6. TRANSPORDIPOLIITIKA

1. 31985 R 3821: nõukogu määrus (EMÜ) nr 3821/85, 20. detsember 1985, autoveol kasutatavate sõidumeerikute kohta (EÜT L 370, 31.12.1985, lk 8); viimati muudetud järgmise aktiga:

- 32002 R 1360: komisjoni määrus (EÜ) nr 1360/2002, 13.6.2002 (EÜT L 207, 5.8.2002, lk 1).

Erandina määruse (EMÜ) nr 3821/85 artikli 3 lõikest 1, nõuet paigaldada ja kasutada sõidumeerikuid sõidukitel, mis on registreeritud reisijate või kauba autoveoks, ei kohaldata Lätis kuni 1. jaanuarini 2005 enne 1. jaanuari 2001 registreeritud sõidukite suhtes, mida kasutatakse vaid riigisisestel vedudel. Selliste sõidukite juhid peavad märkima oma sõidu- ja puhkeaja isiklikku sõidupäevikusse.

2. 31993 R 3118: nõukogu määrus (EMÜ) nr 3118/93, 25. oktoober 1993, millega kehtestatakse tingimused, mille kohaselt mitteresidendist vedajad võivad osutada liikmesriigis veose riigisisese autoveo teenuseid (EÜT L 279, 12.11.1993, lk 1); viimati muudetud järgmise aktiga:

- 32002 R 0484: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 484/2002, 1.3.2002 (EÜT L 76, 19.3.2002, lk 1).

a) Erandina määruse (EMÜ) nr 3118/93 artiklist 1 ja kuni teise ühinemisjärgse aasta lõpuni ei või Lätis registrisse kantud vedajad osutada veose riigisisese autoveo teenuseid teistes liikmesriikides ning teistes liikmesriikides registrisse kantud vedajad ei või osutada veose riigisisese autoveo teenuseid Lätis.

b) Enne teise ühinemisjärgse aasta lõppu teatavad liikmesriigid komisjonile, kas nad pikendavad kõnealust tähtaega veel kuni kahe aasta võrra või kohaldavad nad määruse artiklit 1 edaspidi täies mahus. Kui sellist teatamist ei toimu, kohaldatakse määruse artiklit 1. Vaid need vedajad, kes on kantud registrisse sellistes liikmesriikides, kus kohaldatakse määruse artiklit 1, võivad osutada veose riigisisese autoveo teenuseid teistes liikmesriikides, kus samuti kohaldatakse artiklit 1.

c) Veose riigisisese autoveo turu tõsiste häirete või nende ohu korral teatavad liikmesriigid, kus vastavalt punktile b ei kohaldata määruse artiklit 1, enne neljanda ühinemisjärgse aasta lõppu komisjonile, kas nad pikendavad seda tähtaega kuni ühe aasta võrra või kohaldavad nad määruse artiklit 1 edaspidi täies mahus. Kui sellist teatamist ei toimu, kohaldatakse määruse artiklit 1. Vaid need vedajad, kes on kantud registrisse sellistes liikmesriikides, kus kohaldatakse määruse artiklit 1, võivad osutada veose riigisisese autoveo teenuseid teistes liikmesriikides, kus samuti kohaldatakse artiklit 1.

d) Kuni määruse artiklit 1 ei kohaldata täies mahus kõigis liikmesriikides, võivad liikmesriigid, kus vastavalt punktile b või c kohaldatakse määruse artiklit 1, kasutada allpool kirjeldatud menetlust.

Kui eelmises lõigus osutatud liikmesriigi siseturul või selle osades on kabotaaži tõttu tekkinud või süvenenud tõsised häired - näiteks pakkumine ületab nõudlust suurel määral või on ohus finantsstabiilsus või paljude veoettevõtjate olemasolu -, teatab nimetatud liikmesriik sellest komisjonile ja teistele liikmesriikidele ning esitab neile kõik asjakohased andmed. Selle informatsiooni põhjal võib liikmesriik paluda komisjonil täielikult või osaliselt peatada määruse artikli 1 kohaldamine, et taastada normaalne olukord.

Asjaomase liikmesriigi esitatud andmete põhjal kontrollib komisjon olukorda ning otsustab ühe kuu jooksul pärast vastava palve saamist, kas on vaja vastu võtta kaitsemeetmeid. Kohaldatakse määruse artikli 7 lõike 3 teises, kolmandas ja neljandas lõigus ning lõigetes 4, 5 ja 6 sätestatud korda.

Eespool esimeses lõigus osutatud liikmesriik võib edasilükkamatutel ja erakorralistel asjaoludel peatada määruse artikli 1 kohaldamise, teatades sellest tagantjärele komisjonile ning esitades põhjendused.

e) Kuni vastavalt punktidele a-c määruse artiklit 1 ei kohaldata, võivad liikmesriigid reguleerida juurdepääsu veose autoveoteenuste siseturule kabotaažilubade järkjärgulise vahetamise kahepoolsete kokkulepete alusel. On võimalik ka täielik liberaliseerimine.

f) Punktide a-d kohaldamise mõjul ei tohi juurdepääs veose riigisisese autoveo teenustele olla rohkem piiratud kui ühinemislepingule allakirjutamise kuupäeval.

3. 31996 L 0026: nõukogu direktiiv 96/26/EÜ, 29. aprill 1996, veose ja reisijate riigisisese ja rahvusvahelise autoveo ettevõtja tegevusalale lubamise kohta ning diplomite, tunnistuste ja muude ametlike kvalifikatsioonitõendite vastastikuse tunnustamise kohta, et soodustada neil ettevõtjatel asutamisvabaduse õiguse kasutamist (EÜT L 124, 23.5.1996, lk 1); viimati muudetud järgmise aktiga:

- 31998 L 0076: nõukogu direktiiv 98/76/EÜ, 1.10.1998 (EÜT L 277, 14.10.1998, lk 17).

Kuni 31. detsembrini 2006 ei kohaldata Lätis direktiivi 96/26/EÜ artikli 3 lõike 3 punkti c veoettevõtjate suhtes, kes tegelevad üksnes veose ja reisijate riigisisese autoveoga.

Nende ettevõtjate vaba kapital ja reservid peavad järk-järgult jõudma nimetatud artikliga kehtestatud alammäärani vastavalt järgmisele ajakavale:

- 1. jaanuariks 2004 peavad ettevõtja kapital ja reservid olema vähemalt 3000 eurot kasutatava sõiduki kohta või 150 eurot ettevõtja kasutatavate kaubaveokite suurima lubatud raskuse iga tonni kohta või 150 eurot ettevõtja poolt reisijate veoks kasutatavate sõidukite iga istekoha kohta, olenevalt sellest, milline summa on väikseim;

- 1. jaanuariks 2005 peab ettevõtja kapital ja reservid olema vähemalt 6750 eurot ainult ühe sõiduki kasutamise korral ning vähemalt 3750 eurot iga järgmise sõiduki kohta.

--------------------------------------------------