4.

32009 R 0073: Nõukogu 19. jaanuari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 73/2009, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muudetakse määruseid (EÜ) nr 1290/2005, (EÜ) nr 247/2006, (EÜ) nr 378/2007 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1782/2003 (ELT L 30, 31.1.2009, lk 16). a) Artikli 2 punkt g asendatakse järgmisega: „g) „uued liikmesriigid” — Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Eesti, Horvaatia, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia;”. b) Artikli 6 lõike 2 esimene lõik asendatakse järgmisega: „2. Liikmesriigid, kes ei ole uued liikmesriigid, tagavad, et maa, mis oli 2003. aasta pindalatoetuste taotluste esitamiseks ettenähtud kuupäeval püsirohumaa, ka säilitatakse sellisena. Uued liikmesriigid, v.a Bulgaaria, Horvaatia ja Rumeenia, tagavad, et maa, mis oli 1. mail 2004 püsirohumaa, ka säilitatakse sellisena. Bulgaaria ja Rumeenia tagavad, et maa, mis oli 1. jaanuaril 2007 püsirohumaa, ka säilitatakse sellisena. Horvaatia tagab, et maa, mis oli 1. juulil 2013 püsirohumaa, ka säilitatakse sellisena.” c) Artikli 33 lõike 1 punkti b alapunkt iv asendatakse järgmisega: „iv) vastavalt artikli 47 lõikele 2, artiklitele 57a ja 59, artikli 64 lõike 2 kolmandale lõigule, artiklile 65 ja artikli 68 lõike 4 punktile c.” d) Artikli 51 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik: „Horvaatia võib otsustada kasutada käesoleva määruse artiklis 52 ja artikli 53 lõikes 1 sätestatud võimalusi. Sellest otsusest tuleb komisjoni teavitada 15. juuliks 2013.” e) Artikli 51 lõikele 2 lisatakse järgmine lõik: „Erandina teisest lõigust määratakse Horvaatia puhul seoses artiklis 52 osutatud lamba- ja kitseliha toetuste ning artiklis 53 osutatud veise- ja vasikaliha toetustega kõnealune ülemmäär kindlaks artikli 104 lõikes 4 ja artikli 112 lõikes 5 sätestatud riiklike ülemmäärade alusel, arvestades artiklis 121 sätestatud otsetoetuste kasutuselevõtmise kava.” f) Artikli 52 esimese lõigu järele lisatakse järgmine lõik: „Erandina esimesest lõigust võib Horvaatia säilitada kuni 50 % käesoleva määruse artikli 51 lõikes 2 kolmandas lõigus osutatud ülemmäärast tulenevast summast, et maksta põllumajandustootjatele igal aastal lisatoetust.” g) Artikli 53 lõikesse 1 lisatakse esimese lõigu järele järgmine lõik: „Erandina esimesest lõigust võib Horvaatia säilitada kogu või osa käesoleva määruse artikli 51 lõikes 2 kolmandas lõigus osutatud ülemmäärast tulenevast summast, et maksta põllumajandustootjatele igal aastal lisatoetust.” h) III jaotise 3. peatüki pealkiri asendatakse järgmise tekstiga: i) Artikli 55 pealkiri asendatakse järgmisega: „Ühtse otsemaksete kava kehtestamine ühtse pindalatoetuse kava kohaldanud liikmesriikides ja Horvaatias” j) Artikli 55 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega: „1. Kui käesolevas peatükis ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesolevat jaotist V jaotise 2. peatükis sätestatud ühtse pindalatoetuse kava kohaldanud uute liikmesriikide suhtes, ja Horvaatia suhtes.” k) Artikli 57 lõikele 1 lisatakse järgmine lause: „Horvaatia puhul ei tohi nimetatud vähendus ületada 20 % VIII lisa 3. tabelis osutatud aastasest ülemmäärast.” l) Artikli 57 lõikele 3 lisatakse järgmine lause: „Horvaatias