhtes.  
Taotlus tuleb esitada ühe kuu jooksul alates sellise järelduse tegemise kuupäevast. Kohus teeb otsuse 
ühe kuu jooksul alates taotluse esitamise kuupäevast.  
Artikkel 270  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 236)  
Euroopa Liidu Kohtu pädevusse kuuluvad liidu ning tema ametnike ja muude teenistujate vahelised 
vaidlused neis piirides ja neil tingimustel, mis on kindlaks määratud liidu ametnike personalieeskir ­
jades või liidu muude teenistujate teenistustingimustes.ET C 83/164 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 271  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 237)  
Euroopa Liidu Kohtu pädevusse kuuluvad alljärgnevalt esitatud piirides vaidlused, mis käsitlevad:  
a) Euroopa Investeerimispanga põhikirjast tulenevate liikmesriikide kohustuste täitmist. Sellega seoses 
on panga direktorite nõukogul samad volitused, mis artikli 258 põhjal on komisjonil;  
b) Euroopa Investeerimispanga juhatajate nõukogu võetud meetmeid. Sellega seoses võib iga liik ­
mesriik, komisjon või panga direktorite nõukogu algatada menetluse artiklis 263 ettenähtud 
tingimuste kohaselt;  
c) Euroopa Investeerimispanga direktorite nõukogu võetud meetmeid. Nimetatud meetmete vastu 
võivad kohtuasja algatada ainult liikmesriigid või komisjon kooskõlas artikli 263 tingimustega ning ainult sel põhjusel, et panga põhikirja artikli 19 lõigetega 2, 5, 6 ja 7 ettenähtud menetlust ei 
ole järgitud;  
d) aluslepingutest ja EKPS ja EKP põhikirjast tulenevate riikide keskpankade kohustuste täitmist. 
Sellega seoses on Euroopa Keskpanga nõukogul riikide keskpankade suhtes samad volitused, 
mis on komisjonil liikmesriikide suhtes artikli 258 järgi. Kui kohus leiab, et riigi keskpank ei ole täitnud aluslepingutest tulenevat kohustust, nõutakse pangalt kohtu otsuse täitmiseks vajalike 
meetmete võtmist.  
Artikkel 272
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 238)  
Euroopa Liidu Kohtu pädevusse kuulub otsuse tegemine liidu poolt või nimel sõlmitud era- või 
avalik-õiguslikus lepingus sisalduva vahekohtuklausli alusel.  
Artikkel 273  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 239)  
Euroopa Kohtu pädevusse kuulub iga aluslepingute objekti käsitlev liikmesriikidevaheline vaidlus, kui 
see antakse Euroopa Kohtusse poolte erikokkuleppe alusel.  
Artikkel 274  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 240)  
Kui pädevus ei ole aluslepingutega antud Euroopa Liidu Kohtule, ei loeta vaidlusküsimusi, mille üheks 
pooleks on liit, sel põhjusel väljaspool liikmesriikide kohtute pädevust olevaks.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/165
Artikkel 275 
Euroopa Liidu Kohtu pädevusse ei kuulu ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga seotud sätted ning nende 
alusel vastuvõetud õigusaktid.  
Kohus on aga pädev kontrollima Euroopa Liidu lepingu artikli 40 järgimist ning tegema otsuseid 
käesoleva lepingu artikli 263 neljandas lõigus sätestatud tingimuste kohaselt algatatud kohtuasjades, 
mis puudutavad füüsiliste või juriidiliste isikute suhtes nõukogu poolt Euroopa Liidu lepingu V jaotise 
2. peatüki alusel vastuvõetud piiravaid meetmeid sätestavate otsuste seaduslikkust.  
Artikkel 276 
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala käsitleva kolmanda osa V jaotise 4. ja 5. peatüki 
sätetega seotud volituste teostamisel ei ole Euroopa Liidu Kohus pädev kontrollima liikmesriigi politsei või muu õiguskaitseorgani korraldatud operatsioonide põhjendatust või proportsionaalsust 
ega seda, kuidas liikmesriigid teostavad oma vastutust avaliku korra ja sisejulgeoleku tagamisel.  
Artikkel 277
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 241)  
Olenemata artikli 263 kuuendas lõigus ettenähtud tähtaja möödumisest, võib kohtuvaidluses, kus 
arutamisele tuleb liidu institutsiooni, organi või asutuse vastuvõetud üldkohaldatav akt, iga menetlu ­
sosaline taotleda Euroopa Liidu Kohtult artikli 263 teises lõigus esitatud alustel selle õigusakti 
kohaldamata jätmist.  
Artikkel 278  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 242)  
Euroopa Liidu Kohtusse hagi esitamine ei peata õigusakti toimet. Siiski võib kohus määrata, et 
vaidlusaluse õigusakti kohaldamine tuleb peatada, kui tema arvates asjaolud seda nõuavad.  
Artikkel 279  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 243)  
Euroopa Liidu Kohus võib igasuguse tema lahendada antud asja puhul ette kirjutada vajalikke ajutisi 
meetmeid.ET C 83/166 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 280  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 244)  
Euroopa Liidu Kohtu otsused pööratakse täitmisele artiklis 299 ettenähtud tingimustel.  
Artikkel 281  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 245)  
Euroopa Liidu Kohtu põhikiri sätestatakse eraldi protokollis.  
Euroopa Parlament ja nõukogu võivad seadusandliku tavamenetluse kohaselt teha muudatusi põhi ­
kirjas, välja arvatud selle I jaotises ja artiklis 64. Euroopa Parlament ja nõukogu teevad otsuse 
Euroopa Kohtu taotlusel pärast konsulteerimist komisjoniga või komisjoni ettepaneku põhjal pärast 
konsulteerimist Euroopa Kohtuga.  
6. JAGU 
EUROOPA KESKPANK  
Artikkel 282 
1. Euroopa Keskpank koos riikide keskpankadega moodustab Euroopa Keskpankade Süsteemi 
(EKPS). Euroopa Keskpank teostab koos euro kasutusele võtnud ja eurosüsteemi moodustavate liik ­
mesriikide keskpankadega liidu rahapoliitikat.  
2. EKPSi juhivad Euroopa Keskpanga otsuseid tegevad organid. EKPSi põhieesmärk on säilitada 
hindade stabiilsus. Ilma et see piiraks nimetatud eesmärgi taotlemist, toetab süsteem liidu üldist 
majanduspoliitikat, et aidata kaasa selle eesmärkide saavutamisele.  
3. Euroopa Keskpank on juriidiline isik. Loa eurode emiteerimiseks võib anda ainult Euroopa 
Keskpank. Euroopa Keskpank on oma volituste teostamisel ja oma rahandusasjade haldamisel sõltu ­
matu. Liidu institutsioonid, organid ja asutused ning liikmesriikide valitsused austavad seda sõltuma ­
tust.  
4. Euroopa Keskpank võtab vajalikke meetmeid oma ülesannete täitmiseks vastavalt artiklitele 
127–133 ja artiklile 138 ning EKPS ja EKP põhikirjas sätestatud tingimustele. Nimetatud artiklite 
kohaselt säilitavad need liikmesriigid, mille rahaühik ei ole euro, ja nende keskpangad oma pädevuse 
rahapoliitika küsimustes.  
5. Euroopa Keskpangaga konsulteeritakse tema pädevusvaldkondades kõigi ettepanekute üle, mis 
on tehtud liidu õigusaktide ja riigi tasandi õigusaktide vastuvõtmiseks, ning Euroopa Keskpank võib 
nende kohta arvamusi esitada.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/167
Artikkel 283  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 112)  
1. Euroopa Keskpanga nõukogu koosneb Euroopa Keskpanga juhatuse liikmetest ja nende liik ­
mesriikide keskpankade presidentidest, mille rahaühik on euro.  
2. Euroopa Keskpanga juhatusse kuulub president, asepresident ja neli liiget.  
Euroopa Keskpanga juhatuse president, asepresident ja neli liiget nimetatakse raha- või pangandus ­
küsimustes tunnustatud ja vastavate erialaste kogemustega isikute hulgast Euroopa Ülemkogu poolt 
kvalifitseeritud häälteenamusega ning nõukogu soovitusel, kes on eelnevalt konsulteerinud Euroopa 
Parlamendi ja Euroopa Keskpanga nõukoguga.  
Nende ametiaeg on kaheksa aastat ja neid ei saa ametisse tagasi nimetada.  
Euroopa Keskpanga juhatuse liikmeks võib olla ainult liikmesriigi kodanik.  
Artikkel 284  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 113)  
1. Nõukogu eesistuja ja üks komisjoni liige võivad Euroopa Keskpanga nõukogu istungitest osa 
võtta ilma hääleõiguseta.  
Nõukogu eesistuja võib Euroopa Keskpanga nõukogule esitada arutamiseks ettepanekuid.  
2. Euroopa Keskpanga president kutsutakse osa võtma nõukogu istungitest, kui nõukogu arutab 
EKPS eesmärkide ja ülesannetega seotud küsimusi.  
3. Euroopa Keskpank saadab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile ning samuti 
Euroopa Ülemkogule iga-aastase EKPS eelmise ja jooksva aasta tegevust ning rahapoliitikat käsitleva 
aruande. Euroopa Keskpanga president esitab selle aruande nõukogule ja Euroopa Parlamendile, kes 
võivad aruande alusel korraldada üldise mõttevahetuse.  
Euroopa Parlamendi taotlusel või nende eneste algatusel võivad Euroopa Keskpanga presidenti või 
teisi Euroopa Keskpanga juhatuse liikmeid ära kuulata Euroopa Parlamendi pädevad komiteed.ET C 83/168 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
7. JAGU 
KONTROLLIKODA  
Artikkel 285  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 246)  
Liidu auditeerimise tagab kontrollikoda.  
Kontrollikotta kuulub igast liikmesriigist üks kodanik. Liidu üldistes huvides on kontrollikoja liikmed 
oma kohustuste täitmisel täiesti sõltumatud.  
Artikkel 286  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 222)  
1. Kontrollikoja liikmed valitakse isikute hulgast, kes oma riigis kuuluvad või on kuulunud orga ­
nisatsioonivälistesse auditeerimisasutustesse või kes on eriti pädevad selle ametikoha jaoks. Nende 
sõltumatus peab olema väljaspool kahtlust.  
2. Kontrollikoja liikmed nimetatakse ametisse kuueks aastaks. Nõukogu võtab pärast konsulteeri ­
mist Euroopa Parlamendiga vastu liikmete nimekirja, mis on koostatud kõigi liikmesriikide ettepa ­
nekute põhjal. Kontrollikoja liikmeid võib uueks ametiajaks tagasi nimetada.  
Liikmed valivad enda seast kolmeks aastaks kontrollikoja presidendi. Presidendi võib tagasi valida.  
3. Oma kohustuste täitmisel ei taotle ega võta kontrollikoja liikmed vastu juhiseid üheltki valitsu ­
selt ega mingilt muult organilt. Nad hoiduvad kõigest, mis on kokkusobimatu nende kohustustega.  
4. Kontrollikoja liikmed ei või oma ametiaja jooksul töötada ühelgi teisel tasustataval ega mitte ­
tasustataval ametikohal. Oma kohustusi täitma asudes kohustuvad nad pidulikult nii ametiaja jooksul kui ka pärast selle lõppemist austama sellest tulenevaid kohustusi ning eriti oma kohustust käituda 
ausalt ja diskreetselt teatud ametissenimetamiste suhtes või soodustuste vastuvõtmisel pärast oma 
ametiaja lõppemist.  
5. Kui tavaline asendamine või surm välja arvata, lõpevad kontrollikoja liikme kohustused ametist 
lahkumisel või Euroopa Kohtu otsusega ametist tagandamisel lõike 6 alusel.  
Sel viisil tekkinud vaba ametikoht täidetakse liikme ülejäänud ametiajaks.
 
Kui ametist tagandamine välja arvata, jäävad kontrollikoja liikmed ametisse kuni asendamiseni.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/169
6. Kontrollikoja liiget võib ametist vabastada või ilma jätta õigusest saada pensioni või muid seda 
asendavaid soodustusi ainult juhul, kui Euroopa Kohus kontrollikoja taotluse põhjal leiab, et ta ei 
vasta enam oma ametikoha nõuetele või ei täida sellest tulenevaid kohustusi.  
7. Nõukogu määrab kindlaks kontrollikoja presidendi ja liikmete teenistustingimused, eelkõige 
nende palgad, hüvitised ja pensionid. Ta määrab kõik väljamaksed, mida tehakse töötasu asemel.  
8. Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli sätteid, mida kohaldatakse Euroopa Liidu 
Kohtu kohtunike suhtes, kohaldatakse ka kontrollikoja liikmete suhtes.  
Artikkel 287  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 248)  
1. Kontrollikoda kontrollib liidu kõigi tulude ja kulude raamatupidamiskontosid. Ta kontrollib ka 
kõigi liidu loodud organite või asutuste tulude ja kulude raamatupidamiskontosid niivõrd, kuivõrd asjassepuutuv asutamisakt sellist kontrolli ei välista.  
Kontrollikoda teeb Euroopa Parlamendile ja nõukogule avalduse, mis kinnitab raamatupidamiskon
­
tode usaldatavust ja nende aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust ning avaldatakse 
Euroopa Liidu Teatajas. Sellele avaldusele võib lisada konkreetse hinnangu liidu iga suurema tege ­
vusvaldkonna kohta.  
2. Kontrollikoda kontrollib, kas kogu tulu on laekunud ning kõik kulutused on tehtud seaduslikult 
ja korrektselt ning kas finantshaldus on olnud usaldusväärne. Selle käigus teatab kontrollikoda üksikasjalikult kõigist eeskirjade eiramise juhtudest.  
Tulusid kontrollitakse nii saadaolevate summade kui ka tegelikult liidule makstud summade alusel.  
Kulusid kontrollitakse nii maksekohustuste kui ka tehtud väljamaksete alusel.  
Need kontrollimised võivad toimuda enne kõnesoleva eelarveaasta raamatupidamiskontode sulgemist.
 
3. Auditeerimine põhineb dokumentidel ja vajaduse korral kontrollitakse kohapeal liidu muudes 
institutsioonides, liidu nimel tulusid või kulusid haldava mis tahes organi või asutuse ruumides ja liikmesriikides, sealhulgas iga eelarvest makseid vastu võtva füüsilise või juriidilise isiku ruumides. 
Liikmesriikides kontrollitakse koostöös riigi auditeerimisasutustega või kui neil puuduvad vajalikud 
volitused, siis riigi pädevate talitustega. Kontrollikoda ja liikmesriikide auditeerimisasutused teevad 
usalduslikult koostööd, säilitades samal ajal oma sõltumatuse. Need asutused või talitused teatavad 
kontrollikojale, kas nad kavatsevad auditeerimisest osa võtta.ET C 83/170 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Liidu muud institutsioonid, ükskõik millised liidu nimel tulusid või kulusid haldavad organid või 
asutused, kõik eelarvest makseid vastu võtvad füüsilised või juriidilised isikud ja liikmesriikide audi ­
teerimisasutused või kui neil puuduvad vajalikud volitused, siis riikide pädevad talitused annavad 
kontrollikojale viimase nõudmisel üle dokumendid või teabe, mida see oma ülesande täitmiseks vajab.  
Euroopa Investeerimispanga tegevuse suhtes liidu tulude ja kulude haldamisel korraldatakse kontrol ­
likoja ligipääs panga valduses olevale teabele kontrollikoja, panga ja komisjoni kokkuleppega. Kui kokkulepe puudub, on kontrollikojale ometi kättesaadav teave, mis on vajalik panga poolt hallatud 
liidu tulude ja kulude kontrollimiseks.  
4. Iga eelarveaasta lõppemise järel koostab kontrollikoda aastaaruande. See saadetakse liidu 
muudele institutsioonidele ning avaldatakse koos nende institutsioonide vastustega kontrollikoja 
märkustele  Euroopa Liidu Teatajas . 
Kontrollikoda võib igal ajal teha märkusi, eelkõige eriettekannete vormis, konkreetsete küsimuste 
kohta ning esitada liidu mõne teise institutsiooni taotlusel arvamusi.  
Oma aastaaruanded, eriettekanded või arvamused võtab kontrollikoda vastu liikmete häälteenamu
­
sega. Kontrollikoda võib siiski oma kodukorras sätestatud tingimustel moodustada allüksusi selleks, et vastu võtta teatavat liiki aruandeid või arvamusi.  
Ta aitab Euroopa Parlamendil ja nõukogul kasutada oma volitusi eelarve täitmise kontrollimisel.  
Euroopa Kontrollikoda võtab vastu oma kodukorra. Kodukorra jaoks on nõutav nõukogu antud 
heakskiit.
 
2. PEATÜKK  
LIIDU ÕIGUSAKTID, ÕIGUSAKTIDE VASTUVÕTMISE MENETLUSED JA MUUD 
SÄTTED  
1. JAGU 
LIIDU ÕIGUSAKTID  
Artikkel 288  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 249)  
Liidu pädevuse teostamisel võtavad institutsioonid vastu määruseid, direktiive, otsuseid, soovitusi ja 
arvamusi.  
Määrust kohaldatakse üldiselt. See on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/171
Direktiiv on saavutatava tulemuse seisukohalt siduv iga liikmesriigi suhtes, kellele see on adressee ­
ritud, kuid jätab vormi ja meetodite valiku selle riigi ametiasutustele.  
Otsus on tervikuna siduv. Kui otsuses täpsustatakse selle adressaadid, on see siduv vaid nimetatud 
adressaatidele.  
Soovitused ja arvamused ei ole siduvad.  
Artikkel 289 
1. Seadusandliku tavamenetluse puhul võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu määruse, direktiivi 
või otsuse vastu ühiselt komisjoni ettepaneku põhjal. See menetlus on määratletud artiklis 294.  
2. Aluslepingutes sätestatud erijuhtudel moodustab määruse, direktiivi või otsuse vastuvõtmine kas 
Euroopa Parlamendi poolt nõukogu osavõtul või nõukogu poolt Euroopa Parlamendi osavõtul 
seadusandliku erimenetluse.  
3. Seadusandliku menetluse teel vastuvõetud õigusaktid on seadusandlikud aktid.  
4. Aluslepingutes sätestatud erijuhtudel võidakse seadusandlikud aktid vastu võtta liikmesriikide 
rühma või Euroopa Parlamendi algatusel, Euroopa Keskpanga soovituse põhjal või Euroopa Kohtu või 
Euroopa Investeerimispanga taotlusel.  
Artikkel 290 
1. Seadusandliku aktiga võidakse komisjonile delegeerida õigus võtta vastu muid kui seadusand ­
likke akte, mis on üldkohaldatavad, mis täiendavad või muudavad seadusandliku akti teatavaid mitte ­
olemuslikke osi.  
Seadusandlikes aktides määratakse selgesõnaliselt kindlaks volituste delegeerimise eesmärgid, sisu, 
ulatus ja kestus. Valdkonna olemuslikud aspektid sätestatakse seadusandliku aktiga ning õigust 
neid sätestada ei või delegeerida.  
2. Seadusandlikes aktides määratakse selgesõnaliselt kindlaks delegeerimise tingimused, mis võivad 
olla järgmised:  
a) Euroopa Parlament või nõukogu võib delegeerimise tagasi võtta;  
b) delegeeritud õigusakt võib jõustuda alles pärast seda, kui Euroopa Parlament või nõukogu ei ole 
esitanud seadusandlikus aktis kehtestatud tähtaja jooksul sellele vastuväiteid.  
Punktide a ja b kohaldamisel teeb Euroopa Parlament otsuse oma liikmete enamusega ja nõukogu 
kvalifitseeritud häälteenamusega.  
3. Delegeeritud õigusaktide pealkirja lisatakse omadussõna „delegeeritud”.ET C 83/172 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 291 
1. Liikmesriigid võtavad vastu kõik siseriikliku õiguse meetmed, mis on vajalikud liidu õiguslikult 
siduvate aktide rakendamiseks.  
2. Kui liidu õiguslikult siduvate aktide rakendamiseks on vaja ühetaolisi tingimusi, antakse nende 
õigusaktide alusel rakendamisvolitused komisjonile või nõuetekohaselt põhjendatud erijuhtudel ja 
Euroopa Liidu lepingu artiklites 24 ja 26 ettenähtud juhtudel nõukogule.  
3. Lõiget 2 silmas pidades sätestavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse 
kohaselt eelnevalt määruste abil eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes.  
4. Rakendusaktide pealkirja lisatakse omadussõna „rakendus-”.  
Artikkel 292  
Nõukogu võtab vastu soovitusi. Nõukogu teeb otsuse komisjoni ettepaneku põhjal kõigil neil 
juhtudel, mille puhul aluslepingutes sätestatakse, et ta võtab õigusakti vastu komisjoni ettepaneku 
põhjal. Nõukogu teeb otsuse ühehäälselt neis valdk ondades, kus liidu õigusakti vastuvõtmiseks on 
nõutav ühehäälsus. Komisjon, ja aluslepingutes sätestatud erijuhtudel Euroopa Keskpank, võtavad vastu soovitusi.
 
2. JAGU 
ÕIGUSAKTIDE VASTUVÕTMISE MENETLUSED JA MUUD SÄTTED  
Artikkel 293  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 250)  
1. Kui nõukogu teeb aluslepingute kohaselt otsuse komisjoni ettepaneku põhjal, siis saab nõukogu 
komisjoni ettepanekut muuta vaid ühehäälselt, välja arvatud artikli 294 lõigetes 10 ja 13, artiklites 310, 312, 314 ja artikli 315 teises lõigus osutatud juhtudel.  
2. Niikaua kui nõukogu ei ole otsustanud, võib komisjon muuta oma ettepanekut ükskõik millal 
liidu õigusakti vastuvõtmisele viiva menetluse jooksul.  
Artikkel 294
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 251)  
1. Kui aluslepingutes viidatakse õigusakti vastuvõtmise alusena seadusandlikule tavamenetlusele, 
siis kohaldatakse järgmist menetlust.  
2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/173
Esimene lugemine 
3. Euroopa Parlament võtab vastu oma esimese lugemise seisukoha ning edastab selle nõukogule.  
4. Kui nõukogu kiidab Euroopa Parlamendi seisukoha heaks, võetakse asjaomane õigusakt vastu 
Euroopa Parlamendi seisukohale vastavas sõnastuses.  
5. Kui nõukogu ei kiida Euroopa Parlamendi seisukohta heaks, võtab ta vastu oma esimese 
lugemise seisukoha ning edastab selle Euroopa Parlamendile.  
6. Nõukogu teavitab Euroopa Parlamenti täielikult kõikidest põhjustest, mis viisid esimese luge ­
mise seisukoha vastuvõtmiseni. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti täielikult oma seisukohast.  
Teine lugemine 
7. Kui kolme kuu jooksul pärast sellist teavitamist Euroopa Parlament:  
a) kiidab nõukogu esimese lugemise seisukoha heaks või pole otsust teinud, loetakse asjaomane 
õigusakt vastuvõetuks nõukogu seisukohale vastavas sõnastuses;  
b) lükkab oma liikmete enamusega nõukogu esimese lugemise seisukoha tagasi, loetakse kavandatav 
õigusakt vastu võtmata jäetuks;  
c) paneb oma liikmete enamusega ette nõukogu esimese lugemise seisukoha muudatused, edasta ­
takse muudetud tekst nõukogule ja komisjonile, kes esitab nende muudatuste kohta oma arva ­
muse.  
8. Kui kolme kuu jooksul pärast Euroopa Parlamendi tehtud muudatuste kättesaamist nõukogu, 
kes teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega:  
a) kiidab kõik need muudatused heaks, loetakse asjaomane õigusakt vastuvõetuks;  
b) ei kiida kõiki muudatusi heaks, kutsub nõukogu eesistuja kokkuleppel Euroopa Parlamendi presi ­
dendiga kuue nädala jooksul kokku lepituskomitee.  
9. Nõukogu otsustab ühehäälselt muudatuste üle, mille suhtes komisjon on negatiivsel arvamusel.  
Lepitamine  
10. Nõukogu liikmetest või nende esindajatest ja võrdsest arvust Euroopa Parlamendi liikmete 
esindajatest koosneva lepituskomitee ülesanne on jõuda kokkuleppele ühise teksti suhtes, tehes kuue 
nädala jooksul alates kokkukutsumisest Euroopa Parlamendi ja nõukogu teise lugemise seisukohtade 
alusel otsuse nõukogu liikmete või nende esindajate kvalifitseeritud häälteenamusega ja Euroopa 
Parlamenti esindavate liikmete enamusega.ET C 83/174 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
11. Komisjon võtab lepituskomitee menetlusest osa ning teeb kõik vajalikud algatused selleks, et 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu seisukohti lähendada.  
12. Kui lepituskomitee kuue nädala jooksul alates kokkukutsumisest ühise teksti heaks ei kiida, 
loetakse asjaomane õigusakt vastuvõtmata jäetuks.  
Kolmas lugemine 
13. Kui lepituskomitee kiidab nimetatud ajavahemiku jooksul heaks ühise teksti, jääb antud häälte 
enamusega otsustavale Euroopa Parlamendile ja kvalifitseeritud häälteenamusega otsustavale nõuko ­
gule kummalegi heakskiitmisest alates kuuenädalane tähtaeg, et asjaomane õigusakt ühise teksti 
kohaselt vastu võtta. Vastasel korra l loetakse õigusakt vastuvõtmata jäetuks.  
14. Käesolevas artiklis osutatud kolmekuulisi ja kuuenädalasi tähtaegu võib Euroopa Parlamendi 
või nõukogu algatusel pikendada maksimaalselt vastavalt ühe kuu ja kahe nädala võrra.  
Erisätted  
15. Kui aluslepingutes sätestatud juhtudel kasutatakse seadusandliku akti vastuvõtmiseks liikmes ­
riikide rühma algatusel, Euroopa Keskpanga soovitusel või Euroopa Kohtu taotlusel seadusandlikku 
tavamenetlust, siis lõiget 2, lõike 6 teist lauset ja lõiget 9 ei kohaldata.  
Sellistel juhtudel edastavad Euroopa Parlament ja nõukogu komisjonile õigusakti eelnõu ning oma 
esimese ja teise lugemise seisukohad. Kogu menetluse jooksul võib Euroopa Parlament või nõukogu 
taotleda komisjonilt arvamust, mida komisjon võib avaldada ka omal algatusel. Kui komisjon peab 
seda vajalikuks, võib ta samuti osa võtta lepituskomitee menetlusest vastavalt lõikele 11.  
Artikkel 295 
Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon konsulteerivad üksteisega ning korraldavad oma koostööd 
ühisel kokkuleppel. Selleks võivad nad kooskõlas aluslepingutega sõlmida institutsioonidevahelisi 
kokkuleppeid, mis võivad olla siduva iseloomuga.  
Artikkel 296  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 253)  
Kui aluslepingutes ei täpsustata vastuvõetava õigusakti liiki, otsustavad institutsioonid selle igal 
üksikul juhul, lähtudes kohaldatavast menetlusest ja proportsionaalsuse põhimõttest.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/175
Õigusaktides esitatakse nende vastuvõtmise põhjused ja osutatakse aluslepingutega ettenähtud ette ­
panekutele, algatustele, soovitustele, taotlustele või arvamustele.  
Kui Euroopa Parlamendile ja nõukogule on esitatud seadusandliku akti eelnõu, jätavad nad vastu 
võtmata sellised õigusaktid, mida ei ole asjaomases valdkonnas rakendatava seadusandliku menetlu ­
sega ette nähtud.  
Artikkel 297  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 254)  
1. Seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastuvõetud seadusandlikele aktidele kirjutavad alla 
Euroopa Parlamendi president ja nõukogu eesistuja.  
Seadusandliku erimenetluse kohaselt vastuvõetud seadusandlikele aktidele kirjutab alla need vastu 
võtnud institutsiooni president või eesistuja.  
Seadusandlikud aktid avaldatakse  Euroopa Liidu Teatajas . Need jõustuvad neis kindlaks määratud 
kuupäeval või selle puudumisel kahekümnendal päeval pärast avaldamist.  
2. Muudele kui seadusandlikele aktidele, mis on vastu võetud määruste, direktiivide või otsuste 
vormis, juhul kui viimastes ei ole adressaati märgitud, kirjutab alla need vastu võtnud institutsiooni 
president või eesistuja.  
Määrused ja direktiivid, mis on adresseeritud kõigile liikmesriikidele, ja otsused, milles ei ole adressaati 
märgitud, avaldatakse  Euroopa Liidu Teatajas . Need jõustuvad neis kindlaks määratud kuupäeval või 
selle puudumisel kahekümnendal päeval pärast avaldamist.  
Muud direktiivid ja otsused, milles on märgitud adressaat, tehakse teatavaks neile, kellele need on 
adresseeritud, ning jõustuvad sellisel teatavakstegemisel.  
Artikkel 298  
1. Liidu institutsioone, organeid ja asutusi abistab nende ülesannete täitmisel avatud, tõhus ja 
sõltumatu Euroopa halduskorraldus.  
2. Kooskõlas artikli 336 alusel vastu võetud personalieeskirjade ning teenistustingimustega kehtes ­
tavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt määruste abil sel 
eesmärgil asjaomased sätted.  
Artikkel 299  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 256)  
Nõukogu, komisjoni või Euroopa Keskpanga õigusaktid, mis panevad rahalise kohustuse muudele 
isikutele peale riikide, saab pöörata täitmisele.  
Täitmist reguleerivad selles riigis kehtivad tsiv iilkohtumenetluse normid, mille territooriumil täitmine 
aset leiab. Korralduse otsuse täitmise tagamise kohta ilma muude formaalsusteta peale otsuse autent ­
suse tõestamise lisab otsusele riigi ametiasutus, kelle iga liikmesriigi valitsus selleks otstarbeks määrab ning komisjonile ja Euroopa Liidu Kohtule teatavaks teeb.ET C 83/176 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Kui need formaalsused on asjassepuutuva poole avalduse põhjal lõpetatud, võib nimetatud pool 
taotleda täitmist kooskõlas siseriiklike õigusaktidega, saates küsimuse otse pädevale asutusele.  
Täitmist võib peatada ainult kohtu otsusega. Asjassepuutuva riigi kohtute pädevusse kuuluvad siiski 
kaebused täitmise ebaõige viisi kohta.  
3. PEATÜKK  
LIIDU NÕUANDVAD ORGANID  
Artikkel 300 
1. Euroopa Parlamenti, nõukogu ja komisjoni abistavad nõuandva pädevusega majandus- ja sotsi ­
aalkomitee ning regioonide komitee.  
2. Majandus- ja sotsiaalkomitee koosneb tööandjate organisatsioonide esindajatest ja töötajate 
organisatsioonide esindajatest ning muudest kodanikuühiskonna esindajatest, eelkõige majandus- ja 
ühiskonnaelu, kodanikutegevuse, kutsetegevuse ja kultuuri alal.  
3. Regioonide komitee koosneb piirkondlike ja kohalike organite esindajatest, kellel on piirkond ­
like või kohalike organite valimistel saadud mandaat või kes kannavad poliitilist vastutust valitud 
kogu ees.  
4. Majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide komitee liikmeid ei seo mingid kohustuslikud 
juhised. Liidu üldistes huvides on nad oma kohustuste täitmisel täiesti sõltumatud.  
5. Lõigetes 2 ja 3 osutatud komiteede koosseisu reguleerivad sätted vaadatakse regulaarselt läbi, et 
võtta arvesse liidu majanduslikku, sotsiaalset ja demograafilist arengut. Nõukogu võtab komisjoni 
ettepaneku põhjal vastu asjakohaseid otsuseid.  
1. JAGU 
MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEE  
Artikkel 301  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 258)  
Majandus- ja sotsiaalkomitee liikmete arv ei või olla suurem kui 350.  
Komitee koosseisu määrab kindlaks nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt vastu võetud 
otsusega.  
Nõukogu määrab kindlaks komitee liikmete hüvitised.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/177
Artikkel 302  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 259)  
1. Komitee liikmed nimetatakse ametisse viieks aastaks. Nõukogu võtab vastu liikmete nimekirja, 
mis on koostatud kõigi liikmesriikide ettepanekute põhjal. Komitee liikmeid võib uueks ametiajaks 
tagasi nimetada.  
2. Nõukogu teeb otsuse pärast konsulteerimist komisjoniga. Ta võib küsida arvamusi Euroopa 
organisatsioonidelt, mis esindavad liidu tegevusega seotud majandus- ja sotsiaalsektoreid ning koda ­
nikuühiskonda.  
Artikkel 303  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 260)  
Komitee valib oma liikmete hulgast kaheks ja pooleks aastaks presidendi ja juhatuse.  
Ta võtab vastu oma kodukorra.  
Komitee kutsub kokku selle president Euroopa Parlamendi, nõukogu või komisjoni taotlusel. Komitee 
võib kokku tulla ka omal algatusel.  
Artikkel 304  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 262)  
Euroopa Parlament, nõukogu või komisjon konsulteerivad komiteega aluslepingutes ettenähtud 
juhtudel. Need institutsioonid võivad konsulteerida komiteega kõikidel juhtudel, kui nad peavad seda asjakohaseks. Komitee võib omal algatusel avaldada arvamust juhul, kui ta peab niisugust sammu asjakohaseks.  
Kui Euroopa Parlament, nõukogu või komisjon peab vajalikuks, määrab ta komiteele oma arvamuse 
esitamiseks tähtaja, mis ei tohi olla lühem kui üks kuu alates kuupäevast, millal asjast teatatakse 
komitee presidendile. Tähtaja möödumisel ei takista arvamuse puudumine edasist tegutsemist.  
Komitee arvamus koos arutelu protokolliga edastatakse Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komis
­
jonile.  
2. JAGU  
REGIOONIDE KOMITEE  
Artikkel 305  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 263 teine, kolmas ja neljas lõik)  
Regioonide komitee liikmete arv ei või olla suurem kui 350.ET C 83/178 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Komitee koosseisu määrab kindlaks nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt vastu võetud 
otsusega.  
Komitee liikmed ja sama palju asendusliikmeid nimetatakse viieks aastaks. Neid võib ametisse tagasi 
nimetada. Nõukogu võtab vastu liikmete ja asendusliikmete nimekirja, mis on koostatud kõigi 
liikmesriikide ettepanekute põhjal. Komitee liikmete ametiaeg lõppeb automaatselt artikli 300 lõikes 
3 osutatud mandaadi lõppedes, mille põhjal neid liikmeks soovitati, ning nad asendatakse ülejäänud 
nimetatud ametiajaks sama korra kohaselt. Ükski komitee liige ei või samal ajal olla Euroopa 
Parlamendi liige.  
Artikkel 306  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 264)  
Regioonide komitee valib oma liikmete hulgast kaheks ja pooleks aastaks presidendi ja juhatuse.  
Ta võtab vastu oma kodukorra.  
Komitee kutsub kokku selle president Euroopa Parlamendi, nõukogu või komisjoni taotlusel. Komitee 
võib kokku tulla ka omal algatusel.  
Artikkel 307  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 265)  
Euroopa Parlament. nõukogu ja komisjon konsulteerivad regioonide komiteega aluslepingutes ette ­
nähtud juhtudel ning kõigil muudel, eriti piiriülese koostööga seotud juhtudel, kui üks neist insti ­
tutsioonidest seda vajalikuks peab.  
Kui Euroopa Parlament, nõukogu või komisjon vajalikuks peab, määrab ta komiteele oma arvamuse 
esitamiseks tähtaja, mis ei tohi olla lühem kui üks kuu alates kuupäevast, millal asjast teatatakse 
komitee presidendile. Tähtaja möödumisel ei takista arvamuse puudumine edasist tegutsemist.  
Kui tulenevalt artiklist 304 konsulteeritakse majandus- ja sotsiaalkomiteega, siis informeerib Euroopa 
Parlament, nõukogu või komisjon niisuguse arvamuse taotlemisest regioonide komiteed. Kui see on 
seisukohal, et asi puudutab regionaalseid erihuve, võib ta selle küsimuse kohta avaldada arvamuse.  
Regioonide komitee võib arvamuse avaldada omal algatusel juhul, kui ta peab niisugust sammu 
asjakohaseks.  
Komitee arvamus koos arutelu protokolliga edastatakse Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komis ­
jonile.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/179
4. PEATÜKK  
EUROOPA INVESTEERIMISPANK  
Artikkel 308  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 266)  
Euroopa Investeerimispank on juriidiline isik.  
Euroopa Investeerimispanga liikmeteks on liikmesriigid.  
Euroopa Investeerimispanga põhikiri on alusleping utele lisatud protokollis. Nõukogu võib Euroopa 
Investeerimispanga taotlusel pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja komisjoniga või komisjoni 
ettepaneku põhjal pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja Euroopa Investeerimispangaga teha 
seadusandliku erimenetluse kohaselt ühehäälselt muudatusi panga põhikirjas.  
Artikkel 309  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 267)  
Euroopa Investeerimispanga ülesanne on kapitalituru vahenditega ja omavahendeid kasutades kaasa 
aidata siseturu tasakaalustatud ja kindlale arengule liidu huvides. Sel eesmärgil annab pank kasumit taotlemata laene ja garantiisid, mis hõlbustavad järgmiste projektide rahastamist kõigis majandussek
­
torites:  
a) projektid vähemarenenud piirkondade arendamiseks;  
b) projektid ettevõtjate moderniseerimiseks või reorganiseerimiseks või uute tegevusalade arenda ­
miseks, mis on vajalikud siseturu loomiseks või toimimiseks, kui need projektid on sellise ulatu ­
sega või sellist laadi, et neid ei saa täielikult rahastada üksikutes liikmesriikides kättesaadavate 
vahenditega;  
c) mitmele liikmesriigile ühist huvi pakkuvad projektid, mis on sellise ulatusega või sellist laadi, et 
neid ei saa täielikult rahastada üksikutes liikmesriikides kättesaadavate vahenditega.  
Oma ülesannete täitmisel hõlbustab pank investeerimisprogrammide rahastamist koos struktuurifon ­
didest ja liidu muudest rahastamisvahenditest saadava abiga.ET C 83/180 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
II JAOTIS  
RAHANDUSSÄTTED  
Artikkel 310  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 268)  
1. Kõik liidu tulu- ja kuluartiklid võetakse arvesse igaks eelarveaastaks koostatavates kalkulatsioo ­
nides ja näidatakse ära eelarves.  
Liidu aastaeelarve kinnitavad Euroopa Parlament ja nõukogu vastavalt artiklile 314.  
Eelarve tulud ja kulud peavad olema tasakaalus.  
2. Eelarves näidatud kulud kinnitatakse aastaseks eelarveperioodiks vastavalt artiklis 322 osutatud 
määrusele.  
3. Eelarves näidatud kulutuste tegemiseks on vaja eelnevalt vastu võtta õiguslikult siduv liidu 
õigusakt, mis annab õigusliku aluse liidu tegevusele ja asjakohase kulutuse tegemisele kooskõlas 
artiklis 322 osutatud määrusega, välja arvatud selles ettenähtud erandid.  
4. Eelarvedistsipliinist kinnipidamiseks ei võta liit vastu ühtegi õigusakti, mis võib eelarvet märga ­
tavalt mõjutada, sealjuures tagamata, et sellisest õigusaktist tulenevat kulu saab rahastada liidu omavahendite piires ja kooskõlas artiklis 312 osutatud mitmeaastase finantsraamistikuga.  
5. Eelarvet täidetakse kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega. Liikmesriigid teevad 
liiduga koostööd, et tagada eelarvesse kavandatud assigneeringute kasutamine kooskõlas selle põhi
­
mõttega.  
6. Liit ja liikmesriigid võitlevad pettuste ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tege ­
vuse vastu kooskõlas artikliga 325.  
1. PEATÜKK  
LIIDU OMAVAHENDID  
Artikkel 311  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 269)  
Liit varustab end oma eesmärkide saavutamiseks ja poliitika elluviimiseks vajalike vahenditega.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/181
Eelarvet rahastatakse täielikult omavahenditest, ilma et see piiraks muid tulusid.  
Nõukogu võtab seadusandliku erimenetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga 
ühehäälselt vastu otsuse, millega määratakse kindlaks liidu omavahendite süsteemi suhtes kohalda ­
tavad sätted. Nende sätetega võidakse kehtestada uusi omavahendeid või tunnistada kehtetuks mõni 
olemasolev. Nimetatud otsus jõustub alles pärast seda, kui liikmesriigid on selle kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega heaks kiitnud.  
Nõukogu sätestab seadusandliku erimenetluse kohaselt määruste abil liidu omavahendite süsteemi 
rakendusmeetmed selles ulatuses, mis on ette nähtud kolmanda lõigu alusel vastu võetud otsuses. Nõukogu teeb otsuse pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist.
 
2. PEATÜKK  
MITMEAASTANE FINANTSRAAMISTIK  
Artikkel 312 
1. Mitmeaastane finantsraamistik tagab liidu kulude korrapärase kujunemise selle omavahendite 
piires. 
Mitmeaastane finantsraamistik kehtestatakse vähemalt viieaastaseks perioodiks.  
Liidu aastaeelarve vastab mitmeaastasele finantsraamistikule.  
2. Nõukogu võtab seadusandliku erimenetluse kohaselt vastu määruse, millega määratakse kind ­
laks mitmeaastane finantsraamistik. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast Euroopa Parlamendilt selle liikmete enamusega antud nõusoleku saamist.  
Euroopa Ülemkogu võib ühehäälselt vastu võtta otsuse, millega lubatakse nõukogul esimeses lõigus 
osutatud määruse vastuvõtmisel teha otsus kvalifitseeritud häälteenamusega.  
3. Finantsraamistikuga määratakse kindlaks kulukohustuste assigneeringute iga-aastased piirmäärad 
iga kululiigi kohta ning maksete assigneeringute iga-aastane piirmäär. Kululiigid, mille arv on piiratud, 
vastavad liidu peamistele tegevusvaldkondadele.  
Finantsraamistikuga kehtestatakse kõik muud sätted, mida on vaja iga-aastase eelarvemenetluse suju
­
vaks toimimiseks.  
4. Kui nõukogu ei ole eelmise finantsraamistiku kehtivuse lõpuks vastu võtnud määrust, millega 
määratakse kindlaks uus finantsraamistik, kehtivad eelmise finantsraamistiku viimase aasta piirmäärad 
ja muud sätted kuni asjaomase õigusakti vastuvõtmiseni.ET C 83/182 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
5. Kogu finantsraamistiku vastuvõtmise menetluse jooksul võtavad Euroopa Parlament, nõukogu 
ja komisjon kõik vajalikud meetmed asjaomase vastuvõtmise hõlbustamiseks.  
3. PEATÜKK  
LIIDU AASTAEELARVE  
Artikkel 313  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 272 lõige 1)  
Eelarveaasta kestab 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini.  
Artikkel 314  
(endised EÜ asutamislepingu artikli 272 lõiked 2 - 10)  
Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad seadusandliku erimenetluse kohaselt liidu aastaeelarve 
vastavalt järgmistele sätetele.  
1. Iga institutsioon, välja arvatud Euroopa Keskpank, koostab enne 1. juulit oma järgmise eelarve ­
aasta kulude kalkulatsiooni. Komisjon koondab need kalkulatsioonid eelarveprojekti, mis võib sisal ­
dada erinevaid kalkulatsioone.  
Eelarveprojekt sisaldab tulude kalkulatsiooni ja kulude kalkulatsiooni.  
2. Komisjon esitab eelarveprojekti sisaldava ettepaneku Euroopa Parlamendile ja nõukogule hilje ­
malt selle aasta 1. septembril, mis eelneb aastale, mil eelarve tuleb täita.  
Komisjon võib menetluse käigus eelarveprojekti muuta kuni lõikes 5 osutatud lepituskomitee kokku ­
kutsumiseni.  
3. Nõukogu võtab eelarveprojekti kohta vastu oma seisukoha ja edastab selle Euroopa Parlamen ­
dile hiljemalt selle aasta 1. oktoobril, mis eelneb aastale, mil eelarve tuleb täita. Nõukogu teavitab 
Euroopa Parlamenti täielikult kõikidest põhjustest, mis viisid seisukoha vastuvõtmiseni.  
4. Kui neljakümne kahe päeva jooksul pärast sellist edastamist Euroopa Parlament:  
a) kiidab nõukogu seisukoha heaks, on eelarve vastu võetud;  
b) pole otsust teinud, loetakse eelarve vastuvõetuks;  
c) võtab oma liikmete enamusega vastu muudatused, edastatakse muudetud eelnõu nõukogule ja 
komisjonile. Euroopa Parlamendi president kutsub kokkuleppel nõukogu eesistujaga viivitamataET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/183
kokku lepituskomitee koosoleku. Kui nõukogu siiski teatab kümne päeva jooksul pärast eelnõu 
edastamist Euroopa Parlamendile, et ta on kõik muudatused heaks kiitnud, siis lepituskomitee 
kokku ei tule.  
5. Nõukogu liikmetest või nende esindajatest ja võrdsest arvust Euroopa Parlamenti esindavatest 
liikmetest koosneva lepituskomitee ülesanne on jõuda kaheküm ne ühe päeva jooksul alates kokku ­
kutsumisest Euroopa Parlamendi ja nõukogu seisukohtade alusel kokkuleppele ühise teksti suhtes, 
tehes otsuse nõukogu liikmete või nende esindajate kvalifitseeritud häälteenamusega ja Euroopa 
Parlamendi esindajate häälteenamusega.  
Komisjon võtab lepituskomitee menetlusest osa ning teeb kõik vajalikud algatused selleks, et lähen ­
dada Euroopa Parlamendi ja nõukogu seisukohti.  
6. Kui lepituskomitee lepib lõikes 5 osutatud kahekümne ühe päeva jooksul kokku ühise teksti 
osas, on nii Euroopa Parlamendil kui ka nõukogul selle kokkuleppe kuupäevast alates neliteist päeva 
aega ühine tekst heaks kiita.  
7. Kui lõikes 6 osutatud neljateistkümne päeva jooksul:  
a) nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu kiidavad ühise teksti heaks või ei võta otsust vastu, või üks 
neist institutsioonidest kiidab ühise teksti heaks, samas kui teine otsust vastu ei võta, loetakse 
eelarve lõplikult vastuvõetuks vastavalt ühisele tekstile, või  
b) nii Euroopa Parlament oma liikmete enamusega kui ka nõukogu lükkavad ühise teksti tagasi, või 
üks nendest institutsioonidest lükkab ühise teksti tagasi, samas kui teine ei võta otsust vastu, esitab komisjon uue eelarveprojekti, või  
c) Euroopa Parlament oma liikmete enamusega lükkab ühise teksti tagasi, samas kui nõukogu selle 
kinnitab, esitab komisjon uue eelarveprojekti, või  
d) Euroopa Parlament kiidab ühise teksti heaks, samas kui nõukogu lükkab selle tagasi, võib Euroopa 
Parlament neljateistkümne päeva jooksul alates tagasilükkamisest nõukogu poolt otsustada oma 
liikmete enamusega ning antud häälte kolmeviiendikulise enamusega kinnitada kõik või mõned 
lõike 4 punktis c osutatud muudatused. Kui mõnda Euroopa Parlamendi muudatust ei kinnitata, 
jääb kehtima lepituskomitees kokkulepitud seisukoht eelarvejao kohta, mille suhtes muudatuset
­
tepanek esitati. Eelarve loetakse sellega lõplikult vastuvõetuks.  
8. Kui lepituskomitee ühise teksti osas lõikes 5 osutatud kahekümne ühe päeva jooksul kokku ­
leppele ei jõua, esitab komisjon uue eelarveprojekti.ET C 83/184 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
9. Kui käesolevas artiklis ettenähtud menetlus on lõpule viidud, kuulutab Euroopa Parlamendi 
president eelarve lõplikult vastuvõetuks.  
10. Iga institutsioon kasutab talle käesoleva artikliga antud volitusi vastavalt aluslepingutele ja selle 
alusel vastu võetud õigusaktidele, eelkõige sellistele õigusaktidele, mis on vastu võetud liidu omava ­
hendite ning tulude ja kulude vahelise tasakaalu valdkonnas.  
Artikkel 315  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 273)  
Kui eelarveaasta alguses eelarvet ei ole veel kinnitatud, siis ei või üheski kuus kulutada suuremat 
summat kui üks kaheteistkümnendik eelneva eelarveaasta eelarve kõnealuses peatükis kavandatud 
assigneeringutest ükskõik millise eelarvepeatüki osas kooskõlas artikli 322 alusel kehtestatud 
määruste sätetega; asjaomane summa ei või siiski ületada üht kaheteistkümnendikku eelarveprojekti 
samas peatükis kavandatud assigneeringutest.  
Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal ja kooskõlas artikli 322 alusel kehtestatud määruste 
sätetega lubada kulutusi üle ühe kaheteistkümnendik u eeldusel, et peetakse kinni teistest esimeses 
lõigus esitatud tingimustest. Nõukogu edastab otsuse viivitamata Euroopa Parlamendile.  
Teises lõigus osutatud otsuses nähakse ette käesoleva artikli kohaldamiseks vajalikud meetmed 
ressursside osas kooskõlas artiklis 311 osutatud õigusaktidega.  
Otsus jõustub kolmkümmend päeva pärast selle vastuvõtmist, kui Euroopa Parlament ei ole selle aja 
jooksul oma liikmete enamusega otsustanud asjaomast kulutust vähendada.  
Artikkel 316  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 271)  
Kooskõlas artikli 322 alusel kehtestatavate tingimustega võib eelarveaasta lõpus kõik kasutamata 
assigneeringud peale personalikulutustega seotud assigneeringute üle kanda ainult järgmisse eelar ­
veaastasse.  
Assigneeringud liigendatakse peatükkidesse, rühmitades kuluartiklid vastavalt nende eesmärgile või 
iseloomule alajaotuste kaupa kooskõlas artikli 322 alusel kehtestatud määrustega.  
Euroopa Parlamendi, Euroopa Ülemkogu ja nõukogu, komisjoni ning Euroopa Liidu Kohtu kulud 
esitatakse eelarves eraldi osadena, ilma et see piiraks erikorda teatud ühiste kuluartiklite suhtes.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/185
4. PEATÜKK  
EELARVE TÄITMINE JA TÄITMISE KINNITAMINE  
Artikkel 317  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 274)  
Komisjon täidab eelarvet koostöös liikmesriikidega omal vastutusel ja määratud assigneeringute piires 
kooskõlas artikli 322 alusel kehtestatud määruste sätetega ning võttes arvesse usaldusväärse finants ­
juhtimise põhimõtteid. Liikmesriigid teevad komisjoniga koostööd, et tagada nende assigneeringute 
kasutamine usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohaselt.  
Määruses sätestatakse liikmesriikide kontrolli- ja auditeerimiskohustused eelarve täitmisel ning sellest 
tulenev vastutus. Selles sätestatakse samuti iga institutsiooni vastutus ja üksikasjalikud eeskirjad enda 
kulutuste tegemisel..  
Eelarve piires võib komisjon artikli 322 alusel kehtestatud määrustes sätestatud ulatuses ja tingimustel 
kanda assigneeringuid üle ühest peatükist teise või ühest alajaotusest teise.  
Artikkel 318  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 275)  
Komisjon esitab igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule eelmise eelarveaasta eelarve täitmise 
aruande. Samuti saadab komisjon nendele liidu varade ja kohustuste bilansi.  
Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule samuti liidu rahanduse hindamisaruande, mis 
põhineb eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu artikli 319 alusel antud juhiste rakendamise 
tulemustel.  
Artikkel 319  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 276)  
1. Nõukogu soovituse põhjal annab Euroopa Parlament heakskiidu komisjoni tegevusele eelarve 
täitmisel. Selleks vaatavad nõukogu ja Euroopa Parlament kordamööda läbi artiklis 318 märgitud eelarve täitmise aruande, bilansi ja hindamisaruande, kontrollikoja aastaaruande koos auditeeritud 
institutsioonide vastustega kontrollikoja märkustele, artikli 287 lõike 1 teises lõigus osutatud kinni
­
tava avalduse ja kõik kontrollikoja esitatud asjassepuutuvad eriaruanded.ET C 83/186 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. Enne komisjoni tegevusele heakskiidu andmist või mingil muul eesmärgil seoses oma volituste 
kasutamisega eelarve täitmisel võib Euroopa Parlament soovida komisjoni ära kuulata kulutuste 
tegemise või finantskontrollisüsteemide toimimise kohta. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile 
viimase taotlusel vajalikku informatsiooni.  
3. Komisjon astub kõik vajalikud sammud, et reageerida märkustele heakskiitu andvates otsustes ja 
Euroopa Parlamendi muudele kulutuste tegemisega seotud märkustele, samuti kommentaaridele, mis 
kaasnevad nõukogu vastuvõetud soovitustega heakskiidu suhtes.  
Euroopa Parlamendi või nõukogu taotlusel kannab komisjon ette nende märkuste ja kommentaaride 
põhjal võetud meetmetest ja eriti juhtnööridest, mis on antud eelarve täitmise eest vastutavatele 
ametiasutustele. Need ettekanded edastatakse ka kontrollikojale.  
5. PEATÜKK  
ÜHISSÄTTED  
Artikkel 320  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 277)  
Mitmeaastane finantsraamistik ja aastaeelarve koostatakse eurodes.  
Artikkel 321  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 278)  
Eeldusel, et komisjon teatab sellest asjassepuutuvate liikmesriikide pädevatele asutustele, võib ta oma 
hoiused kanda ühe liikmesriigi valuutast üle teise liikmesriigi valuutasse sellises ulatuses, kui see on 
vajalik, et võimaldada hoiuste kasutamist aluslepingutes ettenähtud eesmärkidel. Komisjon hoidub 
niipalju kui võimalik niisuguste ülekannete tegemisest, kui ta valdab sularaha või likviidseid varasid 
talle vajalikes valuutades.  
Komisjon suhtleb iga liikmesriigiga asjaomase liikmesriigi määratud ametiasutuse kaudu. Finantste ­
hingute tegemisel kasutab komisjon asjaomase liikmesriigi emissioonipanga või mõne teise selle riigi poolt heakskiidetud rahaasutuse teenuseid.  
Artikkel 322
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 279)  
1. Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast 
konsulteerimist kontrollikojaga määruste abil vastu:  
a) finantseeskirjad, millega määratakse kindlaks eelkõige eelarve koostamise ja täitmise ning aruan ­
nete esitamise ja auditeerimise kord;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/187
b) eeskirjad finantshalduses osalejate, eelkõige eelarvevahendite käsutajate ning arvepidajate vastutuse 
kontrollimise kohta.  
2. Komisjoni ettepaneku põhjal ning pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja kontrollikojaga 
määrab nõukogu kindlaks meetodid ja menetluse, mille kohaselt liidu omavahendeid käsitleva 
korraga ette nähtud eelarvetulud tehakse komisjonile kättesaadavaks, ning määrab meetmed, mida 
vajaduse korral võetakse sularahanõudluse rahuldamiseks.  
Artikkel 323 
Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon tagavad rahaliste vahendite olemasolu liidu seaduslike 
kohustuste täitmiseks kolmandate isikute suhtes.  
Artikkel 324 
Käesolevas jaotises osutatud eelarvemenetluse käigus korraldatakse komisjoni algatusel korrapäraselt 
Euroopa Parlamendi presidendi, nõukogu eesistuja ning komisjoni presidendi kohtumisi. Euroopa 
Parlamendi president, nõukogu eesistuja ning komisjoni president võtavad kõik vajalikud meetmed 
selleks, et edendada vastastikust konsulteerimist ja nende juhitud institutsioonide seisukohtade lähen ­
damist eesmärgiga hõlbustada käesoleva jaotise rakendamist.  
6. PEATÜKK  
PETTUSTE VASTANE VÕITLUS  
Artikkel 325  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 280)  
1. Liit ja liikmesriigid võitlevad kelmuste ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tege ­
vuse vastu käesoleva artikli kohaselt võetavate meetmetega, mis toimivad tõkestavalt ja tagavad 
liikmesriikides ning liidu institutsioonides, organites ja asutustes tõhusa kaitse.  
2. Liikmesriigid võtavad liidu finantshuve kahjustavate kelmuste vastu samu meetmeid, mida nad 
kasutavad omaenda finantshuve kahjustavate kelmuste vastu.  
3. Ilma et see piiraks aluslepingute teiste sätete kohaldamist, kooskõlastavad liikmesriigid oma 
meetmeid, mille eesmärk on kaitsta liidu finantshuve kelmuste eest. Selleks organiseerivad nad koos 
komisjoniga tiheda ja regulaarse koostöö pädevate asutuste vahel.ET C 83/188 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
4. Toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist kontrollikojaga 
võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu vajalikud meetmed liidu finantshuve kahjustavate kelmuste 
ennetamiseks ja nende vastu võitlemiseks, pidades silmas tõhusa ja võrdväärse kaitse võimaldamist 
liikmesriikides ning liidu institutsioonides, organites ja asutustes.  
5. Koostöös liikmesriikidega esitab komisjon igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule 
aruande käesoleva artikli rakendamiseks võetud meetmete kohta.  
III JAOTIS  
TÕHUSTATUD KOOSTÖÖ  
Artikkel 326  
(endised EL lepingu artiklid 27a-27e, 40-40b, 43-45 ning EÜ asutamislepingu artiklid 11 ja 11a)  
Mis tahes tõhustatud koostöö vorm peab olema kooskõlas liidu aluslepingute ja õigusega.  
Selline koostöö ei tohi kahjustada siseturgu ega majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuu ­
luvust. See ei tohi olla takistavaks ega diskrimineerivaks teguriks liikmesriikidevahelises kaubanduses ega moonutada nendevahelist konkurentsi.  
Artikkel 327
 
(endised EL lepingu artiklid 27a-27e, 40-40b, 43-45 ning EÜ asutamislepingu artiklid 11 ja 11a)  
Mis tahes tõhustatud koostöö austab nende liikmesriikide pädevust, õigusi ja kohustusi, kes selles ei 
osale. Need liikmesriigid ei takista osalevate liikmesriikide koostööd.  
Artikkel 328  
(endised EL lepingu artiklid 27a-27e, 40-40b, 43-45 ning EÜ asutamislepingu artiklid 11 ja 11a)  
1. Kui seatakse sisse tõhustatud koostöö, on see avatud kõikidele liikmesriikidele, eeldusel et nad 
vastavad koostööd lubavas otsuses seatud osalemistingimustele. Koostöö on liikmesriikidele avatud ka 
mis tahes muul ajal, eeldusel et peale nimetatud tingimuste täidetakse koostöö raames juba vastu ­
võetud õigusaktide nõudeid.  
Tõhustatud koostöös osalevad komisjon ja liikmesriigid tagavad selle, et nad soodustavad võimalikult 
paljude liikmesriikide osalemist.  
2. Komisjon ning, kui see on asjakohane, liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja 
teavitavad Euroopa Parlamenti ja nõukogu regulaarselt tõhustatud koostöö arengust.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/189
Artikkel 329  
(endised EL lepingu artiklid 27a-27e, 40-40b, 43-45 ning EÜ asutamislepingu artiklid 11 ja 11a)  
1. Liikmesriigid, kes soovivad sisse seada omavahelise tõhustatud koostöö mõnes aluslepingutega 
hõlmatud valdkonnas, välja arvatud liidu ainupädevusse kuuluvad valdkonnad ning ühine välis- ja 
julgeolekupoliitika, esitavad komisjonile taotluse, milles täpsustatakse kavandatava tõhustatud 
koostöö ulatus ja eesmärgid. Komisjon võib teha nõukogule selle kohta ettepaneku. Juhul kui 
komisjon ettepanekut ei tee, teatab ta asjaomastele liikmesriikidele selle põhjustest.  
Loa esimeses lõigus osutatud tõhustatud koostöö alustamiseks annab nõukogu komisjoni ettepaneku 
põhjal pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist.  
2. Liikmesriigid, kes soovivad sisse seada tõhustatud koostöö ühise välis- ja julgeolekupoliitika 
valdkonnas, esitavad taotluse nõukogule. Taotlus edastatakse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika 
kõrgele esindajale, kes annab arvamuse selle kohta, kas kavandatav tõhustatud koostöö on kooskõlas 
liidu ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga, ning komisjonile, kes annab arvamuse eelkõige selle kohta, 
kas kavandatav tõhustatud koostöö on kooskõlas liidu muude poliitikavaldkondadega. Taotlus edas ­
tatakse teadmiseks Euroopa Parlamendile.  
Loa tõhustatud koostöö alustamiseks annab nõukogu ühehäälselt.  
Artikkel 330  
(endised EL lepingu artiklid 27a-27e, 40-40b, 43-45 ning EÜ asutamislepingu artiklid 11 ja 11a)  
Kõik nõukogu liikmed võivad osaleda nõukogu aruteludel, kuid hääletamisel osalevad vaid tõhustatud 
koostöös osalevaid liikmesriike esindavad nõukogu liikmed.  
Ühehäälsuseks otsuseks on vaja ainult osalevate liikmesriikide esindajate hääli.  
Kvalifitseeritud häälteenamust määratletakse vastavalt artikli 238 lõikele 3.  
Artikkel 331  
(endised EL lepingu artiklid 27a-27e, 40-40b, 43-45 ning EÜ asutamislepingu artiklid 11 ja 11a)  
1. Iga liikmesriik, kes soovib osaleda käimasolevas tõhustatud koostöös mõnes artikli 329 lõikes 1 
osutatud valdkonnas, teatab oma kavatsusest nõukogule ja komisjonile.  
Komisjon kinnitab nelja kuu jooksul alates sellise teate saamisest asjaomase liikmesriigi osalemise. 
Vajaduse korral märgib komisjon, et kõik osalemistingimused on täidetud, ning võtab vastu kõik 
üleminekumeetmed, mis on vajalikud tõhustatud koostö ö raames juba vastuvõetud õigusaktide kohal ­
damiseks.ET C 83/190 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Kui komisjon siiski leiab, et osalemistingimusi ei ole täidetud, osutab ta meetmetele, mis asjaomaste 
tingimuste täitmiseks tuleb võtta, ning määrab tähtaja taotluse uuesti läbivaatamiseks. Asjaomase 
tähtaja lõppemisel vaatab ta taotluse läbi kooskõlas teise lõiguga. Kui komisjon leiab, et osalemis ­
tingimusi ei ole ikka veel täidetud, võib asjaomane liikmesriik pöörduda nõukogu poole, kes teeb 
taotluse kohta otsuse. Nõukogu teeb otsuse kooskõlas artikliga 330. Nõukogu võib komisjoni ette ­
paneku põhjal vastu võtta teises lõigus osutatud üleminekumeetmeid.  
2. Kui liikmesriik soovib osaleda käimasolevas tõhustatud koostöös ühise välis- ja julgeolekupo ­
liitika valdkonnas, teatab ta oma kavatsusest nõukogule, liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale ning komisjonile.  
Nõukogu kinnitab asjaomase liikmesriigi osalemise pärast konsulteerimist liidu välisasjade ja julge
­
olekupoliitika kõrge esindajaga ning vajaduse korral pärast märkimist, et osalemistingimused on täidetud. Nõukogu võib liidu kõrge esindaja ettepaneku põhjal vastu võtta üleminekumeetmeid, mis on vajalikud tõhustatud koostöö raames juba vastu võetud õigusaktide kohaldamiseks. Kui 
nõukogu siiski leiab, et osalemistingimusi ei ole täidetud, osutab ta meetmetele, mis asjaomaste 
tingimuste täitmiseks tuleb võtta, ning määrab tähtaja osalemistaotluse uuesti läbivaatamiseks.  
Käesoleva lõike kohaldamisel teeb nõukogu otsuse ühehäälselt ja kooskõlas artikliga 330.  
Artikkel 332
 
(endised EL lepingu artiklid 27a-27e, 40-40b, 43-45 ning EÜ asutamislepingu artiklid 11 ja 11a)  
Tõhustatud koostöö rakendamisest tulenevad kulud, välja arvatud institutsioonide halduskulud, 
kaetakse osalevate liikmesriikide eelarvevahenditest, kui nõukogu kõik liikmed ei otsusta pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ühehäälselt teisiti.  
Artikkel 333
 
(endised EL lepingu artiklid 27a-27e, 40-40b, 43-45 ning EÜ asutamislepingu artiklid 11 ja 11a)  
1. Kui aluslepingute säte, mida võidakse kohaldada tõhustatud koostöö raames, näeb ette, et 
nõukogu teeb ühehäälse otsuse, võib nõukogu artiklis 330 sätestatud korra kohaselt võtta ühehäälselt 
vastu otsuse, mis näeb ette kvalifitseeritud häälteenamuse kasutamise.  
2. Kui aluslepingute säte, mida võidakse kohaldada tõhustatud koostöö raames, näeb ette, et 
nõukogu võtab õigusakte vastu seadusandliku erimenetluse kohaselt, võib nõukogu artiklis 330 
sätestatud korra kohaselt võtta ühehäälselt vastu otsuse, mis näeb ette seadusandliku tavamenetluse 
kasutamise. Nõukogu teeb otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/191
3. Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata sõjalise või kaitsepoliitilise tähendusega otsuste suhtes.  
Artikkel 334  
(endised EL lepingu artiklid 27a-27e, 40-40b, 43-45 ning EÜ asutamislepingu artiklid 11 ja 11a)  
Nõukogu ja komisjon tagavad tõhustatud koostöö raames toimuva tegevuse ühtsuse ja selle vastavuse 
liidu poliitikaga ning teevad selleks koostööd.  
SEITSMES OSA  
ÜLD- JA LÕPPSÄTTED  
Artikkel 335  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 282)  
Liidul on igas liikmesriigis kõige laialdasem õigus- ja teovõime, mis vastavalt selle riigi seadustele 
antakse juriidilistele isikutele; eelkõige võib liit omandada ja võõrandada vallas- ja kinnisasju ning olla 
kohtus menetlusosaliseks. Sel eesmärgil esindab liitu komisjon. Iga institutsioon esindab liitu siiski oma haldusliku iseseisvuse alusel oma tegevusalaga seotud küsimustes.  
Artikkel 336
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 283)  
Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsultee ­
rimist teiste asjaomaste institutsioonidega määruste abil Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjad 
ning liidu muude teenistujate teenistustingimused.  
Artikkel 337  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 284)  
Nõukogu poolt kooskõlas aluslepingute sätetega lihthäälteenamusega kindlaksmääratud piirides ja 
tingimustel võib komisjon koguda informatsiooni ja korraldada kontrollimisi, mis on vajalikud 
temale antud ülesannete täitmiseks.  
Artikkel 338  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 285)  
1. Ilma et see piiraks Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja käsitleva 
protokolli artikli 5 kohaldamist, võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt meetmeid statistika koostamiseks, kui see on vajalik liidu tegevuseks.ET C 83/192 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
2. Liidu statistika koostamine on kooskõlas erapooletuse, usaldusväärsuse, objektiivsuse, teadusliku 
sõltumatuse, tasuvuse ja andmete konfidentsiaalsusega; see ei too majandustegevuses osalejatele kaasa 
ülemäärast koormat.  
Artikkel 339  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 287)  
Liidu institutsioonide liikmed, komiteede liikmed ja liidu ametnikud ning muud teenistujad ei tohi 
isegi pärast oma ametikohustuste lõppemist avalikustada ametisaladuse pidamise kohustuse alla 
kuuluvat informatsiooni, iseäranis informatsiooni, mis puudutab ettevõtjaid, nende ärisuhteid või nende kulutuste komponente.  
Artikkel 340
 
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 288)  
Liidu lepinguliste kohustuste suhtes kehtib õigus, mida kohaldatakse vastava lepingu suhtes.  
Lepinguvälise vastutuse korral heastab liit kõik oma institutsioonide või oma teenistujate poolt 
ülesannete täitmisel tekitatud kahjud vastavalt liikmesriikide seaduste ühistele üldprintsiipidele.  
Erandina teisest lõikest heastab Euroopa Keskpank kõik Euroopa Keskpanga või selle teenistujate 
poolt ülesannete täitmisel tekitatud kahjud vastavalt liikmesriikide õiguse ühistele üldprintsiipidele.  
Teenistujate isiklik vastutus liidu ees on reguleeritud nende personalieeskirjade või nende suhtes 
kohaldatavate teenistustingimuste sätetega.  
Artikkel 341  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 289)  
Liidu institutsioonide asukoht määratakse liikmesriikide valitsuste ühisel kokkuleppel.  
Artikkel 342  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 290)  
Eeskirjad liidu institutsioonide keelte kohta määrab määruste abil ühehäälselt kindlaks nõukogu, ilma 
et see piiraks Euroopa Liidu Kohtu põhikirjas sisalduvate sätete kohaldamist.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/193
Artikkel 343  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 291)  
Liidul on liikmesriikide territooriumil oma ülesannete täitmiseks vajalikud privileegid ja immuniteedid 
vastavalt tingimustele, mis on sätestatud 8. aprilli 1965. aasta Euroopa Liidu privileegide ja immu ­
niteetide protokollis. Seesama kehtib Euroopa Keskpanga ja Euroopa Investeerimispanga kohta.  
Artikkel 344  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 292)  
Liikmesriigid kohustuvad aluslepingute tõlgendamist või kohaldamist käsitlevaid vaidlusi lahendama 
ainult aluslepingutes ettenähtud meetoditega.  
Artikkel 345  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 295)  
Aluslepingud ei mõjuta mingil viisil omandi õiguslikku režiimi liikmesriikides.  
Artikkel 346  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 296)  
1. Aluslepingute sätted ei välista järgmiste eeskirjade kohaldamist:  
a) ükski liikmesriik ei ole kohustatud andma informatsiooni, mille avalikustamist ta peab oma 
oluliste julgeolekuhuvide vastaseks;  
b) iga liikmesriik võib võtta selliseid meetmeid, mida ta peab vajalikuks oma oluliste julgeolekuhu ­
vide kaitseks ja mis on seotud relvade, laskemoona või sõjavarustuse tootmise või kaubandusega; 
need meetmed ei või avaldada ebasoovitavat mõju selliste toodete konkurentsitingimustele sise ­
turus, mis ei ole mõeldud spetsiaalselt sõjaliseks otstarbeks.  
2. Nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt muuta nimekirja, mille ta koostas 
15. aprillil 1958 niisugustest toodetest, mille suhtes kohaldatakse lõike 1 punkti b sätteid.  
Artikkel 347  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 297)  
Liikmesriigid konsulteerivad omavahel, et astuda koos vajalikke samme, selleks et takistada siseturu 
toimimise kahjustamist meetmete tõttu, mida mõni liikmesriik võib olla sunnitud tarvitusele võtma 
tõsiste õiguskorda kahjustada võivate riigisiseste häirete puhul, sõja või endas sõjaohtu kätkeva tõsise 
rahvusvahelise pinge korral või selleks, et täita endale rahu ja rahvusvahelise julgeoleku säilitamiseks 
võetud kohustusi.ET C 83/194 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 348  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 298)  
Kui artiklites 346 ja 347 märgitud asjaoludel võetud meetmetest tulenevalt kahjustatakse konkurent ­
sitingimusi siseturus, siis uurib komisjon koos asjaomase riigiga, kuidas nimetatud meetmed viia 
vastavusse aluslepingutes sätestatud eeskirjadega.  
Erandina artiklites 258 ja 259 sätestatud menetlusest võib komisjon või iga liikmesriik anda asja otse 
Euroopa Kohtusse, kui ta on arvamusel, et mingi teine liikmesriik kasutab ebaõigesti artiklites 346 ja 
347 ettenähtud volitusi. Euroopa Kohus teeb oma otsuse kinnisel istungil.  
Artikkel 349  
(endine EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 teine, kolmas ja neljas lõik)  
Võttes arvesse Guadeloupe'i, Prantsuse Guajaana, Martinique'i, Réunioni, Saint-Barthélemy, Saint- 
Martini, Assooride, Madeira ja Kanaari saarte struktuurilist ühiskondlikku ja majanduslikku olukorda, mida tingivad nende kaugus, isoleeritus, väike pindala, rasked looduslikud olud, majanduslik sõltuvus 
mõnest tootest, mille püsivus ja koosmõju piiravad nende arengut, võtab nõukogu pärast konsultee
­
rimist Euroopa Parlamendiga komisjoni ettepaneku põhjal erimeetmed, mis on suunatud eriti alusle ­
pingute kohaldamise tingimuste sätestamisele nendes piirkondades, kaasa arvatud ühine poliitika. Kui 
nõukogu võtab asjaomased erimeetmed vastu seadusandliku erimenetluse kohaselt, teeb nõukogu 
samuti otsuse komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.  
Esimeses lõigus osutatud meetmed on seotud eelkõige selliste valdkondadega nagu tolli- ja kauban ­
duspoliitika, maksupoliitika, vabatsoonid, põllumajandus- ja kalanduspoliitika, toorainete ja hädava ­
jalike tarbekaupadega varustamise tingimused, riigiabi ning struktuurifondidele ja liidu horisontaal ­
programmidele ligipääsu tingimused.  
Nõukogu võtab esimeses lõigus osutatud meetmed, võttes arvesse äärepoolseimate piirkondade erilisi 
iseärasusi ja piiranguid, õõnestamata liidu õiguskorra, sealhulgas siseturu ja ühise poliitika terviklik ­
kust ja sidusust.  
Artikkel 350  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 306)  
Aluslepingute sätted ei välista regionaalliitude olemasolu või süvendamist Belgia ja Luksemburgi vahel 
või Belgia, Luksemburgi ja Madalmaade vahel niivõrd, kuivõrd nende regionaalliitude eesmärgid ei ole saavutatavad aluslepingute kohaldamise kaudu.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/195
Artikkel 351  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 307)  
Aluslepingute sätted ei mõjuta õigusi ja kohustusi, mis tulenevad enne 1. jaanuari 1958 või ühinevate 
riikide puhul enne nende ühinemise kuupäeva sõlmitud lepingutest ühe või mitme liikmesriigi ja ühe 
või mitme kolmanda riigi vahel.  
Kui nimetatud lepingud ei ole kooskõlas aluslepingutega, kasutavad asjassepuutuvad liikmesriigid 
kõiki vajalikke vahendeid kindlakstehtud vastuolude kõrvaldamiseks. Sel puhul abistavad liikmesriigid 
vajaduse korral üksteist ning kui see on põhjendatud, võtavad vastu ühise seisukoha.  
Esimeses lõigus märgitud lepingute kohaldamisel võtavad liikmesriigid arvesse tõsiasja, et aluslepin ­
gute põhjal moodustavad iga liikmesriigi võimaldatud eelised liidu rajamise lahutamatu osa ning on 
seetõttu lahutamatult seotud ühiste institutsioonide loomisega, nendele volituste andmisega ning 
kõikide liikmesriikide poolt ühesuguste eeliste andmisega.  
Artikkel 352  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 308)  
1. Kui aluslepingutes määratletud poliitika raames osutub aluslepingute mõne eesmärgi saavuta ­
miseks vajalikuks liidu meede ning aluslepingutes ei ole sätestatud selleks vajalikke volitusi, võtab 
nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist ühehäälselt 
vastu kohased sätted. Kui nõukogu võtab asjaomased sätted vastu seadusandliku erimenetluse koha ­
selt, teeb nõukogu samuti otsuse ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist 
Euroopa Parlamendiga.  
2. Kasutades Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikes 3 osutatud subsidiaarsuse põhimõtte järgimise 
kontrolli menetlust, juhib komisjon riikide parlamentide tähelepanu käesoleva artikli põhjal tehtava ­
tele ettepanekutele.  
3. Käesoleva artikli alusel võetud meetmed ei saa kaasa tuua liikmesriikide õigus- ja haldusnormide 
ühtlustamist juhtudel, kui aluslepingud välistavad sellise ühtlustamise.  
4. Käesolevat artiklit ei saa kasutada ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga seotud eesmärkide saavu ­
tamise alusena ning mis tahes asjaomase artikli kohaselt vastu võetud õigusaktis tuleb pidada kinni 
Euroopa Liidu lepingu artikli 40 teises lõigus sätestatud piiridest.ET C 83/196 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 353 
Euroopa Liidu lepingu artikli 48 lõiget 7 ei kohaldata järgmiste artiklite suhtes:  
— artikli 311 kolmas ja neljas lõik,  
— artikli 312 lõike 2 esimene lõik,  
— artikkel 352 ja  
— artikkel 354.  
Artikkel 354  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 309)  
Liidu liikmelisusest tulenevate teatud õiguste peatamist käsitleva Euroopa Liidu lepingu artikli 7 
kohaldamisel ei osale asjaomast liikmesriiki esindav Euroopa Ülemkogu või nõukogu liige hääleta ­
misel ning asjaomast liikmesriiki ei arvestata asjaomase artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud ühe kolman ­
diku või nelja viiendiku liikmesriikide hulka. Isiklikult kohal viibivate või esindatud liikmete hääle ­
tamisest hoidumine ei takista asjaomase artikli lõikes 2 osutatud otsuste vastuvõtmist.  
Euroopa Liidu lepingu artikli 7 lõigetes 3 ja 4 osutatud otsuste vastuvõtmisel määratletakse kvali ­
fitseeritud häälteenamust vastavalt käesoleva lepingu artikli 238 lõike 3 punktile b.  
Kui nõukogu teeb aluslepingute sätete alusel kvalifitseeritud häälteenamusega otsuse pärast Euroopa 
Liidu lepingu artikli 7 lõike 3 alusel hääleõiguse peatamise otsuse vastuvõtmist, määratletakse kvali ­
fitseeritud häälteenamust vastavalt käesoleva lepingu artikli 238 lõike 3 punktile b, või kui nõukogu 
teeb otsuse komisjoni või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku põhjal, 
vastavalt artikli 238 lõike 3 punktile a.  
Euroopa Liidu lepingu artikli 7 kohaldamisel teeb Euroopa Parlament otsuse antud häälte kahekol ­
mandikulise enamusega, mis esindab tema liikmete enamust.  
Artikkel 355  
(endised EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 esimene lõik ja lõiked 3-6)  
Lisaks aluslepingute territoriaalset kohaldatavust käsitlevatele Euroo pa Liidu lepingu artikli 52 sätetele 
kohaldatakse järgmisi sätteid:  
1. Aluslepingute sätteid kohaldatakse Guadeloupe'i, Prantsuse Guajaana, Martinique'i, Réunioni, 
Saint-Bartélemy, Saint-Martini, Assooride, Madeira ja Kanaari saarte suhtes, kooskõlas artikliga 349.  
2. Neljandas osas määratud assotsieerimise erikorda kohaldatakse II lisas loetletud ülemeremaade 
ja -territooriumide suhtes.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/197
Aluslepinguid ei kohaldata nende Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga erisuhetes olevate 
ülemeremaade ja -territooriumide suhtes, mis puuduvad eespool mainitud loetelust.  
3. Aluslepingute sätteid kohaldatakse Euroopa territooriumide suhtes, mille välissuhete eest 
vastutab liikmesriik.  
4. Aluslepingute sätteid kohaldatakse Ahvenamaa suhtes kooskõlas sätetega, mis on fikseeritud 
Austria Vabariigi, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi ühinemistingimuste aktile lisatud protokollis 
nr 2.  
5. Erandina Euroopa Liidu lepingu artiklist 52 ja lõigetest 1–4:  
a) ei kohaldata aluslepinguid Fääri saarte suhtes;  
b) ei kohaldata aluslepinguid Ühendkuningriigi suveräänsete baasipiirkondade Akrotiri ja Dhekelia 
suhtes Küprosel, välja arvatud sel määral, kui see on vajalik, et tagada kord, mis on esitatud Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta 
Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise 
tingimusi käsitlevale aktile lisatud protokollis Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi suve
­
räänsete baasipiirkondade kohta Küprosel ning kooskõlas nimetatud protokolli tingimustega;  
c) kohaldatakse aluslepinguid Kanalisaarte ja Mani saare suhtes üksnes sel määral, kui see on vajalik, 
et tagada neid saari käsitlev kord, mis on esitatud 22. jaanuaril 1972 allakirjutatud lepingus uute 
liikmesriikide astumise kohta Euroopa Majandusühendusse ja Euroopa Aatomienergiaühendusse.  
6. Euroopa Ülemkogu võib asjaomaste liikmesriikide algatusel võtta vastu otsuse, millega muude ­
takse lõigetes 1 ja 2 osutatud Madalmaade, Prantsusmaa või Taani maa või territooriumi staatust liidu 
suhtes. Euroopa Ülemkogu teeb ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist komisjoniga.  
Artikkel 356  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 312)  
Käesolev leping sõlmitakse määramata ajaks.  
Artikkel 357  
(endine EÜ asutamislepingu artikkel 313)  
Käesoleva lepingu ratifitseerivad kõrged lepinguosalised kooskõlas nende riikide põhiseadusest tule ­
nevate nõuetega. Ratifitseerimiskirjad antakse hoiule Itaalia Vabariigi valitsusele.ET C 83/198 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Käesolev leping jõustub viimase allakirjutanud riigi poolt ratifitseerimiskirja hoiuleandmisele järgneva 
kuu esimesel kuupäeval. Kui aga hoiuleandmine toimub vähem kui viisteist päeva enne järgmise kuu 
algust, ei jõustu käesolev leping enne kui nimetatud hoiuleandmisele järgneva teise kuu esimesel 
kuupäeval. 
Artikkel 358 
Euroopa Liidu lepingu artikli 55 sätteid kohaldatakse käesoleva lepingu suhtes.  
SELLE KINNITUSEKS  on nimetatud täievolilised esindajad aluslepingutele alla kirjutanud.  
Sõlmitud kahekümne viiendal märtsil tuhande üheksasaja viiekümne seitsmendal aastal Roomas.  
(täievoliliste esindajate nimekirja ei esitata)ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/199

PROTOKOLLIDET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/201

PROTOKOLL (nr 1)  
RIIKIDE PARLAMENTIDE ROLLI KOHTA EUROOPA 
LIIDUS  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
MEELDE TULETADES , et riikide parlamentide järelevalve oma valitsuste üle Euroopa Liidu tegevuse 
suhtes on iga liikmesriigi konkreetse põhiseadusliku korralduse ja tava küsimus,  
SOOVIDES  ergutada riikide parlamente rohkem osalema Euroopa Liidu tegevuses ja parandada nende 
võimalusi avaldada oma vaateid Euroopa Liidu seadusandlike aktide eelnõude ja muude küsimuste 
kohta, mis võivad neid eriti huvitada,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule, Euroopa Liidu toimimise 
lepingule ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingule.  
I JAOTIS  
TEAVE RIIKIDE PARLAMENTIDELE  
Artikkel 1 
Komisjon edastab oma konsulteerimisdokumendid (rohelised ja valged raamatud ning teatised) nende 
avaldamisel otse riikide parlamentidele. Komisjon edastab ka iga-aastase õigusloomekava ja muud 
õigusloome planeerimise või poliitilise strateegia dokumendid samaaegselt nii riikide parlamentidele 
kui Euroopa Parlamendile ja nõukogule.  
Artikkel 2 
Euroopa Parlamendile ja nõukogule saadetavad seadusandlike aktide eelnõud edastatakse riikide 
parlamentidele.  
Käesolevas protokollis peetakse „seadusandlike aktide eelnõude” all silmas komisjoni ettepanekuid, 
liikmesriikide rühma algatusi, Euroopa Parlamendi algatusi, Euroopa Kohtu taotlusi, Euroopa Kesk ­
panga soovitusi või Euroopa Investeerimispanga taotlusi seadusandlike aktide vastuvõtmiseks.  
Komisjoni koostatud seadusandlike aktide eelnõud edastab komisjon otse riikide parlamentidele ning 
samaaegselt ka Euroopa Parlamendile ja nõukogule.  
Euroopa Parlamendi koostatud seadusandlike aktide eelnõud edastab Euroopa Parlament otse riikide 
parlamentidele.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/203
Liikmesriikide rühmalt, Euroopa Kohtult, Euroopa Keskpangalt või Euroopa Investeerimispanga koos ­
tatud seadusandlike aktide eelnõud edastab nõukogu otse riikide parlamentidele.  
Artikkel 3 
Vastavalt subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamist käsitlevas protokollis sätestatud 
korrale võivad riikide parlamendid saata Euroopa Parlamendi ja komisjoni presidendile ja nõukogu 
eesistujale põhjendatud arvamuse selle kohta, kas seadusandliku akti eelnõu vastab subsidiaarsuse 
põhimõttele. 
Juhul kui seadusandliku akti eelnõu on koostanud liikmesriikide rühm, edastab nõukogu eesistuja 
põhjendatud arvamuse(d) asjaomaste liikmesriikide valitsustele.  
Juhul kui seadusandliku akti eelnõu on koostanud Euroopa Kohtus, Euroopa Keskpank või Euroopa 
Investeerimispank, edastab nõukogu eesistuja põhjendatud arvamuse(d) asjaomasele institutsioonile 
või organile.  
Artikkel 4 
Alates seadusandliku akti eelnõu esitamisest riikide parlamentidele liidu ametlikes keeltes kuni eelnõu 
lisamiseni nõukogu esialgsesse päevakorda selle vast uvõtmiseks või seisukoha vastuvõtmiseks seadu ­
sandliku menetluse kohaselt, peab mööduma kaheksa nädalat. Erandid on võimalikud edasilükkama ­
tutel juhtudel, mille põhjused esitatakse nõukogu õigusaktis või seisukohas. Välja arvatud nõueteko ­
haselt põhjendatud erandjuhtudel, ei või asjaomase kaheksa nädala jooksul seadusandliku akti eelnõu kohta kokkulepet sõlmida. Välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel peab alates seadusandliku akti eelnõu lisamisest nõukogu esialgsesse päevakorda kuni seisukoha vastuvõtmiseni 
mööduma kümme päeva.  
Artikkel 5  
Nõukogu istungite päevakorrad ja tulemused, sealhulgas nende istungite protokollid, kus nõukogu 
arutab seadusandliku akti eelnõusid, edastatakse otse riikide parlamentidele ning samaaegselt ka 
liikmesriikide valitsustele.  
Artikkel 6  
Kui Euroopa Ülemkogu kavatseb kasutada Euroopa Liidu lepingu artikli 48 lõike 7 esimest või teist 
lõiku, teatatakse Euroopa Ülemkogu algatusest riikide parlamentidele vähemalt kuus kuud enne mis 
tahes otsuse vastuvõtmist.  
Artikkel 7
 
Kontrollikoda edastab oma aastaaruande riikide parlamentidele teadmiseks samal ajal kui Euroopa 
Parlamendile ja nõukogule.ET C 83/204 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 8 
Kui riigi parlament ei ole ühekojaline, kohaldatakse artikleid 1–7 kõigi selle koosseisu kuuluvate 
kodade puhul.  
II JAOTIS  
PARLAMENTIDEVAHELINE KOOSTÖÖ  
Artikkel 9 
Euroopa Parlament ja riikide parlamendid määravad üheskoos kindlaks parlamentidevahelise koostöö 
tulemusliku ja regulaarse korralduse ja edendamise liidus.  
Artikkel 10  
Euroopa Liidu asjade komisjonide konverents võib esitada Euroopa Parlamendile, nõukogule ja 
komisjonile läbivaatamiseks iga seisukoha, mida konverents peab asjakohaseks. Lisaks sellele edendab 
konverents riikide parlamentide ja Euroopa Parlamendi, sealhulgas nende valdkondlike komisjonide 
vahelist teabe ja kogemuste vahetamist. Konverents võib korraldada ka parlamentidevahelisi konverentse üksikteemadel, eriti mõttevahetusi ühise välis- ja julgeolekupoliitika, sealhulgas ühise 
julgeoleku- ja kaitsepoliitika küsimustes. Konverentsi esitatud seisukohad ei ole riikide parlamentidele 
siduvad ega otsusta ette nende seisukohti.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/205
PROTOKOLL (nr 2)  
SUBSIDIAARSUSE JA PROPORTSIONAALSUSE 
PÕHIMÕTTE KOHALDAMISE KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  tagada, et otsused tehtaks võimalikult lähedal liidu kodanikele,  
OTSUSTANUD  luua tingimused Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 määratletud subsidiaarsuse ja proport ­
sionaalsuse põhimõtte kohaldamiseks ning rajada süsteemi selle põhimõtte kohaldamise jälgimiseks,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule:  
Artikkel 1 
Iga institutsioon tagab Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse 
põhimõtte järjekindla järgimise.  
Artikkel 2 
Komisjon korraldab enne seadusandliku akti kohta ettepanekute tegemist laialdased konsultatsioonid. 
Nende konsultatsioonide korraldamisel võetakse vajaduse korral arvesse kavandatava meetme piir ­
kondlikku ja kohalikku mõõdet. Eriti kiireloomulistel juhtudel jätab komisjon sellised konsultat ­
sioonid korraldamata. Komisjon põhjendab seda otsust oma ettepanekus.  
Artikkel 3  
Käesolevas protokollis peetakse „seadusandlike aktide eelnõude” all silmas komisjoni ettepanekuid, 
liikmesriikide rühma algatusi, Euroopa Parlamendi algatusi, Euroopa Kohtu taotlusi, Euroopa Kesk ­
panga soovitusi või Euroopa Investeerimispanga taotlusi seadusandlike aktide vastuvõtmiseks.  
Artikkel 4  
Komisjon edastab kõik oma seadusandlike aktide eelnõud ja oma muudetud eelnõud samaaegselt 
riikide parlamentidele ja liidu seadusandjale.  
Euroopa Parlament edastab oma seadusandlike aktide eelnõud ja oma muudetud eelnõud riikide 
parlamentidele.  
Nõukogu edastab liikmesriikide rühma, Euroopa Kohtu, Euroopa Keskpanga ja Euroopa Investeeri ­
mispanga koostatud seadusandlike aktide eelnõud ja muudetud eelnõud riikide parlamentidele.ET C 83/206 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Parlamendi õigusloomega seotud resolutsioonid ja nõukogu seisukohad edastatakse pärast 
nende vastuvõtmist riikide parlamentidele.  
Artikkel 5 
Seadusandlike aktide eelnõusid põhjendatakse subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte seisu ­
kohast. Iga seadusandliku akti eelnõu peab sisaldama üksikasjaliku seletuse, mis võimaldab hinnata 
subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte järgimist. Seletus peab sisaldama hinnangut ettepa ­
neku finantsmõju ning direktiivi puhul selle tagajärgede kohta liikmesriikide kehtestatavatele sätetele, vajaduse korral ka piirkondlikele õigusaktidele. Järeldusi, miks liidu eesmärk on paremini saavutatav 
liidu tasandil, põhjendatakse kvalitatiivsete ja võimaluse korral kvantitatiivsete näitajatega. Seadusand
­
like aktide eelnõudes võetakse arvesse vajadust, et mis tahes finants- või halduskohustus, mis langeb 
liidule, riikide valitsustele, piirkondlikele või kohalikele asutustele, majandustegevuses osalejatele ja 
kodanikele, oleks minimaalne ja proportsionaalne taotletava eesmärgiga.  
Artikkel 6 
Iga riigi parlament või selle koda võib kaheksa nädala jooksul alates seadusandliku akti eelnõu 
edastamise kuupäevast saata Euroopa Parlamendi ja komisjoni presidendile ning nõukogu eesistujale 
liidu ametlikes keeltes koostatud põhjendatud arvamuse selle kohta, miks asjaomane eelnõu ei vasta 
tema arvates subsidiaarsuse põhimõttele. Iga riigi parlament või selle koda konsulteerib vajaduse korral seadusandlikke volitusi omavate piirkondlike parlamentidega.  
Juhul kui seadusandliku akti eelnõu on koostanud liikmesriikide rühm, edastab nõukogu eesistuja 
arvamuse asjaomaste liikmesriikide valitsustele.  
Juhul kui seadusandliku akti eelnõu on koostanud Euroopa Kohus, Euroopa Keskpank või Euroopa 
Investeerimispank, edastab nõukogu eesistuja arvamuse asjaomasele institutsioonile või organile.  
Artikkel 7  
1. Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon ning vajadusel liikmesriikide rühm, Euroopa Kohus, 
Euroopa Keskpank või Euroopa Investeerimispank, juhul kui nad on seadusandliku akti eelnõu 
koostajad, võtavad arvesse riikide parlamentide või riigi parlamendi koja põhjendatud arvamusi.
 
Igal liikmesriigi parlamendil on kaks häält, mis jagatakse vastavalt riigi parlamendi ülesehitusele. 
Kahekojalise parlamendi puhul on kummalgi kojal üks hääl.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/207
2. Kui põhjendatud arvamused seadusandliku akti eelnõu subsidiaarsuse põhimõttele mittevasta ­
vuse kohta esindavad kooskõlas lõike 1 teise lõiguga vähemalt kolmandikku kõikide riikide parla ­
mentide häälte üldarvust, tuleb eelnõu uuesti läbi vaadata. Alampiir on vähemalt neljandik riikide 
parlamentide häälte üldarvust, kui seadusandliku akti eelnõu on esitatud Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 76 alusel vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala kohta.  
Pärast nimetatud läbivaatamist võib komisjon või vajadusel liikmesriikide rühm, Euroopa Parlament, 
Euroopa Kohus, Euroopa Keskpank või Euroopa Investeerimispank, juhul kui nad on seadusandliku 
akti eelnõu koostajad, otsustada eelnõu samaks jätta, seda muuta või see tagasi võtta. Nimetatud 
otsust tuleb põhjendada.  
3. Lisaks sellele tuleb seadusandliku tavamenetluse raames, kui põhjendatud arvamused seadusand ­
liku akti ettepaneku subsidiaarsuse põhimõttele mittevastavuse kohta esindavad kooskõlas lõike 1 
teise lõiguga vähemalt riikide parlamentide häälte lihtenamust, ettepanek uuesti läbi vaadata. Pärast 
nimetatud läbivaatamist võib komisjon otsustada ettepaneku samaks jätta, seda muuta või see tagasi 
võtta. 
Kui komisjon otsustab ettepaneku samaks jätta, peab ta põhjendatud arvamuses esitama põhjused, 
miks tema arvates ettepanek vastab subsidiaarsuse põhimõttele. Nii asjaomane põhjendatud arvamus kui ka riikide parlamentide põhjendatud arvamused tuleb edastada liidu seadusandjale menetluse 
raames kaalumiseks:  
a) enne esimese lugemise lõpetamist kaalub seadusandja (Euroopa Parlament ja nõukogu), kas seadu
­
sandlik ettepanek on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, võttes eelkõige arvesse nii riikide 
parlamentide väljendatud põhjendusi, mida enamik neist jagab, kui ka komisjoni põhjendatud 
arvamust;  
b) kui seadusandja jõuab nõukogu liikmete 55 %-lise häälteenamusega või Euroopa Parlamendis 
antud häälte enamusega arvamusele, et ettepanek ei ole kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, 
seadusandliku ettepaneku menetlemist ei jätkata.  
Artikkel 8 
Euroopa Liidu Kohus on pädev menetlema hagisid, mis liikmesriigid esitavad seadusandlikus aktis 
esineva subsidiaarsuse põhimõtte rikkumise asjus vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 263 või millest liikmesriigid teatavad oma õiguskorra kohaselt riigi parlamendi või selle koja nimel.
 
Nimetatud artiklis ettenähtud korra kohaselt võib ka regioonide komitee esitada selliseid hagisid 
seadusandlike aktide kohta, mille vastuvõtmiseks tuleb vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingule konsulteerida regioonide komiteega.ET C 83/208 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 9 
Komisjon esitab igal aastal Euroopa Ülemkogule, Euroopa Parlamendile, nõukogule ja riikide parla ­
mentidele aruande Euroopa Liidu lepingu artikli 5 kohaldamise kohta. See iga-aastane aruanne 
edastatakse ka majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/209
PROTOKOLL (nr 3)  
EUROOPA LIIDU KOHTU PÕHIKIRJA KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  sätestada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 281 ettenähtud Euroopa Liidu Kohtu 
põhikirja,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroop a Liidu lepingule, Euroopa Liidu toimimise 
lepingule ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingule.  
Artikkel 1 
Euroopa Liidu Kohus moodustatakse ja toimib kooskõlas aluslepingute ja Euroopa Aatomienergia ­
ühenduse asutamislepingu (EURATOMi asutamislepingu) ning käesoleva põhikirja sätetega.  
I JAOTIS  
KOHTUNIKUD JA KOHTUJURISTID  
Artikkel 2 
Enne oma kohustuste täitmisele asumist annab iga kohtunik Euroopa Kohtu ees avalikul istungil 
vande täita oma kohustusi erapooletult ja kohusetundlikult ning hoida kohtu nõupidamiste saladust.  
Artikkel 3 
Kohtunikel on kohtulik puutumatus. Kui nad on ametist lahkunud, on neil jätkuvalt puutumatus oma 
ametiülesannete täitmisel sooritatud tegude, sealhulgas suuliste ja kirjalike avalduste suhtes.  
Täiskogu istungil võib Euroopa Kohus puutumatuse ära võtta. Kui otsus puudutab üldkohtu või 
erikohtu liiget, teeb Euroopa Kohus otsuse pärast asjaomase kohtuga konsulteerimist.  
Kui puutumatus on võetud ja kohtuniku vastu on alustatud kriminaalmenetlust, arutab tema 
kohtuasja mis tahes liikmesriigis üksnes kohus, kes on pädev kohut mõistma riigi kõrgeima kohtu 
liikmete üle.ET C 83/210 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli artikleid 11–14 ja 18 kohaldatakse Euroopa 
Liidu Kohtu kohtunike, kohtujuristide, kohtusekretäri ja kaasettekandjate suhtes, ilma et see piiraks 
eelmistes lõikudes fikseeritud kohtunike puutumatust käsitlevate sätete kohaldamist.  
Artikkel 4 
Kohtunikud ei või pidada poliitilist ega haldusametikohta.  
Nad ei või töötada ühelgi teisel tasustataval ega mittetasustataval ametikohal, kui nõukogu pole 
selleks lihthäälteenamusega erandkorras eriluba andnud.  
Oma kohustusi täitma asudes kohustuvad nad piduli kult nii ametiaja jooksul kui ka pärast selle 
lõppemist austama sellest tulenevaid kohustusi ning eriti oma kohustust käituda ausalt ja diskreetselt, 
kui neile pärast ametist lahkumist pakutakse teatud ametikohta või soodustusi.  
Mis tahes kahtlused selles küsimuses lahendatakse Euroopa Kohtu otsusega. Kui otsus puudutab 
üldkohtu või erikohtu liiget, otsustab Euroopa Kohus pärast asjaomase kohtuga konsulteerimist.  
Artikkel 5 
Kui tavaline asendamine või surm välja arvata, lõpevad kohtuniku kohustused ametist lahkumisel.  
Ametist lahkumisel esitab kohtunik Euroopa Kohtu presidendile tagasiastumisavalduse edasiandmi ­
seks nõukogu eesistujale. Alates sellisest teadaandest vabaneb kohtuniku ametikoht.  
Kui ei kohaldata artiklit 6, jääb kohtunik ametisse, niikaua kui tema ametijärglane asub oma kohus ­
tusi täitma.  
Artikkel 6 
Kohtuniku võib ametist tagandada või ilma jätta õigusest saada pensioni või muid seda asendavaid 
hüvesid üksnes juhul, kui ta Euroopa Kohtu kohtunike ja kohtujuristide üksmeelse arvamuse kohaselt 
ei vasta enam oma ametikoha nõuetele või ei täida sellest tulenevaid kohustusi. Asjaomane kohtunik 
ei osale sellisel nõupidamisel. Kui see isik on üldkohtu või erikohtu liige, otsustab Euroopa Kohus 
pärast asjaomase kohtuga konsulteerimist.  
Kohtusekretär edastab Euroopa Kohtu otsuse Euroopa Parlamendi presidendile ja komisjoni presi ­
dendile ning teatab sellest nõukogu eesistujale.  
Juhul kui kohtunik otsustatakse tema ametikohalt tagandada, vabaneb kohtunikukoht alates viimati 
nimetatud teatamisest.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/211
Artikkel 7 
Kohtunik, kes asendab Euroopa Kohtu liiget, kelle ametiaeg ei ole lõppenud, määratakse ametisse 
tema eelkäija ülejäänud ametiajaks.  
Artikkel 8 
Artiklite 2–7 sätteid kohaldatakse kohtujuristide suhtes.  
II JAOTIS  
EUROOPA KOHTU KORRALDUS  
Artikkel 9 
Kui kohtunikke iga kolme aasta järel osaliselt välja vahetatakse, asendatakse vaheldumisi neliteist ja 
kolmteist kohtunikku.  
Kui kohtujuriste iga kolme aasta järel osaliselt välja vahetatakse, asendatakse iga kord neli kohtuju ­
risti.  
Artikkel 10 
Kohtusekretär annab Euroopa Kohtu ees vande täita oma kohustusi erapooletult ja kohusetundlikult 
ning hoida kohtu nõupidamiste saladust.  
Artikkel 11 
Euroopa Kohus korraldab kohtusekretäri asendamise juhtudel, mil tal pole võimalik kohtuistungil 
viibida.  
Artikkel 12 
Et Euroopa Kohus saaks toimida, määratakse selle juurde ametnikud ja muud teenistujad. Need 
alluvad kohtusekretärile presidendi järelevalve all.  
Artikkel 13 
Euroopa Kohtu taotlusel võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt 
sätestada kaasettekandjate nimetamise ja koostada nende ametijuhendi. Kaasettekandjatelt võidakse 
kodukorras sätestatud tingimustel nõuda osalemist ettevalmistavates uurimistoimingutes Euroopa 
Kohtu menetluses olevates asjades ja koostööd ettekandjaks oleva kohtunikuga.  
Kaasettekandjad valitakse isikute hulgast, kelle sõltumatus on väljaspool kahtlust ning kellel on vajalik 
õigusalane kvalifikatsioon; ametisse nimetab nad nõukogu lihthäälteenamusega. Nad annavad 
Euroopa Kohtu ees vande täita oma kohustusi erapooletult ja kohusetundlikult ning hoida kohtu 
nõupidamiste saladust.ET C 83/212 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 14 
Kohtunikelt, kohtujuristidelt ja kohtusekretärilt nõutakse elamist Euroopa Kohtu asukohas.  
Artikkel 15 
Euroopa Kohus täidab oma ülesandeid pidevalt. Euroopa Kohtu puhkuste kestuse otsustab Euroopa 
Kohus, võttes kohaselt arvesse töiseid vajadusi.  
Artikkel 16 
Euroopa Kohus moodustab kodasid, mis koosnevad kolmest või viiest kohtunikust. Kohtunikud 
valivad endi hulgast koja esimehe. Viiest kohtunikust koosneva koja esimees valitakse kolmeks 
aastaks. Esimehe võib üheks ametiajaks tagasi valida.  
Suurkoda koosneb kolmeteistkümnest kohtunikust. Selle eesistujaks on Euroopa Kohtu president. 
Suurkotta kuuluvad veel viiest kohtunikust koosnevate kodade esimehed ja teised kodukorras sätes ­
tatud tingimuste alusel nimetatud kohtunikud.  
Euroopa Kohus tuleb kokku suurkojana, kui menetluse pooleks olev liikmesriik või liidu institutsioon 
seda taotleb.  
Euroopa Kohus tuleb kokku täiskoguna, kui menetlus on algatatud Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artikli 228 lõike 2, artikli 245 lõike 2, artikli 247 või artikli 286 lõike 6 alusel.  
Kui Euroopa Kohus leiab, et menetluses olev kohtuasi on erakordselt tähtis, võib ta pärast kohtujuristi 
ärakuulamist suunata asja täiskogule.  
Artikkel 17  
Euroopa Kohtu otsused on kehtivad üksnes siis, kui kohtu nõupidamisel osaleb paaritu arv liikmeid.  
Kolmest või viiest kohtunikust koosnevate kodade otsused on kehtivad üksnes siis, kui kohal on 
vähemalt kolm kohtunikku.  
Suurkoja otsused kehtivad üksnes siis, kui kohal on vähemalt üheksa kohtunikku.  
Euroopa Kohtu täiskogu otsused on kehtivad üksnes siis, kui kohal on vähemalt viisteist kohtunikku.  
Kui ühel koja kohtunikest pole võimalik kohal viibida, võidakse kooskõlas kodukorras sätestatud 
tingimustega istungile kaasata teise koja kohtunik.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/213
Artikkel 18 
Ükski kohtunik ega kohtujurist ei tohi osaleda asja lahendamisel, milles ta on eelnevalt osalenud 
esindajana või nõustajana või tegutsenud ühe poole advokaadina või milles teda kohtu või uurimis ­
komisjoni liikmena või muudes ülesannetes on kutsutud arvamust esitama.  
Kui kohtunik või kohtujurist mingil erilisel põhjusel leiab, et ta ei tohiks osaleda konkreetse kohtuasja 
otsustamisel või läbivaatamisel, teatab ta sellest presidendile. Kui president mingil erilisel põhjusel 
arvab, et mõni kohtunik või kohtujurist ei tohiks konkreetse kohtuasja arutamisel osaleda ega 
ettepanekuid teha, teatab ta sellest asjaomasele isikule.  
Käesoleva artikli kohaldamisel ilmnevad raskused lahendatakse Euroopa Kohtu otsusega.  
Kohtumenetluse pool ei või taotleda Euroopa Kohtu või selle koja koosseisu muutmist mõne kohtu ­
niku kodakondsuse alusel või seetõttu, et Euroopa Kohtu või koja koosseisus ei ole kõnealuse poole kodakondsusest kohtunikku.  
III JAOTIS
 
MENETLUS EUROOPA KOHTUS  
Artikkel 19 
Liidu liikmesriike ja institutsioone esindab Euroopa Kohtus igaks üksikuks kohtuasjaks määratud 
esindaja; esindajat võib abistada nõustaja või advokaat.  
Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriike, kes pole liikmesriigid, samuti nimetatud lepingus 
osutatud EFTA järelevalveasutust esindatakse samal viisil.  
Teisi pooli peab esindama advokaat.  
Menetluse poolt võib kohtus esindada või abistada üksnes advokaat, kellel on õigus esineda liikmes ­
riigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus.  
Sellistel esindajatel, nõustajatel ja advokaatidel on kodukorras sätestatud tingimuste kohaselt Euroopa 
Kohtusse ilmumisel õigused ja puutumatus, mis on neile vajalikud, et sõltumatult oma ülesandeid 
täita.  
Euroopa Kohtusse ilmuvate nõustajate ja advokaatide suhtes on Euroopa Kohtul kodukorras sätes ­
tatud tingimustel volitused, mis tavaliselt antakse kohtutele.  
Ülikoolide õppejõududel, kes on sellise liikmesriigi kodanikud, mille seadused lubavad neil olla 
kohtus esindajaks, on Euroopa Kohtus samad õigused, mis on käesoleva artikliga antud advokaatidele.ET C 83/214 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 20 
Euroopa Kohtu menetlus koosneb kahest osast: kirjalikust ja suulisest.  
Kirjalik menetlus koosneb avalduste, arvamuste, vastuväidete ning märkuste ja neile antud vastuste, 
aga ka kõigi kirjalike tõendite ja muude dokumentide või nende tõestatud koopiate edastamisest 
kohtumenetluse pooltele ja liidu institutsioonidele, kelle otsused on vaidlustatud.  
Kohtusekretär edastab need kodukorras sätestatud korras ja ajavahemikus.  
Suuline menetlus koosneb ettekandjaks oleva kohtuniku esitatud ettekande lugemisest, esindajate, 
nõustajate ja advokaatide ning kohtujuristi ettepanekute ärakuulamisest Euroopa Kohtus, aga ka 
tunnistajate ja ekspertide ärakuulamisest, kui neid on.  
Kui kohus on seisukohal, et kohtuasi ei tõstata uut õigusküsimust, võib ta pärast kohtujuristi 
ärakuulamist otsustada, et otsus tehakse ilma kohtujuristi ettepanekuta.  
Artikkel 21 
Asi esitatakse Euroopa Kohtule kohtusekretärile adresseeritud kirjaliku avaldusega. Avalduses sisal ­
duvad avalduse esitaja nimi ja alalise elu- või asukoha aadress ning allakirjutanu amet, poole või poolte nimed, kelle vastu avaldus esitatakse, vaidluse sisu, nõuded ja lühike ülevaade avalduse aluseks olevatest asjaoludest.  
Avaldusele lisatakse vajaduse korral meede, mille tühistamist taotletakse, või Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artiklis 265 osutatud asjaoludel dokumentaalselt tõestatud kuupäev, mil institutsioonilt nõuti toimingu tegemist kooskõlas nimetatud artikliga. Kui dokumente ei esitata koos avaldusega, palub kohtusekretär asjaomasel poolel esitada need mõistliku tähtaja jooksul, kuid sel puhul ei aegu poole 
õigused isegi juhul, kui sellised dokumendid esitatakse pärast menetluse algatamise tähtaja möödu
­
mist.  
Artikkel 22 
EURATOMi asutamislepingu artikliga 18 reguleeritud kohtuasjad esitatakse Euroopa Kohtule kohtu ­
sekretärile adresseeritud kaebusega. Kaebuses sisalduvad selle esitaja nimi ja alalise elu- või asukoha aadress ning allakirjutanu amet, viide otsusele, mille vastu kaebus esitatakse, kostjate nimed, vaidluse 
sisu, ettepanekud ja lühike ülevaade kaebuse aluseks olevatest asjaoludest.  
Kaebusele lisatakse vahekohtukomitee vaidlustatava otsuse tõestatud ärakiri.  
Kui Euroopa Kohus apellatsioonkaebuse tagasi lükkab, jääb vahekohtukomitee otsus lõplikuks.
 