peab riikliku reservi kasutamise heaks kiitma komisjon rakendusaktiga ja ilma artiklis 141 osutatud komitee abita. Komisjon vaatab eelkõige läbi enne ühinemiskuupäeva kohaldatava mis tahes riiklike otsetoetuste kava loomise ja tingimused, mille alusel seda kohaldati. Horvaatia peab saatma riikliku reservi kasutamise heakskiitmise taotluse saatma komisjonile 15. juuliks 2013.” m) Lisatakse järgmine artikkel: „Artikkel 57a Demineerimise riiklik erireserv Horvaatias 1. Horvaatia loob demineerimise riikliku erireservi, mida kasutakse kümne aasta jooksul pärast ühinemist, et jaotada vastavalt objektiivsetele kriteeriumidele ja sellisel viisil, et oleks tagatud põllumajandustootjate võrdne kohtlemine ning turu- ja konkurentsimoonutuste vältimine, toetusõigusi demineeritavat maad omavatele põllumajandustootjatele põllumajandustegevuseks. 2. Käesoleva artikli alusel toetusõiguste jaotamiseks kõlblik maa ei ole kõlblik toetusõiguste jaotamiseks artiklite 59 ja 61 alusel. 3. Käesoleva artikli alusel määratud toetusõiguste väärtus ei tohi olla kõrgem kui artiklite 59 ja 61 kohaselt määratud vastavate toetusõiguste väärtus. 4. Maksimaalne demineerimise riikliku erireservi eraldatud summa määr on 9 600 000 eurot, arvestades artiklis 121 sätestatud otsetoetuste kasutuselevõtmise kava. Maksimumsummad aasta kohta on järgmised: (1000 eurot) Horvaatia 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 Maksimumsumma demineerimise riikliku erireservi jaoks 2 400 2 880 3 360 3 840 4 800 5 760 6 720 7 680 8 640 9 600 5. Horvaatia jaotab esimesel ühtse otsemaksete kava rakendamise aastal põllumajandustootjatele toetusõigusi maa-ala alusel, mis on demineeritud ja deklareeritud põllumajandustootja poolt ühtse otsemaksete kava esimesel rakendamisaastal ning võetud taaskasutusele põllumajandusmaana alates 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2012. 6. Aastatel 2013 kuni 2022 jaotatakse toetusõigusi põllumajandustootjatele demineeritud maa-ala alusel, mis on deklareeritud põllumajandustootja poolt kõnesoleval aastal, tingimusel, et nimetatud maa-ala võeti taaskasutusele põllumajandusmaana eelmise kalendriaasta jooksul, ning millest on komisjonile teatatud kooskõlas lõikega 9. 7. Selleks et tagada liidu vahendite asjakohane kasutamine, muudab komisjon artikli 141 lõikes 2 osutatud menetluse kohaselt VIII lisa tabelis 3 sätestatud ülemmäära, et lisada sinna summad demineerimise riiklikust erireservist, mis on jaotatud kuni 31. detsembrini 2022. 8. Kogu nimetatud kõnealuse artikli alusel deklareeritud maa vastab artikli 34 lõikes 2 nimetatud „toetuskõlbliku hektari” määratlusele. 9. Horvaatia teavitab komisjoni 15. juuliks 2013 lõike 5 alusel toetuskõlblikust maast, osutades nii maale, mis on toetuskõlblik vastavalt artiklis 59 sätestatud toetustasemele, kui ka maale, mis on toetuskõlblik vastavalt artiklis 61 sätestatud toetustasemele. Kõnealune teavitamine peab ka sisaldama teavet vastavate eelarveliste vahendite ja kasutamata summade kohta. Alates 2014. aastast esitatakse komisjonile hiljemalt iga aasta 31. jaanuariks sama teavet sisaldav teatis, mis hõlmab eelmist kalendriaastat ja milles täpsustatakse põllumajandusmaana taaskasutusele võetud maa-alad ja vastavad eelarvelised vahendid. 10. 