Kui Euroopa Kohus vahekohtukomitee otsuse tühistab, võib asja vajaduse korral ühe poole algatusel 
vahekohtukomiteele uueks läbivaatamiseks esitada. Vahekohtukomitee juhindub õigusküsimustes 
Euroopa Kohtu tehtud otsustest.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/215
Artikkel 23 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 267 reguleeritud kohtuasjade puhul teatab liikmesriigi 
kohus, kes peatab menetluse ja saadab asja Euroopa Kohtusse, oma otsusest Euroopa Kohtule. 
Seejärel teatab kohtusekretär otsusest pooltele, liikmesriikidele ja komisjonile, samuti liidu institut ­
sioonile, organitele või asutusele, kes on vastu võtnud õigusakti, mille kehtivus või tõlgendamine on 
vaidlustatud.  
Kahe kuu jooksul alates sellest teatamisest on pooltel, liikmesriikidel, komisjonil ja vajaduse korral ka 
liidu institutsioonil, organil või asutusel, mis on vastu võtnud õigusakti, mille kehtivus või tõlgenda ­
mine on vaidlustatud, õigus esitada Euroopa Kohtule seisukohti või kirjalikke märkusi.  
Lisaks sellele peab kohtusekretär Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 267 reguleeritud kohtuas ­
jade puhul teatama siseriikliku kohtu otsusest teistele Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisrii ­
kidele, kes ei ole liikmesriigid, samuti nimetatud lepingus osutatud EFTA järelevalveasutusele, kes võivad juhul, kui küsimuse all on mõni kõnealuse lepingu reguleerimisaladest, kahe kuu jooksul 
sellisest teatamisest arvates esitada Euroopa Kohtule seisukohti või kirjalikke märkusi.  
Kui nõukogu ning ühe või mitme kolmanda riigi vahelises teatavat küsimust käsitlevas kokkuleppes 
on sätestatud, et need riigid võivad esitada seisukohti või kirjalikke tähelepanekuid juhul, kui mõne 
liikmesriigi kohus taotleb Euroopa Kohtu eelotsust kõnealuse kokkuleppe reguleerimisalasse kuuluvas 
küsimuses, teatatakse seda küsimust käsitlevast liikmesriigi kohtu otsusest ka asjaomastele kolman
­
datele riikidele. Need riigid võivad kahe kuu jooksu l pärast teate saamist esitada kohtule seisukohti 
või kirjalikke märkusi.  
Artikkel 23a (  1 ) 
Kodukorras võib ette näha kiirendatud menetluse ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala 
puudutavate eelotsusetaotluste menetlemiseks võib ette näha kiirmenetluse.  
Need menetlused võivad ette näha, et kirjalikke seisukohti või märkusi esitatakse artiklis 23 sätesta ­
tust lühema tähtaja jooksul ning et erandina artikli 20 neljandast lõigust ei koostata kohtujuristi 
ettepanekut.  
Kiirmenetlus võib ette näha, et poolte ja teiste artiklis 23 märgitud isikute ring, kellel on õigus 
kirjalikke seisukohti või märkusi esitada, on piiratud, ning et eriti kiireloomulistel juhtudel võidakse 
kirjalik menetlus ära jätta.ET C 83/216 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010  
( 1 ) Artikkel on lisatud otsusega 2008/79/EÜ, Euratom (ELT L 24, 29.1.2008, lk 42).
Artikkel 24 
Euroopa Kohus võib pooltelt nõuda kõikide dokumentide esitamist ja kogu teabe andmist, mida ta 
peab soovitavaks. Mis tahes keeldumine võetakse ametlikult teatavaks.  
Euroopa Kohus võib nõuda ka liikmesriikidelt ja institutsioonidelt, organitelt või asutustelt, mis ei ole 
kohtumenetluse pooled, kogu teavet, mida kohus peab menetluses vajalikuks.  
Artikkel 25 
Euroopa Kohus võib omal valikul igale üksikisikule, organile, ametiasutusele, komiteele või organi ­
satsioonile igal ajal usaldada ülesande anda eksperdiarvamus.  
Artikkel 26 
Tunnistajaid võib ära kuulata kodukorras sätestatud tingimustel.  
Artikkel 27 
Euroopa Kohtusse ilmumata jäänud tunnistajate suhtes on Euroopa Kohtul volitused, mis tavaliselt 
antakse kohtutele, ning ta võib määrata rahatrahve kodukorras sätestatud tingimustel.  
Artikkel 28 
Tunnistajaid ja eksperte võib ära kuulata vande all, mis antakse kodukorras sätestatud viisil või 
tunnistaja või eksperdi elukohariigi õigusaktides sätestatud viisil.  
Artikkel 29 
Euroopa Kohus võib anda korralduse, et tunnistaja või eksperdi kuulaks ära tema alalise elukoha 
järgne kohus.  
Korraldus saadetakse täitmiseks pädevale kohtule kodukorras sätestatud tingimustel. Vastavalt õigu ­
sabitaotlusele koostatud dokumendid tagastatakse Euroopa Kohtule samadel tingimustel.  
Kulud katab Euroopa Kohus, ilma et see piiraks õigust kulusid välja nõuda pooltelt, kui see on 
asjakohane. 
Artikkel 30  
Liikmesriik käsitleb tunnistaja või eksperdi vande murdmist samal viisil nagu siis, kui rikkumine oleks 
toime pandud liikmesriigi tsiviilasju lahendavas kohtus. Euroopa Kohtu nõudmisel esitab asjaomane 
liikmesriik õiguserikkuja vastu oma pädevas kohtus süüdistuse.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/217
Artikkel 31 
Kohtuistung on avalik, kui Euroopa Kohus omal algatusel või poolte avalduse alusel tõsistel põhjustel 
ei otsusta teisiti.  
Artikkel 32 
Istungi jooksul võib Euroopa Kohus küsitleda eksperte, tunnistajaid ja pooli endid. Viimased võivad 
Euroopa Kohtu poole pöörduda üksnes oma esindajate vahendusel.  
Artikkel 33 
Iga kohtuistung protokollitakse ning protokollile kirjutavad alla president ja kohtusekretär.  
Artikkel 34 
Läbivaatamisele tulevate kohtuasjade nimekirja kinnitab president.  
Artikkel 35 
Euroopa Kohtu nõupidamised on salajased ja jäävad salajaseks.  
Artikkel 36 
Kohtuotsustes sedastatakse põhjused, millel need rajanevad. Neis näidatakse nõupidamisest osa 
võtnud kohtunike nimed.  
Artikkel 37 
Kohtuotsustele kirjutavad alla president ja kohtusekretär. Need loetakse ette avalikul kohtuistungil.  
Artikkel 38 
Euroopa Kohus langetab otsuse kohtukulude asjus.  
Artikkel 39 
Euroopa Kohtu president võib lihtmenetluse korras, mis vajaduse korral võib erineda mõnest käes ­
olevas põhikirjas sisalduvast eeskirjast ja mis sätestatakse kodukorras, langetada otsuse kohaldamise 
peatamise avalduste kohta, nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 278 ja EURATOMi asutamislepingu artiklis 157, ette kirjutada ajutisi meetmeid vastavalt Euroopa Liidu 
toimimise lepingu artiklile 279, või peatada täitmise kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artikli 299 neljanda lõigu või EURATOMi asutamislepingu artikli 164 kolmanda lõiguga.ET C 83/218 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Kui presidendil pole võimalik kohal viibida, asendab teda teine kohtunik kodukorras sätestatud 
tingimustel.  
Presidendi või teda asendava kohtuniku otsus on ajutine ega mõjuta mingil viisil Euroopa Kohtu 
sisulist otsust.  
Artikkel 40 
Liidu liikmesriigid ja institutsioonid võivad Euroopa Kohtus läbivaatamisel olevates kohtuasjades 
menetlusse astuda.  
Sama õigus on liidu organitel ja asutustel ja igal isikul, kes tõendab oma põhjendatud huvi Euroopa 
Kohtusse esitatud kohtuvaidluse lahenduse vastu. Füüsilised või juriidilised isikud ei või liikmesriiki ­
devahelistes, liidu institutsioonide vahelistes või liikmesriikide ja liidu institutsioonide vahelistes 
kohtuvaidlustes menetlusse astuda.  
Ilma et see piiraks teise lõigu kohaldamist, võivad Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigid, 
kes ei ole liikmesriigid, samuti nimetatud lepingus osutatud EFTA järelevalveasutus Euroopa Kohtus 
läbivaatamisel olevates kohtuasjades menetlusse astuda, kui küsimuse all on mõni kõnealuse lepingu 
reguleerimisaladest.  
Menetlusse astumise avaldus piirdub ühe poole nõuete toetamisega.  
Artikkel 41 
Kui nõuetekohaselt kohtukutse saanud kostja ei esita kirjalikku vastust enda kaitseks, tehakse taga ­
seljaotsus tema kahjuks. Otsuse vastu võib esitada vastuväite ühe kuu jooksul selle teatavaks tege ­
misest. Vastuväitel ei ole tagaseljaotsuse täitmist peatavat toimet.  
Artikkel 42 
Liikmesriigid, liidu institutsioonid, asutused ja organid ning teised füüsilised ja juriidilised isikud 
võivad kodukorras sätestatavatel juhtudel ja tingimustel kolmandate isikutena menetlusse astuda, et 
vaidlustada ilma neid ära kuulamata tehtud kohtuotsust, kui otsus piirab nende õigusi.  
Artikkel 43  
Kui kohtuotsuse mõte või ulatus on kahtluse all, annab Euroopa Kohus mis tahes huvitatud menet ­
lusosalise või liidu institutsiooni avalduse alusel selle tõlgenduse.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/219
Artikkel 44 
Avalduse kohtuotsuse teistmiseks võib Euroopa Kohtule esitada üksnes sellise seiga teadasaamisel, mis 
oma olemuselt on otsustav ja mis otsuse langetamise ajal ei olnud Euroopa Kohtule ega teistmist 
taotlevale poolele teada.  
Teistmist alustatakse Euroopa Kohtu otsusega, milles selgesõnaliselt sedastatakse uue seiga olemasolu, 
tunnistatakse, et selle olemus lubab võtta asja teistmisele, ja kuulutatakse avaldus selle alusel vastu ­
võetavaks. 
Avaldust kohtuotsuse teistmiseks ei saa esitada pärast kümne aasta möödumist kohtuotsuse tegemise 
kuupäevast.  
Artikkel 45 
Ajapikenduse andmine seoses suurte vahemaadega määratakse kodukorras.  
Tähtaja möödumise tagajärjel ei piirata kellegi õigusi, kui asjaomane pool tõestab ettenägematute 
asjaolude või vääramatu jõu olemasolu.  
Artikkel 46 
Liidu lepinguvälise vastutusega seotud asjade aegumistähtaeg on viis aastat vastutuse aluseks olevast 
sündmusest. Aegumistähtaeg katkeb, kui Euroopa Kohtus algatatakse menetlus või kui enne sellist 
menetlust esitab kannatanud pool avalduse asjakohasele liidu institutsioonile. Viimasel juhul tuleb 
menetlus algatada kahe kuu jooksul, nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 
263; vajaduse korral kohaldatakse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 265 teise lõigu sätteid.  
Käesolevat artiklit kohaldatakse ka Euroopa Keskpanga vastu algatatud lepinguvälise vastutusega 
seotud menetluste suhtes.  
IV JAOTIS
 
ÜLDKOHUS  
Artikkel 47 
Artikli 9 esimest lõiku, artikleid 14 ja 15, artikli 17 esimest, teist, neljandat ja viiendat lõiku ning 
artiklit 18 kohaldatakse üldkohtu ja selle liikmete suhtes.  
Artikli 3 neljandat lõiku ning artikleid 10, 11 ja 14 kohaldatakse üldkohtu kohtusekretäri suhtes  
mutatis mutandis . 
Artikkel 48  
Üldkohus koosneb kahekümne seitsmest kohtunikust.ET C 83/220 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 49 
Üldkohtu liikmeid võidakse kutsuda täitma kohtujuristi ülesandeid.  
Kohtujuristi ülesanne on avalikul kohtuistungil täiesti erapooletult ja sõltumatult teha põhjendatud 
ettepanekuid teatavate üldkohtusse antud asjade lahendamiseks, selleks et abistada kohut temale 
määratud ülesannete täitmisel.  
Selliste kohtuasjade valiku kriteeriumid ning kohtujuristide määramise kord sätestatakse üldkohtu 
kodukorras.  
Kohtuasjas kohtujuristi ülesandeid täitma kutsutud liige ei tohi osaleda kohtuotsuse tegemisel.  
Artikkel 50 
Üldkohus tuleb kokku kolmest või viiest kohtunikust koosnevate kodadena. Kohtunikud valivad enda 
hulgast koja esimehe. Viiest kohtunikust koosneva koja esimees valitakse kolmeks aastaks. Esimehe 
võib üheks ametiajaks tagasi valida.  
Kodade koosseisu ja kohtuasjade määramist kodadele reguleerib kodukord. Teatavatel kodukorraga 
kindlaks määratud juhtudel võib üldkohus kokku tulla täiskoguna või koosneda ühestainsast kohtu ­
nikust.  
Samuti võib kodukord ette näha, et selles kindlaks määratud juhtudel ja tingimustel tuleb üldkohus 
kokku suurkojana.  
Artikkel 51 
Erandina Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 256 lõikest 1 jääb pädevus Euroopa Kohtule 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklites 263 ja 265 osutatud hagide puhul, kui hagi esitajaks on liikmesriik ja hagi esitatakse:  
a) Euroopa Parlamendi või nõukogu tegevuse või tegevusetuse suhtes või nende mõlema ühistege
­
vuse suhtes, välja arvatud:  
— nõukogu poolt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kolmanda lõigu alusel 
tehtud otsuste suhtes,  
— nõukogu poolt vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 207 nimetatud kaubanduse 
kaitsemeetmeid käsitlevale nõukogu määrusele rakendatud tegevuse suhtes,  
— nõukogu tegevuse suhtes, millega nõukogu rakendab kooskõlas Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 291 lõikega 2 rakendamisvolitusi;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/221
b) komisjoni tegevuse või tegevusetuse suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 331 lõike 1 
alusel.  
Pädevus jääb Euroopa Kohtule eespool nimetatud artiklites osutatud hagide puhul, mille liidu institut ­
sioon on esitanud Euroopa Parlamendi, nõukogu, nende mõlema ühise või komisjoni tegevuse või 
tegevusetuse suhtes või mille liidu institutsioon on esitanud Euroopa Keskpanga tegevuse või tege ­
vusetuse suhtes.  
Artikkel 52 
Et üldkohus saaks toimida, määravad Euroopa Kohtu president ja üldkohtu president ühisel kokku ­
leppel tingimused, mille alusel Euroopa Kohtu juurde määratud ametnikud ja muud teenistujad osutavad teenuseid üldkohtule. Teatavad ametnikud ja muud teenistujad alluvad üldkohtu kohtuse
­
kretärile üldkohtu presidendi järelevalve all.  
Artikkel 53 
Üldkohtu menetlust reguleerib III jaotis.  
Täiendavad ja üksikasjalikumad sätted, mis võivad osutuda vajalikuks, nähakse ette kohtu kodukor ­
raga. Kodukord võib teha erandi artikli 40 neljandast lõigust ja artiklist 41, võtmaks arvesse intel ­
lektuaalomandi vaidluste eripära.  
Olenemata artikli 20 neljandast lõigust, võib kohtujurist esitada oma põhjendatud ettepanekud kirja ­
likult.  
Artikkel 54 
Kui üldkohtule adresseeritud avaldus või muu men etlusdokument esitatakse ekslikult Euroopa Kohtu 
kohtusekretärile, annab nimetatud kohtusekretär selle viivitamata edasi üldkohtu kohtusekretärile; 
samuti kui Euroopa Kohtule adresseeritud avaldus või muu menetlusdokument esitatakse ekslikult 
üldkohtu kohtusekretärile, annab nimetatud kohtusekretär selle viivitamata edasi Euroopa Kohtu 
kohtusekretärile.  
Kui üldkohus leiab, et ta pole pädev arutama ja lahendama hagi, mille suhtes Euroopa Kohus on 
pädev, suunab ta selle hagi Euroopa Kohtusse; samuti kui Euroopa Kohus leiab, et hagi kuulub 
üldkohtu pädevusse, suunab ta selle hagi üldkohtusse, mille peale nimetatud kohus ei saa oma 
pädevust eitada.  
Kui Euroopa Kohtus ja üldkohtus on läbivaatamisel kohtuasjad, milles taotletakse üht ja sedasama 
hüvitust, tõstatatakse üks ja seesama tõlgendamisküsimus või vaidlustatakse ühe ja sellesama akti 
kehtivus, võib üldkohus pärast poolte ärakuulamist menetluse peatada, kuni Euroopa Kohus oma 
otsuse teatavaks teeb, või kui hagi esitatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 263 alusel, võib 
üldkohus oma pädevusest loobuda, et selliste hagide suhtes saaks otsuse teha Euroopa Kohus. Samas 
olukorras võib Euroopa Kohus otsustada oma menetluse peatada; sellisel juhul jätkub üldkohtu 
menetlus.  
Kui liikmesriik ja liidu institutsioon esitavad hagi sama tegevuse suhtes, loobub üldkohus oma 
pädevusest nii, et Euroopa Kohus saaks nende hagide osas otsuse teha.ET C 83/222 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 55 
Üldkohtu lõplikust otsustest, otsustest, millega sisulised küsimused lahendatakse ainult osaliselt või 
millega lahendatakse pädevuse puudumist või avalduse vastuvõetamatust käsitlevaid menetlusküsi ­
musi, teatab üldkohtu kohtusekretär kõigile pooltele ning ka liikmesriikidele ja liidu institutsioonidele, 
isegi kui need ei astunud menetlusse üldkohtus läbivaatamisel olnud kohtuasjas.  
Artikkel 56 
Euroopa Kohtusse võib edasi kaevata üldkohtu lõplikud otsused ja nimetatud kohtu otsused, millega 
sisulised küsimused lahendatakse ainult osaliselt või millega lahendatakse pädevuse puudumist või 
avalduse vastuvõetamatust käsitlevaid menetlusküsimusi, kahe kuu jooksul alates edasi kaevatud 
otsuse kuulutamisest.  
Otsuse võib edasi kaevata iga pool, kelle nõue on osaliselt või tervikuna rahuldamata jäetud. Menet ­
lusse astujad, välja arvatud liikmesriigid ja liidu institutsioonid, võivad otsuse edasi kaevata üksnes 
juhul, kui üldkohtu otsus neid otseselt mõjutab.  
Välja arvatud liidu ja nende teenistujate vaheliste vaidlustega seotud asjade puhul, võivad otsuse edasi 
kaevata ka liikmesriigid ja liidu institutsioonid, kes ei astunud menetlusse üldkohtus. Sellised liik ­
mesriigid ja institutsioonid on samas seisundis kui liikmesriigid ja institutsioonid, kes astusid menet ­
lusse esimeses astmes.  
Artikkel 57 
Iga isik, kelle menetlusse astumise avalduse üldkohus läbivaatamata jätab, võib edasi kaevata Euroopa 
Kohtusse kahe nädala jooksul alates avalduse läbivaatamata jätmise otsuse kuulutamisest.  
Menetluse pooled võivad iga üldkohtu otsuse, mis on tehtud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 
278, 279 või artikli 299 neljanda lõigu või EURATOMi asutamislepingu artikli 157 või artikli 164 
kolmanda lõigu alusel, kahe kuu jooksul alates selle teatavaks tegemisest Euroopa Kohtusse edasi 
kaevata.  
Käesoleva artikli esimeses kahes lõigus osutatud apellatsioonkaebust arutatakse ja selle kohta tehakse 
otsus artiklis 39 osutatud menetluse alusel.  
Artikkel 58 
Euroopa Kohtusse saab edasi kaevata ainult õigusküsimustes. Apellatsioonkaebuse aluseks võib olla 
üksnes üldkohtu pädevuse puudumine, menetlusnormide rikkumine, mis kahjustab kaebaja huve, või 
liidu õiguse rikkumine üldkohtu poolt.  
Apellatsioonkaebuse aluseks ei saa olla üksnes kohtukulude summa või see, kumba poolt on kohus ­
tatud neid tasuma.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/223
Artikkel 59 
Kui üldkohtu otsus kaevatakse edasi, koosneb Euroopa Kohtu menetlus kirjalikust osast ja suulisest 
osast. Kooskõlas kodukorras sätestatud tingimustega võib Euroopa Kohus pärast kohtujuristi ja poolte 
ärakuulamist suulise menetluse ära jätta.  
Artikkel 60 
Ilma et see piiraks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 278 ja 279 või EURATOMi asutamisle ­
pingu artikli 157 kohaldamist, ei ole apellatsioonkaebusel peatavat toimet.  
Erandina Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 280 jõustuvad üldkohtu otsused, mis kuulutavad 
määruse õigustühiseks, alles käesoleva põhikirja artikli 56 esimeses lõigus osutatud tähtaja möödu ­
misel või kui selle tähtaja jooksul on otsus edasi kaevatud, siis selle kaebuse läbivaatamata jätmise kuupäevast, ilma et see siiski piiraks poole õigust pöörduda Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 
278 ja 279 või EURATOMi asutamislepingu artikli 157 alusel Euroopa Kohtusse tühiseks kuulutatud määruse toime peatamiseks või muu ajutise meetme ettekirjutamiseks.  
Artikkel 61 
Kui apellatsioonkaebus on põhjendatud, tühistab Euroopa Kohus üldkohtu otsuse. Ta võib ise teha 
asja suhtes lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaad ium lubab, või suunata asja tagasi üldkohtusse 
otsustamiseks.  
Kui asi suunatakse tagasi üldkohtusse, on Euroopa Kohtu otsused õigusküsimustes selle kohtu jaoks 
siduvad.  
Kui üldkohtu menetlusse mitteastunud liikmesriigi või liidu institutsiooni esitatud apellatsioonkaebus 
on põhjendatud, võib Euroopa Kohus, kui ta seda vajalikuks peab, teatada, millised üldkohtu tühis
­
tatud otsuse tagajärjed loetakse vaidluse poolte suhtes lõplikuks.  
Artikkel 62 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 256 lõigetes 2 ja 3 sätestatud juhtudel võib peakohtujurist 
teha ettepaneku üldkohtu otsuse teistmiseks Euroopa Koh tus, kui ta leiab, et valitseb tõsine oht, et 
see otsus mõjutab liidu õiguse ühtsust või järjepidevust.  
Ettepanek tuleb teha ühe kuu jooksul alates üldkohtu otsuse kuulutamisest. Ühe kuu jooksul alates 
peakohtujuristi ettepaneku kättesaamisest otsustab Euroopa Kohus, kas otsus tuleks teista või mitte.  
Artikkel 62a  
Euroopa Kohus teeb teistmise esemeks olevate küsimuste kohta otsuseid kiirmenetluse korras talle 
üldkohtu poolt edastatud toimiku alusel.ET C 83/224 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Käesoleva põhikirja artiklis 23 nimetatud isikutel ning, Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 256 
lõikes 2 osutatud juhtudel, üldkohtu menetluse pooltel on õigus esitada Euroopa Kohtule seisukohti 
või kirjalikke märkusi teistmise esemeks olevate küsimuste kohta selleks määratud tähtaja jooksul.  
Euroopa Kohus võib enne otsuse tegemist otsustada avada suulise menetluse.  
Artikkel 62b 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 256 lõikes 2 osutatud juhtudel, ilma et see piiraks Euroopa 
Liidu toimimise lepingu artiklite 278 ja 279 kohaldamist, ei ole teistmisavaldusel ja teistmismenetluse algatamise otsusel peatavat toimet. Kui Euroopa Kohus leiab, et üldkohtu otsus mõjutab liidu õiguse 
ühtsust või järjepidevust, saadab ta kohtuasja tagasi üldkohtusse, kelle jaoks on Euroopa Kohtu 
otsused õigusküsimustes siduvad. Euroopa Kohus võib teatada, millised üldkohtu otsuse tagajärjed 
loetakse vaidluse poolte suhtes lõplikuks. Kui vaidl use lahendus tugineb teistmise tulemusi arvestades 
faktilistele asjaoludele, millel põhines üldkohtu otsus, teeb Euroopa Kohus asjas lõpliku otsuse.  
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 256 lõikes 3 ettenähtud juhtudel ning teistmisavalduse või 
teistmismenetluse algatamise otsuse puudumisel saavad üldkohtu poolt eelotsuse küsimustele antud 
vastused õigusjõu artikli 62 teises lõigus märgitud tähtaja möödumisel. Teistmismenetluse algatamise korral saavad teistmise esemeks olevatele küsimustele antud vastused õigusjõu selle menetluse lõppedes, kui Euroopa Kohus ei otsusta teisiti. Kui Euroopa Kohus leiab, et üldkohtu otsus mõjutab 
liidu õiguse ühtsust või järjepidevust, asendab vastus, mille Euroopa Kohus annab teistmise esemeks 
olevatele küsimustele, üldkohtu antud vastuse.  
IV A JAOTIS
 
ERIKOHTUD  
Artikkel 62c  
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 257 alusel moodustatud erikohtute pädevust, koosseisu, 
töökorraldust ja menetlust käsitlevad sätted sätestatakse käesoleva põhikirja lisas.  
V JAOTIS  
LÕPPSÄTTED  
Artikkel 63  
Euroopa Kohtu ja üldkohtu kodukord sisaldab sätteid, mis on vajalikud käesoleva põhikirja kohalda ­
miseks ja vajaduse korral selle täiendamiseks.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/225
Artikkel 64 
Euroopa Liidu Kohtu keeltekorraldust käsitlev eeskiri määratakse kindlaks nõukogu ühehäälselt vastu ­
võetud määrusega. See määrus võetakse vastu kas Euroopa Kohtu taotlusel ja pärast komisjoni ja 
Euroopa Parlamendiga konsulteerimist või komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast Euroopa Kohtu ja 
Euroopa Parlamendiga konsulteerimist.  
Kuni asjaomase eeskirja vastuvõtmiseni kohaldatakse jätkuvalt Euroopa Kohtu kodukorra ja üldkohtu 
kodukorra keeltekasutuse korda reguleerivaid sätteid. Erandina Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artiklitest 253 ja 254 võib nimetatud sätteid muuta või kehtetuks tunnistada üksnes nõukogu ühehäälsel heakskiidul.  
LISA I
 
EUROOPA LIIDU AVALIKU TEENISTUSE KOHUS  
Artikkel 1  
Euroopa Liidu avaliku teenistuse kohus (edaspidi avaliku teenistuse kohus) lahendab esimese astmena Euroopa Liidu 
toimimise lepingu artiklis 270 osutatud vaidlusi liidu ja nende teenistujate vahel, kaasa arvatud kõikide organite või 
asutuste ning nende teenistujate vahelisi vaidlusi, mis on antud Euroopa Liidu Kohtu pädevusse.  
Artikkel 2  
Avaliku teenistuse kohus koosneb seitsmest kohtunikust. Kui Euroopa Kohus seda taotleb, võib nõukogu kvalifitseeritud 
häälteenamusega kohtunike arvu suurendada.  
Kohtunikud nimetatakse ametisse kuueks aastaks. Ametiaja lõppemisel võib kohtuniku tagasi nimetada.  
Vabanenud ametikohale nimetatakse uus kohtunik kuueks aastaks.  
Artikkel 3  
1. Kohtunikud nimetab kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 257 neljanda lõiguga ametisse nõukogu, 
olles konsulteerinud käesolevas artiklis ettenähtud komiteega. Kohtunikke ametisse nimetades tagab nõukogu, et avaliku 
teenistuse kohtu koosseisus oleksid tasakaalustatult esindatud liikmesriikide kodanikud geograafiliselt võimalikult laialt alalt esindades eri riikide õigussüsteeme.  
2. Liidu iga kodanik, kes vastab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 257 neljanda lõigu tingimustele, võib avaldada 
soovi kandideerimiseks. Nõukogu määrab kohtu soovitusel kindlaks selliste sooviavalduste esitamise ja läbivaatamise tingimused ja korra.
 
3. Moodustatakse komitee, mis koosneb seitsmest liikmest, kes valitakse Euroopa Kohtu ja üldkohtu endiste liikmete 
ning tunnustatud ja pädevate juristide hulgast. Nõukogu määrab Euroopa Kohtu presidendi soovitusel kindlaks komitee liikmed ja kodukorra.ET C 83/226 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
4. Komitee esitab oma arvamuse kandidaatide sobivuse kohta avaliku teenistuse kohtu kohtuniku ametikohale. Komitee 
lisab oma arvamusele loetelu kandidaatidest, kellel on kõige sobivam kõrgetasemeline kogemus. Sellises loetelus on 
vähemalt kaks korda nii palju kandidaate kui nõukogu peab nimetama kohtunikke.  
Artikkel 4 
1. Kohtunikud valivad endi hulgast kolmeks aastaks avaliku teenistuse kohtu esimehe. Esimehe võib tagasi valida.  
2. Avaliku teenistuse kohus tuleb kokku kolmest kohtunikust koosnevate kodadena. Teatavatel kodukorras kindlaks ­
määratud juhtudel võib kohus kokku tulla täiskoguna või viiest kohtunikust koosneva kojana või koosneda ühestainsast 
kohtunikust.  
3. Avaliku teenistuse kohtu esimees on täiskogu ning viiest kohtunikust koosneva koja eesistujaks. Kolmest kohtuni ­
kust koosnevate kodade eesistujad määratakse vastavalt lõikes 1 sätestatud korrale. Kui avaliku teenistuse kohtu esimees on määratud kolmest kohtunikust koosneva koja liikmeks, siis on ta ka selle koja eesistujaks.  
4. Täiskogu pädevust ja kvoorumit ning kodade koosseisu ja kohtuasjade määramist kodadele reguleerib kodukord.  
Artikkel 5 
Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikleid 2 kuni 6, 14, 15, artikli 17 esimest, teist ja viiendat lõiku ning artiklit 18 
kohaldatakse avaliku teenistuse kohtule ja selle liikmetele.  
Põhikirja artiklis 2 osutatud vanne antakse Euroopa Kohtu ees ning artiklites 3, 4 ja 6 osutatud otsused võtab vastu 
Euroopa Kohus, olles konsulteerinud avaliku teenistuse kohtuga.  
Artikkel 6 
1. Avaliku teenistuse kohut teenindavad Euroopa Kohtu ja üldkohtu haldustalitused. Et avaliku teenistuse kohus saaks 
toimida, määravad Euroopa Kohtu president või asjakohastel juhtudel üldkohtu president ühisel kokkuleppel avaliku 
teenistuse kohtu esimehega tingimused, mille alusel Euroopa Kohtu või üldkohtu juurde määratud ametnikud ja muud 
teenistujad osutavad teenuseid avaliku teenistuse kohtule. Teatavad ametnikud või muud teenistujad alluvad avaliku teenistuse kohtu kohtusekretärile nimetatud kohtu esimehe järelevalve all.  
2. Avaliku teenistuse kohus nimetab oma kohtusekretäri ja koostab tema ametijuhendi. Euroopa Liidu Kohtu põhikirja 
artikli 3 neljandat lõiku ning artikleid 10, 11 ja 14 kohaldatakse avaliku teenistuse kohtu kohtusekretäri suhtes.  
Artikkel 7 
1. Avaliku teenistuse kohtu menetlust reguleerib Euroopa Liidu Kohtu põhikirja III jaotis, välja arvatud artiklid 22 ja 
23. Täiendavad ja üksikasjalikumad sätted, mis võivad osutuda vajalikuks, nähakse ette kodukorraga.  
2. Üldkohtu keeltekasutuse korda reguleerivaid sätteid kohaldatakse avaliku teenistuse kohtule.
 
3. Menetluse kirjalik osa koosneb hagiavalduse ja kostja vastuse esitamisest, kui avaliku teenistuse kohus ei otsusta, et 
teine kirjalik seisukohtade esitamine on vajalik. Sellise teise seisukohtade esitamise korral võib avaliku teenistuse kohus poolte kokkuleppel otsustada teha otsuse ilma suulise menetluseta.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/227
4. Avaliku teenistuse kohus püüab kõigil menetluse etappidel, kaasa arvatud hagi esitamise ajal, leida võimalusi vaidluse 
rahumeelseks lahendamiseks ning üritab lihtsustada sellist vaidluste lahendamist.  
5. Avaliku teenistuse kohus teeb otsuse kohtukulude osas. Kui kodukorra vastavatest sätetest ei tulene teisiti, siis 
kaotaja pool on kohustatud katma kohtukulud, kui kohus nii otsustab.  
Artikkel 8  
1. Kui avaliku teenistuse kohtule adresseeritud hagiavaldus või muu menetlusdokument esitatakse ekslikult Euroopa 
Kohtu või üldkohtu kohtusekretärile, annab nimetatud kohtusekretär selle viivitamata edasi avaliku teenistuse kohtu 
kohtusekretärile. Samuti kui Euroopa Kohtule või üldkohtule adresseeritud hagiavaldus või muu menetlusdokument 
esitatakse ekslikult avaliku teenistuse kohtu kohtusekretärile, annab nimetatud kohtusekretär selle viivitamata edasi 
Euroopa Kohtu või üldkohtu kohtusekretärile.  
2. Kui avaliku teenistuse kohus leiab, et ta pole pädev arutama ja lahendama hagi, mille suhtes Euroopa Kohus või 
üldkohus on pädev, suunab ta selle hagi Euroopa Kohtusse või üldkohtusse. Samuti kui Euroopa Kohus või üldkohus 
leiab, et hagi kuulub avaliku teenistuse kohtu pädevusse, suunab ta selle hagi avaliku teenistuse kohtule, mille peale 
nimetatud kohus ei saa oma pädevust eitada.  
3. Kui avaliku teenistuse kohtus ja üldkohtus on läbivaatamisel kohtuasjad, milles tõstatatakse üks ja seesama tõlgen ­
damisküsimus või vaidlustatakse ühe ja sellesama akti kehtivus, võib avaliku teenistuse kohus pärast poolte ärakuulamist 
menetluse peatada, kuni üldkohus oma otsuse kuulutab.  
Kui avaliku teenistuse kohtus ja üldkohtus on läbivaatamisel kohtuasjad, millel on sama ese, loobub avaliku teenistuse 
kohus oma pädevusest, et selliste asjade suhtes saaks otsuse teha üldkohus.  
Artikkel 9  
Üldkohtusse võib edasi kaevata avaliku teenistuse kohtu lõplikud otsused ja nimetatud kohtu otsused, millega sisulised 
küsimused lahendatakse ainult osaliselt või millega lahendatakse pädevuse puudumist või hagiavalduse vastuvõetamatust 
käsitlevaid menetlusküsimusi, kahe kuu jooksul alates edasi kaevatud otsuse kuulutamisest.  
Otsuse võib edasi kaevata iga pool, kelle nõue on osaliselt või tervikuna rahuldamata jäetud. Menetlusse astujad, välja 
arvatud liikmesriigid ja liidu institutsioonid, võivad otsuse edasi kaevata siiski üksnes juhul, kui avaliku teenistuse kohtu 
otsus neid otseselt mõjutab.  
Artikkel 10  
1. Iga isik, kelle menetlusse astumise avalduse avaliku teenistuse kohus läbi vaatamata jätab, võib edasi kaevata 
üldkohtusse kahe nädala jooksul alates avalduse läbivaatamata jätmise otsuse kuulutamisest.  
2. Menetluse pooled võivad iga avaliku teenistuse kohtu otsuse, mis on tehtud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 
278, 279 või artikli 299 neljanda lõigu või Euratomi asutamislepingu artikli 157 või artikli 164 kolmanda lõigu alusel, 
kahe kuu jooksul alates selle teatavaks tegemisest üldkohtusse edasi kaevata.  
3. Üldkohtu president võib lihtmenetluse korras, mis vajaduse korral võib erineda mõnest käesolevas lisas sisalduvast 
eeskirjast ja mis sätestatakse üldkohtu kodukorras, langetada otsuse käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 alusel esitatud apellatsioonkaebuste kohta.ET C 83/228 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 11 
1. Üldkohtusse saab edasi kaevata ainult õigusküsimustes. Apellatsioonkaebuse aluseks võib olla üksnes avaliku teenis ­
tuse kohtu pädevuse puudumine, menetlusnormide rikkumine, mis kahjustab kaebaja huve, või liidu õiguse rikkumine 
avaliku teenistuse kohtu poolt.  
2. Apellatsioonkaebuse aluseks ei saa olla üksnes kohtukulude summa või see, kumb pool on kohustatud neid tasuma.  
Artikkel 12 
1. Ilma, et see piiraks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 278 ja 279 või Euratomi asutamislepingu artikli 157 
kohaldamist, ei ole apellatsioonkaebusel peatavat toimet.  
2. Kui avaliku teenistuse kohtu otsus kaevatakse edasi, koosneb üldkohtu menetlus kirjalikust osast ja suulisest osast. 
Kooskõlas kodukorras sätestatud tingimustega võib üldkohus pärast poolte ärakuulamist suulise menetluse ära jätta.  
Artikkel 13 
1. Kui apellatsioonkaebus on põhjendatud, tühistab üldkohus avaliku teenistuse kohtu otsuse ning teeb ise antud 
küsimuses otsuse. Üldkohus suunab asja kohtuotsuse tegemiseks tagasi avaliku teenistuse kohtusse, kui üldkohtul ei 
ole võimalik otsust teha.  
2. Kui asi suunatakse tagasi avaliku teenistuse kohtusse, on üldkohtu otsused õigusküsimustes selle kohtu jaoks 
siduvad.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/229
PROTOKOLL (nr 4)  
EUROOPA KESKPANKADE SÜSTEEMI JA EUROOPA 
KESKPANGA PÕHIKIRJA KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  kinnitada Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, mis on ette 
nähtud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 129 lõikes 2,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
I PEATÜKK  
EUROOPA KESKPANKADE SÜSTEEM  
Artikkel 1  
Euroopa Keskpankade Süsteem  
Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 282 lõikega 1 moodustavad Euroopa Keskpank 
(EKP) ja riikide keskpangad Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS). Euroopa Keskpank ning nende 
liikmesriikide keskpangad, mille rahaühik on euro, moodustavad eurosüsteemi.  
Euroopa Keskpankade Süsteem ja Euroopa Keskpank täidavad oma ülesandeid ja tegutsevad koos ­
kõlas aluslepingute ja käesoleva põhikirja sätetega.  
II PEATÜKK  
EKPS EESMÄRGID JA ÜLESANDED  
Artikkel 2  
Eesmärgid  
Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 127 lõikega 1 ja artikli 282 lõikega 2 on EKPS 
esmane eesmärk säilitada hindade stabiilsus. Ilma et see piiraks eesmärki säilitada hindade stabiilsus, 
toetab EKPS liidu üldist majanduspoliitikat, selleks et kaasa aidata liidu eesmärkide saavutamisele, 
nagu need on esitatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3. EKPS toimib kooskõlas vabal konkurentsil 
põhineva avatud turumajanduse põhimõttega, soodustades ressursside efektiivset jaotumist ja järgides 
Euroopa Liidu toimimise artiklis 119 esitatud põhimõtteid.ET C 83/230 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 3  
Ülesanded  
3.1. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 127 lõikele 2 tuleb EKPS kaudu ellu viia 
järgmised põhiülesanded:  
— määratleda liidu rahapoliitika ja rakendada seda;  
— sooritada välisvaluutatehinguid vastavalt nimetatud lepingu artikli 219 sätetele;  
— hoida ja hallata liikmesriikide ametlikke välisvaluutareserve;  
— kaasa aidata maksesüsteemide tõrgeteta toimimisele.  
3.2. Vastavalt nimetatud lepingu artikli 127 lõikele 3 ei piira artikli 3.1 kolmas alapunkt liik ­
mesriikide valitsuste õigust hoida ja hallata välisvaluuta jooksvaid saldosid.  
3.3. Vastavalt nimetatud lepingu artikli 127 lõikele 5 aitab EKPS kaasa krediidiasutuste usaldata ­
vusnormatiivide täitmise järelevalve ning rahandussüsteemi stabiilsusega seotud pädevate asutuste 
poolt järgitava poliitika tõrgeteta teostumisele.  
Artikkel 4  
Nõuandvad funktsioonid  
Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 127 lõikega 4:  
a) EKPga tuleb konsulteerida:  
— iga tema pädevusse kuuluva liidu õigusakti eelnõu puhul;  
— riikide ametiasutustel iga EKP pädevusse kuuluva õigusakti eelnõu puhul, kuid nendes piirides 
ja tingimustel, mis nõukogu vastavalt artiklis 41 sätestatud menetlusele kindlaks määrab;  
b) EKP võib tema pädevusse kuuluvates küsimustes esitada arvamusi liidu institutsioonidele ja asutus ­
tele ning riikide ametiasutustele.  
Artikkel 5  
Statistilise informatsiooni kogumine  
5.1. EKPS ülesannete täitmiseks kogub EKP riikide keskpankade kaasabil vajalikku statistilist infor ­
matsiooni kas riikide pädevatelt ametiasutustelt või otse majandussubjektidelt. Sel eesmärgil teeb ta 
koostööd liidu institutsioonide, organite või asutustega ning liikmesriikide või kolmandate riikide 
pädevate asutustega ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/231
5.2. Riikide keskpangad täidavad võimalikult suures ulatuses artiklis 5.1 kirjeldatud ülesandeid.  
5.3. Vajaduse korral soodustab EKP nende eeskirjade ja tavade ühtlustamist, mis reguleerivad tema 
pädevuses olevates valdkondades statistiliste andmete kogumist, koondamist ja levitamist.  
5.4. Vastavalt artiklis 41 sätestatud menetlusele määrab nõukogu kindlaks aruandekohustuslikud 
füüsilised ja juriidilised isikud, konfidentsiaalsusrežiimi ja kohased abinõud selle rakendamiseks.  
Artikkel 6  
Rahvusvaheline koostöö  
6.1. EKPS ülesandeid hõlmavas rahvusvahelises koostöös otsustab EKPS esindatuse EKP.  
6.2. EKP ja tema heakskiidul ka riikide keskpangad võivad osaleda rahvusvahelistes rahaasutustes.  
6.3. Artiklid 6.1 ja 6.2 ei piira Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 138 lõike 4 kohaldamist.  
III PEATÜKK  
EKPS STRUKTUUR 
Artikkel 7  
Sõltumatus  
Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 130, kasutades volitusi ning täites ülesandeid ja 
kohustusi, mis on neile pandud Euroopa Liidu toimimise lepinguga ja käesoleva põhikirjaga, ei taotle 
ega saa EKP ega ükski riigi keskpank ega ükski nende otsuseid tegeva organi liige mingeid juhiseid 
liidu institutsioonidelt, organitelt või asutustelt, ühegi liikmesriigi valitsuselt ega üheltki teiselt orga ­
nilt. Liidu institutsioonid, organid või asutused ning liikmesriikide valitsused kohustuvad seda põhi ­
mõtet austama ega püüa mõjutada EKP või riikide keskpankade otsuseid tegevate organite liikmeid 
nende ülesannete täitmisel.  
Artikkel 8  
Üldpõhimõte  
EKPSi juhivad EKP otsuseid tegevad organid.ET C 83/232 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 9  
Euroopa Keskpank  
9.1. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 282 lõikele 3 on EKP juriidiline isik, millel 
on igas liikmesriigis kõige ulatuslikum õigus- ja teovõime, mis vastavalt selle liikmesriigi seadustele 
kuulub juriidilistele isikutele; sealhulgas võib ta omandada või võõrandada vallas- ja kinnisvara ning olla kohtus hagejaks või kostjaks.  
9.2. EKP tagab, et nimetatud lepingu artiklite 127 lõigetega 2, 3 ja 5 EKPSle pandud ülesanded 
täidetakse kas tema käesolevast põhikirjast tuleneva tegevuse kaudu või artiklitest 12.1 ja 14 tuleneva riikide keskpankade tegevuse kaudu.  
9.3. Vastavalt nimetatud lepingu artikli 129 lõikele 1 on EKP otsuseid tegevateks organiteks EKP 
nõukogu ja juhatus.  
Artikkel 10
 
EKP nõukogu  
10.1. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 283 lõikele 1 koosneb EKP nõukogu EKP 
juhatuse liikmetest ja nende riikide keskpankade juhatajatest, mille rahaühik on euro.  
10.2. Igal nõukogu liikmel on üks hääl. Alates kuupäevast, mil nõukogu liikmete arv ületab 21, 
on igal juhatuse liikmel üks hääl ja hääleõiguslikke nõukogu liikmeid on kokku 15. Viimatinimetatud hääleõigus jaotatakse ning selle rotatsioon toimub järgmiselt:  
— alates kuupäevast, mil nõukogu liikmete arv ületab 15 kuni päevani, mil see jõuab 22ni, jagatakse 
nõukogu liikmed kahte rühma vastavalt järjekohale, mille määrab kindlaks nende keskpanga 
päritoluliikmesriigi osa suurus nende liikmesriikide, mille rahaühik on euro, kogu sisemajanduse 
kogutoodangus turuhindades ja monetaar-finantsasutuste kogu koondbilansis. Turuhindades sise
­
majanduse kogutoodangu ja monetaar-finantsasutuste kogu koondbilansi osade osakaal on vasta ­
valt 5/6 ja 1/6. Esimese rühma moodustavad viis nõukogu liiget ja teise ülejäänud liikmed. 
Esimesse rühma määratud nõukogu liikmete hääleõiguse sagedus ei tohi olla väiksem teise rühma määratute hääleõiguse sagedusest. Kui eelmisest lausest ei tulene teisiti, antakse esimesele 
rühmale neli häält ja teisele üksteist häält;
 
— alates kuupäevast, mil nõukogu liikmete arv jõuab 22ni, jagatakse liikmed eespool kirjeldatud 
kriteeriumidel põhineva järjestuse alusel kolme rühma. Esimese rühma moodustavad viis nõukogu 
liiget ja sellele antakse neli häält. Teise rühma moodustavad pooled kõikidest nõukogu liikmetest, 
kusjuures murdarvud ümardatakse lähima täisarvuni, ning sellele antakse kaheksa häält. Kolmanda 
rühma moodustavad nõukogu ülejäänud liikmed ja sellele antakse kolm häält;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/233
— igas rühmas on nõukogu liikmetel hääleõigus võrdsel osal ajast;  
— turuhindades sisemajanduse kogutoodangu osade arvutamisel kohaldatakse artiklit 29.2. Mone ­
taar-finantsasutuste kogu koondbilanss arvutatakse vastavalt liidus arvutamise ajal kehtivale statis ­
tilisele raamistikule;  
— iga kord kui kogu sisemajanduse kogutoodangut turuhindades vastavalt põhikirja artiklile 29.3 
kohandatakse või kui suureneb nõukogu liikmete arv, kohandatakse rühmade suurust ja koosseisu 
vastavalt eeltoodud põhimõtetele;  
— nõukogu võtab kõikide oma hääleõiguslike ja hääleõiguseta liikmete kahe kolmandikulise hääl ­
teenamusega vastu eeltoodud põhimõtete rakendamiseks vajalikud meetmed ning võib otsustada 
rotatsioonisüsteemi kasutuselevõtu edasi lükata, kuni nõukogu liikmete arv ületab 18.  
Hääleõigust teostatakse isiklikult. Erandina sellest normist võib artiklis 12.3 viidatud kodukorraga ette 
näha, et nõukogu liikmed võivad hääletada telekonverentsi vahendusel. Kodukorraga nähakse ka ette, 
et nõukogu liige, kes ei saa pikema aja jooksul nõukogu istungitest osa võtta, võib nõukogusse 
määrata asendusliikme.  
Eelmiste lõikude sätted ei piira kõikide hääleõiguslike ja hääleõiguseta nõukogu liikmete hääleõigust 
artiklite 10.3, 40.2 ja 40.3 kohaldamisel.  
Kui käesolevas põhikirjas ei ole sätestatud teisiti, teeb nõukogu otsused hääleõiguslike liikmete 
lihthäälteenamusega. Häälte võrdse jagunemise korral otsustab eesistuja hääl.  
Nõukogu on otsusevõimeline, kui kohal viibib kaks kolmandikku hääleõiguslikest liikmetest. Kui 
kvoorumit ei ole, võib eesistuja kokku kutsuda erakorralise istungi, kus võib otsuseid vastu võtta kvoorumist olenemata.  
10.3. Kõigi artiklite 28, 29, 30, 32 ja 33 alusel vastuvõetavate otsuste puhul arvestatakse EKP 
nõukogu hääli vastavalt EKP märgitud kapitali jaotumisele riikide keskpankade vahel. Juhatuse liik
­
mete hääli otsustamisel ei arvestata. Kvalifitseeritud häälteenamust nõudev otsus on vastu võetud, kui poolthääled esindavad vähemalt kahte kolmandikku EKP märgitud kapitalist ja vähemalt pooli osani
­
kest. Kui mõni riigi keskpanga juhataja ei saa kohal olla, võib ta nimetada asendusliikme oma arvestusliku hääle andmiseks.  
10.4. Istungid on kinnised. EKP nõukogu võib teha otsuse avaldada oma arutluste tulemus.
 
10.5. EKP nõukogu tuleb kokku vähemalt kümme korda aastas.ET C 83/234 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 11  
Juhatus  
11.1. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 283 lõike 2 esimesele lõigule kuuluvad 
juhatusse president, asepresident ja neli liiget.  
Liikmed täidavad oma kohustusi täiskohaga töötades. Ükski liige ei tohi töötada ühelgi teisel tasus ­
tataval ega mittetasustataval ametikohal, kui EKP nõukogu ei ole selleks erandkorras luba andnud.  
11.2. Kooskõlas nimetatud lepingu artikli 283 lõike 2 teise lõiguga nimetatakse president, asepre ­
sident ja teised juhatuse liikmed raha- või pangandusküsimustes tunnustatud ja vastavate erialaste 
kogemustega isikute hulgast Euroopa Ülemkogu poolt kvalifitseeritud häälteenamusega ning nõukogu soovitusel, kes on eelnevalt konsulteerinud Euroopa Parlamendiga ja EKP nõukoguga.  
Juhatuse liikmete ametiaeg on kaheksa aastat ja neid ei saa ametisse tagasi nimetada.  
Juhatuse liikmeks võib olla ainult liikmesriigi kodanik.  
11.3. Juhatuse liikmete teenistustingimused, eelkõige nende palgad, pensionid ja muud sotsiaal
­
kindlustustagatised tulenevad EKPga sõlmitavatest lepingutest ning need määrab kindlaks EKP nõukogu kolmest EKP nõukogu poolt ja kolmest nõukogu poolt nimetatud liikmest koosneva 
komitee ettepanekul. Juhatuse liikmetel ei ole käesolevas lõikes nimetatud küsimustes hääleõigust.  
11.4. Kui juhatuse liige ei vasta enam tingimustele, mis on nõutavad tema kohustuste täitmiseks, 
või kui ta on süüdi tõsises üleastumises, võib Euroopa Kohus ta EKP nõukogu või juhatuse taotluse 
põhjal ametist tagandada.  
11.5. Igal isiklikult kohaloleval juhatuse liikmel on õigus hääletada ning tal on selleks üks hääl. 
Kui ei ole sätestatud teisiti, teeb juhatus otsuse antud häälte lihtenamusega. Häälte võrdse jagunemise korral on otsustav hääl presidendil. Hääletamiseeskirjad on täpsustatud artiklis 12.3 viidatud kodu
­
korras. 
11.6. Juhatus vastutab EKP jooksva töö eest.  
11.7. Juhatuse vabanenud ametikohale nimetatakse uus liige kooskõlas artikliga 11.2.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/235
Artikkel 12  
Otsuseid tegevate organite kohustused  
12.1. EKP nõukogu võtab vastu EKPSle aluslepingute ja käesoleva põhikirjaga antud ülesannete 
täitmiseks vajalikud suunised ja otsused. EKP nõukogu määratleb liidu rahapoliitika, vajaduse korral 
ka otsused, mis on seotud rahapoliitiliste vahe-eesmärkidega, põhiliste intressimääradega ja valuuta ­
reservi eraldamisega EKPSle, ning annab nende rakendamiseks vajalikud suunised.  
Juhatus teostab rahapoliitikat kooskõlas EKP nõukogu suuniste ja otsustega. Selleks annab juhatus 
riikide keskpankadele vajalikke juhiseid. Lisaks võib EKP nõukogu otsusega juhatusele delegeerida 
teatud volitusi.  
Võimalikuks ja kohaseks peetaval määral ning piiramata käesoleva artikli sätete kohaldamist võib EKP 
kasutada riikide keskpanku tehinguteks, mis moodustavad osa EKPS ülesannetest.  
12.2. Juhatus vastutab EKP nõukogu istungite ettevalmistamise eest.  
12.3. EKP nõukogu võtab vastu kodukorra, mis määrab EKP sisestruktuuri ning tema otsuseid 
tegevad organid.  
12.4. EKP nõukogu täidab artiklis 4 nimetatud nõuandvaid funktsioone.  
12.5. EKP nõukogu võtab vastu artiklis 6 nimetatud otsuseid.  
Artikkel 13  
President  
13.1. EKP nõukogu ja juhatuse eesistujaks on president või tema äraolekul asepresident.  
13.2. Ilma et see piiraks artikli 38 kohaldamist, esindab president või tema poolt nimetatud isik 
EKPd organisatsioonivälistes suhetes.  
Artikkel 14  
Riikide keskpangad  
14.1. Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 131 tagab iga liikmesriik, et tema 
siseriiklikud õigusaktid, kaasa arvatud tema keskpanga põhikiri, on vastavuses aluslepingute ja käes ­
oleva põhikirjaga.  
14.2. Eelkõige sätestavad riikide keskpankade põhikirjad, et riigi keskpanga juhataja ametiaeg ei 
ole lühem kui viis aastat.ET C 83/236 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Juhatajat võib ametist vabastada ainult juhul, kui ta ei vasta enam tingimustele, mis on vajalikud tema 
kohustuste täitmiseks, või kui ta on süüdi tõsises üleastumises. Niisuguse otsuse peale võib asjasse ­
puutuv juhataja või EKP nõukogu esitada Euroopa Kohtusse hagi aluslepingute või mõne selle 
kohaldamist puudutava õigusnormi rikkumise alusel. Sellist kohtuasja tuleb alustada kahe kuu jooksul 
pärast otsuse avaldamist või selle teatavakstegemist hagejale või selle puudumisel päevast, millal see 
hagejale teatavaks sai.  
14.3. Riikide keskpangad on EKPS lahutamatu osa ning nad toimivad kooskõlas EKP suuniste ja 
juhistega. EKP nõukogu astub vajalikud sammud, et tagada EKP suunistest ja juhistest kinnipidamine, 
ja nõuab, et tema käsutusse antaks kogu vajalik informatsioon.  
14.4. Riigi keskpank võib täita muid funktsioone peale käesolevas põhikirjas loetletute, välja 
arvatud juhul, kui EKP nõukogu antud häälte kahe kolmandiku enamusega leiab, et see segab 
EKPS eesmärkide ja ülesannete täitmist. Niisuguseid funktsioone täidetakse riikide keskpankade vastu ­
tusel ja kulul ning neid ei loeta EKPS funktsioonide osaks.  
Artikkel 15  
Aruandekohustus  
15.1. EKP koostab ja avaldab EKPS tegevuse aruande vähemalt kord kvartalis.  
15.2. EKPS koondbilanss avaldatakse igal nädalal.  
15.3. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 284 lõikele 3 saadab EKP Euroopa Parla ­
mendile, nõukogule ja komisjonile ning samuti Euroopa Ülemkogule iga-aastase EKPS eelmise ja 
jooksva aasta tegevust ning rahapoliitikat käsitleva aruande.  
15.4. Käesolevas artiklis nimetatud ettekanded ja aruanded tehakse huvitatud pooltele kättesaada ­
vaks tasuta.  
Artikkel 16  
Pangatähed  
Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 128 lõikega 1 kuulub EKP nõukogule ainuõigus 
anda luba euro pangatähtede emissiooniks liidu piires. Pangatähti võivad emiteerida EKP ja riikide keskpangad. EKP ja riikide keskpankade emiteeritud pangatähed on liidus ainsad seadusliku makse
­
vahendi staatusega pangatähed.  
EKP austab pangatähtede emiteerimise ja kujundamisega seotud tavasid niipalju kui võimalik.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/237
IV PEATÜKK  
EKPS RAHAPOLIITILISED FUNKTSIOONID JA TOIMINGUD  
Artikkel 17  
Kontod EKPs ja riikide keskpankades  
Oma operatsioonide tegemiseks võivad EKP ja riikide keskpangad avada krediidiasutustele, avalik- 
õiguslikele üksustele ja muudele turul osalejatele kontosid ning võtta tagatisena vastu vara, sealhulgas 
registreeritud väärtpabereid.  
Artikkel 18  
Vabaturu- ja krediiditehingud  
18.1. EKPS eesmärkide saavutamiseks ja ülesannete täitmiseks võivad EKP ja riikide keskpangad:  
— tegutseda rahaturgudel, müües ja ostes otse ( spot- ja forward -tehingud) või tagasiostulepinguga 
ning laenates nõudeid ja likviidseid väärtpabereid kas eurodes või teistes vääringutes, samuti 
väärismetalle;  
— teha krediiditehinguid krediidiasutustega ja muude turul osalejatega, kusjuures laen peab olema 
piisavalt tagatud.  
18.2. EKP kehtestab tema enese või riikide keskpankade poolt tehtavate vabaturu- ja krediidite ­
hingute üldised põhimõtted, sealhulgas nende tingimuste teatavakstegemise põhimõtted, mille alusel 
nad on valmis niisugustesse tehingutesse astuma.  
Artikkel 19  
Miinimumreservid  
19.1. EKP võib nõuda, et liikmesriikide krediidiasutused hoiaksid EKP ja riikide keskpankade 
kontodel miinimumreserve vastavalt rahapoliitika eesmärkidele, arvestades artiklis 2 sätestatut. Nõuta ­
vate miinimumreservide arvutamise ja määramise eeskirjad võib kehtestada EKP nõukogu. Kui neist 
kinni ei peeta, on EKPl õigus sisse nõuda trahviintresse või kehtestada muid võrreldava toimega sanktsioone.  
19.2. Käesoleva artikli kohaldamiseks määratleb nõukogu vastavalt artiklis 41 sätestatud menetlu
­
sele miinimumreservi arvestuse baasi ning miinimumreservi ja miinimumreservi arvestuse baasi maksimaalse lubatava suhte, samuti kohased sanktsioonid juhuks, kui neist kinni ei peeta.ET C 83/238 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 20  
Muud rahapoliitilised kontrollivahendid  
EKP nõukogu võib antud häälte kahe kolmandiku enamusega otsustades võtta kasutusele muid 
niisuguseid rahakontrolli meetodeid, mida ta artiklit 2 arvesse võttes kohaseks peab.  
Vastavalt artiklis 41 sätestatud menetlusele määratleb nõukogu niisuguste meetodite ulatuse juhul, kui 
need panevad kohustusi kolmandatele isikutele.  
Artikkel 21  
Tehingud avalik-õiguslike üksustega  
21.1. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 123 on keelatud EKP või riikide kesk ­
pankade arvelduslaenud või mingit muud tüüpi krediidid liidu institutsioonidele, organitele või 
asutustele, liikmesriikide keskvalitsustele, regionaalsetele, kohalikele või muudele avaliku võimu orga ­
nitele, teistele avalik-õiguslikele institutsioonidele või riigi osalusega äriühingutele, samuti on keelatud 
EKPl või riikide keskpankadel osta neilt otse võlakohustusi.  
21.2. EKP ja riikide keskpangad võivad toimida artiklis 21.1 nimetatud üksuste fiskaalagentidena.  
21.3. Käesoleva artikli sätteid ei kohaldata avaliku sektori krediidiasutuste suhtes, mida riikide 
keskpangad ja EKP kohtlevad keskpangapoolse reservidega varustamise seisukohalt võrdsetel alustel 
erakrediidiasutustega.  
Artikkel 22  
Arveldus- ja maksesüsteemid  
EKP ja riikide keskpangad võivad anda vahendeid ja EKP võib kehtestada eeskirju efektiivsete ja 
usaldatavate arveldus- ja maksesüsteemide tagamiseks liidu piires ja teiste riikidega.  
Artikkel 23  
Välistehingud  
EKP ja riikide keskpangad võivad:  
— luua suhteid teiste maade keskpankade ja rahaasutustega ning sobivatel juhtudel ka rahvusvahe ­
liste organisatsioonidega;  
— osta ja müüa  spot - ja forward -tehingutega iga liiki välisvaluutanõudeid ja väärismetalle; termin 
„välisvaluutanõue” hõlmab väärtpabereid ja igasugust muud vara mis tahes riigi vääringus või 
arvestusühikus, olenemata sellest, millisel kujul neid hallatakse;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/239
— hoida ja hallata käesolevas artiklis nimetatud vara;  
— teha iga liiki pangatehinguid suhetes kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, 
sealhulgas laenutehinguid.  
Artikkel 24  
Muud tehingud  
Lisaks nende ülesannetest tulenevatele operatsioonidele võivad EKP ja riikide keskpangad teha tehin ­
guid haldusotstarbel või oma personali jaoks.  
V PEATÜKK  
USALDATAVUSNORMATIIVIDE TÄITMISE JÄRELEVALVE  
Artikkel 25  
Usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve  
25.1. EKP võib nõustada ja konsulteerida nõukogu, komisjoni ning liikmesriikide pädevaid ametia ­
sutusi küsimustes, mis on seotud krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet ja 
rahandussüsteemi stabiilsust käsitleva liidu õigusaktide ulatuse ja rakendamisega.  
25.2. Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 127 lõike 6 alusel vastuvõetud nõukogu 
määrusega võib EKP täita eriülesandeid, mis puudutavad krediidiasutuste ja muude rahaasutuste, välja arvatud kindlustusseltsid, usaldusnormatiivide täitmise järelevalvega seotud poliitikat.
 
VI PEATÜKK  
EKPS FINANTSEESKIRJAD  
Artikkel 26  
Raamatupidamine ja aruandlus  
26.1. EKP ja riikide keskpankade majandusaasta algab jaanuarikuu esimesel päeval ja lõpeb 
detsembrikuu viimasel päeval.  
26.2. EKP raamatupidamise aastaaruande koostab juhatus kooskõlas EKP nõukogu kehtestatud 
põhimõtetega. EKP nõukogu kinnitab aruande ning seejärel see avaldatakse.  
26.3. Analüüsi- ja operatiiveesmärkidel koostab juhatus EKPS koondbilansi, mis hõlmab EKPSsse 
kuuluvate riikide keskpankade varasid ja kohustusi.ET C 83/240 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
26.4. Käesoleva artikli kohaldamiseks kehtestab EKP nõukogu vajalikud eeskirjad riikide keskpan ­
kade raamatupidamise ja aruandluse standardimiseks.  
Artikkel 27  
Auditeerimine  
27.1. EKP ja riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad EKP nõukogu soovitatud ja 
nõukogu poolt heakskiidetud sõltumatud organisatsioonivälised audiitorid. Audiitoritel on täisvoli ­
tused kõikide EKP ja riikide keskpankade raamatupidamisdokumentide ja kontode kontrollimiseks 
ning nende tehingute kohta täieliku informatsiooni saamiseks.  
27.2. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 sätteid kohaldatakse ainult EKP juhtimise 
efektiivsuse kontrollimiseks.  
Artikkel 28  
EKP kapital  
28.1. EKP kapital on 5 miljardit eurot. Kapitali võib suurendada niisugusel määral, nagu seda võib 
artiklis 10.3 sätestatud kvalifitseeritud häälteenamusega otsustada EKP nõukogu, ning neis piirides ja 
tingimustel, mille nõukogu seab vastavalt artiklis 41 sätestatud menetlusele.  
28.2. EKP kapitali ainsad märkijad ja omanikud on riikide keskpangad. Kapitali märkimine toimub 
vastavalt artiklis 29 kehtestatud alustele.  
28.3. EKP nõukogu otsustab artiklis 10.3 sätestatud kvalifitseeritud häälteenamusega, millisel 
määral ja mis kujul kapital sisse makstakse.  
28.4. Riikide keskpankade osasid EKP märgitud kapitalis ei või üle kanda, pantida ega arestida, 
arvestades artiklis 28.5 sätestatut.  
28.5. Kui artiklis 29 nimetatud aluseid korrigeeritakse, kannavad riikide keskpangad omavahel 
kapitaliosad üle määral, mis on vajalik osade jaotumise vastavusse viimiseks korrigeeritud alustega. 
Niisuguste ülekannete tingimused määrab EKP nõukogu.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/241
Artikkel 29  
Kapitali märkimise alused  
29.1. EKP kapitali märkimise alused, mis esmakordselt kinnitati 1998. aastal, kui asutati EKPS, 
määratakse kindlaks, andes igale riigi keskpangale osakaalu, mis võrdub summaga, mille moodus ­
tavad: 
— 50 % vastava liikmesriigi osast liidu elanikkonnas eelviimasel aastal enne EKPS asutamist;  
— 50 % vastava liikmesriigi osast liidu sisemajanduse kogutoodangus turuhindades, nagu see on 
registreeritud viimasel viiel aastal enne EKPS asutamisele eelnenud eelviimast aastat.  
Protsendid ümardatakse lähima 0,0001 protsendipunktini.  
29.2. Käesoleva artikli kohaldamiseks kasutatavad statistilised andmed esitab komisjon kooskõlas 
eeskirjadega, mis nõukogu on vastu võtnud artiklis 41 sätestatud menetluse kohaselt.  
29.3. Riikide keskpankadele määratud osakaalu korrigeeritakse iga viie aasta järel pärast EKPS 
asutamist analoogiliselt artiklis 29.1 sätestatud põhimõttele. Korrigeeritud alus jõustub järgneva 
aasta esimesest päevast.  
29.4. EKP nõukogu võtab tarvitusele kõik muud käesoleva artikli kohaldamiseks vajalikud 
abinõud.  
Artikkel 30  
Välisvaluutareservide ülekandmine EKPle  
30.1 Ilma et see piiraks artikli 28 kohaldamist, varustavad riikide keskpangad EKPd välisvaluuta ­
reservidega, välja arvatud liikmesriikide valuutad, eurot, Rahvusvahelise Valuutafondi reservide jäägid 
ja liikmesriikide pankade erireservid, kuni summani, mis on võrdne 50 miljardi euroga. EKP nõukogu 
otsustab, missugune osa sellest kogusest nõutakse EKP asutamisel ning missugused summad nõutakse 
sisse hiljem. EKPl on piiramatu õigus temale ülekantud välisvaluutareserve hoida ja hallata ning 
kasutada neid käesolevas põhikirjas ettenähtud eesmärkidel.  
30.2. Iga riigi keskpanga osamaksud määratakse proportsionaalselt tema osale EKP märgitud 
kapitalis.  
30.3. EKP krediteerib iga riigi keskpanka tema osamaksuga võrdse nõude ulatuses. Niisuguste 
nõuete nominaalvääringu ja sellelt tasutava intressi otsustab EKP nõukogu.  
30.4. Kooskõlas artikliga 30.2 võib EKP lisaks artiklis 30.1 määratud limiidile taotleda täiendavaid 
välisvaluutareserve neis piirides ja tingimustel, mis nõukogu seab vastavalt artiklis 41 sätestatud 
menetlusele.ET C 83/242 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
30.5. EKP võib hoida ja hallata Rahvusvahelise Valuutafondi reservide jääke ja liikmesriikide 
pankade erireserve (SDR) ning hoolitseda niisuguste varade ühendamise eest.  
30.6 EKP nõukogu võtab tarvitusele kõik muud käesoleva artikli rakendamiseks vajalikud abinõud.  
Artikkel 31  
Riikide keskpankade välisvaluutareservid  
31.1. Kooskõlas artikliga 23 on riikide keskpankadel lubatud sooritada tehinguid, et täita oma 
kohustusi rahvusvaheliste organisatsioonide ees.  
31.2. Kõik muud toimingud pärast artiklis 30 tähendatud ülekandeid riikide keskpankadesse 
jäänud välisvaluutareservidega ning liikmesriikide tehingud välisvaluuta jooksvate saldodega artiklis 
31.3 sätestatavast suuremas ulatuses nõuavad EKP heakskiitu selleks, et tagada kooskõlastus liidu 
vahetuskursi- ja valuutapoliitikaga.  
31.3. EKP nõukogu annab suunised niisuguste toimingute hõlbustamiseks.  
Artikkel 32  
Riikide keskpankade valuutakasumi jaotamine  
32.1. EKPS rahapoliitilise funktsiooni täitmisel riikide keskpankadele kogunev kasum (edaspidi 
nimetatud „valuutakasum”) jaotatakse iga majandusaasta lõpus kooskõlas käesoleva artikli sätetega.  
32.2. Iga riigi keskpanga valuutakasumi suurus on võrdne tema aastakasumiga, mis tuleneb tema 
varast, mis vastab ringluses olevale sularahale ja krediidiasutuste hoiustest tulenevatele kohustustele. 
Riikide keskpangad assigneerivad need varad kooskõlas EKP nõukogu antavate suunistega.  
32.3. Kui pärast euro kasutuselevõttu riikide keskpankade bilansistruktuurid EKP nõukogu arvates 
ei võimalda artikli 32.2 kohaldamist, võib EKP nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega otsustada, et 
erandina artiklist 32.2 kasutatakse kuni viie aasta jooksul valuutakasumi arvutamiseks alternatiivset 
meetodit.  
32.4. Iga riigi keskpanga valuutakasumi kogust vähendatakse summa võrra, mis on võrdne intres ­
sidega, mida see keskpank maksab krediidiasutustele kooskõlas artikliga 19 tehtud hoiustelt.  
EKP nõukogu võib otsustada, et riikide keskpankadele hüvitatakse kulud, mida nad on kandnud 
seoses pangatähtede emiteerimisega, või erandjuhtudel erikulud, mis on tekkinud EKPS jaoks teos ­
tatud valuutapoliitilistest toimingutest. Hüvitamine toimub vormis, mida EKP nõukogu peab sobivaks; 
need summad võib maha arvata riikide keskpankade valuutakasumist.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/243
32.5. Riikide keskpankade valuutakasumi summa jaotatakse riikide keskpankade vahel proportsio ­
naalselt nende EKP kapitalisse makstud osadega, kui artikli 33.2 alusel vastuvõetud EKP nõukogu 
otsusest ei tulene teisiti.  
32.6. Valuutakasumi jaotamisest tuleneva kliiringu ja saldode arvelduse teeb EKP kooskõlas EKP 
nõukogu suunistega.  
32.7. EKP nõukogu võtab tarvitusele kõik muud käesoleva artikli rakendamiseks vajalikud 
abinõud.  
Artikkel 33  
EKP puhaskasumi ja -kahjumi jaotamine  
33.1. EKP puhaskasum kantakse üle järgmiselt:  
a) summa, mille määrab EKP nõukogu ja mis ei või ületada 20 % puhaskasumist, kantakse üle 
üldreservfondi piiranguga, et see ei ole suurem kui 100 % kapitalist;  
b) ülejäänud puhaskasum jagatakse EKP osanike vahel proportsionaalselt nende sissemaksetega.  
33.2. Kui EKP kannab kahjumit, võib kahjumi katta EKP üldreservfondi arvelt ja vajaduse korral 
EKP nõukogu otsuse põhjal vastava majandusaasta valuutakasumi arvelt proportsionaalselt nende summadega, mis on jaotatud riikide keskpankadele kooskõlas artikliga 32.5.
 
VII PEATÜKK  
ÜLDSÄTTED 
Artikkel 34  
Õigusaktid  
34.1. Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 132, EKP:  
— annab välja määrusi niivõrd, kui see on vajalik artikli 3.1 esimeses alapunktis või artiklites 19.1, 
22 või 25.2 määratletud ülesannete täitmiseks, ja artiklis 41 viidatud nõukogu õigusaktides 
ettenähtud juhtudel;  
— võtab vastu otsuseid, mis on vajalikud EKPSle aluslepingutega ja käesoleva põhikirjaga antud 
ülesannete täitmiseks;  
— esitab soovitusi ja avaldab arvamusi.  
34.2. EKP võib otsustada oma otsused, soovitused ja arvamused avaldada.ET C 83/244 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
34.3. Neis piirides ja tingimustel, mis nõukogu artiklis 41 sätestatud menetluse kohaselt kindlaks 
määrab, on EKPl õigus määrata ettevõtjatele oma määrustest ja otsustest tulenevate kohustuste 
täitmata jätmise eest trahve.  
Artikkel 35  
Kohtulik kontroll ja sellega seotud küsimused  
35.1. Euroopa Liidu Kohtul on õigus kontrollida ja tõlgendada EKP tegevust või tegevusetust 
aluslepingutes sätestatud juhtudel ja tingimustel. EKP võib alustada kohtuasja aluslepingutes sätestatud 
juhtudel ja tingimustel.  
35.2. Vaidlused EKP ja tema võlausaldajate, võlgnike või mõne muu isiku vahel lahendavad riikide 
vastavad kohtud, välja arvatud juhud, kui pädevus nendes küsimustes on antud Euroopa Liidu 
Kohtule.  
35.3. EKP vastutus on määratletud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 340. Riikide kesk ­
pankade vastutuse määravad kindlaks nende riikide vastavad seadused.  
35.4. Euroopa Liidu Kohtu pädevusse kuulub otsuse tegemine EKP poolt või nimel sõlmitud era- 
või avalik-õiguslikus lepingus sisalduva vahekohtuklausli alusel.  
35.5. EKP otsuse anda asi Euroopa Liidu Kohtusse teeb EKP nõukogu.  
35.6. Euroopa Liidu Kohus on pädev lahendama vaidlusi, mis puudutavad aluslepingutest ja 
käesolevast põhikirjast tulenevate kohustuste täitmist riigi keskpanga poolt. Kui EKP on arvamusel, 
et riigi keskpank ei ole täitnud käesolevast põhikirjast tulenevat kohustust, esitab ta selles asjas 
põhjendatud arvamuse, olles eelnevalt andnud asjassepuutuvale riigi keskpangale võimaluse esitada 
oma märkused. Kui asjassepuutuv riigi keskpank ei nõustu arvamusega EKP määratud tähtaja jooksul, 
võib viimane anda asja Euroopa Liidu Kohtusse.  
Artikkel 36  
Personal  
36.1. Juhatuse ettepaneku põhjal kehtestab EKP nõukogu EKP personali teenistustingimused.  
36.2. Euroopa Liidu Kohus on pädev lahendama kõiki vaidlusi EKP ja tema töötajate vahel neis 
piirides ja tingimustel, mis on sätestatud teenistustingimustes.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/245
Artikkel 37  (endine artikkel 38)  
Ametisaladus  
37.1. EKP ja riikide keskpankade juhtorganite liikmed ja personal ei tohi isegi pärast oma ameti ­
kohustuste lõppemist avalikustada ametisaladuse pidamise kohustuse alla kuuluvat informatsiooni.  
37.2. Isikute suhtes, kellele on kättesaadavad andmed, mille puhul liidu õigusaktid näevad ette 
saladuse pidamise kohustuse, rakendatakse nimetatud õigusakte.  
Artikkel 38  (endine artikkel 39)  
Allkirjaõiguslikud isikud  
EKP kohustus kolmandate isikute ees tekib presidendi või juhatuse kahe liikme või presidendi poolt 
EKP nimel alla kirjutama volitatud kahe EKP töötaja allkirja alusel.  
Artikkel 39  (endine artikkel 40)  
Privileegid ja immuniteedid  
Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli tingimuste kohaselt on EKPl liikmesriikide 
territooriumil need privileegid ja immuniteedid, mis on vajalikud tema ülesannete täitmiseks.  
VIII PEATÜKK  
PÕHIKIRJA PARANDAMINE JA TÄIENDAVAD ÕIGUSAKTID  
Artikkel 40  (endine artikkel 41)  
Muudatuste tegemise lihtsustatud menetlus  
40.1. Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 129 lõikega 3 võivad käesoleva põhikirja 
artikleid 5.1–5.3, 17–18, 19.1, 22–24, 26, 32.2–32.4 ja 32.6, artikli 33.1 punkti a ja artiklit 36 
muuta Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt kas EKP soovituse 
põhjal ja pärast konsulteerimist komisjoniga või ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast 
konsulteerimist EKPga.  
40.2. Artiklit 10.2 võib muuta Euroopa Ülemkogu otsusega, kes teeb otsuse ühehäälselt kas 
Euroopa Keskpanga soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja komisjoniga 
või komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja Euroopa Keskpan ­
gaga. Need muudatused ei jõustu enne, kui liikmesriigid on need heaks kiitnud kooskõlas oma 
vastavate põhiseadusest tulenevate nõuetega.ET C 83/246 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
40.3 Käesoleva artikli alusel tehtud EKP soovitus nõuab EKP nõukogu ühehäälset otsust.  
Artikkel 41  (endine artikkel 42)  
Täiendavad õigusaktid  
Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 129 lõikega 4 võtab nõukogu vastu käesoleva 
põhikirja artiklites 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 ja 34.3 osutatud sätted, tehes otsuse komisjoni 
ettepaneku põhjal ning pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ja EKPga või EKP soovituse 
põhjal ning pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ja komisjoniga.  
IX PEATÜKK  
ÜLEMINEKU- JA MUUD SÄTTED EKP KOHTA  
Artikkel 42  (endine artikkel 43)  
Üldsätted  
42.1. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 139 lõikes 1 märgitud erandist tuleneb, et järgmised 
käesoleva põhikirja artiklid ei anna asjassepuutuvatele liikmesriikidele mingeid õigusi ega pane neile mingeid kohustusi: 3, 6, 9.2, 12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 ja 49.  
42.2. Liikmesriikide keskpangad, mille suhtes kehtib nimetatud lepingu artikli 139 lõikest 1 
tulenev erand, säilitavad oma rahapoliitilised volitused vastavalt nende riikide seadustele.  
42.3. „Liikmesriigid” asemel loetakse kooskõlas nimetatud lepingu artikli 139 lõikega 4 „liikmes
­
riigid, mille rahaühik on euro” käesoleva põhikirja järgmistes artiklites: 3, 11.2 ja 19.  
42.4. „Riikide keskpangad” asemel loetakse „nende liikmesriikide keskpangad, mille rahaühik on 
euro” käesoleva põhikirja järgmistes artiklites: 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 ja 49.  
42.5. „Osanikud” asemel loetakse „nende liikmesriikide keskpangad, mille rahaühik on euro” artik
­
lites 10.3 ja 33.1.  
42.6. „EKP märgitud kapital” asemel loetakse „EKP kapital, mis on märgitud nende liikmesriikide 
keskpankade poolt, mille rahaühik on euro” artiklites 10.3 ja 30.2.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/247
Artikkel 43  (endine artikkel 44)  
EKP ülesanded üleminekuperioodil  
EKP võtab üle need Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 141 lõikes 2 osutatud ERI endised 
ülesanded, mis ühe või enama liikmesriigi suhtes tehtud erandi tõttu tuleb pärast euro kasutuselevõttu 
veel täita.  
EKP annab nõu nimetatud lepingu artiklis 140 täpsustatud erandite kehtetuks tunnistamise otsuse 
ettevalmistamisel.  
Artikkel 44  (endine artikkel 45)  
EKP üldnõukogu  
44.1. Ilma et see piiraks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 129 lõike 3 kohaldamist, luuakse 
EKP kolmanda otsuseid tegeva organina üldnõukogu.  
44.2. Üldnõukogusse kuuluvad EKP president ja asepresident ning riikide keskpankade juhatajad. 
Teised juhatuse liikmed võivad üldnõukogu istungitest osa võtta hääleõiguseta.  
44.3. Üldnõukogu kohustused on täielikult loetletud käesoleva põhikirja artiklis 46.  
Artikkel 45  (endine artikkel 46)  
Üldnõukogu kodukord  
45.1. EKP üldnõukogu eesistujaks on EKP president või tema äraolekul asepresident.  
45.2. Nõukogu president ja komisjoni liige võivad üldnõukogu istungitest osa võtta hääleõiguseta.  
45.3. Üldnõukogu istungid valmistab ette president.  
45.4. Erandina artiklist 12.3 võtab üldnõukogu vastu oma kodukorra.  
45.5. Üldnõukogu sekretariaadi tagab EKP.  
Artikkel 46  (endine artikkel 47)  
Üldnõukogu kohustused  
46.1. Üldnõukogu:  
— täidab artiklis 43 nimetatud ülesandeid;  
— aitab kaasa artiklites 4 ja 25.1 nimetatud nõuandvate funktsioonide täitmisele.ET C 83/248 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
46.2. Üldnõukogu aitab kaasa:  
— artiklis 5 nimetatud statistilise informatsiooni kogumisele;  
— artiklis 15 nimetatud EKP aruandlusele;  
— artikli 26 kohaldamiseks vajalike artiklis 26.4 nimetatud eeskirjade kehtestamisele;  
— artikli 29 kohaldamiseks vajalike artiklis 29.4 nimetatud kõigi muude meetmete võtmisele;  
— artiklis 36 nimetatud EKP personali teenistustingimuste sätestamisele.  
46.3. Üldnõukogu aitab kaasa vajalike ettevalmituste tegemisel nende liikmesriikide, mille suhtes 
on kehtestatud erand, vääringute vahetuskursside tagasivõtmatuks fikseerimiseks euro suhtes, nagu on 
sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 lõikes 3.  
46.4. EKP president informeerib üldnõukogu EKP nõukogu otsustest.  
Artikkel 47  (endine artikkel 48)  
Üleminekusätted EKP kapitali kohta  
Kooskõlas artikliga 29.1 määratakse igale riigi keskpangale osakaal EKP kapitali märkimise alustes. 
Erandina artiklist 28.3 ei maksa need liikmesriigid, mille suhtes kehtib erand, sisse oma märgitud kapitali, välja arvatud juhul, kui üldnõukogu vähemalt kaht kolmandikku EKP märgitud kapitalist ja 
vähemalt poolt osanikest esindava häälteenamusega otsustab, et minimaalne protsent tuleb sisse maksta panusena EKP tegutsemiskuludesse.  
Artikkel 48
 (endine artikkel 49)  
EKP kapitali, reservide ja varude edasilükatud maksed  
48.1. Kui liikmesriigi suhtes kehtestatud erand on kehtetuks tunnistatud, maksab tema keskpank 
oma osa EKP märgitud kapitalist sisse samal määral kui nende liikmesriikide keskpangad, mille suhtes 
ei kehti erand, ning teeb ülekande EKP välisvaluutareservi vastavuses artikliga 30.1. Ülekantava 
summa suurus määratakse, korrutades artikli 30.1 põhjal juba EKPsse ülekantud välisvaluutareservi 
jooksva vahetuskursi alusel määratud euro väärtust asjassepuutuva riigi keskpanga märgitud osade 
arvu ja teiste riikide keskpankade poolt juba sissemakstud osade arvu suhtega.  
48.2. Lisaks maksele, mis tuleb teha kooskõlas artikliga 48.1, maksab asjassepuutuv keskpank 
oma osa EKP reservidesse, reservidega võrdsustatud varudesse ja summadesse, mis veel tuleb määrata 
reservidesse ja varudesse vastavalt kasumiaruandele, mis on koostatud erandi kehtetuks tunnistamisele 
eelneva aasta 31. detsembri seisuga. Makstav summa määratakse, korrutades eespool määratletudET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/249
ja EKP heakskiidetud bilansis näidatud reservide kogused asjassepuutuva keskpanga märgitud osade 
arvu ja teiste keskpankade poolt juba sissemakstud osade arvu suhtega.  
48.3. Kui ühest või mitmest riigist saab liikmesriik ja nende riikide keskpankadest EKPS osa, 
suurendatakse automaatselt EKP märgitud kapitali ning välisvaluutareservi limiiti, mida võib EKPle 
üle kanda. Suurendamise kindlaksmääramiseks korrutatakse vastavad kehtivad summad arvuga, mis 
väljendab asjaomaste liikmeks astuvate keskpankade osakaalu ja juba EKPS liikmeks olevate keskpan ­
kade osakaalu suhet suurenenud kapitalis. Iga riigi keskpanga osakaal kapitalis arvutatakse analoogi ­
liselt artikliga 29.1 ja artikli 29.2 kohaselt. Statistiliste andmete jaoks kasutatakse neidsamu võrdlus ­
perioode, mida kohaldati viimasel viie aasta järel toimunud osakaalu korrigeerimisel artikli 29.3 
alusel.  
Artikkel 49  (endine artikkel 52)  
Liikmesriikide valuutade pangatähtede vahetus  
Pärast vahetuskursside lõplikku kindlaksmääramist vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 
140 lõikele 3 võtab EKP nõukogu vajalikud meetmed, et tagada lõplikult kindlaksmääratud vahe ­
tuskurssidega pangatähtede vahetus riikide keskpankades nende vastavas nimiväärtuses.  
Artikkel 50  (endine artikkel 53)  
Üleminekusätete kohaldatavus  
Kuni on liikmesriike, mille suhtes on kehtestatud erand, kohaldatakse artikleid 42–47.ET C 83/250 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 5)  
EUROOPA INVESTEERIMISPANGA PÕHIKIRJA 
KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  kinnitada Euroopa Investeerimispanga põhikirja, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artiklis 308,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Artikkel 1 
Käesolevaga moodustatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 308 asutatud Euroopa Inves ­
teerimispank (edaspidi „pank”); see täidab oma ülesandeid ja tegutseb vastavalt aluslepingute ja 
käesoleva põhikirja sätetele.  
Artikkel 2 
Panga ülesanne on määratletud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 309.  
Artikkel 3 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 308 kohaselt on panga liikmed liikmesriigid.  
Artikkel 4 
1. Panga kapital on 232 392 989 000 EUR, mida liikmesriigid märgivad järgmiselt::  
Saksamaa  37 578 019 000  
Prantsusmaa  37 578 019 000  
Itaalia 37 578 019 000  
Ühendkuningriik  37 578 019 000  
Hispaania 22 546 811 500  
Belgia 10 416 365 500  
Madalmaad 10 416 365 500  
Rootsi 6 910 226 000  
Taani 5 274 105 000  
Austria  5 170 732 500  
Poola  4 810 160 500  
Soome 2 970 783 000ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/251
Kreeka 2 825 416 500  
Portugal  1 820 820 000  
Tšehhi Vabariik  1 774 990 500  
Ungari  1 679 222 000  
Iirimaa  1 318 525 000  
Rumeenia  1 217 626 000  
Slovakkia 604 206 500  
Sloveenia  560 951 500  
Bulgaaria 410 217 500  
Leedu  351 981 000  
Luksemburg  263 707 000  
Küpros 258 583 500  
Läti 214 805 000  
Eesti  165 882 000  
Malta 98 429 500 
Liikmesriigid on vastutavad ainult selle summa ulatuses, mis on nende osa märgitud ja maksmata 
kapitalis.  
2. Uute liikmete vastuvõtmisega suureneb märgitud kapital vastavalt uute liikmete kaasatoodud 
kapitalile. 
3. Juhatajate nõukogu võib ühehäälselt teha otsuse suurendada märgitud kapitali.  
4. Liikme osa märgitud kapitalis ei või üle kanda, pantida ega arestida.  
Artikkel 5 
1. Liikmesriigid maksavad märgitud kapitali keskmiselt 5 % artikli 4 lõikes 1 sätestatud summa ­
dest.  
2. Märgitud kapitali suurenemise korral määrab juhatajate nõukogu ühehäälselt makstava prot ­
sendi suuruse ja maksmise korra. Maksed tehakse eranditult eurodes.  
3. Direktorite nõukogu võib nõuda ülejäänud märgitud kapitali maksmist sellisel määral, nagu see 
on vajalik, et pank saaks täita oma kohustusi.  
Iga liikmesriik teeb selle makse võrdeliselt oma osale märgitud kapitalis.ET C 83/252 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 6  
(endine artikkel 8)  
Panka juhivad ja haldavad juhatajate nõukogu, direktorite nõukogu ja halduskomitee.  
Artikkel 7  
(endine artikkel 9)  
1. Juhatajate nõukogu koosneb liikmesriikide nimetatud ministritest.  
2. Juhatajate nõukogu kinnitab panga krediidipoliitika üldjuhised vastavalt liidu eesmärkidele.  
Juhatajate nõukogu tagab nende juhiste rakendamise.  
3. Peale selle juhatajate nõukogu:  
a) otsustab, kas suurendada märgitud kapitali vastavalt artikli 4 lõikele 3 ja artikli 5 lõikele 2;  
b) määrab artikli 9 lõike 1 kohaldamisel kindlaks põhimõtted panga ülesannete raames tehtud 
toimingute rahastamiseks;  
c) kasutab artiklites 9 ja 11 sätestatud volitusi direktorite nõukogu ja halduskomitee liikmete ametis ­
senimetamise ja tagandamise suhtes ning neid volitusi, mis on sätestatud artikli 11 lõike 1 teises 
lõigus;  
d) võtab kooskõlas artikli 16 lõikega 1 vastu otsuseid rahaliste vahendite eraldamise kohta investee ­
ringute tegemiseks tervikuna või osaliselt väljaspool liikmesriikide territooriumi;  
e) kinnitab direktorite nõukogu aastaaruande;  
f) kinnitab aastabilansi ja kasumiaruande;  
g) kasutab ning täidab muid käesoleva põhikirjaga antud volitusi ning funktsioone;  
h) kinnitab panga kodukorra.  
4. Käesoleva lepingu ja käesoleva põhikirja raames on juhatajate nõukogu pädev tegema ühehääl ­
selt otsuseid, mis käsitlevad panga operatsioonide peatamist ning vajaduse korral tema likvideerimist.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/253
Artikkel 8  
(endine artikkel 38)  
Kui käesolevas põhikirjas ei ole sätestatud teisiti, võetakse juhatajate nõukogu otsused vastu tema 
liikmete häälteenamusega. See enamus peab esindama vähemalt 50 % märgitud kapitalist.  
Kvalifitseeritud häälteenamuseks on nõutav 18 poolthäält ja 68 % märgitud kapitalist.  
Isiklikult kohalviibivate või esindatud liikmete hääletamisest hoidumine ei takista ühehäälsust nõud ­
vate otsuste vastuvõtmist.  
Artikkel 9  
(endine artikkel 11)  
1. Direktorite nõukogu teeb otsuseid rahaliste vahendite andmise kohta, eelkõige laenude ja taga ­
tiste kujul, ning laenude võtmise kohta; ta määrab antud laenude intressimäära ning komisjonitasu ja 
muud tasud. Ta võib kvalifitseeritud häälteenamusega vastu võetud otsusega delegeerida osa oma 
ülesandeid halduskomiteele. Ta määratleb sellise delegeerimise tingimused ja kontrollib selle täidevii ­
mist.  
Direktorite nõukogu kannab hoolt, et panga haldamine toimuks asjakohaselt; ta tagab, et panka 
juhitakse vastavalt aluslepingute sätetele, käesolevale põhikirjale ja juhatajate nõukogu antud üldju ­
histele.  
Majandusaasta lõpus esitab direktorite nõukogu aruande juhatajate nõukogule ning pärast kinnitamist 
avaldab selle.  
2. Direktorite nõukogu koosneb 28 liikmest ja 18 asendusliikmest.  
Juhatajate nõukogu nimetab direktorite nõukogu liikmed viieks aastaks ametisse. Iga liikmesriik on 
nimetanud ühe ja komisjon ühe liikme.  
Juhatajate nõukogu nimetab asendusliikmed viieks aastaks ametisse järgmiselt:  
— kaks Saksamaa Liitvabariigi nimetatavat asendusliiget,  
— kaks Prantsuse Vabariigi nimetatavat asendusliiget,  
— kaks Itaalia Vabariigi nimetatavat asendusliiget,  
— kaks Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi nimetatavat asendusliiget,  
— üks asendusliige, kelle nimetavad Hispaania Kuningriik ja Portugali Vabariik ühisel kokkuleppel,ET C 83/254 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
— üks asendusliige, kelle nimetavad Belgia Kuningriik, Luksemburgi Suurhertsogiriik ja Madalmaade 
Kuningriik ühisel kokkuleppel,  
— kaks asendusliiget, kelle nimetavad Taani Kuningriik, Kreeka Vabariik, Iirimaa ja Rumeenia ühisel 
kokkuleppel, 
— kaks asendusliiget, kelle nimetavad Eesti Vabariik, Läti Vabariik, Leedu Vabariik, Austria Vabariik, 
Soome Vabariik ja Rootsi Kuningriik ühisel kokkuleppel,  
— kolm asendusliiget, kelle nimetavad Bulgaaria Vabariik, Tšehhi Vabariik, Küprose Vabariik, Ungari 
Vabariik, Malta Vabariik, Poola Vabariik, Sloveenia Vabariik ja Slovaki Vabariik ühisel kokku ­
leppel,  
— üks komisjoni nimetatud asendusliige.  
Direktorite nõukogu koopteerib kuus hääleõiguseta eksperti: kolm liiget ja kolm asendusliiget.  
Liikmeid ja asendusliikmeid võib ametisse tagasi nimetada.  
Kodukord sätestab direktorite nõukogu nõupidamistel osalemise korra ning asendusliikmetele ja 
kaasatud ekspertidele kohaldatavad sätted.  
Halduskomitee president või tema puudumisel asepresident juhatab direktorite nõukogu koosolekut, 
kuid ei osale hääletamisel.  
Direktorite nõukogu liikmed valitakse isikute hulgast, kelle sõltumatus ja pädevus on väljaspool 
kahtlust; nad vastutavad ainult panga ees.  
3. Juhatajate nõukogu võib direktori tagandada ainult siis, kui ta ei vasta enam oma kohustuste 
täitmisel nõutavatele tingimustele; nõukogu peab tegema otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.  
Kui aastaaruannet ei kinnitata, astub direktorite nõukogu tagasi.  
4. Surma, vabatahtliku tagasiastumise, tagandamise või kollektiivse tagasiastumise järel tekkinud 
vaba ametikoht täidetakse vastavalt lõikele 2. Liige asendatakse kogu tema ülejäänud ametiajaks, välja 
arvatud juhul, kui asendatakse kogu direktorite nõukogu.  
5. Juhatajate nõukogu määrab kindlaks direktorite nõukogu liikmete töötasu. Juhatajate nõukogu 
näeb ette, missugune tegevus on vastuolus liikme või asendusliikme kohustustega.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/255
Artikkel 10  
(endine artikkel 12)  
1. Igal direktoril on direktorite nõukogus üks hääl. Ta võib delegeerida oma hääle kõigil juhtudel 
vastavalt menetlustele, mis sätestatakse panga kodukorras.  
2. Kui käesolev põhikiri ei sätesta teisiti, on direktorite nõukogu otsuse vastuvõtmiseks vajalik 
vähemalt ühe kolmandiku hääleõigusega liikmete poolthääl, kes esindavad vähemalt 50 % märgitud 
kapitalist. Kvalifitseeritud häälteenamuseks on vajalik 18 poolthäält ja 68 % märgitud kapitalist. Panga 
kodukord sätestab direktorite nõukogu otsuste kehtivuseks nõutava kvoorumi.  
Artikkel 11  
(endine artikkel 13)  
1. Halduskomitee koosneb presidendist ja kaheksast asepresidendist, kelle juhatajate nõukogu 
nimetab direktorite nõukogu ettepaneku põhjal ametisse kuueks aastaks. Neid võib ametisse tagasi 
nimetada.  
Juhatajate nõukogu võib ühehäälselt muuta halduskomitee liikmete arvu.  
2. Direktorite nõukogu poolt kvalifitseeritud häälteenamusega vastuvõetud ettepaneku põhjal võib 
juhatajate nõukogu omakorda kvalifitseeritud häälteenamusega tagandada halduskomitee liikme.  
3. Halduskomitee vastutab presidendi alluvuses ja direktorite nõukogu kontrolli all panga jooksva 
äritegevuse eest.  
Ta valmistab ette direktorite nõukogu otsused, sealhulgas otsused laenude võtmise ning rahaliste 
vahendite andmise kohta, eelkõige laenude ja tagatiste kujul; ta tagab nende otsuste rakendamise.  
4. Halduskomitee esitab häälteenamusega arvamusi laenude võtmist või eelkõige laenude ja taga ­
tiste kujul rahaliste vahendite andmist käsitlevate ettepanekute kohta.  
5. Juhatajate nõukogu määrab kindlaks halduskomitee liikmete töötasu ja sätestab, missugune 
tegevus on vastuolus nende kohustustega.  
6. President või tema eemalejäämise korral asepresident esindab panka kohtus ja muudes asjades.  
7. Panga personal allub presidendile. Ta võtab neid tööle ja vabastab nad töölt. Töötajate välja ­
valimisel ei arvestata mitte ainult isiklikke võimeid ja kvalifikatsiooni, vaid ka liikmesriikide kodanike 
tasakaalustatud esindatust. Kodukorras määratakse, milline organ on pädev vastu võtma personali 
käsitlevaid sätteid.ET C 83/256 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
8. Halduskomitee ja panga töötajad vastutavad ainult panga ees ning on oma kohustuste täitmisel 
täielikult sõltumatud.  
Artikkel 12  
(endine artikkel 14)  
1. Komitee, mis koosneb kuuest nende pädevuse põhjal juhatajate nõukogu poolt ametisse nime ­
tatud liikmest, kontrollib panga tegevuse vastavust parimatele pangandustavadele ja vastutab selle 
raamatupidamisarvestuse auditeerimise eest.  
2. Lõikes 1 osutatud komitee kontrollib iga aasta pangaoperatsioonide teostamise ja panga raama ­
tupidamise nõuetekohasust. Selleks veendub komitee, et panga operatsioonid on teostatud vastavalt 
põhikirjas ja kodukorras sätestatud vorminõuetele ja korrale.  
3. Lõikes 1 osutatud komitee annab kinnituse, et finantsaruanded ja kogu ülejäänud direktorite 
nõukogu koostatud raamatupidamise aastaaruandes sisalduv finantsteave annavad tõese ja erapooletu 
ülevaate panga finantsseisundist selle aktivate ja passivate suhtes ja selle tehingute tulemuste ja 
rahavoogude suhtes vaatluse all oleval finantsaastal.  
4. Kodukord määrab kindlaks komitee liikmete kvalifikatsiooninõuded ja määratleb komitee tege ­
vuse tingimused.  
Artikkel 13  
(endine artikkel 15)  
Pank suhtleb iga liikmesriigiga selle riigi poolt nimetatud ametiasutuse kaudu. Finantstehingute 
teostamisel kasutab pank asjaomase liikmesriigi keskpanka või mõnd teist selle riigi poolt heakskii ­
detud rahaasutust.  
Artikkel 14  
(endine artikkel 16)  
1. Pank teeb koostööd kõikide rahvusvaheliste organisatsioonidega, kes on tegevad tema omadega 
samasugustes valdkondades.  
2. Pank taotleb asjakohaste koostöösuhete loomist nende riikide pankade ja rahaasutustega, kuhu 
ulatub tema tegevus.  
Artikkel 15  
(endine artikkel 17)  
Liikmesriigi või komisjoni taotlusel või omal algatusel tõlgendab või täiendab juhatajate nõukogu 
käesoleva põhikirja artikli 7 alusel enda antud juhiseid vastavalt samade sätete kohaselt, mis regu ­
leerisid nende vastuvõtmist.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/257
Artikkel 16  
(endine artikkel 18)  
1. Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 309 seatud ülesande raames annab pank eelkõige 
laenude ja tagatiste kujul rahalisi vahendeid oma liikmetele või eraõiguslike ettevõtjate või riigi 
osalusega äriühingute investeeringuteks, mida viiakse ellu liikmesriikide territooriumil, niivõrd kui 
mõistlikel tingimustel ei ole võimalik hankida vajalikke vahendeid muudest allikatest.  
Juhatajate nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega tehtud otsusega võib pank direktorite nõukogu 
ettepaneku põhjal rahastada siiski investeeringuid, mida viiakse ellu tervikuna või osaliselt väljaspool 
liikmesriikide territooriumi.  
2. Võimalust mööda antakse laene ainult tingimusel, et kasutatakse ka teisi finantsallikaid.  
3. Kui pank annab laenu ettevõtjale või muule asutusele peale liikmesriigi, seab ta laenu tingimu ­
seks kas selle liikmesriigi tagatise, mille territooriumile investeering suunatakse, või muu piisava tagatise saamise või võlgniku majandustegevuse.  
Lisaks sätestab direktorite nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega, kooskõlas juhatajate nõukogu 
poolt artikli 7 lõike 3 punktist b lähtuvalt kehtestatud põhimõtetega ja kui see on nõutav Euroopa 
Liidu toimimise lepingu artiklis 309 määratletud operatsioonide teostamiseks, mis tahes finants
­
meetme tingimused, millel on teatud riskiprofiil ja mida loetakse seetõttu eritegevuseks.  
4. Pank võib tagada laene, mida riigi osalusega äriühingud või eraõiguslikud ettevõtjad või muud 
asutused on võtnud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 309 sätestatud projektide elluviimiseks.  
5. Panga antud laenude ja tagatiste tagasimaksmata kogusumma ei tohi kunagi ületada 250 % 
tema märgitud kapitalist, vabadest vahenditest, määramata assigneeringutest ja puhaskasumist. 
Eelmainitud kogusummast lahutatakse summa, mis on võrdne panga (sissemakstud või -maksmata) 
osalustega aktsiakapitalis.  
Panga väljamakstud osalused aktsiakapitalis ei tohi kunagi ületada summat, mis vastab kogusummale 
selle sissemakstud märgitud kapitalist, vabadest vahenditest, määramata assigneeringutest ja puhaska ­
sumist.  
Erandkorras määratakse panga eritegevuste puhul juhatajate nõukogu ja direktorite nõukogu otsuse 
kohaselt kooskõlas lõikega 3 eraldi reserv.  
Käesolevat lõiget kohaldatakse ka panga konsolideeritud aastaaruannete koostamisel.  
6. Pank kaitseb end valuutariskide eest selliste klauslite lisamisega laenu- ja tagatiselepingutesse, 
mida ta peab asjakohaseks.ET C 83/258 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 17  
(endine artikkel 19)  
1. Panga antud laenude intressimäärad ja tagatiste komisjonitasud ja muud tasud kohandatakse 
kapitaliturul valitsevate tingimustega ning arvutatakse sellisel viisil, et nendest saadud sissetulek 
võimaldab pangal täita oma kohustusi, katta oma kulusid ja riske ja luua reservfondi, nagu on 
sätestatud artiklis 22.  
2. Pank ei alanda intressimäärasid. Kui intressimäärade alandamine tundub olevat soovitav finant ­
seeritava investeeringu laadi tõttu, võib asjaomane liikmesriik või mõni muu asutus anda abi intressi 
maksmiseks, niivõrd kui see sobib kokku Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 107.  
Artikkel 18  
(endine artikkel 20)  
Pank järgib oma rahastamistehingutes järgmisi põhimõtteid.  
1. Ta tagab oma vahendite kasutamise liidu huvides nii mõistlikult kui võimalik.  
Ta võib anda laene või tagatisi ainult siis, kui:  
a) intressi- ja amortisatsioonimaksed tasutakse tootmisettevõtete investeeringute puhul tegevuskasu ­
mist, muude investeeringute puhul võtab aga vastutuse see riik, kus investeering ellu viiakse, või 
kindlustatakse kulude katmine muul viisil ja  
b) investeeringu elluviimine aitab üldiselt suurendada majanduslikku tootlikkust ja edendab siseturu 
väljakujundamist.  
2. Ta ei osale ettevõtetes ega võta endale vastutust nende juhtimises, välja arvatud juhul, kui see 
on vajalik, et kaitsta panga õigusi laenatud vahendite tagasimaksmise kindlustamisel.  
Direktorite nõukogu sätestab kvalifitseeritud häälteenamusega, kooskõlas juhatajate nõukogu poolt 
artikli 7 lõike 3 punktist b lähtuvalt määratletud põhimõtetega ja kui see on vajalik Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 309 määratletud operatsioonide teostamiseks, üldjuhul laenu või tagatise täienduseks, tingimused äriühingute aktsiakapitalis osalemiseks määral, mil see on vajalik investee
­
ringu või programmi finantseerimiseks.  
3. Ta võib paigutada oma nõuded kapitaliturule ja võib sel eesmärgil nõuda oma võlgnikelt 
võlakirjade või muude väärtpaberite väljalaskmist.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/259
4. Pank ega liikmesriigid ei esita tingimusi, mis nõuavad panga laenuvahendite kulutamist kind ­
laksmääratud liikmesriigis.  
5. Pank võib seada laenude tingimuseks rahvusvahelise enampakkumise korraldamise.  
6. Pank ei finantseeri tervikuna või osaliselt ühtegi investeeringut, mille vastu on liikmesriik, mille 
territooriumil see tuleb ellu viia.  
7. Täienduseks laenuandmistegevusele võib pank osutada tehnilise abi teenuseid vastavalt juhata ­
jate nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega kehtestatud tingimustele ja kooskõlas käesoleva põhi ­
kirjaga.  
Artikkel 19  
(endine artikkel 21)  
1. Iga ettevõte, avalik-õiguslik või eraõiguslik üksus võib vahetult pangalt finantseerimist taotleda. 
Taotlusi võib esitada pangale ka komisjoni või liikmesriigi kaudu, kelle territooriumil investeering ellu 
viiakse.  
2. Komisjoni kaudu esitatud taotlused edastatakse arvamuse andmiseks liikmesriigile, mille terri ­
tooriumil investeering ellu viiakse. Liikmesriigi kaudu esitatud taotlused edastatakse komisjonile 
arvamuse andmiseks. Ettevõtjate otsetaotlused edastatakse asjaomasele liikmesriigile ja komisjonile.  
Asjaomane liikmesriik ja komisjon esitavad oma arvamu se kahe kuu jooksul. Kui vastust ei ole 
saadud selle aja jooksul, võib pank järeldada, et kõnealuse investeeringu kohta ei ole vastuväiteid.  
3. Direktorite nõukogu teeb otsuse finantstehingute kohta, mille talle esitab halduskomitee.  
4. Halduskomitee kontrollib, kas talle esitatud finantstehingud vastavad käesoleva põhikirja säte ­
tele, eriti artiklitele 16 ja 18. Kui halduskomitee on finantstehingupoolt, edastab ta vastava ettepaneku direktorite nõukogule; komitee võib siduda oma pooltarvamuse selliste tingimustega, mida ta oluli
­
seks peab. Kui halduskomitee on rahastamise vastu, siis esitab ta vastavad dokumendid koos oma arvamusega direktorite nõukogule.  
5. Kui halduskomitee avaldab eitava arvamuse, võib direktorite nõukogu teha asjaomase rahasta
­
mise kohta otsuse ainult ühehäälselt.  
6. Kui komisjon avaldab eitava arvamuse, võib direktorite nõukogu teha asjaomase rahastamise 
kohta otsuse ainult ühehäälselt, kusjuures komisjoni nimetatud direktor ei hääleta.ET C 83/260 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
7. Kui nii halduskomitee kui ka komisjoni arvamus on eitav, ei saa direktorite nõukogu rahalisi 
vahendeid anda.  
8. Kui heakskiidetud investeeringuga seotud finantstehing tuleb panga õiguste ja huvide tagamiseks 
restruktureerida, võtab halduskomitee viivitamata erakorralised meetmed, mida ta vajalikuks peab ja 
millest ta koheselt direktorite nõukogule aru annab.  
Artikkel 20  
(endine artikkel 22)  
1. Pank laenab oma ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid kapitaliturgudelt.  
2. Liikmesriikide kapitaliturgudelt võib pank laenata vastavalt õigusnormidele, mida kohaldatakse 
nimetatud turgude suhtes.  
Liikmesriigi, mille suhtes on kehtestatud erand Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 139 lõike 1 
tähenduses, pädevad asutused võivad keelduda oma nõusoleku andmisest ainult siis, kui selle riigi 
kapitaliturul on põhjust karta tõsiseid häireid.  
Artikkel 21  
(endine artikkel 23)  
1. Pank võib kasutada kõiki kättesaadavaid vahendeid, mida ta vahetult ei vaja oma kohustuste 
täitmiseks, järgmisel viisil:  
a) ta võib investeerida rahaturgudel;  
b) ta võib osta ja müüa väärtpabereid, kui artikli 18 lõige 2 ei sätesta teisiti;  
c) ta võib sooritada mis tahes muid oma eesmärkidega seotud finantstehinguid.  
2. Ilma et see piiraks artikli 23 sätete kohaldamist, ei osale pank oma investeeringute haldamisel 
üheski valuutaarbitraažis, kui see ei ole otseselt vajalik oma laenutehingute sooritamiseks või oma võetud laenudest või antud tagatistest tulenevate kohustuste täitmiseks.
 