31. detsembriks 2012 tuvastatakse II jaotise 4. peatüki alusel loodud ühtse haldus- ja kontrollsüsteemi raames kõik mineeritud ja demineeritud maa-alad, mille pealt põllumajandustootjad võivad nimetatud demineerimise riikliku erireservist toetusõigusi küsida.” n) Artiklile 59 lisatakse järgmine lõik: „4. Komisjon võtab artikli 141 lõikes 2 osutatud korras vastu eeskirjad toetusõiguste algse jaotamise kohta Horvaatias.” o) Artiklile 61 lisatakse järgmine lõik: „Horvaatia puhul on esimese lõigu punktides a ja b nimetatud kuupäevaks 30. juuni 2010.” p) Artikli 69 lõikes 1 lisatakse esimesele lõigule järgmine tekst: „Horvaatia võib otsustada ühinemiskuupäevaks kasutada alates esimesest aastast ühtset otsemaksete kava artikli 59 lõikes 2 ette nähtu alusel kuni 10 % ulatuses artiklis 40 osutatud riiklikust ülemmäärast, nagu on sätestatud VIII lisa 3. tabelis.” q) Artikli 69 lõike 9 esimeses lõigus lisatakse punkti a järele järgmine punkt: „aa) Horvaatia puhul on kindlaks määratud 2022. aastaks,”. r) Artikli 104 lõige 4 asendatakse järgmisega: „4. Kohaldatakse järgmisi riiklikke ülemmäärasid: Liikmesriigid Riiklik ülemmäär Bulgaaria 2 058 483 Tšehhi Vabariik 66 733 Taani 104 000 Eesti 48 000 Hispaania 19 580 000 Prantsusmaa 7 842 000 Horvaatia 542 651 Küpros 472 401 Läti 18 437 Leedu 17 304 Ungari 1 146 000 Poola 335 880 Portugal 2 690 000 Rumeenia 5 880 620 Sloveenia 84 909 Slovakkia 305 756 Soome 80 000 Kokku 41 273 174” s) Artikli 112 lõikes 5 lisatakse Prantsusmaad käsitleva kande järele järgmine kanne: „Horvaatia 105 270” t) Artikkel 121 asendatakse järgmisega: „Artikkel 121 Otsetoetuste kasutuselevõtmine Uutes liikmesriikides, välja arvatud Bulgaarias, Horvaatias ja Rumeenias, võetakse otsetoetused kasutusele järgmise ajakava kohaselt, kus juurdekasv on väljendatud protsendina vanades liikmesriikides sel ajal kohaldatud kõnealuste toetuste tasemest: — 60 % aastal 2009, — 70 % aastal 2010, — 80 % aastal 2011, — 90 % aastal 2012, — 100 % alates 2013. aastast. Bulgaarias ja Rumeenias võetakse otsetoetused kasutusele järgmise ajakava kohaselt, kus juurdekasv on väljendatud protsentides vanades liikmesriikides sel ajal kohaldatud kõnealuste toetuste tasemest: — 35 % aastal 2009, — 40 % aastal 2010, — 50 % aastal 2011, — 60 % aastal 2012, — 70 % aastal 2013, — 80 % aastal 2014, — 90 % aastal 2015, — 100 % alates 2016. aastast. Horvaatias võetakse otsetoetused kasutusele järgmise ajakava kohaselt, kus juurdekasv on väljendatud protsentides vanades liikmesriikides sel ajal kohaldatud kõnealuste toetuste tasemest: — 25 % aastal 2013, — 30 % aastal 2014, — 35 % aastal 2015, — 40 % aastal 2016, — 50 % aastal 2017, — 60 % aastal 2018, — 70 % aastal 2019, — 80 % aastal 2020, — 90 % aastal 2021, — 100 % alates aastast 2022.” u) Artikli 132 lõikes 2 lisatakse teise lõigu järele järgmine lõik: „Erandina esimese lõigu punktidest a ja b on Horvaatial võimalus täiendada otsetoetusi kuni 100 % tasemest, mida kohaldatakse vanades liikmesriikides.” v) VII lisas lisatakse Prantsusmaad käsitleva kande järele järgmine kanne: „Horvaatia 100 1” w) VIII lisasse lisatakse järgmine tabel: „Tabel 3 (1) Liikmesriik 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 Horvaatia 93 250 111 900 130 550 149 200 186 500 223 800 261 100 298 400 335 700 373 000