3. Pank tegutseb käesoleva artikliga hõlmatud valdkondades kokkuleppel asjaomase liikmesriigi 
pädevate asutustega või keskpangaga.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/261
Artikkel 22  
(endine artikkel 245)  
1. Järk-järgult luuakse reservfond, mis moodustab kuni 10 % märgitud kapitalist. Kui panga 
kohustuste põhjal see on õigustatud, võib direktorite nõukogu teha otsuse lisareservide moodusta ­
miseks. Kuni reservfondi lõpliku täitumiseni paigutatakse sinna:  
a) intressitulud laenudelt, mis pank on andnud liikmesriikide poolt vastavalt artiklile 5 makstavatest 
summadest;  
b) intressitulud laenudelt, mis pank on andnud punktis a osutatud laenude tagasimaksmisest tule ­
nevatest vahenditest,  
niivõrd, kui seda sissetulekut ei vajata panga kohustuste täitmiseks või tema kulude katmiseks.  
2. Reservfondi ressursse investeeritakse nii, et need oleksid igal ajal kättesaadavad fondi eesmärkide 
saavutamiseks.  
Artikkel 23  
(endine artikkel 25)  
1. Pangal on alati õigus üle kanda oma vara selle liikmesriigi vääringus, mille rahaühik ei ole euro, 
et sooritada Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 309 sätestatud ülesandele vastavaid finantste ­
hinguid, arvestades käesoleva põhikirja artikli 21 sätteid. Kui pangal on sularaha või likviidset vara 
vajalikus vääringus, väldib ta niipalju kui võimalik selliste ülekannete tegemist.  
2. Pank ei või konverteerida oma vara liikmesriigi vääringust, mille rahaühik ei ole euro, kolmanda 
riigi vääringusse ilma asjaomase liikmesriigi nõusolekuta.  
3. Pank võib vabalt käsutada osa oma sissemakstud kapitalist, ning liiduvälistelt turgudelt laenatud 
vääringut.  
4. Liikmesriigid kohustuvad tegema panga võlgnikele kättesaadavaks vääringu, mida nad vajavad 
põhisumma tagasimaksmiseks ning intresside ja komisjonitasude maksmiseks laenudelt ja tagatistelt, 
mida pank on andnud nende territooriumil tehtavate investeeringute jaoks.ET C 83/262 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 24  
(endine artikkel 26)  
Kui liikmesriik ei täida käesolevast põhikirjast tulenevaid liikmekohustusi, eriti kohustust maksta oma 
osa märgitud kapitalist või teenindada oma võetud laene, võib juhatajate nõukogu kvalifitseeritud 
häälteenamusega peatada laenude või tagatiste andmise sellele liikmesriigile või selle kodanikele.  
Selline otsus ei vabasta riiki ega tema kodanikke nende kohustustest panga ees.  
Artikkel 25  
(endine artikkel 27)  
1. Kui juhatajate nõukogu teeb otsuse peatada panga operatsioonid, lõpetatakse viivitamata kogu 
panga tegevus, välja arvatud see, mis on vajalik panga varade asjakohase kasutamise, kaitsmise ja säilitamise ning tema kohustuste täitmise tagamiseks.  
2. Likvideerimise korral nimetab juhatajate nõukogu ametisse likvideerijad ja annab neile juht
­
nöörid likvideerimise täideviimiseks. Juhatajate nõukogu tagab, et panga töötajate õigused oleksid kaitstud.  
Artikkel 26
 
(endine artikkel 28)  
1. Pangal on igas liikmesriigis kõige ulatuslikum õigusvõime, mis vastavalt selle riigi seadustele 
kuulub juriidilistele isikutele; sealhulgas võib ta omandada või võõrandada vallas- ja kinnisvara ning olla kohtus hagejaks või kostjaks.  
2. Panga omand vabastatakse igasugusest rekvireerimisest või sundvõõrandamisest.  
Artikkel 27
 
(endine artikkel 29)  
Vaidlusi ühelt poolt panga ja teiselt poolt tema võlausaldajate, võlgnike või teiste isikute vahel 
lahendavad riikide pädevad kohtud, välja arvatud juhul, kui need vaidlused on antud Euroopa 
Liidu Kohtu pädevusse. Pank võib lepinguga ette näha vahekohtumenetluse.  
Pangal on igas liikmesriigis kohtudokumentide kättetoimetamise aadress. Ta võib siiski lepingutes 
määratleda konkreetse kättetoimetamise aadressi.  
Panga omandit ja varasid saab ainult kohtu otsusega arestida või allutada sundtäitmisele.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/263
Artikkel 28  
(endine artikkel 30)  
1. Juhatajate nõukogu võib teha ühehäälselt otsuse asutada tütarettevõtjaid või muid üksusi, millel 
on iseseisev õigusvõime ja mis on majanduslikult iseseisvad.  
2. Juhatajate nõukogu võtab ühehäälselt vastu esimeses lõikes osutatud asutuste põhikirjad. Põhi ­
kiri määratleb eelkõige nimetatud asutuste eesmärgid, struktuuri, kapitali, liikmeskonna, peakorteri 
asukoha, finantsressursid, sekkumisvahendid, auditeerimiskorra ja panga organite ja fondi organite 
omavahelised suhted.  
3. Pangal on õigus osaleda nimetatud asutuste juhtimises ja nende märgitud kapitalis juhatajate 
nõukogu poolt ühehäälselt määratud summa ulatuses.  
4. Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli kohaldatakse lõikes 1 osutatud asutuste 
suhtes juhul, kui nad on asutatud liidu õiguse alusel, nende organite liikmetele nende vastavate 
kohustuste täitmisel ja nende töötajatele samadel tingimustel, mis kehtivad panga suhtes.  
Nimetatud asutustest saadavate dividendide, kapitali kasvutulude või muud liiki tulude suhtes, millele 
teistel liikmetel peale Euroopa Liidu ja panga on õigus, kehtivad kohaldatavate õigusaktide maksu ­
sätted.  
5. Edaspidi sätestatud piirides lahendab Euroopa Liidu Kohus vaidlusi, mis käsitlevad liidu õiguse 
alusel asutatud asutuse organite vastu võetud meetmeid. Sell iste meetmete vastu võib esitada hagi iga 
nimetatud asutuse liige oma funktsioonist tulenevalt või liikmesriik Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artiklis 263 sätestatud tingimuste alusel.  
6. Juhatajate nõukogu võib ühehäälselt otsustada lubada liidu õiguse alusel asutatud asutuste 
töötajatel liituda panga ja asutuse ühisskeemidega kooskõlas vastava sisekorraga.ET C 83/264 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 6)  
PROTOKOLL EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE 
NING TEATUD ORGANITE, ASUTUSTE JA TALITUSTE 
ASUKOHA KOHTA  
LIIKMESRIIKIDE VALITSUSTE ESINDAJAD,  
VÕTTES ARVESSE  Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 341 ja Euroopa Aatomienergiaühenduse 
asutamislepingu artiklit 189,  
MEELDE TULETADES JA KINNITADES  8. aprilli 1965. aasta otsust ja ilma et see piiraks otsuseid tulevaste 
institutsioonide ja talituste asukoha kohta,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule, Euroopa Liidu toimimise 
lepingule ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingule.  
Ainus artikkel  
a) Euroopa Parlamendi asukoht on Strasbourgis, kus peetakse 12 igakuist täisistungjärku, sealhulgas 
eelarveistungjärk. Lisatäisistungjärgud peetakse Brüsselis. Euroopa Parlamendi komiteed käivad 
koos Brüsselis. Euroopa Parlamendi peasekretariaat ja selle talitused jäävad Luxembourgi.  
b) Nõukogu asukoht on Brüsselis. Aprillis, juunis ja oktoobris peab nõukogu oma istungeid Luxem ­
bourgis.  
c) Komisjoni asukoht on Brüsselis. 8. aprilli 1965. aasta otsuse artiklites 7, 8 ja 9 loetletud talitused 
seatakse sisse Luxembourgi.  
d) Euroopa Liidu Kohtu asukoht on Luxembourgis.  
e) Kontrollikoja asukoht on Luxembourgis.  
f) Majandus- ja sotsiaalkomitee asukoht on Brüsselis.  
g) Regioonide komitee asukoht on Brüsselis.  
h) Euroopa Investeerimispanga asukoht on Luxembourgis.  
i) Euroopa Keskpanga asukoht on Frankfurdis.  
j) Euroopa Politseiameti (Europoli) asukoht on Haagis.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/265
PROTOKOLL (nr 7)  
EUROOPA LIIDU PRIVILEEGIDE JA IMMUNITEETIDE 
KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
VÕTTES ARVESSE,  et kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 343 ja Euroopa Aatomiener ­
giaühenduse asutamislepingu artikliga 191 on Euroopa Liidul ja Euroopa Aatomienergiaühendusel 
liikmesriikide territooriumil oma ülesannete täitmiseks vajalikud privileegid ja immuniteedid,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmiste sätete suhtes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule, Euroopa Liidu 
toimimise lepingule ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingule.  
I PEATÜKK  
EUROOPA LIIDU OMAND, VARA JA TEGEVUS  
Artikkel 1 
Liidu ruumid ja ehitised on puutumatud. Neid ei või läbi otsida, arestida, konfiskeerida ega sund ­
võõrandada. Liidu omandi ja vara suhtes ei kehti Euroopa Kohtu loata ükski haldus- ega õiguslik 
piirang.  
Artikkel 2  
Liidu arhiivid on puutumatud.  
Artikkel 3  
Liit, selle vara, tulud ja muu omand on vabastatud kõigist otsestest maksudest.  
Alati kui võimalik, võtavad liikmesriikide valitsused asjakohased meetmed, et hüvitada või tagastada 
vallas- ja kinnisvara hinnas sisalduvad kaudsed maksud ja müügimaksud, kui liit teeb ametlikuks 
kasutuseks ulatuslikke oste, mille hind sisaldab selliseid makse. Neid sätteid ei kohaldata, kui nende 
mõjul liidu piires kahjustataks konkurentsi.  
Vabastus ei kehti maksude ja tasude suhtes, mis katavad üksnes kommunaalteenuste kulud.ET C 83/266 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 4 
Liit on vabastatud kõikidest tollimaksudest, impordi- ja ekspordikeeldudest ning impordi- ja ekspor ­
dipiirangutest ametlikuks kasutuseks mõeldud kaupade puhul; riigi territooriumil, kuhu need kaubad 
on selliselt imporditud, ei võõrandata neid tasu eest ega tasuta, välja arvatud tingimustel, mille on 
heaks kiitnud selle riigi valitsus.  
Samuti on liidu väljaanded vabastatud tollimaksudest, impordi- ja ekspordikeeldudest ning impordi- 
ja ekspordipiirangutest.  
II PEATÜKK  
SIDE JA REISILUBA (LAISSEZ-PASSER)  
Artikkel 5  
(endine artikkel 6)  
Liidu institutsioonidele võimaldatakse ametlikuks sidepidamiseks ja kõikide oma dokumentide edas ­
tamiseks iga liikmesriigi territooriumil sama kord, mille see riik tagab diplomaatilistele esindustele.  
Liidu institutsioonide ametlikku kirjavahetust ja muid ametlikke teateid ei tsenseerita.  
Artikkel 6  
(endine artikkel 7)  
Liidu institutsioonide presidendid võivad liidu institutsioonide liikmetele ja teenistujatele väljastada 
lihthäälteenamusega otsustava nõukogu kehtestatud vormis reisiloa ( laissez-passer ), mida liikmesriikide 
ametiasutused tunnustavad kehtiva reisidokumendina. Neid reisilube väljastatakse ametnikele ja muudele teenistujatele tingimustel, mis on sätestatud liidu ametnike personalieeskirjades ja muude 
teenistujate teenistustingimustes.  
Komisjon võib sõlmida lepinguid nende reisilubade tunnustamiseks kehtivate reisidokumentidena 
kolmandate riikide territooriumil.
 
III PEATÜKK  
EUROOPA PARLAMENDI LIIKMED  
Artikkel 7  
(endine artikkel 8)  
Euroopa Parlamendi istungipaika sõitvate või sealt lahkuvate Euroopa Parlamendi liikmete vaba 
liikumise suhtes ei kehtestata ühtegi haldus- ega muud piirangut.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/267
Tolli- ja valuutakontrolli suhtes võimaldatakse Euroopa Parlamendi liikmetele:  
a) nende oma valitsuse poolt samad soodustused, mis välismaal ajutisel ametilähetusel olevatele 
kõrgetele ametnikele;  
b) teiste liikmesriikide valitsuste poolt samad soodustused, mis välisriikide valitsuste esindajatele 
ajutisel ametilähetusel.  
Artikkel 8  
(endine artikkel 9)  
Euroopa Parlamendi liikmeid ei või üle kuulata, nende suhtes tõkendit kohaldada ega neid kohtu ­
menetlusele allutada nende poolt oma kohustuste täitmisel avaldatud arvamuste või antud häälte 
tõttu.  
Artikkel 9  
(endine artikkel 10)  
Euroopa Parlamendi istungjärkude ajal on Euroopa Parlamendi liikmetel:  
a) oma riigi territooriumil samasugune immuniteet nagu selle riigi parlamendi liikmetel;  
b) teise liikmesriigi territooriumil immuniteet tõkendite ja kohtumenetluse suhtes.  
Euroopa Parlamendi liikmete immuniteet kehtib ka siis, kui nad sõidavad Euroopa Parlamendi istun ­
gipaika ja sealt tagasi.  
Immuniteedile ei saa tugineda, kui parlamendiliige tabatakse õiguserikkumiselt, ning see ei takista 
Euroopa Parlamendil kasutamast õigust oma liikme immuniteet ära võtta.  
IV PEATÜKK  
EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE TÖÖS OSALEVAD LIIKMESRIIKIDE ESINDAJAD  
Artikkel 10  
(endine artikkel 11)  
Liidu institutsioonide töös osalevatele liikmesriikide esindajatele, nende nõuandjatele ja tehnilistele 
asjatundjatele võimaldatakse oma kohustusi täites ning kohtumispaika ja sealt tagasi sõites tavapä ­
rased privileegid, immuniteedid ja soodustused.  
Käesolev artikkel kehtib samuti liidu konsultatiivorganite kohta.ET C 83/268 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
V PEATÜKK  
EUROOPA LIIDU AMETNIKUD JA MUUD TEENISTUJAD  
Artikkel 11  
(endine artikkel 12)  
Iga liikmesriigi territooriumil on liidu ametnikel ja muudel teenistujatel nende kodakondsusest olene ­
mata järgmised privileegid ja immuniteedid:  
a) kohtulik puutumatus oma ametikohustuste täitmisel tehtud tegude, sealhulgas suuliste ja kirjalike 
avalduste suhtes, kui ei tulene teisiti asutamislepingute sätetest, mis käsitlevad ühelt poolt amet ­
nike ja muude teenistujate vastutust liidu ees ning teiselt poolt Euroopa Liidu Kohtu pädevust 
vaidlustes liidu ning nende ametnike ja muude teenistujate vahel. Neile jääb see puutumatus ka 
pärast nende ametist lahkumist;  
b) teenistujate, nende abikaasade ja neist sõltuvate pereliikmete puhul ei kehti sissesõidupiirangud ega 
välismaalaste registreerimise formaalsused;  
c) valuutaeeskirjade suhtes on neil samad soodustused, mis tavapäraselt võimaldatakse rahvusvahe ­
liste organisatsioonide ametnikele;  
d) õigus selles riigis esmakordsel ametisseasumisel tollimaksuvabalt riiki tuua oma mööbel ja muu 
vallasvara ning õigus oma mööbel ja muu vallasvara tollimaksuvabalt sellest riigist taas välja viia, 
kui nende ametikohustused selles riigis lõpevad; mõlemal juhul vastavalt tingimustele, mida peab 
vajalikuks selle riigi valitsus, kus seda õigust kasutatakse;  
e) õigus tollimaksuvabalt riiki tuua isiklikuks kasutamiseks mõeldud auto, mis on omandatud riigis, 
kus nad viimati elasid, või riigis, mille kodakondsed nad on, selle riigi siseturul valitsevate tingi ­
muste kohaselt, ning see auto tollimaksuvabalt sellest riigist taas välja viia; mõlemal juhul vastavalt 
tingimustele, mida peab vajalikuks asjaomase riigi valitsus.  
Artikkel 12  
(endine artikkel 13)  
Kooskõlas tingimuste ja menetlusega, mille Euroopa Parlament ja nõukogu on seadusandliku tava ­
menetluse kohaselt ja pärast konsulteerimist asjaomaste institutsioonidega määruste abil kinnitanud, 
on liidu ametnikud ja muud teenistujad kohustatud maksma liidule maksu töö- ja muudelt tasudelt, 
mida liidud neile maksavad.  
Töö- ja muud tasud, mida liidud neile maksavad, on vabastatud riigimaksudest.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/269
Artikkel 13  
(endine artikkel 14)  
Tulumaksu, omandimaksu ja pärandimaksu rakendamisel ning liidu liikmesriikide vahel sõlmitud 
topeltmaksustamise vältimist käsitlevate konventsioonide kohaldamisel loetakse, et liidu ametnikud 
ja muud teenistujad, kes üksnes oma kohustuste täitmiseks liidu teenistuses asuvad elama liikmesriigi 
territooriumile, mis nende liidu teenistusse astudes ei ole maksustav elukohariik, nii nende tegelikus 
elukohariigis kui ka maksustavas elukohariigis on säilitanud oma elukoha viimati nimetatud riigis, 
tingimusel et see riik on liidu liige. See säte ke htib ka abikaasa kohta, kui abikaasa ei tegutse 
iseseisvalt tasustataval töökohal, ning käesolevas artiklis nimetatud isikute ülalpidamisel ja hoole all 
olevate laste kohta.  
Eelmises lõigus nimetatud isikutele kuuluv vallasvara, mis asub selle riigi territooriumil, kus nad 
viibivad, on selles riigis vabastatud pärandimaksust; pärandimaksu suurust määrates loetakse selline 
vara nende isikute maksustavas elukohariigis asuvaks, arvestades kolmandate riikide õigusi ja topelt ­
maksustamist käsitlevate rahvusvaheliste konventsioonide võimalikku kohaldamist.  
Käesoleva artikli sätete kohaldamisel ei arvestata sellist elukohta, mis on seotud üksnes kohustuste 
täitmisega muude rahvusvaheliste organisatsioonide teenistuses.  
Artikkel 14  
(endine artikkel 15)  
Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsultee ­
rimist teiste asjaomaste institutsioonidega määruste abil liidu ametnike ja muude teenistujate sotsi ­
aalkindlustustagatiste kava.  
Artikkel 15  
(endine artikkel 16)  
Euroopa Parlament ja nõukogu määravad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ja pärast konsultee ­
rimist teiste asjaomaste institutsioonidega määruste abil kindlaks liidu ametnike ja muude teenistujate kategooriad, kelle kohta osaliselt või täielikult kehtivad artikli 11, artikli 12 teise lõigu ja artikli 13 sätted.
 
Liikmesriikide valitsustele teatatakse korrapäraselt sellistesse kategooriatesse kuuluvate ametnike ja 
muude teenistujate nimed, ametinimetused ja aadressid.ET C 83/270 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
VI PEATÜKK  
EUROOPA LIIDU JUURDE AKREDITEERITUD KOLMANDATE RIIKIDE ESINDUSTE PRIVILEEGID 
JA IMMUNITEEDID  
Artikkel 16  
(endine artikkel 17)  
Liikmesriik, mille territooriumil on liidu institutsiooni asukoht, annab kolmandate riikide esindustele, 
mis on akrediteeritud liidu juurde, tavapärased diplomaatilised immuniteedid ja privileegid.  
VII PEATÜKK  
ÜLDSÄTTED  
Artikkel 17  
(endine artikkel 18)  
Liidu ametnikele ja muudele teenistujatele antakse privileegid, immuniteedid ja soodustused üksnes 
liidu huvides.  
Iga liidu institutsioon peab ametnikule või muule teenistujale antud immuniteedi ära võtma alati, kui 
kõnealune institutsioon leiab, et sellise immuniteedi äravõtmine ei ole vastuolus liidu huvidega.  
Artikkel 18  
(endine artikkel 19)  
Käesoleva protokolli kohaldamisel teevad liidu institutsioonid koostööd asjaomaste liikmesriikide 
vastutavate ametiasutustega.  
Artikkel 19  
(endine artikkel 20)  
Artiklid 11-14 ja 17 on kohaldatavad Euroopa Ülemkogu eesistuja suhtes.  
Neid kohaldatakse ka komisjoni liikmete suhtes.  
Artikkel 20  
(endine artikkel 21)  
Artikleid 11–14 ja artiklit 17 kohaldatakse Euroopa Liidu Kohtu kohtunike, kohtujuristide, kohtu ­
sekretäride ja kaasettekandjate suhtes, ilma et see piiraks Euroopa Liidu Kohtu põhikirja käsitleva 
protokolli artikli 3 sätteid kohtunike ja kohtujuristide kohtuliku puutumatuse kohta.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/271
Artikkel 21  
(endine artikkel 22)  
Ilma et see piiraks Euroopa Investeerimispanga põhikirja protokolli sätete kohaldamist, kohaldatakse 
käesolevat protokolli ka Euroopa Investeerimispanga, selle organite liikmete, selle personali ning selle 
tegevuses osalevate liikmesriikide esindajate suhtes.  
Peale selle on Euroopa Investeerimispank vabastatud mis tahes kujul maksustamisest või muust 
sellelaadsest kohustusest tema kapitali suurenemise korral ning mitmesugustest formaalsustest, 
mida võidakse sellega siduda riigis, kus on kõnealuse panga alaline asukoht. Samamoodi ei anna 
Euroopa Investeerimispanga tegevuse lõpetamine või likvideerimine alust maksustamiseks. Kõnealust 
panka ja selle institutsioonide põhikirjalist tegevust ei maksustata käibemaksuga.  
Artikkel 22  
(endine artikkel 23)  
Käesolevat protokolli kohaldatakse ka Euroopa Keskpanga, selle organite liikmete ja selle personali 
suhtes, ilma et see piiraks Euroopa Keskpankade Süsteemi ning Euroopa Keskpanga põhikirja käsit ­
leva protokolli sätete kohaldamist.  
Peale selle on Euroopa Keskpank vabastatud mis tahes kujul maksustamisest või muust sellelaadsest 
kohustusest tema kapitali mis tahes suurenemise korral ning mitmesugustest formaalsustest, mida 
võidakse sellega siduda riigis, kus on kõnealuse panga asukoht. Kõnealuse panga ja selle organite 
tegevust, mis on kooskõlas Euroopa Keskpankade Süsteemi ning Euroopa Keskpanga põhikirjaga, ei 
maksustata käibemaksuga.ET C 83/272 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 8)  
EUROOPA LIIDU LEPINGU ARTIKLI 6 LÕIKE 2 
KOHTA, MIS KÄSITLEB LIIDU ÜHINEMIST EUROOPA 
INIMÕIGUSTE JA PÕHIVABADUSTE KAITSE 
KONVENTSIOONIGA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule:  
Artikkel 1 
Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõikes 2 sätestatud leping liidu ühinemise kohta Euroopa inimõiguste 
ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga (edaspidi „Euroopa konventsioon”) näeb ette liidu ja liidu 
õiguse eripärade säilitamise, iseäranis:  
a) erikorra liidu võimalikuks osalemiseks Euroopa konventsiooni kontrolliorganites;  
b) mehhanismid, mis on vajalikud, et tagada mitteliikmesriikide või üksikisikute koostatud hagide 
õigesti adresseerimine liikmesriikidele ja/või liidule.  
Artikkel 2 
Artiklis 1 osutatud leping tagab, et ühinemine ei mõjuta liidu pädevust ega liidu institutsioonide 
volitusi. Nimetatud leping tagab, et ükski selle säte ei mõjuta liikmesriikide olukorda Euroopa 
konventsiooni suhtes, iseäranis Euroopa konventsiooni protokollide, meetmete, mis liikmesriigid 
on võtnud erandina Euroopa konventsioonist kooskõlas selle artikliga 15, ja liikmesriikide poolt 
kooskõlas konventsiooni artikliga 57 tehtud reservatsioonide suhtes.  
Artikkel 3  
Ükski artiklis 1 osutatud lepingu säte ei või mõjutada Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 344.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/273
PROTOKOLL (nr 9)  
NÕUKOGU OTSUSE KOHTA, MIS KÄSITLEB 
EUROOPA LIIDU LEPINGU ARTIKLI 16 LÕIKE 4 JA 
EUROOPA LIIDU TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLI 238 
LÕIKE 2 RAKENDAMIST ÜHELT POOLT 
AJAVAHEMIKUS 1. NOVEMBER 2014 – 31. MÄRTS 
2017 JA TEISELT POOLT ALATES 1. APRILLIST 2017  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
VÕTTES ARVESSE  asjaolu, kui oluliselt tähtis oli kokkuleppele jõudmine nõukogu otsuses, mis käsitleb 
Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõike 4 ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 238 lõike 2 
rakendamist ühelt poolt ajavahemikus 1. november 2014 – 31. märts 2017 ja teiselt poolt alates 
1. aprillist 2017 (edaspidi „otsus”), Lissaboni lepingu heakskiitmise ajal,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule:  
Ainus artikkel  
Enne kui nõukogu vaatab läbi mis tahes eeln õu, mille eesmärk on muuta otsust või mis tahes selle 
sätteid või tunnistada need kehtetuks või muuta otseselt või kaudselt selle kohaldamisala või tähen ­
dust teise liidu õigusakti muutmise teel, peab Euroopa Ülemkogu asjaomase eelnõu üle esialgse arutelu, tehes otsuse konsensuse alusel vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 15 lõikele 4.ET C 83/274 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 10)  
EUROOPA LIIDU LEPINGU ARTIKLIGA 42 LOODUD 
ALALISE STRUKTUREERITUD KOOSTÖÖ KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
VÕTTES ARVESSE  Euroopa Liidu lepingu artikli 42 lõiget 6 ja artiklit 46;  
MEELDE TULETADES , et liidu eesmärgiks on ühine välis- ja julgeolekupoliitika, mis põhineb liikmesrii ­
kide tegevuse pideva vastastikuse lähenemise saavutamisel;  
MEELDE TULETADES , et ühine julgeoleku- ja kaitsepoliitika on ühise välis- ja julgeolekupoliitika lahu ­
tamatu osa; et see tagab liidule operatiivse tegutsemisvõime, kasutades tsiviil- ja sõjaväevahendeid; et 
liit võib selliseid vahendeid kasutada Euroopa Liidu lepingu artiklis 43 osutatud missioonidel väljas ­
pool liitu rahutagamiseks, konfliktide ennetamiseks ning rahvusvahelise julgeoleku tugevdamiseks 
kooskõlas ÜRO põhikirja põhimõtetega; et nende kohustuste täitmisel kasutatakse liikmesriikide 
sõjalisi võimeid kooskõlas „ühtsete jõudude” põhimõttega;  
MEELDE TULETADES , et liidu ühine julgeoleku- ja kaitsepoliitika ei mõjuta teatavate liikmesriikide 
julgeoleku- ja kaitsepoliitika eripära;  
MEELDE TULETADES , et liidu ühine julgeoleku- ja kaitsepoliitika arvestab nende liikmesriikide Põhja- 
Atlandi lepingu järgseid kohustusi, kes näevad oma ühiskaitse teostumist Põhja-Atlandi lepingu 
organisatsioonis, ja ühtib selle lepingu raames kehtestatud ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitikaga;  
OLLES VEENDUNUD , et kooskõlas „Berliin pluss” kokkulepetega aitab liidu kindlam roll julgeoleku- ja 
kaitseküsimustes kaasa uuenenud Atlandi liidu elujõulisusele;  
OLLES OTSUSTANUD  tagada, et liit on täielikult võimeline endale rahvusvaheliselt kohustusi võtma;  
TUNNUSTADES , et Ühinenud Rahvaste Organisatsioon võib taotleda liidu abi Ühinenud Rahvaste 
Organisatsiooni põhikirja VI ja VII peatüki alusel käivitatud missioonide koheseks elluviimiseks;  
TUNNUSTADES , et julgeoleku- ja kaitsepoliitika tugevdamine nõuab liikmesriikide poolseid jõupingu ­
tusi sõjaliste võimete valdkonnas;  
OLLES TEADLIKUD  sellest, et Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika uuele arenguetapile siirdumine 
eeldab asjaomastelt liikmesriikidelt sihikindlaid jõupingutusi;  
MEELDE TULETADES  liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja täieliku kaasamise olulisust 
alalise struktureeritud koostööga seotud menetlustesse,ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/275
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule:  
Artikkel 1 
Euroopa Liidu lepingu artikli 42 lõikes 6 osutatud alalise struktureeritud koostööga võivad ühineda 
kõik liikmesriigid, kes kohustuvad alates kuupäevast, mil jõustub Lissaboni leping:  
a) asuma intensiivsemalt arendama oma kaitsevõimet, arendades oma riiklikku panust ja vajaduse 
korral osalemist riikidevahelistes relvajõududes, Euroopa peamistes varustusprogrammides ning 
kaitsevõime arendamise, teadusuuringute, hangete ja relvastuse alase agentuuri (Euroopa Kaitse ­
agentuur) tegevuses, ning  
b) olema võimeline hiljemalt 2010. aastaks tagama kavandatud missioonideks kas iseseisvalt või 
osana riikidevahelistest relvajõudude rühmadest eriülesandega lahinguüksusi, mis on taktikalisel tasandil tugielementidega, kaasa arvatud transport ja logistika, lahinguformeeringutena korral
­
datud, ning mis on võimelised Euroopa Liidu lepingu artiklis 43 osutatud ülesandeid täitma 5 kuni 30 päeva jooksul eelkõige Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni taotluste korral, ning mida saab lahinguvalmis hoida esialgse 30-päevase perioodi vältel, mida saab pikendada vähemalt 120 
päevani. 
Artikkel 2 
Artiklis 1 sätestatud eesmärkide saavutamiseks kohustuvad alalises struktureeritud koostöös osalevad 
liikmesriigid:  
a) tegema alates Lissaboni lepingu jõustumisest koostööd kaitsevarustuse investeerimiskulude tase
­
mega seotud heakskiidetud eesmärkide saavutamiseks ning neid eesmärke regulaarselt läbi 
vaatama, pidades silmas julgeolekukeskkonda ja liidu rahvusvahelisi kohustusi;  
b) viima oma kaitsesüsteemid võimalikult suures osas üksteisega vastavusse, eelkõige ühtlustades oma 
sõjaliste vajaduste kindlaksmääramist, võttes ühisesse kasutusse ja vajadusel spetsialiseerides oma kaitsevahendeid ja -võimekust ning ergutades koostööd koolituse ja logistika valdkondades;  
c) võtma konkreetseid meetmeid oma jõudude kättesaadavuse, koostoimimisvõime, paindlikkuse ja 
ümberpaigutatavuse tõhustamiseks, seades eelkõige ühiseid eesmärke jõudude eraldamise osas, 
sealhulgas vajadusel läbi vaatama oma siseriikliku otsuste vastuvõtmise korra;  
d) tegema koostööd, et tagada nende poolt vajalike meetmete võtmine „võimete arendamise mehha
­
nismi” raames ilmnenud puudujääkide kõrvaldamiseks, sealhulgas riikidevahelise lähenemisviisi 
kaudu ja ilma et see piiraks sellega seonduvaid kohustusi NATO raames;ET C 83/276 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
e) osalema vajadusel Euroopa Kaitseagentuuri raames oluliste ühiste või Euroopa varustusprogram ­
mide arendamisel.  
Artikkel 3  
Euroopa Kaitseagentuur aitab kaasa osalevate liikmesriikide eraldatud sõjaliste võimete korrapärasele 
hindamisele, muu hulgas selliste võimete hindamisele, mis on eraldatud vastavuses tingimustega, mis 
on kehtestatud muu hulgas artikli 2 alusel, ja annab sellest aru vähemalt kord aastas. Seda hindamist 
võib kasutada nõukogu soovituste ja otsuste alusena, mis on vastu võetud kooskõlas Euroopa Liidu 
lepingu artikliga 46.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/277
PROTOKOLL (nr 11)  
EUROOPA LIIDU LEPINGU ARTIKLI 42 KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
PIDADES SILMAS  vajadust täielikult rakendada Euroopa Liidu lepingu artikli 42 lõike 2 sätteid,  
PIDADES SILMAS  asjaolu, et artikli 42 kohaselt ei mõjuta liidu poliitika teatavate liikmesriikide julge ­
oleku- ja kaitsepoliitika eripära, arvestab nende liikmesriikide Põhja-Atlandi lepingu järgseid kohus ­
tusi, kes näevad oma ühise kaitse teostumist NATOs, ja ühtib selle lepingu raames kehtestatud ühise 
julgeoleku- ja kaitsepoliitikaga,  
ON LEPPINUD KOKKU JÄRGMISES SÄTTES,  mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Euroopa Liit töötab koos Lääne-Euroopa Liiduga välja omavahelise tõhustatud koostöö korra.ET C 83/278 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 12)  
ÜLEMÄÄRASE EELARVEPUUDUJÄÄGI MENETLUSE KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  määrata Euroopa Liidu tomimiselepingu artiklis 126 viidatud eelarvepuudujäägi menetluse 
üksikasjad,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu toimimise lepingule:  
Artikkel 1 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõikes 2 nimetatud kontrollväärtused on järgmised:  
— 3 % kavandatud või tegeliku riigieelarve puudujäägi suhte puhul sisemajanduse kogutoodangusse 
turuhindades;  
— 60 % riigivõla suhte puhul sisemajanduse kogutoodangusse turuhindades.  
Artikkel 2 
Nimetatud lepingu artiklis 126 ning käesolevas protokollis tähendab:  
— „riik” avalikku haldust üldiselt, s.t keskvalitsust, piirkondlikku valitsust või kohalikku omavalitsust 
ning sotsiaalkindlustusfonde, arvestamata Euroopa integreeritud majandusaruannete süsteemis 
määratletud kommertstehinguid;  
— „puudujääk” Euroopa integreeritud majandusaruannete süsteemis määratletud puhaslaenu;  
— „investeerimine” vastavalt Euroopa integreeritud majandusaruannete süsteemis määratletud kogu ­
põhikapitali moodustamist;  
— „võlg” aasta lõpuks maksmata koguvõla nominaalväärtust, mis on konsolideeritud esimeses lõigus 
määratletud avaliku halduse sektorites ja nende vahel.  
Artikkel 3  
Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tõhususe tagamiseks vastutavad liikmesriikide valitsused 
kõnealuse menetluse alusel artikli 2 esimeses alapunktis määratletud avaliku halduse sektoriET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/279
puudujäägi eest. Liikmesriigid tagavad, et nende riiklikud menetlused eelarve valdkonnas võimaldavad 
neil täita aluslepingutest tulenevaid kohustusi. Liikmesriigid esitavad komisjonile viivitamata ja korra ­
päraselt aruandeid oma kavandatud ja tegeliku puudujäägi ning oma võla taseme kohta.  
Artikkel 4  
Käesoleva protokolli kohaldamiseks kasutatavad statistilised andmed esitab komisjon.ET C 83/280 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 13)  
LÄHENEMISKRITEERIUMIDE KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  üksikasjalikult kindlaks määrata Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 nimetatud 
lähenemiskriteeriumid, millest liit juhindub tehes otsuseid liikmesriikide, mille suhtes on kehtestatud 
erand, erandite kaotamiseks,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Artikkel 1 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 lõike 1 esimeses alapunktis ettenähtud hindade stabiil ­
suse kriteerium tähendab, et liikmesriigil on püsiva stabiilsustasemega hinnanäitajad ning keskmine inflatsioonimäär vaadelduna ühe aasta kestel enne kontrollimist ei ületa rohkem kui 1,5 % võrra kolme kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi määra. Inflatsiooni mõõdetakse võrreldaval 
alusel tarbijahinnaindeksi abil, võttes arvesse riiklike määratluste erinevust.  
Artikkel 2 
Nimetatud lepingu artikli 140 lõike 1 teises alapun ktis ettenähtud riigi rahanduse stabiilsuse kritee
­
rium tähendab, et kontrollimise ajal ei kehti liikmesriigi suhtes nimetatud lepingu artikli 126 lõikes 6 
nimetatud nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta.  
Artikkel 3 
Nimetatud lepingu artikli 140 lõike 1 kolmandas alapunktis ettenähtud Euroopa Rahasüsteemi 
vahetuskursimehhanismis osalemise kriteerium tähendab, et liikmesriik on järginud Euroopa Raha ­
süsteemi vahetuskursimehhanismis ettenähtud normaalseid kõikumispiire ilma tõsiste pingeteta vähe ­
malt kahe aasta jooksul enne kontrollimist. Eelkõige ei tohi liikmesriik olla sama aja jooksul omal algatusel devalveerinud oma raha kahepoolset keskmist kurssi euro suhtes.  
Artikkel 4 
Nimetatud lepingu artikli 140 lõike 1 neljandas alapunktis nimetatud intressimäärade lähenemiskri
­
teerium tähendab, et vaadelduna ühe aasta kestel enne kontrollimist on liikmesriigil olnud keskmine nominaalne pikaajaline intressimäär, mis ei ületa rohkem kui 2 % võrra kolme kõigeET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/281
paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi määra. Intressimäärasid mõõdetakse pikatähtajaliste riigi 
võlakirjade või nendega võrreldavate väärtpaberite alusel, võttes arvesse riiklike määratluste erinevust.  
Artikkel 5 
Käesoleva protokolli kohaldamise jaoks kasutatavad statistilised andmed esitab komisjon.  
Artikkel 6  
Komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist vastavalt asjaoludele kas Euroopa Parlamendi 
või EKPga ning majandus- ja rahanduskomiteega võtab nõukogu ühehäälselt vastu asjakohased sätted, 
et määrata kindlaks nimetatud lepingu artiklis 140 nimetatud lähenemiskriteeriumide üksikasjad; seejärel asendavad vastuvõetud sätted käesoleva protokolli.ET C 83/282 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 14)  
EURORÜHMA KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  edendada majanduskasvu tugevdamise tingimusi Euroopa Liidus ning arendada selleks 
majanduspoliitika veelgi tihedamat koordineerimist euroalal,  
OLLES  teadlikud vajadusest näha ette erisätteid eurot kasutavate liikmesriikide vahelise dialoogi tõhus ­
tamiseks seni, kuni euro saab kõigi liidu liikmesriikide rahaks,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule:  
Artikkel 1 
Eurot kasutavate liikmesriikide ministrid tulevad kokku mitteametlikult. Sellised kohtumised leiavad 
vajaduse korral aset selleks, et arutada küsimusi, mis on seotud nende ühise vastutusega ühisraha 
suhtes. Kohtumistel osaleb komisjon. Euroopa Keskpank kutsutakse osalema neil kohtumistel, mille korraldavad eurot kasutavate liikmesriikide rahandusküsimuste eest vastutavate ministrite ja komisjoni 
esindajad.  
Artikkel 2
 
Eurot kasutavate liikmesriikide ministrid valivad asjaomaste liikmesriikide häälteenamusega kaheks ja 
pooleks aastaks esimehe.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/283
PROTOKOLL (nr 15)  
TEATAVATE SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRI 
ÜHENDKUNINGRIIKI KÄSITLEVATE SÄTETE KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
MÕISTES,  et Ühendkuningriik ei ole kohustatud ega ole võtnud endale kohustust võtta kasutusele euro, 
ilma et tema valitsus ja parlament oleksid eraldi otsustanud seda teha;  
ARVESTADES,  et 16. oktoobril 1996 ja 30. oktoobril 1997 teatas Ühendkuningriigi valitsus nõukogule 
oma kavatsusest mitte osaleda majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis;  
MÄRKIDES  Ühendkuningriigi valitsuse tava rahastada oma laenuvajadust võlakirjade müügiga erasek ­
torisse,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
1. Kui Ühendkuningriik ei teata nõukogule, et ta kavatseb võtta kasutusele euro, pole tal mingit 
kohustust seda teha.  
2. Silmas pidades Ühendkuningriigi valitsuse teadet nõukogule 16. oktoobril 1996 ja 30. oktoobril 
1997, kohaldatakse Ühendkuningriigi suhtes punkte 3–8 ja 10.  
3. Ühendkuningriik säilitab oma volitused rahapoliitika valdkonnas vastavalt siseriiklikule õigusele.  
4. Ühendkuningriigi suhtes ei kohaldata Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 119 teist lõiku, 
artikli 126 lõikeid 1, 9 ja 11, artikli 127 lõikeid 1–5, artiklit 128, artikleid 130, 131, 132 ja 
133, artiklit 138, artikli 140 lõiget 3, artiklit 219, artikli 282 lõiget 2, välja arvatud selle esimest 
ja viimast lauset, artikli 282 lõiget 5 ja artiklit 283. Sama kehtib ka artikli 121 lõike 2 kohta euroala 
üldiselt puudutavate majanduspoliitika üldsuuniste vastuvõtmise osas. Nendes sätetes osutatud liit või 
liikmesriigid ei hõlma Ühendkuningriiki ja riiklikud keskpangad ei hõlma Inglise Panka.  
5. Ühendkuningriik üritab vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve puudujääki.  
Ühendkuningriigi suhtes kohaldatakse jätkuvalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikleid 143 ja 
144. Artikli 134 lõiget 4 ja artiklit 142 kohaldatakse Ühendkuningriigi suhtes nii, nagu kehtiks tema kohta erand.ET C 83/284 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
6. Punktis 4 ja nimetatud lepingu artikli 139 lõike 4 esimeses lõigus loetletud artiklites osutatud 
nõukogu õigusaktide suhtes peatatakse Ühendkuningriigi hääleõigus. Sel eesmärgil kohaldatakse 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 139 lõike 4 teist lõiku.  
Samuti pole Ühendkuningriigil õigust osaleda EKP presidendi, asepresidendi ja teiste juhatuse liikmete 
nimetamisel vastavalt nimetatud lepingu artikli 283 lõike 2 alapunktile b.  
7. Ühendkuningriigi suhtes ei kohaldata Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga 
põhikirja („põhikiri”) käsitleva protokolli artikleid 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 
18–20, 22, 23, 26, 27, 30–34 ja 49.  
Nendes artiklites osutatud liit või liikmesriigid ei hõlma Ühendkuningriiki ja riikide keskpangad ega 
osanikud ei hõlma Inglise Panka.  
Põhikirja artiklites 10.3 ja 30.2 nimetatud EKP märgitud kapital ei hõlma kapitali, mille on märkinud 
Inglise Pank.  
8. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 141 lõiget 1 ja põhikirja artikleid 43–47 rakendatakse 
olenemata sellest, kas mõne liikmesriigi kohta kehtib erand või mitte, võttes arvesse järgmisi muuda ­
tusi:  
a) artiklis 43 nimetatud EKP ja ERI ülesannete hulka kuuluvad ülesanded, mida pärast euro kasutu ­
selevõttu tuleb veel täita Ühendkuningriigi mis tahes otsuse tõttu eurot mitte kasutusse võtta;  
b) lisaks artiklis 46 nimetatud ülesannetele annab EKP ka nõu ja aitab ette valmistada nõukogu iga 
otsust punkti 9 alapunktide a ja c alusel, mis käsitleb Ühendkuningriiki;  
c) Inglise Pank maksab oma EKP märgitud kapitali sissemaksena selle tegevuskuludesse samal alusel 
nagu nende liikmesriikide keskpangad, kelle kohta kehtib erand.  
9. Ühendkuningriik võib teatada nõukogule igal ajal oma kavatsusest euro kasutusele võtta. Sel juhul:  
a) on Ühendkuningriigil õigus astuda kolmandasse etappi ainult siis, kui ta on täitnud vajalikud 
tingimused. Nõukogu, kes teeb otsuse Ühendkuningriigi taotlusel ja Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 140 lõigetes 1 ja 2 ettenähtud tingimustel ja korras, otsustab, kas Ühendkuningriik 
täidab vajalikke tingimusi.  
b) Inglise Pank maksab sisse oma osa EKP märgitud kapitalis, kannab EKP-le üle välisvaluutareservi 
varad ja annab selle reservidesse oma panuse samal alusel nagu sellise liikmesriigi keskpank, kelle kohta kehtinud erand on kehtetuks tunnistatud.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/285
c) Nõukogu, kes teeb otsuse nimetatud lepingu artikli 140 lõikes 3 ettenähtud tingimustel ja korras, 
võtab vastu kõik ülejäänud otsused, mis on vajalikud, et võimaldada Ühendkuningriigil võtta 
kasutusele euro.  
Kui Ühendkuningriik astub kolmandasse etappi käesoleva protokolli sätete kohaselt, kaotavad kehti ­
vuse punktid 3–8.  
10. Olenemata Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 123 ja põhikirja artiklist 21.1, võib Ühend ­
kuningriigi valitsus niikaua kui Ühendkuningriik ei ole eurot kasutusele võtnud, säilitada oma kredii ­
disüsteemi ( Ways and Means ) Inglise Panga juures.ET C 83/286 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 16)  
TEATAVATE TAANIT KÄSITLEVATE SÄTETE KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
VÕTTES ARVESSE , et Taani põhiseadus sisaldab sätteid, mis võivad enne Taani loobumist erandist 
tingida Taanis rahvahääletuse,  
VÕTTES ARVESSE , et 3. novembril 1993 teatas Taani valitsus nõukogule oma kavatsusest mitte osaleda 
majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
1. Silmas pidades Taani Kuningriigi valitsuse teadet nõukogule 3. novembril 1993, kehtib Taani 
Kuningriigi kohta erand. Selle erandi tulemusena kehtivad Taani kohta kõik aluslepingute ja EKPS ja 
EKP põhikirja artiklid ja sätted, mis käsitlevad erandit.  
2. Erandi kehtetuks tunnistamise puhul algatatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 
sätestatud menetlus ainult Taani taotluse põhjal.  
3. Erandliku seisundi kehtetuks tunnistamise korral lõpeb käesoleva protokolli sätete kehtivus.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/287
PROTOKOLL (nr 17)  
TAANI KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  lahendada teatavaid konkreetseid Taaniga seotud probleeme,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja käsitleva protokolli artikli 14 sätted 
ei mõjuta Taani Riigipanga õigust täita oma seniseid ülesandeid, mis on seotud Taani Kuningriigi 
liiduväliste osadega.ET C 83/288 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 18)  
PRANTSUSMAA KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  võtta arvesse konkreetset Prantsusmaaga seotud küsimust,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Prantsusmaa säilitab eesõiguse emiteerida raha Uus-Kaledoonias, Prantsuse Polüneesias ning Wallisel 
ja Futunal vastavalt siseriiklike seadustega kehtestatud tingimustele ja tal on ainuõigus määrata CFP 
frangi pariteeti.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/289
PROTOKOLL (nr 19)  
PROTOKOLL EUROOPA LIIDU RAAMISTIKKU INTEGREERITUD 
SCHENGENI ACQUIS'  KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
MÄRKIDES , et mõne Euroopa Liidu liikmesriigi poolt Schengenis 14. juunil 1985 ja 19. juunil 1990 
alla kirjutatud lepingud ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta nagu ka nendega seotud 
lepingud ja kõnealuste lepingute alusel vastuvõetud eeskirjad on integreeritud Euroopa Liidu raamis ­
tikku 2. oktoobri 1997. aasta Amsterdami lepinguga;  
SOOVIDES  säilitada Schengeni  acquis 'd kujul, nagu see on välja töötatud alates Amsterdami lepingu 
jõustumisest, ning arendada seda  acquis 'd edasi, et aidata kaasa eesmärgi saavutamisele tagada liidu 
kodanikele vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev sisepiirideta ala;  
VÕTTES ARVESSE  Taani eriseisukohta;  
VÕTTES ARVESSE  asjaolu, et Iirimaa ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik ei osale kõigis 
Schengeni  acquis ' sätetes, et nendele liikmesriikidele tuleks siiski võimaldada selle  acquis ' muud sätted 
tervikuna või osaliselt vastu võtta;  
TUNNISTADES , et seetõttu on vaja kasutada aluslepingute sätteid, mis käsitlevad tihedamat koostööd 
teatud liikmesriikide vahel;  
VÕTTES ARVESSE  vajadust säilitada erisuhteid Islandi Vabariigiga ja Norra Kuningriigiga, sest Põhja ­
maade passiliidu sätted on siduvad mõlemale riigile nagu ka Euroopa Liidu liikmeks olevatele Põhja ­
maadele,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Artikkel 1 
Belgia Kuningriik, Bulgaaria Vabariik, Tšehhi Vabariik, Taani Kuningriik, Saksamaa Liitvabariik, Eesti 
Vabariik, Kreeka Vabariik, Hispaania Kuningriik, Prantsuse Vabariik, Itaalia Vabariik, Küprose Vaba ­
riik, Läti Vabariik, Leedu Vabariik, Luksemburgi Suurhertsogiriik, Ungari Vabariik, Malta Vabariik, Madalmaade Kuningriik, Austria Vabariik, Poola Vabariik, Portugali Vabariik, Rumeenia, Sloveenia Vabariik, Slovaki Vabariik, Soome Vabariik, ja Rootsi Kuningriik on volitatud omavahel sisse seadma 
tihedama koostöö nõukogu määratletud sätete valdkondades, mis moodustavad „Schengeni  acquis ”. 
Seda koostööd tehakse Euroopa Liidu institutsioonilises ja õiguslikus raamistikus ning aluslepingute 
asjakohaseid sätteid arvesse võttes.ET C 83/290 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 2 
Schengeni  acquis 'd kohaldatakse artiklis 1 osutatud liikmesriikide suhtes, ilma et see piiraks 16. aprilli 
2003. aasta ühinemisakti artikli 3 ja 25. aprilli 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 kohaldamist. 
Nõukogu asendab Schengeni lepingutega loodud täidesaatvat komiteed.  
Artikkel 3 
Taani Kuningriigi osalemist Schengeni  acquis 'd edasiarendavate meetmete vastuvõtmisel ning nende 
meetmete rakendamist ja kohaldamist Taani suhtes käsitletakse asjakohastes sätetes protokollis Taani 
seisukoha kohta. 
Artikkel 4 
Iirimaa ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik võivad igal ajal taotleda osalemist mõnin ­
gates või kõigis Schengeni  acquis’ sätetes.  
Nõukogu kiidab taotluse heaks artiklis 1 nimetatud liikmete ja asjaomase riigi valitsuse esindaja 
ühehäälse otsusega.  
Artikkel 5 
1. Schengeni  acquis 'l põhinevad ettepanekud ja algatused vastavad aluslepingute asjakohastele säte ­
tele.  
Kui kas Iirimaa või Ühendkuningriik ei ole põhjendatud aja jooksul teatanud kirjalikult nõukogule 
kirjalikult oma soovist osaleda, siis Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 329 osutatud luba 
loetakse antuks artiklis 1 osutatud liikmesriikidele ning Iirimaale või Ühendkuningriigile, kui kumbki neist soovib osaleda asjaomastes koostöövaldkondades.  
2. Kui kas Iirimaa või Ühendkuningriigi puhul loetakse teade antuks vastavalt artikli 4 kohasele 
otsusele, võib kumbki neist siiski teatada kolme kuu jooksul kirjalikult nõukogule, et ta ei soovi 
sellises ettepanekus või algatuses osaleda. Sellisel juhul ei osale Iirimaa või Ühendkuningriik selle 
vastuvõtmises. Alates viimati nimetatud teate tegemisest peatatakse Schengeni  acquis 'l põhineva 
meetme vastuvõtmise menetlus kuni lõikes 3 või 4 sätestatud menetluse lõpuni või kuni asjaomase 
teate tagasivõtmiseni mis tahes ajal asjaomase menetluse jooksul.  
3. Liikmesriigi suhtes, kes on teinud lõikes 2 osutatud teate, lõpetatakse nõukogu poolt vastavalt 
lõikele 4 tehtud mis tahes otsuse kohaldamine alates kavatsetud meetme jõustumise kuupäevast 
nõukogu poolt vajalikuks peetavas ulatuses ja nõukogu poolt kvalifitseeritud häälteenamusega komis
­
joni ettepaneku põhjal tehtud otsuses kindlaksmääratud tingimustel. Asjaomane otsus tehakse vasta ­
valt järgmistele kriteeriumidele: nõukogu püüab säilitada olukorda, kus meetmes osaleb võimalikult suur arv liikmesriike, ilma et see mõjutaks tõsiselt Schengeni  acquis ' eri osade praktilist toimimist,ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/291
järgides samas nende sidusust. Komisjon esitab oma ettepaneku nii kiiresti kui võimalik pärast lõikes 
2 osutatud teate tegemist. Nõukogu teeb vajaduse korral pärast kahte järjestikust nõukogu istungit 
otsuse nelja kuu jooksul alates komisjoni poolt ettepaneku esitamisest.  
4. Kui nõukogu ei ole neljakuulise perioodi lõpuks otsust vastu võtnud, võib liikmesriik viivita ­
mata taotleda küsimuse saatmist Euroopa Ülemkogule. Sellisel juhul teeb Euroopa Ülemkogu oma 
järgmisel kohtumisel otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku põhjal vastavalt 
lõikes 3 osutatud kriteeriumidele.  
5. Kui lõikes 3 või 4 sätestatud menetluse lõpuks ei ole nõukogu või vajaduse korral Euroopa 
Ülemkogu oma otsust vastu võtnud, siis Schengeni  acquis 'l põhineva meetme vastuvõtmise menetluse 
peatamine lõpetatakse. Kui asjaomane meede võetakse vastu hiljem, lõpetatakse asjaomase liikmesriigi 
suhtes nõukogu poolt vastavalt lõikele 4 tehtud mis tahes otsuse kohaldamine alates asjaomase meetme vastuvõtmise kuupäevast komisjoni poolt kindlaks määratavas ulatuses ja tingimustel, välja 
arvatud juhul, kui asjaomane liikmesriik võtab enne meetme vastuvõtmist lõikes 2 osutatud teate 
tagasi. Komisjon teeb otsuse hiljemalt meetme vastuvõtmise kuupäeval. Otsuse vastuvõtmisel järgib 
komisjon lõikes 3 osutatud kriteeriume.  
Artikkel 6 
Islandi Vabariik ja Norra Kuningriik seotakse Schengeni  acquis’ rakendamise ja selle edasise arenguga. 
Asjakohased menetlused määratakse sel eesmärgil kindlaks lepingus, mille nõukogu artiklis 1 
mainitud liikmete ühehäälse otsusega sõlmib nende riikidega. Selline leping sisaldab sätteid Islandi 
ja Norra osalemise kohta käesoleva protokolli rakendamisest tulenevate finantseerimisvajaduste 
katmises.  
Nõukogu sõlmib ühehäälselt eraldi lepingu Islandi ja Norraga, et kehtestada ühelt poolt Iirimaa ning 
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning teiselt poolt Islandi ja Norra vahel õigused ja 
kohustused Schengeni  acquis’ valdkondades, mida kohaldatakse nende riikide suhtes.  
Artikkel 7
 
Läbirääkimistel uute liikmesriikide Euroopa Liitu vastuvõtmise üle käsitatakse Schengeni  acquis’ d ja 
selle rakendusalas institutsioonide võetud edasisi meetmeid kui  acquis’ d, mida kõik kandidaatriigid 
peavad liitu astumiseks täielikult aktsepteerima.ET C 83/292 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 20)  
EUROOPA LIIDU TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLI 26 
TEATAVATE ASPEKTIDE KOHALDAMISE KOHTA 
ÜHENDKUNINGRIIGI JA IIRIMAA SUHTES  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  lahendada teatavaid Ühendkuningriigi ja Iirimaaga seotud küsimusi,  
PIDADES SILMAS  Ühendkuningriigi ja Iirimaa vahelise reisimise erikorra olemasolu paljude aastate 
jooksul,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Artikkel 1 
Olenemata Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitest 26 ja 77, mis tahes muust selle lepingu või 
Euroopa Liidu lepingu sättest, nende lepingute alusel võetud meetmest, liidu või liidu ja selle liik ­
mesriikide poolt ühe või mitme kolmanda riigiga sõlmitud rahvusvahelisest lepingust, on Ühendku ­
ningriigil õigus teostada oma piiridel teiste liikmesriikidega sellist kontrolli Ühendkuningriiki siseneda 
soovivate isikute suhtes, nagu ta võib pidada vajalikuks, selleks et:  
a) kontrollida liikmesriikide kodanike ning nende liidu õigusega antud õigusi kasutavate ülalpeeta ­
vate, samuti Ühendkuningriiki siduva lepinguga sellised õigused saanud teiste riikide kodanike 
õigust siseneda Ühendkuningriiki ja  
b) otsustada, kas teistele isikutele Ühendkuningriiki sisenemise luba anda või mitte.  
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 26 ja 77 või mõni muu selle lepingu või Euroopa Liidu 
lepingu säte või nende lepingute alusel võetud meede ei piira Ühendkuningriigi õigust kehtestada või 
teostada sellist kontrolli. Viited Ühendkuningriigile käesolevas artiklis hõlmavad territooriume, mille 
välissuhete eest vastutab Ühendkuningriik.  
Artikkel 2  
Ühendkuningriik ja Iirimaa võivad omavahel jätkuvalt hoida jõus korda, mis on seotud isikute 
liikumisega nende territooriumide vahel („ühine reisipiirkond”), kui nad täielikult austavad käesoleva 
protokolli artikli 1 lõike 1 alapunktis a osutatud isikute õigusi. Sellele vastavalt kohaldatakse niikauaET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/293
kui nad säilitavad sellise korra, käesoleva protokolli artikli 1 sätteid Iirimaa suhtes samadel tingi ­
mustel kui Ühendkuningriigi suhtes. Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 26 ja 77 või mõni muu 
selle lepingu või Euroopa Liidu lepingu säte või nende lepingute alusel võetud meede ei mõjuta sellist korda. 
Artikkel 3 
Teistel liikmesriikidel on õigus selliselt kontrollida oma piiridel või igas muus nende territooriumile 
sisenemise kohas isikuid, kes soovivad siseneda nende territooriumile Ühendkuningriigist või terri
­
tooriumilt, mille välissuhete eest Ühendkuningriik vastutab käesoleva protokolli artiklis 1 sätestatud eesmärkidel, või Iirimaalt, niikaua kui käesoleva protokolli artikli 1 sätteid kohaldatakse Iirimaa 
suhtes.
 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 26 ja 77 või mõni muu selle lepingu või Euroopa Liidu 
lepingu säte või nende lepingute alusel võetud meede ei piira teiste liikmesriikide õigust kehtestada 
või teostada sellist kontrolli.ET C 83/294 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 21)  
ÜHENDKUNINGRIIGI JA IIRIMAA SEISUKOHA KOHTA VABADUSEL, 
TURVALISUSEL JA ÕIGUSEL RAJANEVA ALA SUHTES  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  lahendada teatavaid Ühendkuningriigi ja Iirimaaga seotud küsimusi,  
PIDADES SILMAS  protokolli Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 26 teatavate aspektide kohaldamise 
kohta Ühendkuningriigi ja Iirimaa suhtes,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Artikkel 1 
Kui artiklist 3 ei tulene teisiti, ei osale Ühendkuningriik ja Iirimaa vastavalt Euroopa Liidu toimimise 
lepingu kolmanda osa V jaotisele ettepandud meetmete vastuvõtmisel nõukogus. Nõukogu otsuste 
puhul, mis tuleb vastu võtta ühehäälselt, on vajalik nõukogu liikmete ühehäälsus, välja arvatud 
Ühendkuningriigi ja Iirimaa valitsuste esindajate hääled.  
Käesoleva artikli kohaldamiseks määratletakse kvalifitseeritud häälteenamust vastavalt Euroopa Liidu 
toimimise lepingu artikli 238 lõikele 3.  
Artikkel 2 
Artiklis 1 sätestatu kohaselt ja kui artiklitest 3, 4 ja 6 ei tulene teisiti, ei ole Ühendkuningriigile või 
Iirimaale siduv ega nende riikide suhtes kohaldatav ükski Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda 
osa V jaotise säte, ükski selle jaotise alusel võetud meede, ükski selle jaotise alusel liidu poolt 
sõlmitud rahvusvaheline leping ega ükski mõnda sellist sätet tõlgendav Euroopa Liidu Kohtu otsus; 
ükski selline säte, meede või otsus ei mõjuta mingil viisil nende riikide pädevust, õigusi ja kohustusi; 
ükski selline säte, meede või otsus ei mõjuta mingil viisil  acquis communautaire’ i ega liidu  acquis 'd ega 
moodusta osa liidu õigusest, mida kohaldatakse Ühendkuningriigi ja Iirimaa suhtes.  
Artikkel 3  
1. Ühendkuningriik või Iirimaa võib kolme kuu jooksul pärast Euroopa Liidu toimimise lepingu 
kolmanda osa V jaotise alusel ettepaneku või algatuse esitamist nõukogule teatada kirjalikult nõukogu 
eesistujale, et ta soovib osaleda mis tahes sellise kavandatud meetme võtmisel ja kohaldamisel, 
misjärel sellel riigil on õigus nii toimida.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/295
Nõukogu otsuste puhul, mis tuleb vastu võtta ühehäälselt, on vajalik nõukogu liikmete ühehäälsus, 
kaasa arvamata liiget, kes ei ole sellist teadet edastanud. Käesoleva lõike alusel võetud meede on siduv 
kõikidele liikmesriikidele, kes osalesid selle võtmisel.  
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 70 alusel võetud meetmed kehtestavad tingimused Ühend ­
kuningriigi ja Iirimaa osalemisele hindamistel, mis käsitlevad nimetatud lepingu kolmanda osa V 
jaotisega hõlmatud valdkondi.  
Käesoleva artikli kohaldamiseks määratletakse kvalifitseeritud häälteenamust Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 238 lõike 3 kohaselt.  
2. Kui põhjendatava ajavahemiku möödudes ei saa lõikes 1 osutatud meedet võtta Ühendkunin ­
griigi ja Iirimaa osalusel, siis võtab nõukogu sellise meetme vastavalt artiklile 1 ilma Ühendkuningriigi ja Iirimaa osalemiseta. Sel juhul kohaldatakse artiklit 2.  
Artikkel 4 
Ühendkuningriik või Iirimaa võib mis tahes ajal pärast Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda 
osa V jaotise alusel meetme võtmist nõukogu poolt teatada nõukogule ja komisjonile, et ta soovib 
võtta sellist meedet. Sel juhul kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 331 lõikes 1 
sätestatud menetlust  mutatis mutandis . 
Artikkel 4a  
1. Käesoleva protokolli sätteid kohaldatakse Ühendkuningriigi ja Iirimaa puhul ka nende meetmete 
suhtes, mis on vastu võetud või kavandatud Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise kohaselt ja millega muudetakse olemasolevat meedet, mis on nende suhtes siduv.  
2. Kui nõukogu määrab komisjoni ettepaneku põhjal siiski kindlaks, et Ühendkuningriigi või 
Iirimaa mitteosalemine olemasoleva meetme muudetud versioonis muudab asjaomase meetme ellu
­
viimise teiste liikmesriikide või liidu jaoks mittetoimivaks, võib ta esitada neile tungiva üleskutse teha artikli 3 või 4 kohane teade. Artikli 3 kohaldamisel algab kahekuuline lisaperiood alates nõukogu 
poolt sellise otsuse tegemise kuupäevast.
 
Kui Ühendkuningriik või Iirimaa ei ole pärast kahekuulise perioodi lõppu alates nõukogu poolt 
otsuse tegemisest teinud artikli 3 või artikli 4 kohast teadet, ei ole olemasolev meede nende suhtes 
enam siduv ega kohaldatav, välja arvatud juhul, kui asjaomane liikmesriik on enne muutmismeetme 
jõustumist teinud artikli 4 kohase teate. See jõustub kas alates muutmismeetme jõustumise või 
kahekuulise perioodi lõppemise kuupäevast, olenevalt sellest, kumb on hilisem.ET C 83/296 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Käesoleva lõike kohaldamisel teeb nõukogu pärast küsimuse üle täieliku arutelu pidamist otsuse 
kvalifitseeritud häälteenamusega, kusjuures hääletamisel osalevad nõukogu liikmed, kes esindavad 
muutmismeetme vastuvõtmises osalevaid või osalenud liikmesriike. Nõukogu kvalifitseeritud häältee ­
namust määratletakse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 238 lõike 3 punktile a.  
3. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku põhjal määrata kindlaks, 
et Ühendkuningriik või Iirimaa vastutavad võimalike otseste finantstagajärgede eest, mis tulenevad 
põhjendatult ja vältimatult asjaomase riigi poolt olemasolevas meetmes osalemise lõpetamisest.  
4. Käesolev artikkel ei piira artikli 4 kohaldamist.  
Artikkel 5 
Liikmesriik, kes ei ole seotud Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise alusel võetud 
meetmega, ei vastuta selle meetme finantstagajärgede eest peale institutsioonide halduskulude, välja arvatud juhul, kui kõik nõukogu liikmed ei otsusta pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga 
ühehäälselt teisiti.  
Artikkel 6 
Kui käesolevas protokollis osutatud juhtudel Ühendkuningriik või Iirimaa on seotud nõukogu poolt 
Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise alusel võetud meetmega, siis seoses selle 
meetmega kohaldatakse kõnealuse riigi suhtes aluslepingute asjakohaseid sätteid.  
Artikkel 6a  
Ühendkuningriigi või Iirimaa suhtes ei kohaldata Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 16 alusel 
kehtestatud eeskirju üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel liikmesriikide poolt nimetatud 
lepingu kolmanda osa V jaotise 4. ja 5. peatüki reguleerimisalasse kuuluva tegevuse puhul, kui 
Ühendkuningriigi või Iirimaa suhtes ei kohaldata liidu eeskirju, mis käsitlevad õigusalast koostööd 
kriminaalasjades või politseikoostööd, mille raames tuleb järgida artikli 16 alusel kehtestatud sätteid.  
Artikkel 7  
Artiklid 3, 4 ja 4a ei piira Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni  acquis 'd käsitleva 
protokolli kohaldamist.  
Artikkel 8
 
Iirimaa võib teatada kirjalikult nõukogule oma soovist, et tema suhtes ei kohaldataks enam käesoleva 
protokolli tingimusi. Sel juhul kohaldatakse Iirimaa suhtes tavalisi lepingusätteid.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/297
Artikkel 9  
Iirimaa puhul ei kohaldata käesolevat protokolli Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 75 suhtes.ET C 83/298 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 22)  
TAANI SEISUKOHA KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
MEELDE TULETADES  12. detsembril 1992 Edinburghis Euroopa Ülemkogus kohtunud riigipeade ja 
valitsusjuhtide otsust, mis käsitles Taani poolt tõstatatud teatavaid Euroopa Liidu lepinguga seotud 
probleeme,  
OLLES TÄHELE PANNUD  Taani seisukohta kodakondsuse, majandus- ja rahaliidu, kaitsepoliitika, justiits- 
ja siseküsimuste suhtes, nagu see on sätestatud Edinburghi otsuses,  
OLLES TEADLIKUD , et õigusliku režiimi jätkumine, mis tuleneb Edinburghi otsusest, kitsendab alusle ­
pingute raames oluliselt Taani osalemist liidu olulistes koostöövaldkondades ja et liidu huvides on 
tagada  acquis ' terviklikkus vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal,  
SOOVIDES  seetõttu luua õigusraamistikku, mis võimaldaks Taanil osaleda Euroopa Liidu toimimise 
lepingu kolmanda osa V jaotises osutatud meetmete vastuvõtmisel ning tervitades Taani kavatsust 
kasutada seda võimalust, juhul kui see on kooskõlas tema põhiseaduse nõuetega,  
MÄRKIDES , et Taani ei takista teiste liikmesriikide edasise koostöö arengut meetmete suhtes, mis ei ole 
Taani jaoks siduvad,  
PIDADES SILMAS  Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni  acquis 'd käsitleva protokolli artik ­
lit 3,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
I OSA 
Artikkel 1 
Taani ei osale Euroopa Liidu toimimise leping u kolmanda osa V jaotise alusel ettepandud meetmete 
võtmisel nõukogus. Nõukogu otsuste puhul, mis tuleb vastu võtta ühehäälselt, on vajalik nõukogu 
liikmete ühehäälsus, kaasa arvamata Taani valitsuse esindajat.  
Käesoleva artikli kohaldamisel määratletakse kvalifitseeritud häälteenamust Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 238 lõike 3 kohaselt.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/299
Artikkel 2 
Taani suhtes ei ole siduv ega kohaldatav ükski Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V 
jaotise säte, ükski selle jaotise alusel võetud meede, ükski selle jaotise alusel liidu poolt sõlmitud 
rahvusvaheline leping, ükski mõnda sellist sätet tõlgendav Euroopa Liidu Kohtu otsus ega ükski selle jaotise alusel võetud muudetud meede või võetav muudetav meede; need sätted, meetmed või otsused 
ei mõjuta mingil viisil tema pädevust, õigusi ja kohustusi; need sätted, meetmed või otsused ei mõjuta 
mingil viisil ei ühenduse ega liidu  acqui s'd ega moodusta osa liidu õigusest, mida kohaldatakse Taani 
suhtes. Eelkõige on Taani suhtes jätkuvalt siduvad ja kohaldatavad liidu muudetud õigusaktid polit
­
seikoostöö ja kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas, mis on võetud vastu enne 
Lissaboni lepingu jõustumist.  
Artikkel 2a  
Käesoleva protokolli artiklit 2 kohaldatakse samuti Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 16 alusel 
kehtestatud eeskirjadele üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel liikmesriikide poolt nime ­
tatud lepingu kolmanda osa V jaotise 4. ja 5. peatüki reguleerimisalasse kuuluva tegevuse puhul.  
Artikkel 3 
Taani ei vastuta artiklis 1 osutatud meetmete finantstagajärgede eest peale institutsioonide haldusku ­
lude.  
Artikkel 4 
1. Taani otsustab kuue kuu jooksul pärast seda, kui nõukogu on võtnud käesoleva osa alusel 
meetme Schengeni  acquis ’l põhineva ettepaneku või algatuse kohta, kas ta rakendab seda meedet oma 
siseriiklikus õiguses. Kui ta otsustab seda teha, siis loob see meede kohustuse rahvusvahelise õiguse 
alusel Taani ning teiste asjaomase meetmega seotud liikmesriikide vahel.  
2. Kui Taani otsustab mitte rakendada lõikes 1 osutatud nõukogu meedet, siis asjaomase meet ­
mega seotud liikmesriigid ja Taani kaaluvad, missuguseid meetmeid võtta.  
II OSA  
Artikkel 5  
Nõukogu poolt Euroopa Liidu lepingu artikli 26 lõike 1, artikli 42 ja artiklite 43–46 valdkonnas 
võetud meetmete suhtes ei osale Taani liidu kaitsepoliitilise tähendusega otsuste ja meetmete välja ­
töötamises ning rakendamises. Seepärast ei osale Taani nende meetmete võtmisel. Taani ei takistaET C 83/300 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
teiste liikmesriikide edasise koostöö arengut sellel alal. Taani ei ole kohustatud aitama finantseerida 
sellistest meetmetest tulenevaid tegevuskulusid ega tegema liidule kättesaadavaks oma sõjalist võime ­
kust.  
Nõukogu õigusaktide puhul, mis tuleb vastu võtta ühehäälselt, on nõutav nõukogu liikmete, välja 
arvatud Taani Kuningriigi valitsuse esindaja, ühehäälsus.  
Käesoleva artikli kohaldamiseks määratletakse kvalifitseeritud häälteenamust Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 238 lõike 3 kohaselt.  
III OSA  
Artikkel 6 
Artikleid 1, 2 ja 3 ei kohaldata meetmete suhtes, mis määravad kindlaks kolmandad riigid, kelle 
kodanikel peab olema viisa liikmesriikide välispiiride ületamiseks, või ühtse viisavormiga seotud 
meetmete suhtes.  
IV OSA 
Artikkel 7 
Taani võib kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega mis tahes ajal informeerida teisi liik ­
mesriike, et ta ei soovi enam kasutada kogu käesolev at protokolli või selle osa. Sel juhul kohaldab 
Taani täielikult kõiki asjakohaseid, sel ajal kehtivaid Euroopa Liidu raames võetud meetmeid.  
Artikkel 8 
1. Taani võib kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega mis tahes ajal ning piiramata 
artiklit 7, informeerida teisi liikmesriike, et teatisele järgneva kuu esimesest kuupäevast koosneb I osa 
lisa sätetest. Sellisel juhul nummerdatakse artiklid 5–8 uuesti.  
2. Kuus kuud pärast lõikes 1 osutatud teatise jõustumist saab kogu Schengeni  acquis ja selle põhjal 
võetud meetmed, mis kuni selle ajani olid Taani jaoks siduvad rahvusvahelisest õigusest tulenevate 
kohustuste alusel, Taani jaoks siduvaks liidu õiguse alusel.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/301
LISA  
Artikkel 1  
Artikli 3 kohaselt ei osale Taani Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise alusel kavandavate meetmete 
võtmisel nõukogus. Nõukogu õigusaktide puhul, mis tuleb vastu võtta ühehäälselt, on vajalik nõukogu liikmete, välja 
arvatud Taani Kuningriigi valitsuse esindaja, ühehäälsus.  
Käesoleva artikli kohaldamisel määratletakse kvalifitseeritud häälteenamust Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 238 
lõike 3 kohaselt.  
Artikkel 2  
Artikli 1 alusel ning piiramata artiklite 3, 4 ja 8 kohaldamist, ei ole Taani jaoks siduv ega tema suhtes kohaldatav ükski 
Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise säte, ükski selle jaotise alusel võetud meede, ükski selle jaotise 
alusel liidu poolt sõlmitud rahvusvaheline leping ega ükski mõnda sellist sätet tõlgendav Euroopa Liidu Kohtu otsus; ükski 
selline säte, meede või otsus ei mõjuta mingil viisil tema pädevust, õigusi ja kohustusi; ükski selline säte, meede või otsus ei mõjuta mingil viisil ei liidu ega liidu  acquis 'd ning ei moodusta osa liidu õigusest, mida võidakse kohaldada Taani suhtes  
Artikkel 3  
1. Kolme kuu jooksul pärast nõukogule Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise kohaselt tehtud 
ettepanekut või algatust võib Taani kirjalikult teavitada nõukogu eesistujat sellest, et ta soovib osaleda kavandatava 
meetme vastuvõtmisel ja rakendamisel, misjärel Taani on õigustatud nii tegema.  
2. Kui mõistliku perioodi möödudes ei ole võimalik lõikes 1 osutatud meedet Taani osalusega vastu võtta, võib 
nõukogu sellise meetme vastu võtta vastavalt artiklile 1 ilma Taani osaluseta. Sel juhul kohaldatakse artiklit 2.  
Artikkel 4  
Taani võib mistahes ajal pärast Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise alusel võetud meetme vastu
­
võtmist teavitada nõukogu ja komisjoni, et ta kavatseb seda meedet aktsepteerida. Sellisel juhul kohaldatakse nimetatud 
lepingu artikli 331 lõike 1 sätteid  mutatis mutandis . 
Artikkel 5  
1. Käesoleva protokolli sätteid kohaldatakse Taani puhul ka nende meetmete suhtes, mis on vastu võetud või kavan ­
datud Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise kohaselt ja millega muudetakse olemasolevat meedet, mis on tema suhtes siduv.
 
2. Kui nõukogu määrab komisjoni ettepaneku põhjal siiski kindlaks, et Taani mitteosalemine olemasoleva meetme 
muudetud versioonis muudab asjaomase meetme elluviimise teiste liikmesriikide või liidu jaoks mittetoimivaks, võib ta 
esitada talle tungiva üleskutse teha artikli 3 või 4 kohane teade. Artikli 3 kohaldamisel algab kahekuuline lisaperiood 
alates nõukogu poolt sellise otsuse tegemise kuupäevast.ET C 83/302 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Kui Taani ei ole pärast kahekuulise perioodi lõppu alates nõukogu poolt otsuse tegemisest teinud artikli 3 või artikli 4 
kohast teadet, ei ole olemasolev meede tema suhtes enam siduv ja kohaldatav, välja arvatud juhul, kui ta on enne 
muutmismeetme jõustumist teinud artikli 4 kohase teate. See jõustub kas alates muutmismeetme jõustumise või kahe ­
kuulise perioodi lõppemise kuupäevast, olenevalt sellest, kumb on hilisem.  
Käesoleva lõike kohaldamisel teeb nõukogu pärast küsimuse üle täieliku arutelu pidamist otsuse kvalifitseeritud häältee ­
namusega, kusjuures hääletamisel osalevad nõukogu liikmed, kes esindavad muutmismeetme vastuvõtmises osalevaid või 
osalenud liikmesriike. Nõukogu kvalifitseeritud häälteenamust määratletakse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artikli 238 lõike 3 punktile a.  
3. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega ja komisjoni ettepaneku põhjal määrata kindlaks, et Taani vastutab 
võimalike otseste finantstagajärgede eest, mis tulenevad kohustuslikult põhjendatult ja vältimatult asjaomase riigi poolt 
olemasolevas meetmes osalemise lõpetamisest.  
4. Käesolev artikkel ei piira artikli 4 kohaldamist.  
Artikkel 6 
1. Artiklis 4 ettenähtud teatis esitatakse mitte hiljem kui 6 kuud pärast meetme lõplikku vastuvõtmist, kui nimetatud 
meede põhineb Schengeni  acquis 'l. 
Juhul kui Taani ei esita teatist vastavalt artiklitele 3 või 4 Schengeni  acquis 'l põhinevate meetmete kohta, kaaluvad 
asjaomaste meetmetega seotud liikmesriigid ja Taani, milliseid meetmeid võtta.  
2. Artiklis 3 ettenähtud teatist Schengeni  acquis 'l põhinevate meetmete suhtes loetakse pöördumatult artiklis 3 ette ­
nähtud teatiseks mistahes uue ettepaneku või algatuse suhtes, mida kavatsetakse selle meetme põhjal võtta, määral, mil see ettepanek või algatus põhineb Schengeni  acquis 'l. 
Artikkel 7 
Taani suhtes ei kohaldata Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 16 alusel kehtestatud eeskirju üksikisikute kaitse kohta 
isikuandmete töötlemisel liikmesriikide poolt nimetatud lepingu kolmanda osa V jaotise 4. ja 5. peatüki reguleerimisalasse 
kuuluva tegevuse puhul, kui Taani suhtes ei kohaldata liidu eeskirju, mis käsitlevad õigusalast koostööd kriminaalasjades 
või politseikoostööd, mille raames tuleb järgida artikli 16 alusel kehtestatud sätteid  
Artikkel 8 
Kui käesolevas osas nimetatud juhtudel on Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise alusel nõukogu 
võetud meede Taanile siduv, kohaldatakse Taani suhtes aluslepingute asjakohaseid sätteid vastava meetme kohta.  
Artikkel 9
 
Kui Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise alusel vastuvõetud meede ei ole Taani suhtes siduv, ei 
vastuta ta selle meetme finantstagajärgede eest peale institutsioonide halduskulude, välja arvatud juhul, kui kõik nõukogu 
liikmed ei otsusta pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ühehäälselt teisiti.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/303
PROTOKOLL (nr 23)  
LIIKMESRIIKIDE VÄLISSUHETE KOHTA, PIDADES SILMAS VÄLIS ­
PIIRIDE ÜLETAMIST  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
VÕTTES ARVESSE  liikmesriikide vajadust tagada oma välispiiridel tõhus kontroll, vajaduse korral koos ­
töös kolmandate riikidega,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmises sättes, mis lisatakse Euroopa Lii du lepingule ja Euroopa Liidu toimimise 
lepingule.  
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punktis b sisalduvad sätted välispiiride ületamisega 
seotud meetmete kohta ei piira liikmesriikide pädevust läbi rääkida või sõlmida lepinguid kolmandate 
riikidega, kui need lepingud respekteerivad liidu õigust ja teisi asjakohaseid rahvusvahelisi lepinguid.ET C 83/304 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 24)  
EUROOPA LIIDU LIIKMESRIIKIDE KODANIKELE 
VARJUPAIGA ANDMISE KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
ARVESTADES, ET : 
ARVESTADES , et Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõike 1 kohaselt tunnustab liit põhiõiguste hartas 
sätestatud õigusi, vabadusi ja põhimõtteid;  
ARVESTADES , et Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõike 3 kohaselt on Euroopa inimõiguste ja põhiva ­
baduste kaitse konventsiooniga tagatud põhiõigused liidu õiguse üldpõhimõtted;  
Euroopa Liidu Kohus on pädev tagama, et Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõigete 1 ja 3 tõlgendamisel 
ja kohaldamisel järgib Euroopa Liit seadust;  
VASTAVALT  Euroopa Liidu lepingu artiklile 49 peab iga Euroopa riik liidu liikmeks saamist taotledes 
respekteerima Euroopa Liidu lepingu artiklis 2 sätestatud väärtusi;  
PIDADES SILMAS , et Euroopa Liidu lepingu artikkel 7 kehtestab teatud õiguste peatamise juhul, kui 
liikmesriik neid väärtusi raskelt ja jätkuvalt rikub;  
MEELDE TULETADES , et igal liikmesriigi kodanikul on liidu kodanikuna eriline seisund ja kaitse, mille 
tagavad liikmesriigid vastavuses Euroopa Liidu toimimise lepingu II osa sätetega;  
PIDADES SILMAS , et asutamislepingud rajavad sisepiirideta ala ja annab igale liidu kodanikule õiguse 
vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil;  
SOOVIDES  takistada varjupaiga institutsiooni kasutamist teistel eemärkidel kui need, mille jaoks see on 
kavandatud;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/305
ARVESTADES, ET  käesolev protokoll respekteerib pagulasseisundit käsitleva 28. juuli 1951. aasta Genfi 
konventsiooni otstarvet ja eesmärke,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Ainus artikkel  
Arvestades põhiõiguste ja -vabaduste kaitse taset Euroopa Liidu liikmesriikides, peetakse liikmesriike 
seoses varjupaigaküsimustega kõigis juriidilistes ja praktilistes tähendustes üksteise suhtes ohututeks 
päritolumaadeks. Sellest tulenevalt võib liikmesriik teise liikmesriigi kodaniku varjupaigataotluse arvesse võtta või vastuvõetavaks kuulutada ainult järgmistel juhtudel:  
a) kui liikmesriik, mille kodanik taotleja on, võtab pärast Amsterdami lepingu jõustumist, kasutades 
inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklit 15, oma territooriumil meetmeid, mis erinevad tema kohustustest selle konventsiooni alusel;  
b) kui on algatatud Euroopa Liidu lepingu artikli 7 lõikes 1 sätestatud menetlus ja kuni nõukogu või 
vajaduse korral Euroopa Ülemkogu võtab selle suhtes vastu otsuse liikmesriigi kohta, mille 
kodanik taotleja on;  
c) kui nõukogu on vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 7 lõikele 1 vastu võtnud otsuse liikmesriigi 
kohta, mille kodanik taotleja on, või kui Euroopa Ülemkogu on vastavalt nimetatud lepingu artikli 
7 lõikele 2 vastu võtnud otsuse liikmesriigi kohta, mille kodanik taotleja on;
 
d) kui liikmesriik otsustab seda ühepoolselt teise liikmesriigi kodaniku taotluse suhtes; sel juhul 
teavitatakse viivitamatult komisjoni; taotluse käsitlemisel eeldatakse, et see on selgelt alusetu, ilma et see ükskõik millisel viisil kuidagi mõjutaks liikmesriigi otsustamisõigust.ET C 83/306 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 25)  
JAGATUD PÄDEVUSE TEOSTAMISE KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule:  
Ainus artikkel  
Kui liit on teatud valdkonnas võtnud meetmeid, hõlmab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 2 
lõikes 2 sätestatud jagatud pädevuse teostamise ulatus üksnes neid elemente, mida asjaomane liidu 
õigusakt reguleerib, ega laiene kogu valdkonnale.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/307
PROTOKOLL (nr 26)  
ÜLDHUVITEENUSTE KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  rõhutada üldhuviteenuste olulisust,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes tõlgendavates sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa 
Liidu toimimise lepingule:  
Artikkel 1 
Liidu ühised väärtused seoses üldist majandushuvi pakkuvate teenustega Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 14 tähenduses sisaldavad eelkõige järgmist:  
— riiklike, piirkondlike ja kohalike asutuste oluline roll ja laiaulatuslik suvaõigus osutada, tellida ja 
korraldada üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid nii palju kui võimalik vastavalt kasutajate 
vajadustele;  
— erinevate üldist majandushuvi pakkuvate teenuste mitmekesisus ning kasutajate vajaduste ja eelis ­
tuste erinevused, mis võivad tuleneda erinevatest geograafilistest, sotsiaalsetest või kultuurilistest 
olukordadest;  
— kõrge kvaliteet, ohutus ja vastuvõetav hind, võrdne kohtlemine ning üldise juurdepääsu ja kasu ­
tajate õiguste edendamine;  
Artikkel 2  
Aluslepingute sätted ei mõjuta mingil moel liikmesriikide pädevust osutada, tellida ja korraldada 
majandushuvi mitte pakkuvaid üldhuviteenuseid.ET C 83/308 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 27)  
SISETURU JA KONKURENTSI KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED  
ARVESTADES , et Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 määratletud siseturg hõlmab süsteemi, mis tagab, et 
konkurentsi siseturul ei kahjustata,  
ON LEPPINUD KOKKU , et: 
sel eesmärgil võtab liit vajaduse korral meetmeid aluslepingute sätete, sealhulgas Euroopa Liidu 
toimimise lepingu artikli 352 kohaselt.  
Käesolev protokoll lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/309
PROTOKOLL (nr 28)  
MAJANDUSLIKU, SOTSIAALSE JA TERRITORIAALSE 
ÜHTEKUULUVUSE KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
MEENUTADES,  et Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 sisaldub eesmärk edendada majanduslikku, sotsiaalset 
ja territoriaalset ühtekuuluvust ja solidaarsust liikmesriikide vahel ning et Euroopa Liidu lepingu 
artikli 4 lõike 2 punktis c on nimetatud ühtekuuluvus loetletud ühena liidu jagatud pädevuse 
valdkondadest,  
MEENUTADES,  et kolmanda osa XVIII jao sätted majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse 
kohta on tervikuna õiguslik alus liidu meetmete ühendamiseks ja edasiarendamiseks majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse valdkonnas, sealhulgas uue fondi loomisel,
 
MEENUTADES,  et Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 177 sätted näevad ette ühtekuuluvusfondi 
rajamise,  
MÄRKIDES,  et Euroopa Investeerimispank annab laenuks suuri ja kasvavaid summasid vaesemate 
piirkondade heaks,  
MÄRKIDES  soovi, et kokkulepped eraldiste kohta struktuurifondidest oleksid paindlikumad,  
MÄRKIDES  soovi muuta liidu osalustaset teatavate riikide programmides ja projektides,  
MÄRKIDES  ettepanekut võtta rohkem arvesse liikmesriikide suhtelist jõukust omaressursside süsteemis,  
KINNITAVAD VEEL KORD,  et majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse edendamine on liidu 
täieliku arengu ja kestva edu jaoks esmatähtis,  
KINNITAVAD VEEL KORD  oma veendumust, et struktuurifondid peaksid jätkuvalt etendama kaalukat osa 
liidu eesmärkide saavutamisel ühtekuuluvuse valdkonnas,  
KINNITAVAD VEEL KORD  oma veendumust, et Euroopa Investeerimispank peaks jätkuvalt pühendama 
enamiku oma ressurssidest majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse arendamisele, ning 
deklareerivad oma valmisolekut vaadata Euroopa Investeerimispanga kapitalivajadused läbi niipea kui 
vaja,  
LEPIVAD KOKKU,  et ühtekuuluvusfond annab liidu rahalist toetust keskkonna ning üleeuroopaliste 
võrkude alaste projektide tarvis liikmesriikides, mille rahvamajanduse kogutoodang elaniku kohta 
on väiksem kui 90 % liidu keskmisest ning millel on olemas programm artiklis 126 sätestatud 
majanduslike lähenemiskriteeriumide täitmiseks,ET C 83/310 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
DEKLAREERIVAD  oma kavatsust võimaldada suurem paindlikkus struktuurifondidest raha eraldamise 
suhtes teatavateks vajadusteks, mida ei reguleeri praegused struktuurifondide eeskirjad,  
DEKLAREERIVAD  oma valmisolekut kohandada liidu osalustaset struktuurifondide programmide ja 
projektide raames, selleks et vältida vähemjõukate liikmesriikide eelarveliste kulutuste ülemäärast 
kasvu,  
TÕDEVAD  vajadust jälgida korrapäraselt edusamme majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuu ­
luvuse saavutamise suunas ning deklareerivad oma valmisolekut uurida selles suhtes kõiki vajalikke 
meetmeid,  
DEKLAREERIVAD  oma kavatsust võtta rohkem arvesse üksikute liikmesriikide toetusvõimet omaressurs ­
side süsteemis ning läbi vaadata vahendid, et korrigeerida vähemjõukate liikmesriikide suhtes regres ­
siivseid elemente praeguses omaressursside süsteemis,  
LEPIVAD KOKKU,  et käesolev protokoll lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise 
lepingule.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/311
PROTOKOLL (nr 29)  
LIIKMESRIIKIDE AVALIK-ÕIGUSLIKU 
RINGHÄÄLINGU KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
VÕTTES ARVESSE,  et liikmesriikide avalik-õiguslik ringhääling on otseselt seotud iga ühiskonna demo ­
kraatlike, sotsiaalsete ja kultuuriliste vajadustega ning vajadusega säilitada meedia pluralism,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes tõlgendavates sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa 
Liidu toimimise lepingule.  
Aluslepingute sätted ei piira liikmesriikide pädevust rahastada avalik-õiguslikku ringhäälingut niivõrd, 
kuivõrd need summad määratakse ringhäälinguorganisatsioonidele avaliku teenuse osutamiseks, nagu 
selle teeb ülesandeks, määratleb ja korraldab iga liikmesriik, ja niivõrd, kuivõrd selline rahastamine ei 
mõjuta kaubandustingimusi ega konkurentsi liidus määral, mis oleks vastuolus üldiste huvidega, kusjuures arvesse võetakse avaliku teenuse osutamist.ET C 83/312 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 30)  
EUROOPA LIIDU PÕHIÕIGUSTE HARTA 
KOHALDAMISE KOHTA POOLA JA 
ÜHENDKUNINGRIIGI SUHTES  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
ARVESTADES , et Euroopa Liidu lepingu artiklis 6 tunnustab liit Euroopa Liidu põhiõiguste hartas 
sätestatud õigusi, vabadusi ja põhimõtteid,  
ARVESTADES , et hartat tuleb kohaldada rangelt vastavalt eespool nimetatud artiklile 6 ja harta VII 
jaotisele,  
ARVESTADES , et eespool nimetatud artiklis 6 nõutakse harta kohaldamist ja tõlgendamist Poola ja 
Ühendkuningriigi kohtute poolt ranges vastavuses nimetatud artiklis viidatud selgitustega,  
ARVESTADES , et harta hõlmab nii õigusi kui põhimõtteid,  
ARVESTADES , et harta hõlmab nii tsiviil- ja poliitilise iseloomuga sätteid kui majandusliku ja sotsiaalse 
iseloomuga sätteid,  
ARVESTADES , et hartas kinnitatakse veel kord liidus tunnustatud õigusi, vabadusi ja põhimõtteid ning 
muudetakse asjaomased õigused märgatavamaks, kuid ei looda uusi õigusi ega põhimõtteid,  
TULETADES MEELDE  Euroopa Liidu lepingu, Euroopa Liidu toimimise lepingu ja üldise liidu õiguse 
kohaseid Poola ja Ühendkuningriigi kohustusi,  
MÄRKIDES ÄRA  Poola ja Ühendkuningriigi soovi selgitada harta rakendamise teatud aspekte,  
SOOVIDES  seetõttu selgitada harta rakendamist Poola ja Ühendkuningriigi seaduste ja haldustoimin ­
gute suhtes ning selle lubatavust Poolas ja Ühendkuningriigis,  
KINNITADES VEEL KORD , et viited käesolevas protokollis harta erisätete toimimisele ei piira kuidagi 
teiste harta sätete toimimist,  
KINNITADES VEEL KORD , et käesolev protokoll ei piira harta rakendamist teiste liikmesriikide suhtes,  
KINNITADES VEEL KORD , et käesolev protokoll ei piira Euroopa Liidu lepingu, Euroopa Liidu toimimise 
lepingu ja üldise liidu õiguse kohaseid teisi Poola ja Ühendkuningriigi kohustusi,ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/313
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule:  
Artikkel 1 
1. Harta ei laienda Euroopa Liidu Kohtu ega mis tahes Poola või Ühendkuningriigi kohtu pädevust 
leida, et Poola või Ühendkuningriigi seadused, määrused ja haldussätted, -praktika või -toimingud on 
vastuolus põhiõiguste, vabaduste ja põhimõtetega, mida ta kinnitab.  
2. Eelkõige, ja kahtluse vältimiseks, sätestatakse, et miski harta IV jaotises ei anna Poola või 
Ühendkuningriigi suhtes kohaldamiseks kohtujurisdiktsiooni alla kuuluvaid õigusi, välja arvatud selles 
ulatuses, mis Poola või Ühendkuningriik on selliste õiguste osas näinud ette oma siseriiklikes õigus ­
aktides.  
Artikkel 2  
Niivõrd, kuivõrd harta säte on seotud riiklike õigusaktide ja õiguspraktikaga, kohaldatakse seda 
üksnes Poolas või Ühendkuningriigis niivõrd, kuivõrd selles sisalduvaid õigusi või põhimõtteid 
tunnustatakse Poola või Ühendkuningriigi õigusaktides või õiguspraktikas.ET C 83/314 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 31)  
HOLLANDI ANTILLIDEL RAFINEERITUD 
NAFTASAADUSTE EUROOPA LIITU IMPORTIMISE 
KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  täpsustada üksikasju kaubandussüsteemi kohta, mida kohaldatakse Hollandi Antillidel rafi ­
neeritud naftasaaduste importimisel Euroopa liidus,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Artikkel 1 
Käesolevat protokolli kohaldatakse liikmesriikides kasutamiseks imporditud naftasaaduste suhtes, mis 
kuuluvad Brüsseli nomenklatuuri rubriikidesse 27.10, 27.11, 27.12, ex 27.13 (parafiin, nafta- või 
põlevkiviõli ja parafiinijäägid) ja 27.14.  
Artikkel 2 
Liikmesriigid kohustuvad andma käesolevas protokollis sätestatud tingimustel Hollandi Antillidel 
rafineeritud naftasaadustele tollisoodustused, mis tulenevad Hollandi Antillide assotsieerimisest 
liiduga. Need sätted jäävad jõusse hoolimata sellest, milliseid päritolureegleid kohaldavad liikmesriigid.  
Artikkel 3  
1. Kui komisjon teeb liikmesriigi taotlusel või omal algatusel kindlaks, et Hollandi Antillidel 
rafineeritud naftasaaduste import liitu eespool artiklis 2 ettenähtud süsteemi kohaselt tekitab tõelisi 
raskusi ühe või mitme liikmesriigi turul, otsustab ta, et kõnealused liikmesriigid kehtestavad, suuren ­
davad või taaskehtestavad nimetatud impordile tollimaksu sellises ulatuses ja selliseks ajavahemikuks, 
nagu on vaja olukorra lahendamiseks. Selliselt kehtestatud, suurendatud või taaskehtestatud tollimak ­
sumäär ei tohi ületada samade toodete puhul kolmandate riikide suhtes kohaldatavat tollimaksu.  
2. Lõike 1 sätteid võib kohaldada igal juhul, kui Hollandi Antillidel rafineeritud naftasaaduste 
import liitu tõuseb kahe miljoni tonnini aastas.  
3. Nõukogule teatatakse otsustest, mida komisjon teeb vastavalt lõigetele 1 ja 2, kaasa arvatud 
need, mille eesmärk on liikmesriigi taotlus tagasi lükata. Nõukogu võtab selles küsimuses ükskõik millise liikmesriigi taotlusel vastutuse enda peale ja võib neid otsuseid igal ajal muuta või kehtetuks 
tunnistada.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/315
Artikkel 4 
1. Kui liikmesriik leiab, et Hollandi Antillidel rafineeritud naftasaaduste import otse või teiste 
liikmesriikide kaudu eespool artiklis 2 ettenähtud süsteemi kohaselt tekitab tema turul tõelisi raskusi 
ja et nende kõrvaldamiseks on vaja võtta viivitamata meede, võib see liikmesriik omal algatusel teha otsuse kohaldada neile importkaupadele tollimakse, mille määr ei tohi ületada samade toodete puhul 
kolmandate riikide suhtes kohaldatavat tollimaksu. Liikmesriik teatab oma otsusest komisjonile, kes 
ühe kuu jooksul otsustab, kas selle riigi meetmeid jätkatakse või tuleb need muuta või lõpetada. 
Komisjoni sellise otsuse suhtes kohaldatakse artikli 3 lõike 3 sätteid.  
2. Kui Hollandi Antillidel rafineeritud naftasaaduste import ühte või mitmesse Euroopa Liidu 
liikmesriiki otse või teiste liikmesriikide kaudu eespool artiklis 2 ettenähtud süsteemi kohaselt ületab 
ühe kalendriaasta jooksul käesoleva protokolli lisas märgitud tonnaaži, loetakse meetmed, mida see 
liikmesriik või liikmesriigid lõike 1 alusel jooksvaks aastaks võtavad, õigustatuks; kui komisjon on kinnitatud tonnaaži ületamises veendunud, võtab ta kõnealused meetmed arvesse. Niisugusel juhul hoiduvad teised liikmesriigid selle küsimuse vormikohasest esitamisest nõukogule.  
Artikkel 5 
Kui liit otsustab kohaldada naftasaadustele koguselisi piiranguid, olenemata sellest, kust need on 
imporditud, võib neid piiranguid kohaldada ka selliste Hollandi Antillidelt imporditud saaduste suhtes. Sel juhul antakse Hollandi Antillidele kolmandate riikidega võrreldes soodusrežiim.  
Artikkel 6 
1. Komisjon vaatab pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja komisjoniga ühehäälselt läbi 
artiklite 2–5 sätted, kui naftasaadustele kolmandatest riikidest ja assotsieerunud riikidest võetakse 
vastu ühine päritolumääratlus või kui kõnealuste saaduste kohta tehakse otsuseid ühise kaubandus
­
poliitika raames või kui kehtestatakse ühine energiapoliitika.  
2. Kui toimub niisugune läbivaatamine, tuleb Hollandi Antillide kasuks igal juhul säilitada sobival 
kujul ja naftasaaduste 2,5 miljoni tonnise miinimumkoguse suhtes samaväärsed soodustused.  
3. Liidu kohustused käesoleva artikli lõikes 2 nimetatud samaväärsete soodustuste suhtes võidakse 
vajaduse korral jaotada riikide vahel, võttes arvesse käesoleva protokolli lisas näidatud tonnaaži.ET C 83/316 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Artikkel 7 
Käesoleva protokolli rakendamisel vastutab komisjon Hollandi Antillidel rafineeritud naftasaaduste 
liikmesriikidesse importimise tava järgimise eest. Vastavalt komisjoni soovitatud haldustingimustele 
edastavad liikmesriigid kogu selleks vajaliku teabe komisjonile, kes hoolitseb selle levitamise eest.  
PROTOKOLLI LISA  
Hollandi Antillidel rafineeritud naftasaaduste importi Euroopa Liitu käsitleva protokolli artikli 4 lõike 2 rakendamiseks on 
kõrged lepinguosalised otsustanud, et Antillidelt imporditud naftasaaduste 2 miljoni tonnine kogus jagatakse liikmesriikide 
vahel järgmiselt: 
Saksamaa . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  625 000 tonni  
Belgia/Luksemburgi majandusliit . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  200 000 tonni  
Prantsusmaa . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 75 000 tonni  
Itaalia . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 100 000 tonni  
Madalmaad . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  1 000 000 tonniET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/317
PROTOKOLL (nr 32)  
VARA OMANDAMISE KOHTA TAANIS  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES  lahendada teatavaid konkreetseid Taaniga seotud probleeme,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmises sättes, mis lisatakse Euroopa Lii du lepingule ja Euroopa Liidu toimimise 
lepingule.  
Olenemata aluslepingute sätetest võib Taani säilitada senised õigusaktid suvemaja omandamise kohta.ET C 83/318 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 33)  
EUROOPA LIIDU TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLI 157 KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmises sättes, mis lisatakse Euroopa Lii du lepingule ja Euroopa Liidu toimimise 
lepingule.  
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 157 kohaldamisel ei loeta kutsealase sotsiaalkindlustusskeemi 
alusel saadud hüvitisi töötasuks, kui ja niivõrd kui need on seotud töötamisperioodiga enne 17. maid 
1990, välja arvatud töötajate või nende nimel nõude esitajate puhul, kes on enne seda kuupäeva 
alustanud kohtumenetlust või esitanud võrdväärse nõude sellekohase siseriikliku õiguse alusel.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/319
PROTOKOLL (nr 34)  
ERIKORRA KOHTA GRÖÖNIMAA SUHTES  
Ainus artikkel  
1. Ühise kalatoodete turu korraldusele alluvate liitu imporditavate Gröönimaalt pärinevate toodete 
režiim, kuigi see vastab ühise tur ukorralduse mehhanismidele, hõlmab vabastamist tollimaksust ja 
samaväärse toimega maksudest ning koguseliste piirangute ja samaväärse toimega meetmete puudu ­
mist, kui liidu ning Gröönimaa eest vastutava võimuorgani vahelise lepingu kohaselt liidule antud 
võimalused pääseda Gröönimaa kalastusvöönditesse liitu rahuldavad.  
2. Kõik selliste toodete impordi korraga seotud meetmed, kaasa arvatud need, mis käsitlevad 
selliste meetmete elluviimist, võetakse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 43 ette ­
nähtud menetlusele.ET C 83/320 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 35)  
PROTOKOLL IIRIMAA PÕHISEADUSE ARTIKLI 40 
LÕIKE 3 PUNKTI 3 KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmises sättes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule, Euroopa Liidu toimimise 
lepingule ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingule.  
Mitte miski aluslepingutes, Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingus või neid lepinguid 
muutvates või täiendavates lepingutes või aktides ei mõjuta Iiri põhiseaduse artikli 40 lõike 3 punkti 
3 kohaldamist Iirimaal.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/321
PROTOKOLL (nr 36)  
ÜLEMINEKUSÄTETE KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
ARVESTADES , et selleks, et korraldada üleminekut enne Lissaboni lepingu jõustumist kohaldatavate 
aluslepingute institutsioonilistelt sätetelt asjaomases leping us ette nähtud institutsioonilistele sätetele, 
on vaja kehtestada üleminekusätted,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule, Euroopa Liidu toimimise 
lepingule ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingule:  
Artikkel 1 
Käesolevas protokollis mõistetakse „aluslepingute” all Euroopa Liidu lepingut, Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingut ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut.  
I JAOTIS  
SÄTTED EUROOPA PARLAMENDI KOHTA  
Artikkel 2 
Euroopa Ülemkogu võtab vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 14 lõike 2 teisele lõigule vastu 
otsuse Euroopa Parlamendi koosseisu kindlaksmääramise kohta aegsasti enne Euroopa Parlamendi 
2009. aasta valimisi.  
Kuni 2004–2009. aastaks valitud parlamendi koosseisu volituste lõppemiseni jääb Euroopa Parla ­
mendi koosseis ja liikmete arv selliseks, nagu oli Lissaboni lepingu jõustumisel.  
II JAOTIS  
SÄTTED KVALIFITSEERITUD HÄÄLTEENAMUSE KOHTA  
Artikkel 3 
1. Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõike 4 kohaselt jõustuvad Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artikli 238 lõike 2 sätted kvalifitseeritud häälteenamuse määratlemise kohta Euroopa Ülemkogus ja 
nõukogus 1. novembril 2014.  
2. Kui 1. novembri 2014 ja 31. märtsi 2017 vahel on otsuse tegemiseks nõutav kvalifitseeritud 
häälteenamus, võib nõukogu liige nõuda, et selline otsus võetakse vastu lõikes 3 määratletud kvali ­
fitseeritud häälteenamusega. Sel juhul kohaldatakse lõikeid 3 ja 4.ET C 83/322 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
3. Ilma et see piiraks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 235 lõike 1 teise lõigu kohaldamist, 
kehtivad kuni 31. oktoobrini 2014 järgmised sätted:  
Kui Euroopa Ülemkogu ja nõukogu otsuste tegemisel on nõutav kvalifitseeritud häälteenamus, arves ­
tatakse liikmete hääli järgmiselt:  
Belgia 12  
Bulgaaria 10  
Tšehhi Vabariik 12  
Taani 7  
Saksamaa 29  
Eesti  4  
Iirimaa  7  
Kreeka 12  
Hispaania 27  
Prantsusmaa  29  
Itaalia 29  
Küpros 4  
Läti 4  
Leedu  7  Luksemburg  4  
Ungari  12  
Malta 3  
Madalmaad  13  
Austria  10 
Poola  27  
Portugal  12  
Rumeenia  14 
Sloveenia 4  
Slovakkia  7  
Soome 7  
Rootsi 10  
Ühendkuningriik  29  
Kui otsus tuleb teha aluslepingute kohaselt komisjoni ettepaneku põhjal, on otsuste vastuvõtmiseks 
vaja vähemalt 255 poolthäält, mis esindavad liikmete enamust. Muudel juhtudel tehakse otsused 
vähemalt 255 poolthäälega, mis esindavad vähemalt kaht kolmandikku liikmetest.  
Kui Euroopa Ülemkogu või nõukogu võtab õigusakti vastu kvalifitseeritud häälteenamusega, võib 
Euroopa Ülemkogu liige või nõukogu liige taotleda, et tehtaks kindlaks, kas kvalifitseeritud häältee ­
namuse moodustavad liikmesriigid esindavad vähemalt 62 % liidu elanike üldarvust. Kui see tingimus 
ei ole täidetud, jääb asjaomane õigusakt vastu võtmata.  
4. Kui aluslepingute kohaldamisel ei osale hääletamisel kõik nõukogu liikmed, nimelt juhtudel, kui 
on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 238 lõike 3 kohaselt määratletud kvalifitseeritud 
häälteenamusele, määratletakse kuni 31. oktoobrini 2014 kvalifitseeritud häälteenamust kui sedasama 
võrdelist osa arvestatud häältest ja sedasama võrdelist osa nõukogu liikmete arvust ning vajadusel kui 
sedasama protsendimäära asjaomaste liikmesriikide elanikest, mis on sätestatud käesoleva artikli 
lõikes 3.  
III JAOTIS  
SÄTTED NÕUKOGU KOOSSEISUDE KOHTA  
Artikkel 4  
Kuni Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõike 6 esimeses lõigus osutatud otsuse jõustumiseni võib 
nõukogu koos käia asjaomase lõike teises ja kolmandas lõigus sätestatud koosseisudes ja muudes 
koosseisudes, mille nimekirja on kehtestatud üldasjade nõukogu lihthäälteenamusega.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/323
IV JAOTIS  
SÄTTED KOMISJONI, SEALHULGAS LIIDU VÄLISASJADE JA JULGEOLEKUPOLIITIKA 
KÕRGE ESINDAJA KOHTA  
Artikkel 5 
Lissaboni lepingu jõustumise kuupäeval ametis olevad komisjoni liikmed jäävad ametisse kuni oma 
ametiaja lõpuni. Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ametisse nimetamise kuupäeval 
lõpeb siiski kõrge esindajaga sama kodakondsusega komisjoni liikme ametiaeg.  
V JAOTIS  
SÄTTED NÕUKOGU PEASEKRETÄRI, ÜHISE VÄLIS- JA JULGEOLEKUPOLIITIKA 
KÕRGE ESINDAJA JA NÕUKOGU ASEPEASEKRETÄRI KOHTA  
Artikkel 6 
Nõukogu peasekretäri, ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja nõukogu asepeasekretäri 
ametiaeg lõpeb Lissaboni lepingu jõustumise kuupäeval. Nõukogu nimetab peasekretäri vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 240 lõikele 2.  
VI JAOTIS
 
SÄTTED NÕUANDVATE ORGANITE KOHTA  
Artikkel 7 
Kuni Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 301 osutatud otsuse jõustumiseni on majandus- ja 
sotsiaalkomitee liikmete arv järgmine:  
Belgia 12  
Bulgaaria  12  
Tšehhi Vabariik  12  
Taani  9  
Saksamaa 24  
Eesti  7  
Iirimaa  9  
Kreeka 12  Hispaania  21 
Prantsusmaa  24 
Itaalia  24  
Küpros  6  
Läti 7  
Leedu  9  
Luksemburg  6  
Ungari  12ET C 83/324 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Malta 5  
Madalmaad 12  
Austria  12  
Poola  21  
Portugal  12  
Rumeenia  15  Sloveenia 7  
Slovakkia  9  
Soome 9  
Rootsi 12  
Ühendkuningriik  24  
Artikkel 8 
Kuni Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 305 osutatud otsuse jõustumiseni on regioonide 
komitee liikmete arv järgmine:  
Belgia 12  
Bulgaaria 12  
Tšehhi Vabariik 12  
Taani 9  
Saksamaa 24  
Eesti  7  
Iirimaa  9  
Kreeka 12  
Hispaania 21  
Prantsusmaa  24  
Itaalia 24  
Küpros 6  
Läti 7  
Leedu  9  
Luksemburg  6  Ungari  12  
Malta 5  
Madalmaad  12  
Austria  12 
Poola  21  
Portugal  12  
Rumeenia  15 
Sloveenia 7  
Slovakkia  9  
Soome 9  
Rootsi 12  
Ühendkuningriik  24  
VII JAOTIS  
ÜLEMINEKUSÄTTED ENNE LISSABONI LEPINGU JÕUSTUMIST EUROOPA LIIDU 
LEPINGU V JA VI JAOTISE ALUSEL VASTUVÕETUD ÕIGUSAKTIDE KOHTA  
Artikkel 9 
Liidu institutsioonide, organite ja asutuste poolt Euroopa Liidu lepingu alusel enne Lissaboni lepingu 
jõustumist vastuvõetud õigusaktide õiguslik toime säilib kuni asjaomaste õigusaktide kehtetuks 
tunnistamise, tühiseks tunnistamise või muutmiseni aluslepingute kohaldamisel. Sama kehtib Euroopa 
Liidu lepingu alusel liikmesriikide vahel sõlmitud konventsioonide suhtes.  
Artikkel 10  
1. Enne Lissaboni lepingu jõustumist politseikoostöö ja kriminaalasjades tehtava õigusalase 
koostöö valdkonnas vastuvõetud liidu õigusaktide puhul on üleminekumeetmena institutsioonide 
volitused asjaomase lepingu jõustumise kuupäeval järgmised: Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklilET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/325
258 põhinevaid komisjoni volitusi ei kohaldata ning Euroopa Liidu lepingu enne Lissaboni lepingu 
jõustumist kehtinud versiooni VI jaotisel põhinevad Euroopa Liidu Kohtu volitused jäävad samaks, 
isegi kui neid on aktsepteeritud asjaomase Euroopa Liidu lepingu artikli 35 lõike 2 alusel.  
2. Lõikes 1 osutatud õigusakti muutmine toob endaga kaasa asjaomases lõikes osutatud institut ­
sioonide aluslepingute kohaste volituste kohaldamise muudetud õigusakti puhul ja nende liikmesrii ­
kide osas, kelle suhtes asjaomast õigusakti kohaldatakse.  
3. Igal juhul kaotab lõikes 1 osutatud üleminekumeede kehtivuse viie aasta pärast alates Lissaboni 
lepingu jõustumist.  
4. Hiljemalt kuus kuud enne lõikes 3 osutatud üleminekuperioodi lõppu võib Ühendkuningriik 
teatada nõukogule, et ta ei aktsepteeri lõikes 1 osutatud õigusaktide puhul lõikes 1 osutatud insti ­
tutsioonide aluslepingutes sätestatud volitusi. Kui Ühendkuningriik on asjaomase teate teinud, lõpe ­
tatakse tema suhtes kõikide lõikes 1 osutatud õigusaktide kohaldamine alates lõikes 3 osutatud 
üleminekuperioodi lõppemisest. Käesolevat lõiku ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes kohaldatavate muudetud õigusaktide suhtes, nagu on osutatud lõikes 2.  
Nõukogu määrab kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku põhjal kindlaks eelnevast 
tuleneva vajaliku üleminekukorra. Ühendkuningriik ei osale selle otsuse vastuvõtmises. Nõukogu kvalifitseeritud häälteenamust määratletakse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 238 
lõike 3 punktile a.  
Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku põhjal võtta samuti vastu 
otsuse, millega määratakse kindlaks, et Ühendkuningriik vastutab vajadusel võimalike otseste finants
­
tagajärgede eest, mis tulenevad põhjendatult ja vältimatult asjaomastes õigusaktides osalemise lõpe ­
tamisest.  
5. Ühendkuningriik võib hiljem teatada igal ajal nõukogule oma soovist osaleda õigusaktides, mille 
kohaldamine on tema suhtes lõpetatud vastavalt lõike 4 esimesele lõigule. Sellisel juhul kohaldatakse 
vastavalt vajadusele kas Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni  acquis 'd käsitleva proto ­
kolli või Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes käsitleva protokolli asjakohaseid sätteid. Asjaomaste õigusaktide puhul kohaldatakse aluslepingutes 
sätestatud institutsioonide volitusi. Toimides asjakohaste protokollide alusel, püüavad liidu institut
­
sioonid ja Ühendkuningriik uuesti sisse seada Ühendkuningriigi võimalikult suures ulatuses osalemist 
liidu  acquis 's vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala valdkonnas, ilma et see mõjutaks tõsiselt  
acquis ' eri osade praktilist toimimist, järgides samas nende sidusust.ET C 83/326 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
PROTOKOLL (nr 37)  
ESTÜ ASUTAMISLEPINGU KEHTIVUSE LÕPPEMISE 
FINANTSTAGAJÄRGEDE NING SÖE JA TERASE 
TEADUSFONDI KOHTA  
KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
MEELDE TULETADES,  et kõik Euroopa Söe- ja Teraseühenduse varad ja kohustused 23. juuli 2002. aasta 
seisuga anti 24. juulil 2002 üle Euroopa Ühendusele;  
VÕTTES ARVESSE  soovi kasutada neid rahalisi vahendeid teadusuuringuteks söe- ja terasetööstusega 
seotud sektorites ning seetõttu vajadust näha sellega seoses ette teatavad erieeskirjad,  
ON LEPPINUD KOKKU  järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimi ­
mise lepingule.  
Artikkel 1 
1. Nende varade ja kohustuste netoväärtus, nagu see kajastub ESTÜ bilansis 23. juulil 2002, võttes 
arvesse likvideerimisoperatsioonidest tingitud võimalikke juurde- või mahaarvamisi, loetakse söe- ja 
terasetööstusega seotud sektorites tehtavateks teadusuuringuteks mõeldud varadeks, mida nimetatakse 
„likvideeritavaks ESTÜks”. Likvideerimise lõpuleviimisel nimetatakse neid „söe ja terase teadusfondi 
varadeks”.  
2. „Söe ja terase teadusfondiks” nimetatavatest varadest saadavat tulu kasutatakse üksnes väljaspool 
teadusuuringute raamprogrammi toimuvateks teadusuuringuteks söe- ja terasetööstusega seotud 
sektorites vastavalt käesoleva protokolli ja selle alusel vastuvõetud aktide sätetele.  
Artikkel 2 
Nõukogu võtab seadusandliku erimenetluse kohaselt pärast parlamendilt nõusoleku saamist vastu 
kõik käesoleva protokolli rakendamiseks vajalikud sätted, sealhulgas olulised põhimõtted.  
Nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga meet ­
meid, millega kehtestatakse söe ja terase teadusfondi varade haldamist käsitlevad mitmeaastased 
finantssuunised ning söe ja terase teadusfondi uurimisprogrammide tehnilised suunised.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/327
Artikkel 3  
Kui käesolevas protokollis ja selle põhjal vastuvõetud aktides ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse 
aluslepingute sätteid.ET C 83/328 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
LISADET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/329

I LISA  
EUROOPA LIIDU TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLIS 38 OSUTATUD NIMEKIRI  
1 2  
Brüsseli nomenklatuuri 
rubriigi number  Toote kirjeldus  
1. rühm  Elusloomad  
2. rühm  Liha ja söödavad rupsid  
3. rühm  Kalad, vähid ja molluskid  
4. rühm  Piimatooted; linnumunad; naturaalne mesi  
5. rühm  
05.04  Loomade (v.a kalade) sooled, põied ja maod, terved või tükeldatud  
05.15 Loomsed tooted, mujal nimetamata; rühma 1 või 3 kuuluvad inimtoiduks 
kõlbmatud surnud loomad  
6. rühm  Elavad puud jm taimed; taimesibulad, -juured jms; lõikelilled ja dekora ­
tiivne taimmaterjal  
7. rühm  Köögivili ning söödavad juured ja mugulad  
8. rühm  Söödav puuvili ja söödavad pähklid; tsitrusviljade ja melonite koor  
9. rühm  Kohv, tee ja vürtsid, v.a mate (lahter 09.03)  
10. rühm  Teravili 
11. rühm  Jahutooted; linnased ja tärklis; liimvalk (gluteen); inuliin  
12. rühm  Õliseemned ja -viljad; muud terad, seemned ja viljad; tööstuses kasuta ­
tavad ja ravimtaimed; õled ja koresööt  
13. rühm  
ex 13.03  Pektiin  
15. rühm  
15.01  Seapekk ja sulatatud searasv; sulatatud linnurasv  
15.02  Veise-, lamba- või kitserasv, sulatamata; nendest rasvadest toodetud 
küünla- või seebirasv (sh premier jus)  
15.03  Rasvasteariin, oleosteariin ja küünla- või seebisteariin; rasvaõli, oleoõli ja 
vedel küünla- või seebirasv, emulgeerimata, segamata vm viisil töötlemata  
15.04 Kala- ja mereimetajate rasvad ja õlid; rafineeritud või rafineerimata  
15.07 Taimerasvad, vedelad või tahked, toor-, rafineeritud või puhastatud  
15.12 Looma- või taimerasvad ja -õlid; hüdrogeenitud, rafineeritud või rafinee ­
rimata, edasi töötlemataET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/331
1 2  
Brüsseli nomenklatuuri 
rubriigi number  Toote kirjeldus  
15.13  Margariin, tehisrasv jm toidurasvad  
15.17  Rasvainete või looma- või taimevahade töötlemise jäätmed  
16. rühm  Liha-, kala-, vähi- ja molluskitooted  
17. rühm  
17.01  Peedi- ja roosuhkur, tahke  
17.02  Muu suhkur; suhkrusiirupid; kunstmesi (segatud naturaalse meega või 
mitte); karamell  
17.03  Melass, värvainelisandiga või mitte  
17.05  Lõhna- või värvainelisandiga suhkrud, siirupid ja melassid, v.a mis tahes 
koguses suhkrulisandiga puuviljamahlad  
18. rühm  
18.01  Kakaooad, terved või purustatud, toored või röstitud  
18.02  Kakaoubade kestad, kelmed, koored jms kakaojäägid  
20. rühm  Köögi- ja puuviljast ning teistest taimeosadest tooted  
22. rühm  
22.04  Viinamarjavirre, kääriv või mille käärimine on peatatud ilma alkoholi 
lisamata  
22.05  Vein värsketest viinamarjadest; viinamarjavirre, mille käärimine on 
peatatud alkoholi lisades  
22.07  Muud kääritatud joogid (näit õuna- ja pirnisiider, mõdu)  
ex 22.08 
ex 22.09  I lisas nimetatud põllumajandustoodetest valmistatud etüülalkohol vm 
alkohol, denatureeritud või denatureerimata, mis tahes kangusega, v.a liköörid jm alkohoolsed joogid või kombineeritud alkoholitooted (kont
­
sentraatekstraktid) jookide valmistamiseks  
22.10  Äädikas ja selle asendajad  
23. rühm  Toiduainetööstuse jäägid ja jäätmed; tööstuslikult toodetud loomasöödad  
24. rühm  
24.01  Tubakas, töötlemata, tubakajäätmed  
45. rühm  
45.01  Looduslik kork, töötlemata, purustatud, granuleeritud või jahvatatud; 
korgijäätmedET C 83/332 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
1 2  
Brüsseli nomenklatuuri 
rubriigi number  Toote kirjeldus  
54. rühm  
54.01  Toor- või töödeldud lina, ketramata; linatakud ja -jäätmed (sh harutatud 
või kohestatud riidejäätmed)  
57. rühm  
57.01  Toor- või töödeldud kanep (Cannabis sativa ), ketramata; kanepitakud ja 
-jäätmed (sh harutatud ja kohestatud riidejäätmed ja köied).ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/333
II LISA  
ÜLEMEREMAAD JA -TERRITOORIUMID, MILLE PUHUL KEHTIVAD EUROOPA LIIDU 
TOIMIMISE LEPINGU IV OSA SÄTTED  
— Gröönimaa; 
— Uus-Kaledoonia ja sõltkonnad;  
— Prantsuse Polüneesia;  
— Prantsuse Lõuna- ja Antarktika-territooriumid;  
— Wallis ja Futuna;  
— Mayotte; 
— Saint-Pierre ja Miquelon;  
— Aruba;  
— Hollandi Antillid:  
— Bonaire; — Curaçao; — Saba; — Sint Eustatius;  
— Sint Maarten;  
— Anguilla;  
— Kaimanisaared;  
— Falklandi saared;  
— Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared;  
— Montserrat;  
— Pitcairn;  
— Saint Helena ja sõltkonnad;  
— Briti Antarktise ala;  
— Briti India ookeani ala;  
— Turks ja Caicos;  
— Briti Neitsisaared;
 
— Bermuda.ET C 83/334 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
DEKLARATSIOONID,  
mis on lisatud 13. detsembril 2007 alla kirjutatud  
LISSABONI LEPINGU VASTU VÕTNUD VALITSUSTEVAHELISE 
KONVERENTSI LÕPPAKTILEET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/335

A. DEKLARATSIOONID ALUSLEPINGUTE SÄTETE KOHTA  
1. Deklaratsioon Euroopa Liidu põhiõiguste harta kohta 
Euroopa Liidu põhiõiguste harta, mis on õiguslikult siduv, kinnitab inimõiguste ja põhivabaduste 
kaitse konventsiooniga tagatud põhiõigused selliselt, nagu need tulenevad liikmesriikide ühistest 
põhiseaduslikest traditsioonidest.  
Harta ei laienda liidu õiguse reguleerimisala kaugemale senisest pädevusest, ei lisa liidule uusi päde ­
vusvaldkondi ja ülesandeid ega muuda aluslepingutes määratletud pädevust ja ülesandeid.  
2. Deklaratsioon Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõike 2 kohta  
Konverents lepib kokku, et liidu ühinemine Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konvent ­
siooniga tuleks korraldada sellisel viisil, et säiliksid liidu õiguskorra erijooned. Seoses sellega täheldab 
konverents korrapärase dialoogi olemasolu Euroopa Liidu Kohtu ja Euroopa Inimõiguste Kohtu vahel; 
seda dialoogi võiks intensiivistada, kui Euroopa Liit selle konventsiooniga ühineb.  
3. Deklaratsioon Euroopa Liidu lepingu artikli 8 kohta  
Liit arvestab oma geograafilise läheduse tõttu liiduga erisuhetes olevate väikeste riikide olukorda.  
4. Deklaratsioon Euroopa Parlamendi koosseisu kohta  
Euroopa Parlamendi lisakoht antakse Itaaliale.  
5. Deklaratsioon Euroopa Ülemkogu poliitilise heakskiidu kohta, mis 
käsitleb otsuse eelnõu Euroopa Parlamendi koosseisu kohta  
Euroopa Ülemkogu annab oma poliitilise heakskiidu aastatel 2009–2014 kestvat parlamendi 
ametiaega käsitleva otsuse muudetud eelnõule, mis põhineb Euroopa Parlamendi ettepanekul.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/337
6. Deklaratsioon Euroopa Liidu lepingu artikli 15 lõigete 5 ja 6, artikli 17 
lõigete 6 ja 7 ja artikli 18 kohta  
Valides isikuid, kellele pakutakse Euroopa Ülemkogu eesistuja, komisjoni presidendi ning liidu väli ­
sasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ametikohta, tuleks asjakohaselt arvestada vajadusega 
austada liidu ja selle liikmesriikide geograafilist ja demograafilist mitmekesisust.  
7. Deklaratsioon Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõike 4 ja Euroopa Liidu 
toimimise lepingu artikli 238 lõike 2 kohta  
Konverents deklareerib, et nõukogu võtab Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõike 4 ja Euroopa Liidu 
toimimise lepingu artikli 238 lõike 2 rakendamist käsitleva otsuse vastu Lissaboni lepingu allkirjas ­
tamise kuupäeval ja see jõustub nimetatud lepingu jõustumise kuupäeval. Otsuse eelnõu on järgmine:  
Eelnõu: nõukogu otsus  
Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõike 4 ja Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artikli 238 lõike 2 rakendamise kohta ühelt poolt alates 1. novembrist 2014 
kuni 31. märtsini 2017 ja teiselt poolt alates 1. aprillist 2017  
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, 
arvestades järgmist:  
(1) On otstarbekas võtta vastu sätteid, mis võimaldavad sujuvat üleminekut üleminekusätete proto ­
kolli artikli 3 lõikes 3 määratletud nõukogu kvalifitseeritud häälteenamust kasutavalt otsusta ­
missüsteemilt, mis on kohaldatav kuni 31. oktoobrini 2014, Euroopa Liidu lepingu artikli 16 
lõikega 4 ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 238 lõikega 2, sealhulgas asjaomase 
protokolli artikli 3 lõikes 2 määratletud erisätetega ette nähtud hääletamissüsteemile, mida 
kohaldatakse üleminekuperioodi vältel alates 1. novembrist 2014 kuni 31. märtsini 2017.  
(2) Meenutatakse, et nõukogul on tavaks teha kõik võimalikud jõupingutused kvalifitseeritud hääl ­
teenamusega vastuvõetud otsuste demokraatliku legitiimsuse tugevdamiseks,ET C 83/338 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:  
1. jagu  
Alates 1. novembrist 2014 kuni 31. märtsini 2017 kohaldatavad sätted  
Artikkel 1 
Alates 1. novembrist 2014 kuni 31. märtsini 2017, kui nõukogu liikmed, kes esindavad:  
a) vähemalt kolme neljandikku liikmesriikide elanike arvust või  
b) vähemalt kolme neljandikku liikmesriikide arvust,  
mis on vajalik blokeeriva vähemuse moodustamiseks tulenevalt Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõike 
4 esimese lõigu või Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 238 lõike 2 kohaldamisest, on vastu 
nõukogu õigusakti kvalifitseeritud häälteenamusega vastuvõtmisele, arutab nõukogu seda küsimust.  
Artikkel 2 
Nõukogu teeb arutelu käigus kõik tema võimuses oleva, et jõuda mõistliku aja jooksul ja ilma et see 
piiraks liidu õigusega sätestatud kohustuslikke tähtaegu, artiklis 1 osutatud nõukogu liikmete tõsta ­
tatud probleemide rahuldava lahenduseni.  
Artikkel 3 
Sel eesmärgil teeb nõukogu eesistuja komisjoni abiga ja arvestades nõukogu kodukorda vajalikke 
algatusi, et aidata kaasa suurema üksmeele saavutamisele nõukogus. Nõukogu liikmed osutavad 
eesistujale abi.  
2. jagu  
Alates 1. aprillist 2017 kohaldatavad sätted  
Artikkel 4  
Alates 1. aprillist 2017, kui nõukogu liikmed, kes esindavad:  
a) vähemalt 55 % liikmesriikide elanike arvust või  
b) vähemalt 55 % liikmesriikide arvust,ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/339
mis on vajalik blokeeriva vähemuse moodustamiseks tulenevalt Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõike 
4 esimese lõigu või Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 238 lõike 2 kohaldamisest, on vastu 
nõukogu õigusakti kvalifitseeritud häälteenamusega vastuvõtmisele, arutab nõukogu seda küsimust.  
Artikkel 5 
Nõukogu teeb arutelu käigus kõik tema võimuses oleva, et jõuda mõistliku aja jooksul ja ilma et see 
piiraks liidu õigusega sätestatud kohustuslikke tähtaegu, artiklis 4 osutatud nõukogu liikmete tõsta ­
tatud probleemide rahuldava lahenduseni.  
Artikkel 6 
Sel eesmärgil teeb nõukogu eesistuja komisjoni abiga ja arvestades nõukogu kodukorda vajalikke 
algatusi, et aidata kaasa suurema üksmeele saavutamisele nõukogus. Nõukogu liikmed osutavad 
eesistujale abi.  
3. jagu  
Otsuse jõustumine  
Artikkel 7 
Käesolev otsus jõustub Lissaboni lepingu jõustumise kuupäeval.  
8. Deklaratsioon praktiliste meetmete kohta, mis tuleb võtta Lissaboni 
lepingu jõustumisel seoses Euroopa Ülemkogu ja välisasjade nõukogu 
eesistumisega  
Juhul kui Lissaboni leping jõustub pärast 1. jaanuari 2009, kutsub konverents ühelt poolt sellel hetkel 
kuuekuulist eesistumist teostava liikmesriigi pädevaid asutusi ja teiselt poolt Euroopa Ülemkogu 
eesistujaks valitavat isikut ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgeks esindajaks nimetatavat 
isikut üles võtma järgmist kuuekuulist eesistumist teostava liikmesriigiga konsulteerides konkreetseid 
vajalikke meetmeid, mis võimaldavad Euroopa Ülemkogu ja välisasjade nõukogu eesistumise sisuliste 
ja korralduslike aspektide sujuvat üleminekut.ET C 83/340 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
9. Deklaratsioon Euroopa Liidu lepingu artikli 16 lõike 9 kohta seoses 
nõukogu eesistumise teostamist käsitleva Euroopa Ülemkogu otsusega 
Konverents deklareerib, et nõukogu peaks alustama nõukogu eesistuja ametikoha täitmist käsitleva 
otsuse rakenduskorda kehtestava otsuse ettevalmistamist niipea, kui Lissaboni lepingule on alla 
kirjutatud, ning kiitma selle poliitilisel tasandil heaks kuue kuu jooksul. Euroopa Ülemkogu otsuse eelnõu, mis võetakse vastu nimetatud lepingu jõustumise kuupäeval, on järgmine:  
Eelnõu: Euroopa Ülemkogu otsus nõukogu  
eesistumise teostamise kohta  
Artikkel 1 
1. Nõukogu, välja arvatud selle välisasjade koosseisu eesistujaks on 18-kuulise perioodi vältel 
eelnevalt määratud kolmest liikmesriigist koosnevad rühmad. Rühmad koostatakse liikmesriikide 
vahelise võrdse rotatsiooni alusel, võttes arvesse nende mitmekesisust ja geograafilist tasakaalu liidus.  
2. Iga asjaomase rühma liige on kordamööda iga nõukogu koosseisu, välja arvatud välisasjade 
nõukogu eesistujaks ühe kuuekuulise perioodi vältel. Teised rühma liikmed abistavad eesistujat kõigis 
tema kohustustes ühise programmi alusel. Rühma liikmed võivad omavahel otsustada kohaldada 
teistsugust korda.  
Artikkel 2 
Liikmesriikide valitsuste alaliste esindajate komitee eesistujaks on üldasjade nõukogu eesistujaks oleva 
liikmesriigi esindaja.  
Poliitika ja julgeolekukomitee eesistujaks on liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja 
esindaja.  
Nõukogu eri koosseisude, välja arvatud välisasjade nõukogu ettevalmistavate organite eesistujaks on 
asjaomase koosseisu eesistujaks olev rühma liige, välja arvatud juhul, kui vastavalt artiklile 4 otsus
­
tatakse teisiti.  
Artikkel 3 
Üldasjade nõukogu tagab koostöös komisjoniga nõukogu eri koosseisude kooskõlastatud ja järjepi ­
deva töö mitmeaastaste programmide raames. Eesistujaks olevad liikmesriigid võtavad nõukogu 
peasekretariaadi abiga kõik vajalikud meetmed nõukogu töö korraldamiseks ja tõrgeteta toimimiseks.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/341
Artikkel 4 
Nõukogu võtab vastu otsuse, millega kehtestatakse käesoleva otsuse rakendusmeetmed.  
10. Deklaratsioon Euroopa Liidu lepingu artikli 17 kohta  
Konverents leiab, et kui komisjoni koosseisu ei kuulu enam kõikide liikmesriikide kodanikud, peaks 
komisjon pöörama erilist tähelepanu täieliku läbipaistvuse tagamise vajadusele suhetes kõigi liikmes ­
riikidega. Seega peaks komisjon pidama tihedalt sidet kõikide liikmesriikidega, sõltumata sellest, kas 
konkreetse riigi kodanik on ametis komisjoni liikmena või mitte, ning pöörama selles kontekstis 
erilist tähelepanu vajadusele jagada teavet ning konsulteerida kõikide liikmesriikidega.  
Konverents leiab samuti, et komisjon peaks võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada kõikide liik ­
mesriikide, sealhulgas nende liikmesriikide, kelle kodanik ei ole ametis komisjoni liikmena, poliitilise, sotsiaalse ja majandusliku olukorra täielik arvessevõtmine. Nimetatud meetmed peaksid tagama selliste liikmesriikide olukorra arvessevõtmise muu hulgas asjakohase organisatsioonilise korralduse 
vastuvõtmise kaudu.  
11. Deklaratsioon Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõigete 6 ja 7 kohta  
Konverents on seisukohal, et vastavalt aluslepingute sätetele on Euroopa Parlamendil ja Euroopa 
Ülemkogul ühine vastutus Euroopa Komisjoni presidendi valimisteni viiva protsessi sujuva kulgemise 
eest. Enne Euroopa Ülemkogu otsust viivad Euroop a Parlamendi ja Euroopa Ülemkogu esindajad 
seega läbi vajalikud konsultatsioonid kõige sobivamaks peetavas raamistikus. Need konsultatsioonid 
keskenduvad komisjoni presidendi ametikohale kandideerijate taustale, võttes arvesse Euroopa Parla
­
mendi valimisi kooskõlas artikli 17 lõike 7 esimese lõiguga. Selliste konsultatsioonide korra võib 
kindlaks määrata sobival ajal Euroopa Parlamendi ja Euroopa Ülemkogu ühisel kokkuleppel.  
12. Deklaratsioon Euroopa Liidu lepingu artikli 18 kohta  
1. Konverents deklareerib, et ettevalmistava töö käigus, mis eelneb välisasjade ja julgeolekupoliitika 
kõrge esindaja ametisse määramisele vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 18 ja üleminekusätete 
protokolli artiklile 5, mis peaks toimuma Lissaboni lepingu jõustumise kuupäeval, ning kelle ametiaeg 
kestab alates asjaomasest kuupäevast kuni sellel kuupäeval ametis oleva komisjoni ametiaja lõpuni, 
luuakse asjakohased kontaktid Euroopa Parlamendiga.  
2. Konverents tuletab lisaks meelde, et välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja, kelle 
ametiaeg algab 2009. aasta novembris järgmise komisjoniga samal ajal ja kestab sama ajavahemiku, määratakse ametisse vastavalt Euroopa Liidu lep ingu artiklite 17 ja 18 sätetele.ET C 83/342 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
13. Deklaratsioon ühise välis- ja julgeolekupoliitika kohta 
Konverents rõhutab, et Euroopa Liidu lepingu ühist välis- ja julgeolekupoliitikat, sealhulgas liidu 
välisasjade ja ühise julgeolekupoliitika kõrge esindaja ametikoha loomist ning ühise välisteenistuse 
loomist käsitlevad sätted ei mõjuta liikmesriikide praegust vastutust nende välispoliitika kujundamise ja teostamise eest ega nende riiklikku esindatust kolmandates riikides ja rahvusvahelistes organisat
­
sioonides.  
Konverents tuletab samuti meelde, et ühist julgeoleku- ja kaitsepoliitikat reguleerivad sätted ei mõjuta 
liikmesriikide julgeoleku- ja kaitsepoliitika eripära.  
Ta rõhutab, et Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide jaoks jäävad siduvaks Ühinenud Rahvaste Orga ­
nisatsiooni põhikirja sätted ning eelkõige Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Julgeolekunõukogu ja selle liikmete peamine vastutus rahvusvahelise rahu ja julgeoleku säilitamise eest.  
14. Deklaratsioon ühise välis- ja julgeolekupoliitika kohta 
Lisaks Euroopa Liidu lepingu artikli 24 lõikes 1 viidatud erieeskirjadele ja -menetlustele rõhutab 
konverents, et sätted, mis käsitlevad ühist välis- ja julgeolekupoliitikat, sealhulgas seoses liidu välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja Euroopa välisteenistusega, ei mõjuta liikmesriikide praegust õiguslikku alust, vastutust ja volitusi seoses nende välispoliitika kujundamise ja teostamisega, nende 
riiklikku diplomaatilist teenistust, suhteid kolmandate riikidega ja osalemist rahvusvahelistes organi
­
satsioonides, sealhulgas liikmesriigi liikmelisust ÜRO Julgeolekunõukogus.  
Konverents märgib ka, et ühist välis- ja julgeolekupoliitikat käsitlevad sätted ei anna komisjonile uut 
pädevust otsuste algatamiseks ega suurenda Euroopa Parlamendi rolli.  
Konverents tuletab samuti meelde, et ühist julgeoleku- ja kaitsepoliitikat hõlmavad sätted ei mõjuta 
liikmesriikide julgeoleku- ja kaitsepoliitika eripära.  
15. Deklaratsioon Euroopa Liidu lepingu artikli 27 kohta  
Konverents deklareerib, et niipea kui Lissaboni leping on alla kirjutatud, peaksid nõukogu peasekretär, 
ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja, komisjon ja liikmesriigid alustama ettevalmistusi 
Euroopa välisteenistuse loomiseks.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/343
16. Deklaratsioon Euroopa Liidu lepingu artikli 55 lõike 2 kohta  
Konverents leiab, et võimalus aluslepingute tõlkimiseks artikli 55 lõikes 2 nimetatud keeltesse aitab 
kaasa lepingu artikli 3 lõike 3 neljandas lõigus sätestatud eesmärgi – austada liidu rikkalikku kultuu ­
rilist ja keelelist mitmekesisust – täitmisele. Selles kontekstis kinnitab konverents, et liit väärtustab 
Euroopa kultuurilist mitmekesisust ja jätkab erilise tähelepanu pööramist nendele ja teistele keeltele.  
Konverents soovitab, et liikmesriigid, kes soovivad artikli 55 lõikes 2 osutatud võimalust kasutada, 
teataksid kuue kuu jooksul alates Lissaboni lepingu allkirjastamisest nõukogule keele või keeled, 
millesse asjaomane leping tõlgitakse.  
17. Deklaratsioon ülimuslikkuse kohta  
Konverents tuletab meelde, et vastavalt Euroopa Liidu Kohtu väljakujunenud praktikale on alusle ­
pingud ja liidu poolt aluslepingute alusel vastu võetud õigusaktid liikmesriikide õiguse suhtes ülimus ­
likud nimetatud kohtupraktikaga kehtestatud tingimustel.  
Lisaks on konverents otsustanud käesolevale lõppaktile lisada nõukogu õigustalituse arvamuse doku ­
mendis 11197/07 (JUR 260) esitatud kujul:  
„Nõukogu õigustalituse arvamus 
22. juuni 2007  
Euroopa Kohtu kohtupraktikast tulenevalt on ühenduse õiguse ülimuslikkus üks ühenduse õiguse aluspõhimõt ­
teid. Euroopa Kohtu arvates kuulub asjaomane põhimõte Euroopa Ühenduse ainulaadse olemuse juurde. 
Asjaomase väljakujunenud kohtupraktika esimese kohtuotsuse ajal (15. juuli 1964. aasta otsus kohtuasjas 
6/64: Costa v. ENEL) (  1 ) asutamisleping ülimuslikkust ei maininud. Nii on see ka praegu. Asjaolu, et tulevane 
leping ülimuslikkuse põhimõtet ei sisalda, ei muuda kuidagi põhimõtte olemasolu ega Euroopa Kohtu kehtivat 
kohtupraktikat.  
___________  
( 1 ) „… tuleneb, et asutamislepingu kui iseseisva õigusallika alusel loodud õigusele ei saa kohus selle õiguse erilise ja ainulaadse 
olemuse tõttu eelistada mis tahes siseriiklikke õigusnorme, ilma et see õigus minetaks ühenduse õigusele omase olemuse ja ilma et 
seataks kahtluse alla ühenduse enda õiguslik alus. ”” 
18. Deklaratsioon pädevuse piiritlemise kohta  
Konverents rõhutab, et vastavalt Euroopa Liidu lep ingus ja Euroopa Liidu toimimise lepingus sätes ­
tatud süsteemile pädevuse jaotamiseks liidu ja liikmesriikide vahel kuulub mis tahes pädevus, mida ei ole aluslepingutega antud liidule, liikmesriikidele.ET C 83/344 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Kui aluslepingud annavad liidule teatud valdkonnas liikmesriikidega jagatud pädevuse, teostavad 
liikmesriigid oma pädevust ainult niivõrd, kuivõrd liit ei ole oma pädevust teostanud või on otsus ­
tanud selle teostamise lõpetada. Viimati nimetatud olukord tekib, kui asjakohased ELi institutsioonid 
on otsustanud õigusakti kehtetuks tunnistada, eelkõige eesmärgiga tagada subsidiaarsuse ja proport ­
sionaalsuse põhimõtte pidev kohaldamine. Nõukogu võib ühe või enama liikme (liikmesriikide esin ­
dajate) algatusel ning kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 241 taotleda komisjonilt ettepanekute esitamist õigusakti kehtetuks tunnistamiseks. Konverents tervitab komisjoni avaldust selle kohta, et ta pöörab nendele taotlustele erilist tähelepanu.  
Samamoodi võivad valitsustevahelisel konverentsil kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajad 
võtta vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 48 lõigetes 2–5 sätestatud tavalisele läbivaatamismenet
­
lusele vastu otsuse muuta liidu aluslepinguid, sealhulgas kas suurendada või vähendada nimetatud 
lepingutega liidule antud pädevust.  
19. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 8 kohta  
Konverents lepib kokku, et oma üldistes jõupingutustes naiste ja meeste ebavõrdsuse kaotamisel on 
liidu eesmärk mitme eri poliitika kaudu tõkestada igasugust perevägivalda. On asjakohane, et liik ­
mesriigid võtaksid kõik vajalikud meetmed, et hoida ära selliseid kuritegusid, karistada nende toime ­
panemise eest ning toetada ja kaitsta nende ohvreid.  
20. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 16 kohta  
Konverents deklareerib, et kui artikli 16 alusel vastuvõetavad isikuandmete kaitset käsitlevad eeskirjad 
võivad otseselt mõjutada riigi julgeolekut, tuleb seda nõuetekohaselt arvesse võtta. Konverents 
meenutab, et praegu kohaldatavad õigusaktid (vt eelkõige direktiivi 95/46/EÜ) sisaldavad selles 
osas konkreetseid erandeid.  
21. Deklaratsioon isikuandmete kaitse kohta kriminaalasjades tehtava 
õigusalase koostöö ja politseikoostöö valdkonnas  
Konverents tunnistab, et kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö ja politseikoostöö valdkonnas 
võivad nende valdkondade erilise laadi tõttu osutuda vajalikuks Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artikli 16 kohased erieeskirjad, mis käsitlevad üksikisikute kaitset isikuandmete töötlemisel ja selliste 
andmete vaba liikumist.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/345
22. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 48 ja 79 
kohta 
Konverents leiab, et juhul kui artikli 79 lõikel 2 põhinev seadusandliku akti eelnõu mõjutaks liik ­
mesriigi sotsiaalkindlustussüsteemi olulisi põhimõtteid, kaasa arvatud selle reguleerimisala, kulu- või 
finantsstruktuuri, või mõjutaks selle süsteemi finantstasakaalu, nagu on sätestatud artikli 48 teises lõigus, tuleb nõuetekohaselt arvesse võtta asjaomase liikmesriigi huvisid.  
23. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 48 teise lõigu 
kohta 
Konverents tuletab meelde, et sellisel juhul teeb Euroopa Ülemkogu vastavalt Euroopa Liidu lepingu 
artikli 15 lõikele 4 oma otsuse konsensuse alusel.  
24. Deklaratsioon Euroopa Liidu õigussubjektsuse kohta  
Konverents kinnitab, et asjaolu, et Euroopa Liit on juriidiline isik, ei võimalda liidul mingil moel 
õigusakte vastu võtta ega tegutseda viisil, mis ületab talle liikmesriikide poolt aluslepingutega antud 
pädevust. 
25. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 75 ja 215 
kohta 
Konverents meenutab, et põhiõiguste ja -vabaduste austamine tähendab eelkõige, et pööratakse 
piisavat tähelepanu sellele, et kaitsta ja austada asjakohaste füüsiliste isikute ja üksuste õigust seadu
­
sega ettenähtud tagatistele. Sel eesmärgil ja selleks, et tagada füüsilisele isikule või üksusele piiravaid 
meetmeid määravate otsuste põhjalik kohtulik läbivaatamine, peavad sellised otsused põhinema 
selgetel ja kindlaksmääratud kriteeriumidel. Need kriteeriumid tuleks kohandada iga piirava meetme 
eripärale.  
26. Deklaratsioon liikmesriigi mitteosalemise kohta Euroopa Liidu 
toimimise lepingu kolmanda osa V jaotisel põhinevas meetmes  
Konverents deklareerib, et kui liikmesriik otsustab mitte osaleda Euroopa Liidu toimimise lepingu 
kolmanda osa V jaotisel põhinevas meetmes, toimub nõukogus põhjalik arutelu asjaomase liikmes ­
riigi selles meetmes mitteosalemise mõju ja võimalike tagajärgede üle.  
Lisaks võib iga liikmesriik kutsuda komisjoni üles olukorda läbi vaatama Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 116 alusel.  
Eelnevad lõigud ei piira liikmesriigi võimalust pöörduda selles küsimuses Euroopa Ülemkogu poole.ET C 83/346 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
27. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 85 lõike 1 teise 
lõigu kohta  
Konverents leiab, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 85 lõike 1 teises lõigus osutatud 
määrustes peaks arvesse võtma kriminaalmenetluse alustamist käsitlevaid siseriiklikke eeskirju ja 
tavasid. 
28. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 98 kohta  
Konverents märgib, et artikli 98 sätteid kohaldatakse vastavalt kehtivale tavale. Mõistet „meetmed[, 
mis] on vajalikud, et kompenseerida Saksamaa jagamisest põhjustatud majanduslikku mahajäämust sellest jagamisest mõjutatud liitvabariigi mõne piirkonna majanduses” tõlgendatakse vastavalt olema
­
solevale Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktikale.  
29. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 
punkti c kohta  
Konverents märgib, et artikli 107 lõike 2 punkti c tõlgendatakse vastavalt olemasolevale Euroopa 
Liidu Kohtu kohtupraktikale, mis käsitleb Saksamaa jagamisest mõjutatud Saksamaa Liitvabariigi teatud piirkondadele abi andmist käsitletavate sätete kohaldamist.  
30. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 kohta  
Artikli 126 suhtes kinnitab konverents, et kasvupotentsiaali suurendamine ja usaldusväärse eelarve
­
seisundi kindlustamine on liidu ja selle liikmesriikide majandus- ja eelarvepoliitika kaks tugisammast. Stabiilsuse ja kasvu pakt on oluline vahend nende eesmärkide saavutamiseks.  
Konverents kinnitab veel kord võetud kohustusi seoses stabiilsuse ja kasvu pakti käsitlevate sätete kui 
liidu liikmesriikide eelarvepoliitikate kooskõlastamise raamistikuga.  
Konverents kinnitab, et reeglitel põhinev süsteem on kohustuste täitmise ja kõikide liikmesriikide 
võrdse kohtlemise parim tagatis.  
Konverents kinnitab veel kord oma pühendumist Lissaboni strateegia eesmärkidele: töökohtade 
loomine, struktuurireformid ja sotsiaalne ühtekuuluvus.
 
Liidu eesmärk on tasakaalustatud majanduskasv ja hindade stabiilsus. Majandus- ja eelarvepoliitikad 
peavad seega seadma õiged prioriteedid majandusreformide, innovatsiooni, konkurentsivõime ja 
erainvesteeringute ning -tarbimise suurenemise suunas aeglase majanduskasvu perioodidel. Viimast 
tuleb silmas pidada eelarveliste otsuste tegemisel siseriiklikul ja liidu tasandil, eelkõige avaliku sektoriET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/347
tulude ja kulude ümberstruktureerimise kaudu, samal ajal kooskõlas aluslepingute ning stabiilsuse ja 
kasvu paktiga eelarvedistsipliini järgides.  
Liikmesriikide ees seisvad eelarvelised ja majanduslikud ülesanded rõhutavad usaldusväärse eelarve ­
poliitika tähtsust kogu majandustsükli ulatuses.  
Konverents nõustub, et liikmesriigid peaksid aktiivselt kasutama majanduse taastumise perioode oma 
eelarve konsolideerimiseks ning eelarveseisundi parandamiseks. Selle eesmärk on saavutada järk- 
järgult eelarve ülejääk headel aegadel, mis loob võimaluse majanduslangusega toime tulemiseks 
ning aitab seega kaasa riigi rahanduse pikaajalisele stabiilsusele.  
Liikmesriigid ootavad komisjoni võimalikke ettepanekuid stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise 
tugevdamise ja selgitamise kohta ning liikmesriikide edasist panust sellesse. Liikmesriigid võtavad 
kõik vajalikud meetmed oma majanduse kasvupotentsiaali suurendamiseks. Parem majanduspoliitika 
kooskõlastamine võiks selle eesmärgi täitmist toetada. Käesoleva deklaratsiooni kohaldamine ei 
mõjuta stabiilsuse ja kasvu pakti alaseid edasisi arutelusid.  
31. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 156 kohta  
Konverents kinnitab, et artiklis 156 kirjeldatud poliitikavaldkonnad kuuluvad oma põhiolemuselt 
liikmesriikide pädevusse. Vastavalt käesolevale artiklile on liidu tasandil võetavad soodustavad meetmed ja meetmed koordineerimise edendamiseks üksteist vastastikku täiendavad. Nende eesmär
­
giks on tugevdada liikmesriikidevahelist koostööd, mitte ühtlustada siseriiklikke süsteeme. Need ei 
mõjuta liikmesriikides kehtivaid tööturu osapoolte vastutusega seotud garantiisid ja tavasid.  
Käesolev deklaratsioon ei piira liidule pädevust andvaid aluslepingute sätteid, sealhulgas sotsiaalvald ­
konnas.  
32. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 168 lõike 4 
punkti c kohta  
Konverents deklareerib, et artikli 168 lõike 4 punkti c kohaldamisel vastuvõetavad meetmed peavad 
arvestama ühiseid ohutusprobleeme ning seadma eesmärgiks kõrgete kvaliteedi- ja ohutusnõuete 
kehtestamise, juhul kui siseturgu mõjutavad siseriiklikud nõuded takistavad inimeste tervise kõrgeta ­
semelise kaitse saavutamist.ET C 83/348 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
33. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 174 kohta  
Konverents on seisukohal, et artiklis 174 toodud viide saartele võib hõlmata saareriike tervikuna, kui 
on täidetud vajalikud tingimused.  
34. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 179 kohta  
Konverents lepib kokku, et liidu tegevus teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse valdkonnas võtab 
arvesse liikmesriikide teaduspoliitika põhisuundumusi ja -valikuid.  
35. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 194 kohta  
Konverents on seisukohal, et artikkel 194 ei mõjuta liikmesriikide õigust rakendada energiavarustuse 
tagamiseks vajalikke meetmeid artiklis 347 sätestatud tingimuste kohaselt.  
36. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 kohta 
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alaga seotud rahvusvaheliste 
lepingute üle läbirääkimiste pidamise ja nende sõlmimise kohta liikmes- 
riikide poolt  
Konverents kinnitab, et liikmesriigid võivad pidada läbirääkimisi ja sõlmida lepinguid kolmandate 
riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega III osa V jaotise 3., 4. ja 5. peatükiga hõlmatud vald ­
kondades, kui need lepingud on kooskõlas liidu õigusega.  
37. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 222 kohta  
Ilma et see piiraks liidu vastuvõetud meetmete rakendamist tema solidaarsuskohustuste järgimisel 
liikmesriigi suhtes, mis on langenud terrorirünnaku, loodusliku või inimese poolt tekitatud katastroofi 
ohvriks, ei ole ükski artikli 222 säte kavandatud mõjutama teise liikmesriigi õigust valida kõige 
sobivamad vahendid oma solidaarsuskohustuse täitmiseks nimetatud liikmesriigi suhtes.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/349
38. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 252 kohta, mis 
käsitleb Euroopa Kohtu kohtujuristide arvu  
Konverents deklareerib, et kui Euroopa Kohus vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 252 
esimesele lõigule taotleb kohtujuristide arvu suurendamist kolme koha võrra (kaheksa asemel 
üksteist), nõustub nõukogu ühehäälselt seda arvu suurendama.  
Sellisel juhul lepib konverents kokku, et Poola saab alalise kohtujuristi koha, nagu juba praegu on 
Saksamaal, Prantsusmaal, Itaalial, Hispaanial ja Ühendkuningriigil, ega osale enam rotatsioonisüs ­
teemis, samal ajal kui kehtiva rotatsioonisüsteemi alusel roteeruvad kolme asemel viis kohtujuristi.  
39. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohta  
Konverents võtab arvesse komisjoni kavatsust jätkata finantsteenuste alal delegeeritud õigusaktide 
eelnõude ettevalmistamisel konsulteerimist liikmesriikide määratud asjatundjatega vastavalt oma välja ­
kujunenud tavale.  
40. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 329 kohta  
Konverents deklareerib, et liikmesriigid võivad tõhustatud koostöö loomise taotluse esitamisel 
märkida, kas nad soovivad juba selles staadiumis kohaldada artiklit 333, mis näeb ette kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamise korra laiendamise või seadusandliku tavamenetluse kasutamise.  
41. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 352 kohta  
Konverents kinnitab, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 352 lõikes 1 osutatud liidu eesmärgid 
on Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõigetes 2 ja 3 ning samuti nimetatud lepingu artikli 3 lõikes 5 
sätestatud eesmärgid, mis puudutavad Euroopa Liidu toimimise lepingu viiendas osas käsitletud 
välistegevust. Seetõttu on välistatud, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 352 põhineva meet
­
mega püütakse saavutada üksnes Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõikes 1 sätestatud eesmärke. Seoses 
sellega märgib konverents, et vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 31 lõikele 1 ei saa ühise välis- ja 
julgeolekupoliitika valdkonnas vastu võtta seadusandlikke akte.ET C 83/350 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
42. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 352 kohta  
Konverents rõhutab, et vastavalt Euroopa Liidu Kohtu väljakujunenud kohtupraktikale ei saa Euroopa 
Liidu toimimise lepingu artikkel 352, mis on volituste andmise põhimõttel põhineva institutsioonilise 
süsteemi lahutamatu osa, olla aluseks liidu volituste reguleerimisala laiendamisele väljapoole alusle ­
pingute sätetega, eelkõige liidu ülesandeid ja tegevust määratlevate sätetega kehtestatud üldraamis ­
tikku. Ühelgi juhul ei saa artiklit 352 kasu tada selliste sätete vastuvõtmiseks, millega võiks sisuliselt 
muuta aluslepinguid selleks sätestatud menetlust järgimata.  
43. Deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 355 lõike 6 
kohta  
Kõrged lepinguosalised lepivad kokku, et Euroopa Ülemkogu võtab artikli 355 lõike 6 kohaldamisel 
vastu otsuse, millega muudetakse Mayotte'i staatust liidu suhtes, muutes selle territooriumi artikli 355 
lõike 1 ja artikli 349 mõistes äärepoolseimaks piirkonnaks, kui Prantsuse ametivõimud teavitavad 
Euroopa Ülemkogu ja komisjoni, et praegu toimuv saare sisestaatuse areng lubab seda teha.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/351
B. DEKLARATSIOONID ALUSLEPINGUTELE LISATUD PROTOKOLLIDE 
KOHTA 
44. Deklaratsioon Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni  
acquis 'd käsitleva protokolli artikli 5 kohta  
Konverents märgib, et kui liikmesriik on vastavalt Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni  
acquis 'd käsitleva protokolli artikli 5 lõikele 2 teatanud oma soovist mitte osaleda ettepanekus või 
algatuses, võib teatamise igal ajal enne Schengeni  acquis 'l põhineva meetme vastuvõtmist tagasi võtta.  
45. Deklaratsioon Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni  
acquis 'd käsitleva protokolli artikli 5 lõike 2 kohta  
Konverents deklareerib, et juhul kui Ühendkuningriik või Iirimaa teatab nõukogule oma kavatsusest 
mitte osaleda meetmes, mis põhineb Schengeni  acquis 'l, millest ta osa võtab, toimub nõukogus 
põhjalik arutelu asjaomase liikmesriigi asjaomases meetmes mitteosalemise võimalike tagajärgede 
kohta. Nõukogu arutelu peaks juhinduma komisjoni antud suunistest, mis käsitlevad ettepaneku ja Schengeni  acquis ' vahelist seost.  
46. Deklaratsioon Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni  
acquis 'd käsitleva protokolli artikli 5 lõike 3 kohta  
Konverents tuletab meelde, et kui nõukogu selle küsimuse esimese sisulise arutelu järel otsust vastu ei 
võta, võib komisjon esitada neljakuulise tähtaja jooksul muudetud ettepaneku täiendavaks sisuliseks läbivaatamiseks nõukogus.  
47. Deklaratsioon Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni  
acquis 'd käsitleva protokolli artikli 5 lõigete 3, 4 ja 5 kohta
 
Konverents märgib, et Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni  acquis 'd käsitleva protokolli 
artikli 5 lõigetes 3, 4 või 5 osutatud otsuses määratletavad tingimused võivad kindlaks määrata, et 
asjaomane liikmesriik vastutab võimalike otseste finantstagajärgede eest, mis tulenevad põhjendatult 
ja vältimatult kas osaliselt või täielikult asjaomase protokolli artikli 4 kohaselt nõukogu poolt vastu 
võetud otsuses osutatud  acquis 's osalemise lõpetamisest.ET C 83/352 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
48. Deklaratsioon, mis käsitleb protokolli Taani kohta  
Konverents märgib, et Taani deklareerib, et õigusaktide puhul, mille nõukogu kas üksi või koos 
Euroopa Parlamendiga kavatseb vastu võtta ning mis sisaldavad nii sätteid, mis Taanit puudutavad, 
kui ka sätteid, mis Taanit ei puuduta, kuna nende õigusliku aluse suhtes kohaldatakse Taanit käsitleva 
protokolli I osa, ei kasuta Taani oma hääleõigust takistamaks vastu võtmast sätteid, mida Taani suhtes ei kohaldata.  
Lisaks sellele märgib konverents, et lähtuvalt konverentsi deklaratsioonist artikli 222 kohta dekla
­
reerib Taani, et Taani osalemine toimingutes ja õigusaktides, mis põhinevad artiklil 222, toimub vastavalt Taani seisukohta käsitleva protokolli I ja II osale.  
49. Deklaratsioon Itaalia kohta  
Konverents võtab arvesse, et Euroopa Majandusühenduse asutamislepingule 1957. aastal lisatud 
protokollil Itaalia kohta, mida muudeti Euroopa Liidu lepingu vastuvõtmisel, on järgmine sisu:  
„KÕRGED LEPINGUOSALISED,  
SOOVIDES lahendada teatavaid konkreetseid Itaaliaga seotud probleeme,  
ON KOKKU LEPPINUD järgmistes sätetes, mis lisatakse käesolevale lepingule:  
ÜHENDUSE LIIKMESRIIGID  
VÕTAVAD ARVESSE, et Itaalia valitsus viib ellu kümne aasta pikkust majandusliku laienemise 
programmi, millega on kavas parandada Itaalia majanduse struktuuri tasakaalustamatusest tingitud 
olukorda, eelkõige varustades Lõuna-Itaalia ja Itaalia saarte vähemarenenud piirkonnad infrastruktuu
­
riga ning luues tööpuuduse likvideerimiseks uusi töökohti;  
MEENUTAVAD, et selle Itaalia valitsuse programmi põhimõtteid ja eesmärke on vaaginud ja need 
heaks kiitnud rahvusvahelise koostöö organisatsioonid, mille liikmed liikmesriigid on;  
MÕISTAVAD, et Itaalia programmi eesmärkide saavutamine on nende ühistes huvides;  
LEPIVAD KOKKU selleks, et Itaalia valitsusel oleks hõlpsam seda ülesannet täita, soovitada ühenduse 
institutsioonidel rakendada kõiki käesoleva lepinguga ettenähtud meetodeid ja menetlusi ning 
eelkõige asjakohaselt kasutada Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Sotsiaalfondi ressursse;ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/353
ON ARVAMUSEL, et ühenduse institutsioonid peaksid käesoleva lepingu kohaldamisel arvesse võtma 
püsivaid jõupingutusi, mida Itaalia majandusel tuleb teha järgmistel aastatel, ja seda, et eriti makse ­
bilansis või tööhõive tasemes on soovitav vältida ohtlikke pingeid, mis võiksid ohtu seada käesoleva 
lepingu kohaldamise Itaalias,  
MÕISTAVAD, et artiklite 109h ja 109i kohaldamisel tuleb hoolitseda selle eest, et Itaalia valitsuselt 
nõutavad mis tahes meetmed ei kahjustaks selle majandusliku laienemise ja rahvastiku elatustaseme tõstmise programmi lõpuleviimist.”  
50. Deklaratsioon üleminekusätete protokolli artikli 10 kohta
 
Konverents kutsub Euroopa Parlamenti, nõukogu ja komisjoni üles tegema oma vastavate volituste 
piires jõupingutusi, et võtta vajadusel ja võimaluse korral üleminekusätteid käsitleva protokolli artikli 10 lõikes 3 osutatud viieaastase tähtaja jooksul vastu õigusakte, millega nimetatud protokolli artikli 
10 lõikes 1 osutatud õigusakte muudetakse või millega need asendatakse.ET C 83/354 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
C. LIIKMESRIIKIDE DEKLARATSIOONID  
Peale selle on konverents võtnud teatavaks alljärgnevalt loetletud ja käesolevale lõppaktile lisatud 
deklaratsioonid:  
51. Belgia Kuningriigi deklaratsioon riikide parlamentide kohta  
Belgia täpsustab, et vastavalt Belgia konstitutsiooniõigusele toimivad nii esindajatekoda ( Chambre des 
Répresentants ), föderaalparlamendi ülemkoda ( Sénat du Parlement fédéral ) kui ka kommuunide ja regi ­
oonide parlamentaarsed assambleed vastavalt liidu kasu tatavale pädevusele kas riigi parlamendi osade 
või kodadena.  
52. Belgia Kuningriigi, Bulgaaria Vabariigi, Saksamaa Liitvabariigi, Kreeka 
Vabariigi, Hispaania Kuningriigi, Itaalia Vabariigi, Küprose Vabariigi, Leedu 
Vabariigi, Luksemburgi Suurhertsogiriigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, 
Austria Vabariigi, Portugali Vabariigi, Rumeenia, Sloveenia Vabariigi ja 
Slovaki Vabariigi deklaratsioon Euroopa Liidu sümbolite kohta  
Belgia, Bulgaaria, Saksamaa, Kreeka, Hispaania, Itaalia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Ungari, Malta, 
Austria, Portugal, Rumeenia, Sloveenia ja Slovaki Vabariik deklareerivad, et lipp, mis koosneb kahe ­
teistkümnest kuldsest tähest sinisel taustal, hümn „Ood rõõmule” Ludwig van Beethoveni üheksandast 
sümfooniast, juhtlause „Ühinenud mitmekesisuses”, euro kui Euroopa Liidu rahaühik ja Euroopa päev 
9. mail sümboliseerivad nende jaoks jätkuvalt Euroopa Liidu elanike ühtsustunnet ja nende ustavust 
sellele.  
53. Tšehhi Vabariigi deklaratsioon Euroopa Liidu põhiõiguste harta kohta  
1. Tšehhi Vabariik tuletab meelde, et Euroopa Liidu põhiõiguste harta sätted on adresseeritud 
Euroopa Liidu institutsioonidele ja organitele, võttes nõuetekohaselt arvesse subsidiaarsuse põhimõtet 
ning pädevuse jaotust Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahel, nagu on sätestatud pädevuse 
piiritlemist käsitlevas deklaratsioonis (nr 18). Tšehhi Vabariik rõhutab, et selle sätted on adresseeritud 
liikmesriikidele üksnes siis, kui nad rakendavad liidu õigust, ja mitte siis, kui nad liidu õigusest 
sõltumatult võtavad vastu siseriiklikke õigusakte ja rakendavad neid.  
2. Samuti rõhutab Tšehhi Vabariik, et harta ei laienda liidu õiguse kohaldamisala ega lisa liidule 
uusi pädevusvaldkondi. See ei kitsenda siseriikliku õiguse kohaldamisala ega piira ühtegi siseriiklike 
asutuste pädevust selles valdkonnas.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/355
3. Tšehhi Vabariik rõhutab, et hartaga tunnustatud põhiõigusi ja põhimõtteid, nii nagu need 
tulenevad liikmesriikide ühistest põhiseaduslikest tavadest, tõlgendatakse kooskõlas nimetatud põhi ­
mõtete ja tavadega.  
4. Tšehhi Vabariik rõhutab veel, et harta sätteid ei või tõlgendada neid inimõigusi või põhivaba ­
dusi kitsendavate või kahjustavatena, mida asjaomastes kohaldamisvaldkondades on tunnustatud liidu 
õiguse ja rahvusvaheliste lepingutega, millega on ühinenud liit või kõik liikmesriigid, kaasa arvatud 
Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon, ning liikmesriikide põhiseadustega.  
54. Saksamaa Liitvabariigi, Iirimaa, Ungari Vabariigi, Austria Vabariigi ja 
Rootsi Kuningriigi deklaratsioon 
Saksamaa, Iirimaa, Ungari, Austria ja Rootsi märgivad, et Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamis ­
lepingu põhisätteid ei ole alates lepingu jõustumisest oluliselt muudetud ja need tuleb ajakohastada. 
Nad toetavad seetõttu ideed liikmesriikide valitsuste esindajate konverentsist, mis tuleks kokku 
kutsuda niipea kui võimalik.  
55. Hispaania Kuningriigi ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri 
Ühendkuningriigi deklaratsioon  
Aluslepinguid kohaldatakse Gibraltari suhtes kui Euroopa territooriumi suhtes, mille välissuhete eest 
vastutab üks liikmesriik. Selline kohaldamine ei muuda asjaomaste liikmesriikide vastavaid seisukohti.  
56. Iirimaa deklaratsioon Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta 
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes käsitleva protokolli 
artikli 3 kohta  
Iirimaa kinnitab oma pühendumust liidule kui vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alale, mis 
järgib põhiõigusi ning liikmesriikide erinevaid õigussüsteeme ja -traditsioone, mille piires tagatakse 
kodanikele turvalisuse kõrge tase.  
Iirimaa deklareerib sellest tulenevalt oma kindlat kavatsust teostada oma õigust Ühendkuningriigi ja 
Iirimaa seisukohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes käsitleva protokolli artikli 3 
alusel võtta osa meetmete kehtestamisest vastavalt Euroop a Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V 
jaotisele nii suures ulatuses, kui ta võimalikuks peab.  
Eelkõige osaleb Iirimaa võimalikult suures ulatuses meetmetes politseikoostöö valdkonnas.ET C 83/356 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Lisaks tuletab Iirimaa meelde, et protokolli artikli 8 kohaselt võib ta teatada kirjalikult nõukogule 
oma soovist, et tema suhtes ei kohaldataks enam nimetatud protokolli tingimusi. Iirimaa kavatseb 
käesoleva korra toimimise läbi vaadata kolme aasta jooksul alates Lissaboni lepingu jõustumisest.  
57. Itaalia Vabariigi deklaratsioon Euroopa Parlamendi koosseisu kohta  
Itaalia märgib, et kooskõlas Euroopa Liidu lep ingu artiklitega 10 ja 14 koosneb Euroopa Parlament 
liidu kodanike esindajatest ning nende esindatus on kahanevalt proportsionaalne.  
Itaalia märgib samuti, et vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 9 ning Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artiklile 20 on liidu kodanikud kõik isikud, kellel on mõne liikmesriigi kodakondsus.  
Seetõttu on Itaalia seisukohal, et ilma et see piiraks aastatel 2009–2014 kestvat parlamendi ametiaega 
käsitlevat otsust, peavad kõik Euroopa Ülemkogu poolt Euroopa Parlamendi algatusel ja selle nõus ­
olekul vastuvõetud otsused, millega määratakse kindlak s Euroopa Parlamendi koosseis, järgima artikli 
14 teise lõike esimeses lõigus osutatud põhimõtteid.  
58. Läti Vabariigi, Ungari Vabariigi ja Malta Vabariigi deklaratsioon 
ühisraha nimetuse kirjapildi kohta aluslepingutes  
Ilma et see piiraks aluslepingutes nimetatud Euroopa Liidu ühisraha nimetuse ühtse kirjapildi kasu ­
tamist pangatähtedel ja müntidel, deklareerivad Läti, Ungari ja Malta, et ühisraha nimetuse kirjapilt 
koos oma tuletistega, nii nagu neid kasutatakse aluslepingute läti-, ungari- ja maltakeelsetes versioo ­
nides, ei mõjuta kehtivaid läti, ungari ja malta keele reegleid.  
59. Madalmaade Kuningriigi deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 312 kohta  
Madalmaade Kuningriik nõustub Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 312 lõike 2 teises lõigus 
osutatud otsusega kui asjaomase lepingu artikli 311 kolmandas lõigus osutatud otsuse läbivaatamine 
on andnud Madalmaadele rahuldava lahenduse ülemäärase negatiivse maksete netopositsiooni kohta 
liidu eelarve suhtes.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/357
60. Madalmaade Kuningriigi deklaratsioon Euroopa Liidu toimimise 
lepingu artikli 355 kohta 
Madalmaade Kuningriik deklareerib, et algatus eesmärgiga võtta vastu artikli 355 lõikes 6 osutatud 
otsus, millega muudetakse Hollandi Antillide ja/või Aruba staatust liidu suhtes, tehakse üksnes otsuse 
põhjal, mis on tehtud kooskõlas Madalmaade Kuningriigi statuudiga.  
61. Poola Vabariigi deklaratsioon Euroopa Liidu põhiõiguste harta kohta  
Harta ei mõjuta mingil viisil liikmesriikide õigust toimida seadusandjana kõlbluse, perekonnaõiguse 
või inimväärikuse kaitse ja inimeste füüsilise ning vaimse puutumatuse kaitse vallas.  
62. Poola Vabariigi deklaratsioon Euroopa Liidu põhiõiguste harta 
kohaldamist Poola ja Ühendkuningriigi suhtes käsitleva protokolli kohta  
Poola Vabariik deklareerib, et pidades silmas sotsiaalse liikumise „Solidaarsus” pärandit ja selle olulist 
panust võitluses sotsiaalsete ja töötajate õiguste eest, austab Poola Vabariik täielikult Euroopa Liidu 
õigusega kehtestatud, eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste harta IV jaotises veel kord kinnitatud sotsiaalseid ja töötajate õigusi.  
63. Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi deklaratsioon mõiste 
„kodanikud” määratluse kohta  
Seoses aluslepingutega ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga, ja mis tahes neil lepin
­
gutel põhinevate õigusaktidega või õigusaktidega, mis on nende lepingute kohaselt jätkuvalt jõus, 
kordab Ühendkuningriik oma 31. detsembri 1982. aasta deklaratsiooni mõiste „kodanikud” määrat ­
luse kohta, välja arvatud see, et viiteid „Briti sõltlasterritooriumide kodanikele” käsitletakse viidetena 
„Briti ülemereterritooriumide kodanikele”.  
64. Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi deklaratsioon õiguse 
kohta hääletada Euroopa Parlamendi valimistel  
Ühendkuningriik märgib, et Euroopa Liidu lepingu artikli 14 ja muude aluslepingute sätete eesmär ­
giks ei ole muuta Euroopa Parlamendi valimistel hääletamise õiguslikku alust.ET C 83/358 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
65. Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi deklaratsioon Euroopa 
Liidu toimimise lepingu artikli 75 kohta  
Ühendkuningriik toetab täielikult jõulisi meetmeid seoses finantssanktsioonide vastuvõtmisega terro ­
rismi ja sellega seotud tegevuse ennetamiseks ning terrorismi ja sellega seotud tegevuse vastu võitle ­
miseks. Ühendkuningriik deklareerib sellest tulenevalt, et ta kavatseb kasutada talle protokolli Ühend ­
kuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes, artikli 3 
alusel antud õigust osaleda kõigi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 75 alusel tehtud ettepane ­
kute vastuvõtmisel.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/359

VASTAVUSTABELID (*)  
Euroopa Liidu leping  
Euroopa Liidu lepingu varasem numeratsioon  Euroopa Liidu lepingu uus numeratsioon  
I JAOTIS- ÜHISSÄTTED  I JAOTIS- ÜHISSÄTTED  
Artikkel 1  Artikkel 1 
Artikkel 2  
Artikkel 2  Artikkel 3 
Artikkel 3 (kehtetuks tunnistatud) (  1 ) 
Artikkel 4  
Artikkel 5 (  2 ) 
Artikkel 4 (kehtetuks tunnistatud) (  3 ) 
Artikkel 5 (kehtetuks tunnistatud) (  4 ) 
Artikkel 6  Artikkel 6 
Artikkel 7  Artikkel 7 
Artikkel 8  
II JAOTIS – SEOSES EUROOPA ÜHENDUSE 
ASUTAMISEGA EUROOPA MAJANDUSÜ ­
HENDUSE ASUTAMISELPINGUT MUUTVAD SÄTTED II JAOTIS – SÄTTED DEMOKRAATIA PÕHI
­
MÕTETE KOHTA  
Artikkel 8 (kehtetuks tunnistatud) (  5 ) Artikkel 9  
Artikkel 10 (  6 ) 
( 1 ) Sisu asendatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi ELTL) artikliga 7 ja Euroopa Liidu lepingu 
(edaspidi EL leping) artikli 13 lõikega 1 ning artikli 21 lõike 3 teise lõiguga (ümber nummerdatud 
artikliteks 13 ja 21). 
( 2 ) Asendab Euroopa Ühenduse asutamislepingu (edaspidi EÜ asutamisleping) artikli 5. 
( 3 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikliga 15. 
( 4 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 13 lõikega 2. 
( 5 ) Enne Lissaboni lepingu jõustumist kehtinud EL lepingu (edaspidi „senine EL leping”) artikkel 8 muutis 
EÜ asutamislepingut. Need muudatused inkorporeeritakse EÜ asutamislepingusse ning artikkel 8 
tunnistatakse kehtetuks. Selle numbrit kasutatakse uue sätte tähistamiseks. 
( 6 ) Lõige 4 asendab EÜ asutamislepingu artikli 191 esimese lõigu sisu.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/361  
(*) Käesolevad tabelid põhinevad Lissaboni lepingu artiklis 5 osutatud tabelitel, millest on eemaldatud 
Lissaboni lepingu järgset ajutist numeratsiooni esitav keskmine veerg.
Euroopa Liidu lepingu varasem numeratsioon  Euroopa Liidu lepingu uus numeratsioon  
Artikkel 11  
Artikkel 12  
III JAOTIS – EUROOPA SÖE- JA TERASEÜ ­
HENDUSE ASUTAMISLEPINGUT MUUTVAD 
SÄTTED III JAOTIS – SÄTTED INSTITUTSIOONIDE 
KOHTA  
Artikkel 9 (kehtetuks tunnistatud) (  7 ) Artikkel 13  
Artikkel 14 (  8 ) 
Artikkel 15 (  9 ) 
Artikkel 16 (  10 ) 
Artikkel 17 (  11 ) 
Artikkel 18  
Artikkel 19 (  12 ) 
IV JAOTIS – EUROOPA AATOMIENERGIA ­
ÜHENDUSE ASUTAMISELEPINGUT 
MUUTVAD SÄTTED IV JAOTIS – SÄTTED TÕHUSTATUD 
KOOSTÖÖ KOHTA  
Artikkel 10 (kehtetuks tunnistatud) (  13 ) 
Artiklid 27a–27e (asendatud) 
Artiklid 40–40b (asendatud) 
Artiklid 43–45 (asendatud)  Artikkel 20 (  14 ) 
( 7 ) Senise EL lepingu artikkel 9 muutis Euroopa Söe- ja Teraseühenduse asutamislepingut. Euroopa Söe- ja 
Teraseühenduse asutamislepingu kehtivus lõppes 23. juulil 2002. Artikkel 9 tunnistatakse kehtetuks ja 
selle numbrit kasutatakse uue sätte tähistamiseks. 
( 8 ) — Lõiked 1 ja 2 asendavad EÜ asutamislepingu artikli 189 sisu; 
— lõiked 1–3 asendavad EÜ asutamislepingu artikli 190 lõigete 1–3 sisu; 
— lõige 1 asendab EÜ asutamislepingu artikli 192 esimese lõigu sisu; 
— lõige 4 asendab EÜ asutamislepingu artikli 197 esimese lõigu sisu. 
( 9 ) Asendab EL lepingu artikli 4. 
( 10 ) — Lõige 1 asendab EÜ asutamislepingu artikli 202 esimese ja teise taande sisu; 
— lõiked 2 ja 9 asendavad EÜ asutamislepingu artikli 203 sisu; 
— lõiked 4 ja 5 asendavad EÜ asutamislepingu artikli 205 lõigete 2 ja 4 sisu. 
( 11 ) — Lõige 1 asendab EÜ asutamislepingu artikli 211 sisu; 
— lõiked 3 ja 7 asendavad EÜ asutamislepingu artikli 214 sisu; 
— lõige 6 asendab EÜ asutamislepingu artikli 217 lõigete 1, 3 ja 4 sisu. 
( 12 ) — Asendab EÜ asutamislepingu artikli 220 sisu; 
— lõike 2 esimene lõik asendab EÜ asutamislepingu artikli 221 esimese lõigu sisu. 
( 13 ) Senise EL lepingu artikkel 10 muutis Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut (edaspidi 
EURATOMi asutamisleping). Need muudatused inkorporeeritakse EURATOMi asutamislepingusse ning 
artikkel 10 tunnistatakse kehtetuks. Selle numbrit kasutatakse uue sätte tähistamiseks. 
( 14 ) Asendab samuti EÜ asutamislepingu artiklid 11 ja 11a.ET C 83/362 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Liidu lepingu varasem numeratsioon  Euroopa Liidu lepingu uus numeratsioon  
V JAOTIS – SÄTTED ÜHISE VÄLIS- JA JUL ­
GEOLEKUPOLIITIKA KOHTA V JAOTIS – ÜLDSÄTTED LIIDU VÄLISTEGE ­
VUSE KOHTA NING ERISÄTTED ÜHISE 
VÄLIS- JA JULGEOLEKUPOLIITIKA KOHTA  
1. peatükk – Üldsätted liidu välistegevuse kohta  
Artikkel 21  
Artikkel 22  
2. peatükk – Erisätted ühise välis- ja julgeole ­
kupoliitika kohta  
1. jagu – Ühissätted  
Artikkel 23  
Artikkel 11  Artikkel 24 
Artikkel 12  Artikkel 25 
Artikkel 13  Artikkel 26 
Artikkel 27  
Artikkel 14  Artikkel 28 
Artikkel 15  Artikkel 29 
Artikkel 22 (ümber paigutatud)  Artikkel 30 
Artikkel 23 (ümber paigutatud)  Artikkel 31 
Artikkel 16  Artikkel 32 
Artikkel 17 (ümber paigutatud)  Artikkel 42 
Artikkel 18  Artikkel 33 
Artikkel 19  Artikkel 34 
Artikkel 20  Artikkel 35 
Artikkel 21  Artikkel 36 
Artikkel 22 (ümber paigutatud)  Artikkel 30 
Artikkel 23 (ümber paigutatud)  Artikkel 31 
Artikkel 24  Artikkel 37ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/363
Euroopa Liidu lepingu varasem numeratsioon  Euroopa Liidu lepingu uus numeratsioon  
Artikkel 25  Artikkel 38 
Artikkel 39  
Artikkel 47 (ümber paigutatud)  Artikkel 40 
Artikkel 26 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 27 (kehtetuks tunnustatud)  
Artikkel 27a (asendatud) (  15 ) Artikkel 20 
Artikkel 27b (asendatud) (  15 ) Artikkel 20 
Artikkel 27c (asendatud) (  15 ) Artikkel 20 
Artikkel 27d(asendatud) (  15 ) Artikkel 20 
Artikkel 27e (asendatud) (  15 ) Artikkel 20 
Artikkel 28  Artikkel 41 
2. Jagu – Sätted ühise julgeoleku- ja kaitsepo ­
liitika kohta  
Artikkel 17 (ümber paigutatud)  Artikkel 42 
Artikkel 43  
Artikkel 44  
Artikkel 45  
Artikkel 46  
VI JAOTIS – SÄTTED POITSEIKOOSTÖÖ JA 
ÕIGUSALASE KOOSTÖÖ KOHTA (kehtetuks 
tunnistatud) (  16 ) 
Artikkel 29 (asendatud) (  17 ) 
Artikkel 30 (asendatud) (  18 ) 
Artikkel 31 (asendatud) (  19 ) 
( 15 ) Senise EL lepingu artiklid 27a–27e, mis käsitlevad tõhustatud koostööd, asendatakse samuti ELTLi 
artiklitega 326–334. 
( 16 ) Senise EL lepingu VI jaotise sätted, mis käsitlevad politseikoostööd ja õigusalast koostööd kriminaa ­
lasjades, asendatakse ELTLi kolmanda osa IV jaotise 1., 4. ja 5. peatükiga. 
( 17 ) Asendatakse ELTLi artikliga 67. 
( 18 ) Asendatakse ELTLi artiklitega 87 ja 88. 
( 19 ) Asendatakse ELTLi artiklitega 82, 83 ja 85.ET C 83/364 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Liidu lepingu varasem numeratsioon  Euroopa Liidu lepingu uus numeratsioon  
Artikkel 32 (asendatud) (  20 ) 
Artikkel 33 (asendatud) (  21 ) 
Artikkel 34 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 35 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 36 (asendatud) (  22 ) 
Artikkel 37 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 38 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 39 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 40 (asendatud) (  23 ) Artikkel 20 
Artikkel 40a (asendatud) (  23 ) Artikkel 20 
Artikkel 40b (asendatud) (  23 ) Artikkel 20 
Artikkel 41 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 42 (kehtetuks tunnistatud)  
VII JAOTIS – SÄTTED TÕHUSTATUD 
KOOSTÖÖ KOHTA (asendatud) (  24 ) IV JAOTIS – SÄTTED TÕHUSTATUD KOOSTÖÖ KOHTA 
Artikkel 43 (asendatud) (
 24 ) Artikkel 20 
Artikkel 43a (asendatud) (  24 ) Artikkel 20 
Artikkel 43b (asendatud) (  24 ) Artikkel 20 
Artikkel 44 (asendatud) (  24 ) Artikkel 20 
Artikkel 44a (asendatud) (  24 ) Artikkel 20 
Artikkel 45 (asendatud) (  24 ) Artikkel 20 
VIII JAOTIS – LÕPPSÄTTED  VI JAOTIS – LÕPPSÄTTED 
Artikkel 46 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 47  
( 20 ) Asendatakse ELTLi artikliga 89. 
( 21 ) Asendatakse ELTLi artikliga 72. 
( 22 ) Asendatakse ELTLi artikliga 71. 
( 23 ) Senise EL lepingu artiklid 40–40b, mis käsitlevad tõhustatud koostööd, asendatakse samuti ELTLi 
artiklitega 326–334. 
( 24 ) Senise EL lepingu artiklid 43–45 ja selle VII jaotis, mis käsitlevad tõhustatud koostööd, asendatakse 
samuti ELTLi artiklitega 326–334.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/365
Euroopa Liidu lepingu varasem numeratsioon  Euroopa Liidu lepingu uus numeratsioon  
Artikkel 47 (asendatud)  Artikkel 40 
Artikkel 48  Artikkel 48 
Artikkel 49  Artikkel 49 
Artikkel 50  
Artikkel 51  
Artikkel 52  
Artikkel 50 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 51  Artikkel 53 
Artikkel 52  Artikkel 54 
Artikkel 53  Artikkel 55 
Euroopa Liidu toimimise leping  
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
ESIMENE OSA – PÕHIMÕTTED  ESIMENE OSA – PÕHIMÕTTED  
Artikkel 1 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 1  
Artikkel 2 (kehtetuks tunnistatud) (  25 ) 
I jaotis – Liidu pädevuse liigid ja valdkonnad  
Artikkel 2  
Artikkel 3  
Artikkel 4  
Artikkel 5  
Artikkel 6  
II jaotis – Üldkohaldatavad sätted  
( 25 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikliga 3.ET C 83/366 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 7  
Artikli 3 lõige 1 (kehtetuks tunnistatud) (  26 ) 
Artikli 3 lõige 2  Artikkel 8 
Artikkel 4 (ümber paigutatud)  Artikkel 119 
Artikkel 5 (asendatud) (  27 ) 
Artikkel 9  
Artikkel 10  
Artikkel 6  Artikkel 11 
Artikli 153 lõige 2 (ümber paigutatud)  Artikkel 12  
Artikkel 13 (  28 ) 
Artikkel 7 (kehtetuks tunnistatud) (  29 ) 
Artikkel 8 (kehtetuks tunnistatud) (  30 ) 
Artikkel 9 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 10 (kehtetuks tunnistatud) (  31 ) 
Artikkel 11 (asendatud) (  32 ) Artiklid 326–334  
Artikkel 11a (asendatud) (  32 ) Artiklid 326–334  
Artikkel 12 (ümber paigutatud)  Artikkel 18 
Artikkel 13 (ümber paigutatud)  Artikkel 19 
Artikkel 14 (ümber paigutatud)  Artikkel 26 
Artikkel 15 (ümber paigutatud)  Artikkel 27 
Artikkel 16  Artikkel 14 
Artikkel 255 (ümber paigutatud)  Artikkel 15 
Artikkel 286 (asendatud) Artikkel 16 
( 26 ) Sisu asendatakse ELTLi artiklitega 3–6. 
( 27 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikliga 5. 
( 28 ) Lisatakse loomade kaitset ja heaolu käsitleva protokolli regulatiivosa. 
( 29 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikliga 13. 
( 30 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikliga 13 ja ELTLi artikli 282 lõikega 1. 
( 31 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 4 lõikega 3. 
( 32 ) Asendatakse samuti EL lepingu artikliga 20.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/367
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 17  
TEINE OSA – LIIDU KODAKONDSUS  TEINE OSA – MITTEDISKRIMINEERIMINE JA 
LIIDU KODAKONDSUS  
Artikkel 12 (ümber paigutatud)  Artikkel 18 
Artikkel 13 (ümber paigutatud)  Artikkel 19 
Artikkel 17  Artikkel 20 
Artikkel 18  Artikkel 21 
Artikkel 19  Artikkel 22 
Artikkel 20  Artikkel 23 
Artikkel 21  Artikkel 24 
Artikkel 22  Artikkel 25 
KOLMAS OSA – ÜHENDUSE POLIITIKA  KOLMAS OSA – LIIDU SISEPOLIITIKA JA 
-MEETMED 
I jaotis – Siseturg  
Artikkel 14 (ümber paigutatud)  Artikkel 26 
Artikkel 15 (ümber paigutatud)  Artikkel 27 
I jaotis – Kaupade vaba liikumine  II jaotis – Kaupade vaba liikumine  
Artikkel 23  Artikkel 28 
Artikkel 24  Artikkel 29 
1. peatükk – Tolliliit  1. peatükk – Tolliliit  
Artikkel 25  Artikkel 30 
Artikkel 26  Artikkel 31 
Artikkel 27  Artikkel 32 
Kolmanda osa X jaotis – Tollikoostöö (ümber 
paigutatud)  2. peatükk – Tolliliit  
Artikkel 135 (ümber paigutatud)  Artikkel 33 
2. peatükk – Liikmesriikidevaheliste koguseliste 
piirangute keelamine  3. peatükk – Liikmesriikidevaheliste koguseliste piirangute keelamine  
Artikkel 28  Artikkel 34ET C 83/368 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 29  Artikkel 35 
Artikkel 30  Artikkel 36 
Artikkel 31  Artikkel 37 
II jaotis – Põllumajandus  III jaotis – Põllumajandus ja kalandus  
Artikkel 32  Artikkel 38 
Artikkel 33  Artikkel 39 
Artikkel 34  Artikkel 40 
Artikkel 35  Artikkel 41 
Artikkel 36  Artikkel 42 
Artikkel 37  Artikkel 43 
Artikkel 38  Artikkel 44 
III jaotis – Isikute, teenuste ja kapitali vaba 
liikumine  IV jaotis – Isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine  
1. peatükk – Töötajad  1. peatükk – Töötajad  
Artikkel 39  Artikkel 45 
Artikkel 40  Artikkel 46 
Artikkel 41  Artikkel 47 
Artikkel 42  Artikkel 48 
2. peatükk – Asutamisõigus  2. peatükk – Asutamisõigus  
Artikkel 43  Artikkel 49 
Artikkel 44  Artikkel 50 
Artikkel 45  Artikkel 51 
Artikkel 46  Artikkel 52 
Artikkel 47  Artikkel 53 
Artikkel 48  Artikkel 54 
Artikkel 294 (ümber paigutatud)  Artikkel 55 
3. peatükk – Teenused  3. peatükk – Teenused  
Artikkel 49  Artikkel 56ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/369
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 50  Artikkel 57 
Artikkel 51  Artikkel 58 
Artikkel 52  Artikkel 59 
Artikkel 53  Artikkel 60 
Artikkel 54  Artikkel 61 
Artikkel 55  Artikkel 62 
4. peatükk – Kapital ja maksed  4. peatükk – Kapital ja maksed  
Artikkel 56  Artikkel 63 
Artikkel 57  Artikkel 64 
Artikkel 58  Artikkel 65 
Artikkel 59  Artikkel 66 
Artikkel 60 (ümber paigutatud)  Artikkel 75 
IV jaotis – Viisa-, varjupaiga-, sisserände- ja 
muu isikute vaba liikumisega seotud poliitika  V jaotis – Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala  
1. peatükk – Üldsätted  
Artikkel 61  Artikkel 67 (
 33 ) 
Artikkel 68  
Artikkel 69  
Artikkel 70  
Artikkel 71 (  34 ) 
Artikli 64 lõige 1 (asendatud)  Artikkel 72 ( 35 ) 
Artikkel 73  
Artikkel 66 (asendatud) Artikkel 74 
Artikkel 60 (ümber paigutatud)  Artikkel 75 
Artikkel 76  
( 33 ) Asendab samuti senise EL lepingu artikli 29. 
( 34 ) Asendab senise EL lepingu artikli 36. 
( 35 ) Asendab samuti senise EL lepingu artikli 33.ET C 83/370 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
2. peatükk – Piirikontrolli-, varjupaiga- ja 
sisserändepoliitika  
Artikkel 62  Artikkel 77 
Artikli 63 punktid 1 ja 2 ning artikli 64 lõige 
2 (  36 ) Artikkel 78  
Artikli 63 lõiked 3 ja 4  Artikkel 79 
Artikkel 80  
Artikli 64 lõige 1 (ümber paigutatud)  Artikkel 72 
3. peatükk – Õigusalane koostöö tsiviilasjades  
Artikkel 65  Artikkel 81 
Artikkel 66 (asendatud)  Artikkel 74 
Artikkel 67 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 68 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 69 (kehtetuks tunnistatud)  
4. peatükk – Õigusalane koostöö 
kriminaalasjades  
Artikkel 82 (  37 ) 
Artikkel 83 (  37 ) 
Artikkel 84  
Artikkel 85 (  37 ) 
Artikkel 86  
5. peatükk – Politseikoostöö  
Artikkel 87 (  38 ) 
Artikkel 88 (  38 ) 
Artikkel 89 (  39 ) 
( 36 ) EÜ asutamislepingu artikli 63 punktid 1 ja 2 asendatakse ELTLi artikli 78 lõigetega 1 ja 2 ning artikli 
64 lõige 2 asendatakse ELTLi artikli 78 lõikega 3. 
( 37 ) Asendab senise EL lepingu artikli 31. 
( 38 ) Asendab senise EL lepingu artikli 30. 
( 39 ) Asendab senise EL lepingu artikli 32.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/371
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
V jaotis – Transport  VI jaotis – Transport  
Artikkel 70  Artikkel 90 
Artikkel 71  Artikkel 91 
Artikkel 72  Artikkel 92 
Artikkel 73  Artikkel 93 
Artikkel 74  Artikkel 94 
Artikkel 75  Artikkel 95 
Artikkel 76  Artikkel 96 
Artikkel 77  Artikkel 97 
Artikkel 78  Artikkel 98 
Artikkel 79  Artikkel 99 
Artikkel 80  Artikkel 100  
VI jaotis – Konkurentsi, maksustamise ja õi ­
gusaktide ühtlustamise üldeeskirjad  VII jaotis – Konkurentsi, maksustamise ja õi ­
gusaktide ühtlustamise üldeeskirjad  
1. peatükk – Konkurentsieeskirjad  1. peatükk – Konkurentsieeskirjad  
1. jagu – Ettevõtjate suhtes kohaldatavad 
eeskirjad  1. jagu – Ettevõtjate suhtes kohaldatavad eeskirjad  
Artikkel 81  Artikkel 101  
Artikkel 82  Artikkel 102  
Artikkel 83  Artikkel 103  
Artikkel 84  Artikkel 104  
Artikkel 85  Artikkel 105  
Artikkel 86  Artikkel 106  
2. jagu – Riigiabi  2. jagu – Riigiabi  
Artikkel 87  Artikkel 107  
Artikkel 88  Artikkel 108  
Artikkel 89  Artikkel 109  
2. peatükk – Maksusätted  2. peatükk – MaksusättedET C 83/372 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 90  Artikkel 110  
Artikkel 91  Artikkel 111  
Artikkel 92  Artikkel 112  
Artikkel 93  Artikkel 113  
3. peatükk – Õigusaktide ühtlustamine  3. peatükk –Õigusaktide ühtlustamine  
Artikkel 95 (ümber paigutatud)  Artikkel 114  
Artikkel 94 (ümber paigutatud)  Artikkel 115  
Artikkel 96  Artikkel 116  
Artikkel 97  Artikkel 117  
Artikkel 118  
VII jaotis – Majandus- ja rahapoliitika  VIII jaotis – Majandus- ja rahapoliitika  
Artikkel 4 (ümber paigutatud)  Artikkel 119  
1. peatükk – Majanduspoliitika  1. peatükk – Majanduspoliitika  
Artikkel 98  Artikkel 120  
Artikkel 99  Artikkel 121  
Artikkel 100  Artikkel 122  
Artikkel 101  Artikkel 123  
Artikkel 102  Artikkel 124  
Artikkel 103  Artikkel 125  
Artikkel 104  Artikkel 126  
2. peatükk – Rahapoliitika  2. peatükk – Rahapoliitika  
Artikkel 105  Artikkel 127  
Artikkel 106  Artikkel 128  
Artikkel 107  Artikkel 129  
Artikkel 108  Artikkel 130  
Artikkel 109  Artikkel 131  
Artikkel 110  Artikkel 132ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/373
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikli 111 lõiked 1–3 ja 5 (ümber paigutatud)  Artikkel 219 
Artikli 111 lõige 4 (ümber paigutatud)  Artikkel 138 
Artikkel 133  
3. peatükk – Institutsioonilised sätted  3. peatükk – Institutsioonilised sätted  
Artikkel 112 (ümber paigutatud)  Artikkel 283 
Artikkel 113 (ümber paigutatud)  Artikkel 284 
Artikkel 114  Artikkel 134  
Artikkel 115  Artikkel 135  
4. peatükk – Erisätted liikmesriikide kohta, 
mille rahaühik on euro  
Artikkel 136  
Artikkel 137  
Artikli 111 lõige 4 (ümber paigutatud)  Artikkel 138  
4. peatükk – Üleminekusätted  5. peatükk – Üleminekusätted  
Artikkel 116 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 139  
Artikli 117 lõige 1, lõike 2 kuues taane ning 
lõiked 3–9 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikli 117 lõike 2 viis esimest taanet (ümber paigutatud)  Artikli 141 lõige 2  
Artikli 121 lõige 1 (ümber paigutatud) Artikli 122 lõike 2 teine lause (ümber paigutatud) 
Artikli 123 lõige 5 (ümber paigutatud)  Artikkel 140 (
 40 ) 
Artikkel 118 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikli 123 lõige 3 (ümber paigutatud) Artikli 117 lõike 2 viis esimest taanet (ümber 
paigutatud)  Artikkel 141 (
 41 ) 
( 40 ) — Artikli 140 lõige 1 võtab üle artikli 121 lõike 1; 
— artikli 140 lõige 2 võtab üle artikli 122 lõike 2 teise lause; 
— artikli 140 lõige 3 võtab üle artikli 123 lõike 5. 
( 41 ) — Artikli 141 lõige 1 võtab üle artikli 123 lõike 3; 
— artikli 141 lõige 2 võtab üle artikli 117 lõike 2 viis esimest taanet.ET C 83/374 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikli 124 lõige 1 (ümber paigutatud)  Artikkel 142  
Artikkel 119  Artikkel 143  
Artikkel 120  Artikkel 144  
Artikli 121 lõige 1 (ümber paigutatud)  Artikli 140 lõige 1 
Artikli 121 lõiked 2–4 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikli 122 lõige 1, lõike 2 esimene lause ning 
lõiked 3, 4, 5 ja 6 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikli 122 lõige 1 ja lõike 2 teine lause (ümber 
paigutatud)  Artikli 140 lõike 2 esimene lõik 
Artikli 123 lõiked 1, 2 ja 4 (kehtetuks 
tunnistatud)  
Artikli 123 lõige 3 (ümber paigutatud)  Artikli 141 lõige 1 
Artikli 123 lõige 5 (ümber paigutatud)  Artikli 140 lõige 3 
Artikli 124 lõige 1 (ümber paigutatud)  Artikkel 142 
Artikli 124 lõige 2 (kehtetuks tunnistatud)  
VIII jaotis – Tööhõive  IX jaotis – Tööhõive 
Artikkel 125  Artikkel 145  
Artikkel 126  Artikkel 146  
Artikkel 127  Artikkel 147  
Artikkel 128  Artikkel 148  
Artikkel 129  Artikkel 149  
Artikkel 130  Artikkel 150  
IX jaotis – Ühine kaubanduspoliitika (ümber 
paigutatud ) Viienda osa II jaotis – Ühine kaubanduspoliitika  
Artikkel 131 (ümber paigutatud)  Artikkel 206 
Artikkel 132 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 133 (ümber paigutatud)  Artikkel 207 
Artikkel 134 (kehtetuks tunnistatud)  
X jaotis – Tollikoostöö (ümber paigutatud)  Kolmanda osa II jaotise 1a. peatükk – TollikoostööET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/375
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 135 (ümber paigutatud)  Artikkel 33 
XI jaotis – Sotsiaalpoliitika, haridus, kutseõpe ja 
noorsugu  X jaotis – Sotsiaalpoliitika  
1. peatükk – Sotsiaalsätted (kehtetuks 
tunnistatud)  
Artikkel 136  Artikkel 151  
Artikkel 152  
Artikkel 137  Artikkel 153  
Artikkel 138  Artikkel 154  
Artikkel 139  Artikkel 155  
Artikkel 140  Artikkel 156  
Artikkel 141  Artikkel 157  
Artikkel 142  Artikkel 158  
Artikkel 143  Artikkel 159  
Artikkel 144  Artikkel 160  
Artikkel 145  Artikkel 161  
2. peatükk – Euroopa Sotsiaalfond  XI jaotis – Euroopa Sotsiaalfond  
Artikkel 146  Artikkel 162  
Artikkel 147  Artikkel 163  
Artikkel 148  Artikkel 164  
3. peatükk – Haridus, kutseõpe ja noorsugu  XII jaotis – Haridus, kutseõpe, noorsugu ja 
sport  
Artikkel 149  Artikkel 165  
Artikkel 150  Artikkel 166  
XII jaotis – Kultuur  XIII jaotis – Kultuur  
Artikkel 151  Artikkel 167  
XIII jaotis – Rahvatervis  XIV jaotis – Rahvatervis  
Artikkel 152  Artikkel 168  
XIV jaotis – Tarbijakaitse  XV jaotis – TarbijakaitseET C 83/376 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikli 153 lõiked 1, 3, 4 ja 5  Artikkel 169  
Artikli 153 lõige 2 (ümber paigutatud)  Artikkel 12 
XV jaotis – Üleeuroopalised võrgud  XVI jaotis – Üleeuroopalised võrgud  
Artikkel 154  Artikkel 170  
Artikkel 155  Artikkel 171  
Artikkel 156  Artikkel 172  
XVI jaotis – Tööstus  XVII jaotis – Tööstus  
Artikkel 157  Artikkel 173  
XVII jaotis – Majanduslik ja sotsiaalne 
ühtekuuluvus  XVII jaotis – Majanduslik, sotsiaalne ja territo ­
riaalne ühtekuuluvus  
Artikkel 158  Artikkel 174  
Artikkel 159  Artikkel 175  
Artikkel 160  Artikkel 176  
Artikkel 161  Artikkel 177  
Artikkel 162  Artikkel 178  
XVIII jaotis – Teadusuuringud ja tehnoloogia 
arendamine  XIX jaotis – Teadusuuringud ja tehnoloogia arendamine ning kosmos  
Artikkel 163  Artikkel 179  
Artikkel 164  Artikkel 180  
Artikkel 165  Artikkel 181  
Artikkel 166  Artikkel 182  
Artikkel 167  Artikkel 183  
Artikkel 168  Artikkel 184  
Artikkel 169  Artikkel 185  
Artikkel 170  Artikkel 186  
Artikkel 171  Artikkel 187  
Artikkel 172  Artikkel 188  
Artikkel 189ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/377
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 173  Artikkel 190  
XIX jaotis – Keskkond  XX jaotis – Keskkond  
Artikkel 174  Artikkel 191  
Artikkel 175  Artikkel 192  
Artikkel 176  Artikkel 193  
XXI jaotis – Energeetika  
Artikkel 194  
XXII jaotis – Turism  
Artikkel 195  
XXIII jaotis – Kodanikukaitse  
Artikkel 196  
XXIV jaotis – Halduskoostöö  
Artikkel 197  
XX jaotis – Arengukoostöö (ümber paigutatud)  Viienda osa III jaotise 1. peatükk – Arengukoostöö  
Artikkel 177 (ümber paigutatud)  Artikkel 208 
Artikkel 178 (kehtetuks tunnistatud) (  42 ) 
Artikkel 179 (ümber paigutatud)  Artikkel 209 
Artikkel 180 (ümber paigutatud)  Artikkel 210 
Artikkel 181 (ümber paigutatud)  Artikkel 211 
XXI jaotis – Majandus-, finants- ja tehniline 
koostöö kolmandate riikidega (ümber 
paigutatud)  Viienda osa III jaotise 2. peatükk – Majandus-, 
finants- ja tehniline koostöö kolmandate riikidega  
Artikkel 181a (ümber paigutatud)  Artikkel 212 
NELJAS OSA – ÜLEMEREMAADE JA -TERRI ­
TOORIUMIDE ASSOTSIEERIMINE  NELJAS OSA – ÜLEMEREMAADE JA -TERRI ­
TOORIUMIDE ASSOTSIEERIMINE  
Artikkel 182  Artikkel 198  
Artikkel 183  Artikkel 199  
( 42 ) Sisu asendatakse ELTLi artikli 208 lõike 1 teise lõigu teise lausega.ET C 83/378 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 184  Artikkel 200  
Artikkel 185  Artikkel 201  
Artikkel 186  Artikkel 202  
Artikkel 187  Artikkel 203  
Artikkel 188  Artikkel 204  
VIIES OSA – LIIDU VÄLISTEGEVUS  
Artikkel 205  
Kolmanda osa IX jaotis – Ühine kaubanduspoliitika 
(ümber paigutatud)  II jaotis – Ühine kaubanduspoliitika  
Artikkel 131 (ümber paigutatud)  Artikkel 206  
Artikkel 133 (ümber paigutatud)  Artikkel 207  
III jaotis – Koostöö kolmandate riikidega ja 
humanitaarabi  
Kolmanda osa XX jaotis – Arengukoostöö (ümber 
paigutatud)  1. peatükk – Arengukoostöö  
Artikkel 177 (ümber paigutatud)  Artikkel 208 ( 43 ) 
Artikkel 179 (ümber paigutatud)  Artikkel 209  
Artikkel 180 (ümber paigutatud)  Artikkel 210  
Artikkel 181 (ümber paigutatud)  Artikkel 211  
Kolmanda osa XXI jaotis – Majandus-, finants- ja 
tehniline koostöö kolmandate riikidega (ümber 
paigutatud)  2. peatükk – Majandus-, finants- ja tehniline 
koostöö kolmandate riikidega  
Artikkel 181a (ümber paigutatud)  Artikkel 212  
Artikkel 213  
3. peatükk – Humanitaarabi  
Artikkel 214  
IV jaotis – Piiravad meetmed  
( 43 ) Lõike 1 teise lõigu teine lause asendab EÜ asutamislepingu artikli 178 sisu.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/379
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 301 (asendatud) Artikkel 215  
V jaotis – Rahvusvahelised lepingud  
Artikkel 216  
Artikkel 310 (ümber paigutatud)  Artikkel 217  
Artikkel 300 (asendatud) Artikkel 218  
Artikli 111 lõiked 1–3 ja 5 (ümber paigutatud)  Artikkel 219  
VI jaotis – Liidu suhted rahvusvaheliste orga ­
nisatsioonide ja kolmandate riikidega ning liidu 
delegatsioonid  
Artiklid 302–304 (asendatud) Artikkel 220  
Artikkel 221  
VII jaotis – Solidaarsusklausel  
Artikkel 222  
VIIES OSA – ÜHENDUSE INSTITUTSIOONID  KUUES OSA – INSTITUTSIOONILISED JA 
RAHANDUSSÄTTED  
I jaotis – Sätted institutsioonide kohta  I jaotis – Sätted institutsioonide kohta  
1. peatükk – Institutsioonid  1. peatükk – Institutsioonid  
1. jagu – Euroopa Parlament  1. jagu – Euroopa Parlament  
Artikkel 189 (kehtetuks tunnistatud) (  44 ) 
Artikli 190 lõiked 1–3 (kehtetuks 
tunnistatud) (  45 ) 
Artikli 190 lõiked 4 ja 5  Artikkel 223  
Artikli 191 esimene lõik (kehtetuks tunnistatud) (
 46 ) 
Artikli 191 teine lõik  Artikkel 224  
Artikli 192 esimene lõik (kehtetuks tunnistatud) (
 47 ) 
Artikli 192 teine lõik  Artikkel 225  
Artikkel 193  Artikkel 226  
( 44 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 14 lõigetega 1 ja 2. 
( 45 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 14 lõigetega 1–3. 
( 46 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 11 lõikega 4. 
( 47 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 14 lõikega 1.ET C 83/380 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 194  Artikkel 227  
Artikkel 195  Artikkel 228  
Artikkel 196  Artikkel 229  
Artikli 197 esimene lõik (kehtetuks 
tunnistatud) (  48 ) 
Artikli 197 teine, kolmas ja neljas lõik  Artikkel 230  
Artikkel 198  Artikkel 231  
Artikkel 199  Artikkel 232  
Artikkel 200  Artikkel 233  
Artikkel 201  Artikkel 234  
2. jagu – Euroopa Ülemkogu  
Artikkel 235  
Artikkel 236  
2. jagu – Nõukogu  3. jagu – Nõukogu  
Artikkel 202 (kehtetuks tunnistatud) (  49 ) 
Artikkel 203 (kehtetuks tunnistatud) (  50 ) 
Artikkel 204  Artikkel 237  
Artikli 205 lõiked 2 ja 4 (  51 ) 
Artikli 205 lõiked 1 ja 3  Artikkel 238  
Artikkel 206  Artikkel 239  
Artikkel 207  Artikkel 240  
Artikkel 208  Artikkel 241  
Artikkel 209  Artikkel 242  
Artikkel 210  Artikkel 243  
3. jagu – Komisjon  4. jagu – Komisjon  
( 48 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 14 lõikega 4. 
( 49 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 16 lõikega 1 ning ELTLi artiklitega 290 ja 291. 
( 50 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 16 lõigetega 2 ja 9. 
( 51 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 16 lõigetega 4 ja 5.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/381
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 211 (kehtetuks tunnistatud) (  52 ) 
Artikkel 244  
Artikkel 212 (ümber paigutatud)  Artikli 249 lõige 2 
Artikkel 213  Artikkel 245  
Artikkel 214 (kehtetuks tunnistatud) (  53 ) 
Artikkel 215  Artikkel 246  
Artikkel 216  Artikkel 247  
Artikli 217 lõiked 1, 3 ja 4 (kehtetuks 
tunnistatud) (  54 ) 
Artikli 217 lõige 2  Artikkel 248  
Artikli 218 lõige 1 (kehtetuks tunnistatud) (  55 ) 
Artikli 218 lõige 2  Artikkel 249  
Artikkel 219  Artikkel 250  
4. jagu – Euroopa Kohus  5. jagu – Euroopa Liidu Kohus  
Artikkel 220 (kehtetuks tunnistatud) (  56 ) 
Artikkel 221, esimene lõik (kehtetuks tunnistatud) (
 57 ) 
Artikli 221 teine ja komas lõik  Artikkel 251  
Artikkel 222  Artikkel 252  
Artikkel 223  Artikkel 253  
Artikkel 224 (  58 ) Artikkel 254  
Artikkel 255  
Artikkel 225  Artikkel 256  
Artikkel 225a  Artikkel 257  
( 52 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 17 lõikega 1. 
( 53 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 17 lõigetega 3 ja 7. 
( 54 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 17 lõikega 6. 
( 55 ) Sisu asendatakse ELTLi artikliga 295. 
( 56 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikliga 19. 
( 57 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikli 19 lõike 2 esimese lõiguga. 
( 58 ) Esimese lõigu esimese lause sisu asendatakse EL lepingu artikli 19 lõike 2 teise lõiguga.ET C 83/382 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 226  Artikkel 258  
Artikkel 227  Artikkel 259  
Artikkel 228  Artikkel 260  
Artikkel 229  Artikkel 261  
Artikkel 229a  Artikkel 262  
Artikkel 230  Artikkel 263  
Artikkel 231  Artikkel 264  
Artikkel 232  Artikkel 265  
Artikkel 233  Artikkel 266  
Artikkel 234  Artikkel 267  
Artikkel 235  Artikkel 268  
Artikkel 269  
Artikkel 236  Artikkel 270  
Artikkel 237  Artikkel 271  
Artikkel 238  Artikkel 272  
Artikkel 239  Artikkel 273  
Artikkel 240  Artikkel 274  
Artikkel 275  
Artikkel 276  
Artikkel 241  Artikkel 277  
Artikkel 242  Artikkel 278  
Artikkel 243  Artikkel 279  
Artikkel 244  Artikkel 280  
Artikkel 245  Artikkel 281  
6. jagu – Euroopa Keskpank  
Artikkel 282  
Artikkel 112 (ümber paigutatud)  Artikkel 283ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/383
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 113 (ümber paigutatud)  Artikkel 284  
5. jagu – Kontrollikoda  7. jagu – Kontrollikoda  
Artikkel 246  Artikkel 285  
Artikkel 247  Artikkel 286  
Artikkel 248  Artikkel 287  
2. peatükk – Institutsioone käsitlevad ühissätted  2. peatükk – Liidu õigusaktid, õigusaktide 
vastuvõtmise menetlused ja muud sätted  
1. jagu – Liidu õigusaktid  
Artikkel 249  Artikkel 288  
Artikkel 289  
Artikkel 290 (  59 ) 
Artikkel 291 (  59 ) 
Artikkel 292  
2. jagu – Õigusaktide vastuvõtmise menetlused 
ja muud sätted  
Artikkel 250  Artikkel 293  
Artikkel 251  Artikkel 294  
Artikkel 252 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 295  
Artikkel 253  Artikkel 296  
Artikkel 254  Artikkel 297  
Artikkel 298  
Artikkel 255 (ümber paigutatud)  Artikkel 15 
Artikkel 256  Artikkel 299  
3. peatükk – Liidu nõuandvad organid  
Artikkel 300  
3. peatükk – Majandus- ja sotsiaalkomitee  1. jagu – Majandus- ja sotsiaalkomitee  
( 59 ) Sisu asendatakse EÜ asutamiselepingu artikli 202 kolmanda taandega.ET C 83/384 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 257 (kehtetuks tunnistatud) (  60 ) 
Artikli 258 esimene, teine ja neljas lõik  Artikkel 301  
Artikli 258 komas lõik (kehtetuks 
tunnistatud) (  61 ) 
Artikkel 259  Artikkel 302  
Artikkel 260  Artikkel 303  
Artikkel 261 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 262  Artikkel 304  
4. peatükk – Regioonide komitee  2. jagu – Regioonide komitee  
Artikli 263 esimene ja viies lõik (kehtetuks tunnistatud) (
 62 ) 
Artikli 263 teine ja neljas lõik  Artikkel 305  
Artikkel 264  Artikkel 306  
Artikkel 265  Artikkel 307  
5. peatükk – Euroopa Investeerimispank  4. peatükk – Euroopa Investeerimispank  
Artikkel 266  Artikkel 308  
Artikkel 267  Artikkel 309  
II jaotis – Rahandussätted  II jaotis – Rahandussätted  
Artikkel 268  Artikkel 310  
1. peatükk – Liidu omavahendid  
Artikkel 269  Artikkel 311  
Artikkel 270 (kehtetuks tunnistatud) (  63 ) 
2. peatükk – Mitmeaastane finantsraamistik  
Artikkel 312  
3. peatükk – Liidu aastaeelarve  
( 60 ) Sisu asendatakse ELTLi artikli 300 lõikega 2. 
( 61 ) Sisu asendatakse ELTLi artikli 300 lõikega 4. 
( 62 ) Sisu asendatakse ELTLi artikli 300 lõigetega 3 ja 4. 
( 63 ) Sisu asendatakse ELTLi artikli 310 lõikega 4.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/385
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikli 272 lõige 1 (ümber paigutatud)  Artikkel 313  
Artikkel 271 (ümber paigutatud)  Artikkel 316 
Artikli 272 lõige 1 (ümber paigutatud)  Artikkel 313 
Artikli 272 lõiked 2–10  Artikkel 314  
Artikkel 273  Artikkel 315  
Artikkel 271 (ümber paigutatud)  Artikkel 316  
4. peatükk – Eelarve täitmine ja täitmise 
kinnitamine  
Artikkel 274  Artikkel 317  
Artikkel 275  Artikkel 318  
Artikkel 276  Artikkel 319  
5. peatükk – Ühissätted  
Artikkel 277  Artikkel 320  
Artikkel 278  Artikkel 321  
Artikkel 279  Artikkel 322  
Artikkel 323  
Artikkel 324  
6. peatükk – Pettuste vastane võitlus  
Artikkel 280  Artikkel 325  
III jaotis – Tõhustatud koostöö  
Artiklid 11 ja 11a (asendatud)  Artikkel 326 ( 64 ) 
Artiklid 11 ja 11a (asendatud)  Artikkel 327 ( 64 ) 
Artiklid 11 ja 11a (asendatud)  Artikkel 328 ( 64 ) 
Artiklid 11 ja 11a (asendatud) Artikkel 329 ( 64 ) 
Artiklid 11 ja 11a (asendatud) Artikkel 330 ( 64 ) 
Artiklid 11 ja 11a (asendatud) Artikkel 331 ( 64 ) 
Artiklid 11 ja 11a (asendatud)  Artikkel 332 ( 64 ) 
( 64 ) Asendab samuti senise EL lepingu artiklid 27a–27e, 40–40b ja 43–45.ET C 83/386 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artiklid 11 ja 11a (asendatud) Artikkel 333 ( 64 ) 
Artiklid 11 ja 11a (asendatud) Artikkel 334 ( 64 ) 
KUUES OSA – ÜLD- JA LÕPPSÄTTED  SEITSMES OSA – ÜLD- JA LÕPPSÄTTED  
Artikkel 281 (kehtetuks tunnistatud) (  65 ) 
Artikkel 282  Artikkel 335  
Artikkel 283  Artikkel 336  
Artikkel 284  Artikkel 337  
Artikkel 285  Artikkel 338  
Artikkel 286 (asendatud)  Artikkel 16 
Artikkel 287  Artikkel 339  
Artikkel 288  Artikkel 340  
Artikkel 289  Artikkel 341  
Artikkel 290  Artikkel 342  
Artikkel 291  Artikkel 343  
Artikkel 292  Artikkel 344  
Artikkel 293 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 294 (ümber paigutatud)  Artikkel 55 
Artikkel 295  Artikkel 345  
Artikkel 296  Artikkel 346  
Artikkel 297  Artikkel 347  
Artikkel 298  Artikkel 348  
Artikli 299 lõige 1 (kehtetuks tunnistatud) (  66 ) 
Artikli 299 lõike 2 teine, kolmas ja neljas lõik  Artikkel 349  
Artikli 299 lõike 2 esimene lõik ja lõiked 3–6 
(ümber paigutatud)  Artikkel 355  
( 64 ) Asendab samuti senise EL lepingu artiklid 27a–27e, 40–40b ja 43–45. 
( 65 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikliga 47. 
( 66 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikliga 52.ET 30.3.2010 Euroopa Liidu Teataja C 83/387
Euroopa Ühenduse asutamislepingu varasem 
numeratsioon  Euroopa Liidu toimimise lepingu uus 
numeratsioon  
Artikkel 300 (asendatud)  Artikkel 218 
Artikkel 301 (asendatud)  Artikkel 215 
Artikkel 302 (asendatud)  Artikkel 220 
Artikkel 303 (asendatud)  Artikkel 220 
Artikkel 304 (asendatud)  Artikkel 220 
Artikkel 305 (kehtetuks tunnistatud)  
Artikkel 306  Artikkel 350  
Artikkel 307  Artikkel 351  
Artikkel 308  Artikkel 352  
Artikkel 353  
Artikkel 309  Artikkel 354  
Artikkel 310 (ümber paigutatud)  Artikkel 217 
Artikkel 311 (kehtetuks tunnistatud) (  67 ) 
Artikli 299 lõike 2 esimene lõik ja lõiked 3-6 
(ümber paigutatud)  Artikkel 355  
Artikkel 312  Artikkel 356  
Lõppsätted 
Artikkel 313  Artikkel 357  
Artikkel 358  
Artikkel 314 (kehtetuks tunnistatud) (  68 ) 
( 67 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikliga 51. 
( 68 ) Sisu asendatakse EL lepingu artikliga 55.ET C 83/388 Euroopa Liidu Teataja 30.3.2010